Pierre Paulus (Châtelet,[[ de març]] de 1881 - mort a Sint-Gillis (Brussel·les) el 17 d'agost del 1959) és un pintor expressionista belga del realisme social. Fill del ceramista Sylvain Paulus, que va crear una escola d'art a Charleroi (la futura Acadèmia de Belles Arts), després de la seva formació de geòmetre-arquitecte el 1989 comença amb el seu germà Eugène a revitalitzar la indústria del gres flamejat. Aviat «puja» a Brussel·les, on té més perspectives per desenvolupar el seu talent. Hi va estudiar a l'Acadèmia Reial de Belles Arts de Brussel·les a la classe de Constant Montald de 1898 a 1903. El 1904-1905, estudia amb l'esculptor Charles Van der Stappen. Entre els seus condeixebles hi ha Rik Wouters, Auguste Oleffe i James Ensor. Va rebre una beca que li permet un viatge d'estudis ca\nPierre Paulus — le peintre\nCortège des Poepedroegers à Bruxelles: Géant Pierre Paulus\nPierre Paulus / Louis Piérard\nPierre Paulus (Châtelet,[[ de març]] de 1881 - mort a Sint-Gillis (Brussel·les) el 17 d'agost del 1959) és un pintor expressionista belga del realisme social. Fill del ceramista Sylvain Paulus, que va crear una escola d'art a Charleroi (la futura Acadèmia de Belles Arts), després de la seva formació de geòmetre-arquitecte el 1989 comença amb el seu germà Eugène a revitalitzar la indústria del gres flamejat. Aviat «puja» a Brussel·les, on té més perspectives per desenvolupar el seu talent. Hi va estudiar a l'Acadèmia Reial de Belles Arts de Brussel·les a la classe de Constant Montald de 1898 a 1903. El 1904-1905, estudia amb l'esculptor Charles Van der Stappen. Entre els seus condeixebles hi ha Rik Wouters, Auguste Oleffe i James Ensor. Va rebre una beca que li permet un viatge d'estudis cap a Itàlia. Els paisatge de la indústria minera del carbó i dels seus treballadors van ser els seus primers temes de predilecció. Es troba amb el polític socialista Jules Destrée (1863-1936) qui el convida exposar les seves pintures a l'Exposició industrial de Charleroi del 1911, el que va ser un reeixida que va establir el seu renom. El 3 de juliol del 1913 l'Assemblée wallonne (Assemblea valona) tria el «gall valent» (coq hardi) com a emblema i carrega Paulus d'el disseny. Tot i ser força atípic per al seu estil pictoral, el gall va esdevenir la seva obra més coneguda. A l'inici de la Primera Guerra Mundial s'exilia primer a Londres i després amb Destrée se'n van cap a Itàlia. El 1916 és incorporat en la «Secció artística de l'exèrcit belga en campanya», un grup de vint-i-sis pintors actius al front de l'IJzer. En les seves pintures il·lustra, entre d'altres, les homes i les dones dins del paisatge, i no tria els típics paisatges idíl·lics de pintors del diumenge, però en tria d'industrials, en la seva cruesa realista. Després de la guerra, va casar-se amb Lucie Mathieu. Quan el seu fill va néixer, això va tenir repercussions en la temàtica de les seves obres, amb una sèrie de mares obreres. El 1929 és nomenat professor de pintura d'animals a l'Acadèmia Reial de Belles Arts d'Anvers, funció que va omplir fins a la seva jubiliació el 1953. El 1949 va subscriure la petició La Wallonie en alerte (Valònia en estat d'alerta) que afirmava «La Valònia s'ha adonat de la seva realitat pròpia» i vol que es «garanteixi la seva existència com a nació». Va morir el 17 d'agost del 1959 a Sint-Gillis, on va ser sebollit al cementiri municipal. Obres destacadesEncara no s'han trobat imatges lliures que il·lustrin millor que l'atípic Gall valent. S'en troben en línia al documental del Charleroi Museum i unes reproduccions d'obres en col·leccions públiques: * Jeunesse (Joventut), 1911, obra emblemàtica al Charleroi Museum * Le pays industriel (El país industrial), 1911 * Miner (1937)Reconeixement * 1946: Membre de l'Acadèmia reial de les ciències, lletres i belles arts de Bèlgica * 1951: El jove rei Balduí li atorga el títol nobiliari de baró, i des d'aleshores es diu Pierre Paulus, baró de Châtelet * El Parc Pierre Paulus de Châtelet a Sint-Gillis * Un carrer a Charleroi * L'IES Athénée Royal Pierre Paulus a Châtelet * 2012: El gegant Pierre Paulus, realitzat pel taller Sarandaca de Granollers s'estrena a Châtelet (ca)\nPierre Paulus (Châtelet,[[ de març]] de 1881 - mort a Sint-Gillis (Brussel·les) el 17 d'agost del 1959) és un pintor expressionista belga del realisme social. Fill del ceramista Sylvain Paulus, que va crear una escola d'art a Charleroi (la futura Acadèmia de Belles Arts), després de la seva formació de geòmetre-arquitecte el 1989 comença amb el seu germà Eugène a revitalitzar la indústria del gres flamejat. Aviat «puja» a Brussel·les, on té més perspectives per desenvolupar el seu talent. Hi va estudiar a l'Acadèmia Reial de Belles Arts de Brussel·les a la classe de Constant Montald de 1898 a 1903. El 1904-1905, estudia amb l'esculptor Charles Van der Stappen. Entre els seus condeixebles hi ha Rik Wouters, Auguste Oleffe i James Ensor. Va rebre una beca que li permet un viatge d'estudis ca (ca)\nPierre Paulus (ca)


José Antonio Martínez Lapeña (Tarragona, 1941) és un arquitecte català. Cursà la carrera d’aparelladors a Barcelona, on es gradua el 1962 i, a continuació, estudià arquitectura a l’Escola Tècnica Superior d'Arquitectura de Barcelona (ETSAB), on va obtenir el títol l’any 1968. Ha estat professor de Projectes a l’ETSAB del 1969 al 1971 i del 1978 al 1983, a l’ETSA Vallès del 1983 al 2008 i, des del 1998, és professor de l’ETSA Ramon Llull. Els anys 2001 i 2008 exerceix de professor de Màster d’Arquitectura a l’ETSA Pamplona. Des del 1968, comparteix estudi professional amb Elías Torres Tur.\nJosé Antonio Martínez Lapeña (Tarragona, 1941) és un arquitecte català. Cursà la carrera d’aparelladors a Barcelona, on es gradua el 1962 i, a continuació, estudià arquitectura a l’Escola Tècnica Superior d'Arquitectura de Barcelona (ETSAB), on va obtenir el títol l’any 1968. Ha estat professor de Projectes a l’ETSAB del 1969 al 1971 i del 1978 al 1983, a l’ETSA Vallès del 1983 al 2008 i, des del 1998, és professor de l’ETSA Ramon Llull. Els anys 2001 i 2008 exerceix de professor de Màster d’Arquitectura a l’ETSA Pamplona. Des del 1968, comparteix estudi professional amb Elías Torres Tur. (ca)\nJosé Antonio Martínez Lapeña (ca)


Cava Academy | D.O. Cava\nLa divulgació del coneixement del CAVA arreu del món\nFormar als professionals del món del vi o als amants del Cava i permetre’ls aprofundir en el coneixement del Cava és un dels principals objectius de la Cava Academy. Un programa de 3 dies, tutelat pel Consell Regulador, que gràcies a la col·laboració d’experts Màsters of Wine i Màsters Sommeliers ofereix un exclusiu calendari de formacions. Des de la història i reglament de la DO Cava, fins als maridatges i el servei perfecte del producte, sense oblidar aspectes tan importants i diferenciadors com el clima i la viticultura, les varietats o els diferents temps de criança i categories del Cava.\nQuan finalitza la formació de la Cava Academy els participants es converteixen en veritables experts en la matèria, millorant així l’oferta i experiència en Cava dels seus respectius àmbits de treball, ja siguin restaurants, hotels, botigues especialitzades o altres establiments.\n“Cava Academy m’ha donat l’oportunitat de comprendre en profunditat la DO Cava, a més d’una valuosa informació per traduir els meus coneixements i entusiasme en eines que millorin l’experiència dels meus clients amb el Cava”\nLa primera experiència de la Cava Academy va ser el 2018 a Londres, des de llavors s’ha estès a altres mercats com Bèlgica, Tokio i Nova York. Des dels inicis, la Cava Academy ha format a centenars d’Ambaixadors del Cava arreu del món.\nL’èxit del programa i la voluntat d’universalitzar el coneixement sobre el Cava, ha motivat al Consell Regulador a crear un programa de formació online que s’engegarà a final d’any. El desenvolupament d’aquesta nova eina ha implicat la feina de desenes de professionals del sector que han dedicat els últims mesos a millorar aquest complet programa i presentar la Cava Academy online aconseguint que estigui a l’abast de tothom.\n“Una autèntica Masterclass sobre una de les regions vinícoles més prometedores del món que ens ha permès guanyar confiança per presentar els seus caves al nostre restaurant”


Tardor calenta, periodistes públics i portaveus del poder\nAquest passat dissabte l'atenció informativa i part de la ciutadana estava posada en la constitució dels ajuntaments després de les últimes eleccions del 26M. Mentre que en la majoria dels ens locals estava clar quin partit o coalició anava a governar els pròxims quatre anys, en altres fins hores abans seguien els dubtes i els acords estaven en l'aire.\nEls ajuntaments de Lleida i Tarragona han deixat de tenir governs socialistes. A Girona fa ja uns quants que tampoc governen. Els bons resultats aconseguits pel PSC, sobretot a l'àrea metropolitana i Barcelona ciutat, on ha doblat el nombre de regidors, amb pactes de govern amb els Comuns inclosos, són significatius.\nEl PP ha tornat a guanyar les eleccions a Castelldefels i Badalona, però s'ha quedat a l'oposició pels pactes de les diferents formacions. El cas més significatiu ha estat el de Badalona on fins la nit anterior tot semblava indicar que García Albiol recuperaria l'alcaldia. No ha estat així. Els socialistes no li han tornat el favor al popular en no donar suport amb els seus vots al candidat, gest que ha molestat García Albiol, qui en el seu dia va facilitar als socialistes fer-se amb el bastó de comandament de l'ajuntament. En política, la gratitud no té cabuda. "L'agraïment és la part principal d'un home de bé", deia Francisco de Quevedo, encara que els homes o les persones de bé han quedat passades de moda i ja gairebé ningú es recorda del que significa.\nLa constitució de l'ajuntament de la capital de Catalunya era l'obscur objecte de desig dels independentistes, especialment dels republicans i el seu cap de llista, Ernest Maragall, el cognom li ha fet guanyar les eleccions, però no prou com per culminar la seva carrera política com a alcalde, el seu màxim somni. L'ambició i la revenja contra els seus excompanys socialistes han estat males conselleres. En política, els errors se solen pagar molt cars.\nDesprés del fracàs, Ernest Maragall hauria de fer un pas enrere i deixar el seu lloc a una altra persona de la llista, que faci d'oposició, que treballi amb il·lusió, amplitud de mires i sense "enemics" irreconciliables.\nSi haguéssim de destacar un discurs dels portaveus/caps de llista del nou consistori, seria el de Manuel Valls, persona amb experiència de govern, idees molt clares, polític de talla que ha donat tres vots necessaris a Colau dels regidors que no estan afiliats a Ciutadans: Celestino Corbacho, Eva Parera i ell mateix. Ho ha fet per impedir que l'independentisme es fes també amb l'ajuntament de Barcelona, amb les finalitats que el mateix Maragall ha manifestat al llarg de la campanya: "l'emancipació de Catalunya i el dret d'autodeterminació". Amb aquestes afirmacions, la decisió de Valls estava presa des del primer minut que es van conèixer els resultats, tot i que Albert Rivera i part de la seva executiva no hi estiguin d'acord amb la decisió.\nLa nova alcaldessa, ambigua en el seu discurs, ha dit que posarà a votació la decisió de tornar a col·locar el llaç groc al balcó de l'ajuntament. Alguns diuen que ha de ser com a agraïment a la generositat dels vots de Valls. Una polèmica innecessària en el seu discurs. Això vol dir que pot haver estat un gest de complicitat a alguns dels independentistes que tenen dins del seu partit. Si no és així, el PSC tindrà més d'un problema.\nAra el que toca és esperar com queda repartit el cartipàs entre Colau i Collboni i si la Diputació de Barcelona, contrapès polític i econòmic molt important estarà presidit per algun/a socialista. El mateix passa amb el repartiment de càrrecs en l'AMB, on els socialistes han tornat a recuperar pes i volen transformar-lo en poder. "El poder és com un violí. Es pren amb l'esquerra i es toca amb la dreta", solia dir el periodista i escriptor uruguaià Eduardo Galeano.


capital forÇa anti - greix i densificació - GLOBElife ☎ - kerastase Venda productes home a colorants\nCAPITAL FORÇA ANTI - GREIX i densificació - KERASTASE - Productes Home a colorants\nCAPITAL FORÇA CONTRA EL GREIX basat en un derivat d'aminoàcid\n48h resultat durador .\nXAMPÚ DIARI CAPITAL\nFortificant Acció i anti - greix.\nTRACTAMENT DE L'ARREL ACTIVADOR\nEstimula la capital del cabellEnfortir l'acció i la lluita contra el greix . Feeling\nfrescor en el cuir cabellut .\nCAPITAL FORCE densificació\nSobre la base de polímer dóna cos .\nResultat : Millora la densitat capil · lar en 2 setmanes\nEnfortir l'acció i li dóna cos .\nEstimula la capital del cabell . Enfortir l'acció i li dóna cos .


Idees pràctiques per fondre xocolata | Consumer\nIdees pràctiques per fondre xocolata\nTriar el tipus de xocolata adequada i controlar la font de calor és fonamental per fondre-ho sense cremar i aconseguir la textura desitjada\nData de publicació: Dilluns, 12 de Novembre de 2012\nLa xocolata és un dels ingredients més utilitzats en rebosteria. Moltes vegades, forma part de la massa o el farciment, però unes altres s’empra com a cobertura o compleix una funció ornamental. En aquests casos, és necessari fondre-ho primer, un pas que afegeix certa dosi de dificultat fins i tot a les receptes senzilles, com les fruites cobertes amb xocolata. Amb tantes opcions d’aquest manjar al mercat, quin triar? I amb tantes tècniques de cuina, com fondre la xocolata sense cremar-ho? El següent article explica com fondre la xocolata per aconseguir la textura desitjada i quins són les xocolates adequades per a això.\nCom fondre la xocolata sense cremar-ho?\nHi ha dues maneres senzilles i efectives de fondre xocolata: al bany María -més tradicional- i en el microones, més ràpid. El que mai s’ha de fer és exposar-ho al foc de manera directa, ja que, pel seu alt contingut de llard, es fondrà amb massa rapidesa. Si es col·loca la xocolata directament sobre el foc, aquest es pegarà al fons del cassó i acabarà per cremar-se i fer malbé la recepta.\n1. Per fondre la xocolata al bany María, primer es desfà la barra en diversos trossos i es posen dins d’un cassó. A continuació s’introdueix aquest recipient en un més gran amb aigua calenta. D’aquesta manera, el cassó amb els trossos de xocolata no estarà mai en contacte directe amb el foc.\n2. Per fondre la xocolata en el microones, també és important desfer la barra en trossos i col·locar-los en un recipient apte, com un bol de vidre. El següent és escalfar-ho a potència mitjana en intervals màxims de 30 segons. En cada pausa, es remou la xocolata i es fica de nou en el microones. Quan es vegi que està gairebé llest, però encara necessita una mica més de calor, cal reduir els intervals a 10 segons per evitar que es desnaturalice i es cremi.\nAquest tipus de cobertura, una vegada freda, se solidifica de nou i queda cruixent. Per això, és idoni per banyar fruites sucoses (com a trossets de maduixes punxades en broquetes, trossets de préssec o de kiwi) o per elaborar decoracions, com a encenalls de xocolata o enreixats de fils de xocolata. Per fer-les, bastarà amb estendre els fils de xocolata fosa sobre un paper de forn, com si fos una tela d’aranya. En refredar-se, es pot utilitzar per decorar pastissos, pastissos, mousses o gelats.\nXocolates per fondre, quins són?\nHi ha diversos tipus de xocolates i no tots es poden emprar de la mateixa manera. Per això, en cuinar-los, o tractar-los d’una forma tèrmica, és molt important parar esment a la seva composició i assegurar-se que tinguin un percentatge adequat de llard de cacao. La principal característica de les xocolates aptes per fondre és el seu alt contingut en llard de cacao, que permet elaborar mousses, farciments, bombons i les cobertures de pastissos. Si no es troba la xocolata apropiada, és millor no intentar-ho: les xocolates a la tassa tenen massa farina, perquè siguin més espessos, i les xocolates de consum habitual tenen poc llard de cacao.\nEls tipus de xocolata més comunes al mercat i que serveixen per cuinar són els següents:\nXocolata en cobertura. Conté un mínim de 30% de llard de cacao i un 55%, si és cobertura negra.\nXocolata negra superior. Té un 43% de cacao i al voltant d’un 26% de llard de cacao.\nXocolata amarga. El seu sabor es deu al fet que conté, com a mínim, un 60% de cacao.\nXocolata fondant. Té un 40% de llard de cacao i un 40% de pasta de cacao.\nS’usaran uns o uns altres segons el color que es vulgui obtenir i els matisos de dulzor o d’amargor que es desitgi aconseguir.\nObesitat i covid-19: hem d’aprimar per protegir-nos de la pandèmia?\nConsultori nutricional: glutamato monosódico i suplements alimentosos\nLlegums: cinc claus per gaudir-les a l’estiu


ALUMNES DE LES ESCOLES DE LES FRANCISCANES REFLEXIONEN SOBRE TURISME SOSTENIBLE\n12 de maig de 2017. 09:19h.\nLa trobada celebrada a Lluc culmina el conjunt d'activitats que han treballat al llarg de tot el curs escolar.\nUn miler d'alumnes dels centres escolars Sant Francesc d'Assís i Mater Misericordiae varen celebrar una jornada de reflexió sobre turisme sostenible aquest dijous 11 de maig. La trobada celebrada a Lluc culmina el conjunt d'activitats que han treballat al llarg de tot el curs escolar sota el lema "La Terra: ca teva, ca meva, ca nostra" Els 1.091 alumnes dels centres Sant Francesc d'Assís (CSFA) de Palma, Son Servera, sa Pobla, Muro, Manacor i el centre d'educació especial Mater Misericordiae s'han reunit a Lluc per compartir jornada i celebrar activitats centrades en conscienciar sobre la importància de tenir cura de l'entorn natural.\nSota el lema "La terra: ca teva, ca meva, ca nostra", els 6 centres, titularitat de la Congregació de les Franciscanes Filles de la Misericòrdia, han culminat amb aquesta activitat de convivència el treball iniciat al començament del curs, consistent en dur terme diferents accions per inculcar valors relacionats amb el desenvolupament sostenible i la seva directa implicació amb el principal sector econòmic de la comunitat autònoma: el turisme. Any rere any, els CSFA es concentren en una activitat que, sota un lema comú i sempre amb criteris basats en fomentar un model de societat més just i responsable, implica la realització d'activitats temàtiques durant tot el curs escolar. En aquesta ocasió, coincidint amb la declaració de l'ONU del 2017 com a "Any Internacional del Turisme Sostenible per al Desenvolupament", la Direcció dels CSFA va decidir sumar-se a les accions de conscienciació sobre la importància d'impulsar i exercir responsablement l'activitat turística.\nAixí mateix, per a l'organització d'aquestes actuacions s'ha tingut com a referència l'Encíclica "Laudato Si", en la qual el Papa Francesc convida a reflexionar i participar en una autèntica ecologia humana sota el criteri bàsic que no hi ha dues crisis separades, una de ambiental i una altra social, sinó una sola i complexa crisi socioambiental.\nUn flashmob per culminar la jornada\nEls alumnes han dut a terme diferents activitats segons etapes, començant pels nins i nines d'Infantil i Primària que han gaudit amb jocs i activitats la referència principal ha estat l'ecologia i la cura de la natura. Els estudiants d'ESO, per la seva banda, s'han concentrat a Caimari per pujar caminant fins a Lluc.\nUn cop concentrats tots en l'acte final, s'ha dut a terme un flashmov amb la cançó "Les nits no moren mai", adaptació de la coneguda cançó The nights del cantant Avicii, feta per la banda catalana Doctor Prats. El tema ha estat triat per la seva lletra, en què es recorda la importància dels valors i sentiments humans, més enllà del que és estrictament material.


Reparació d'una canalització al Paral·lel | Sants-Montjuïc\nReparació d'una canalització al Paral·lel\nObres. La companyia de gas repara una canalització a l'inici de l'avinguda del Paral·lel, a tocar de la plaça d'Espanya, amb afectació a voreres i carrils bus.\nFins al 26 de març, la companyia de gas Nedgia repara una canalització a l'inici de l'avinguda del Paral·lel, a tocar de la plaça d'Espanya, amb afectació a voreres, carrils bus i un carril de serveis.\nPer solucionar una avaria a la xarxa de distribució de gas natural, la companyia està renovant la canalització que creua el Paral·lel a tocar de la plaça d’Espanya. S’obriran rases a banda i banda de l’avinguda: primer a la vorera sud, la que queda davant de la Fira de Barcelona (av. Paral·lel, 203), i després a la del davant del gual de la comissaria dels Mossos d’Esquadra (av. Paral·lel, 206). A la banda de Fira de Barcelona ja s’ha fet una excavació per dur a terme la cala que ha permès detectar l’avaria. Això ha obligat a traslladar uns metres una de les parades d’autobús que hi ha a la zona.\nFins al 19 de març, se seguirà treballant al cantó sud i, a més de la rasa a la vorera, en un tram d’entre 20 i 30 metres s’ocuparà el carril bus en sentit mar. Davant de la comissaria dels Mossos d’Esquadra, els treballs començaran una mica més tard i s’allargaran fins al 26 de març. En aquest cas, a més de la vorera, s’ocuparà el cordó d’estacionament de vehicles policials i un dels dos carrils bus que arriba fins a la plaça d’Espanya. Tant en una banda com a l’altra, a la vorera quedarà prou espai lliure per als pas de vianants.\nEn un altre sector de la plaça d’Espanya, entre el carrer de Tarragona i la Gran Via de les Corts Catalanes, continuen les obres de millora de l’accessibilitat de les estacions de metro (L1 i L3). En la fase 1 d’aquestes obres, que durarà fins a l’estiu, està ocupada la vorera de davant de les Arenas i hi ha una reducció a cinc carrils de la rotonda en aquest punt.


Darrere del disseny: Air Jordan 11 OG. Nike+ Launch ES\nL'any 1993, Michael Jordan va anunciar que es retiraria de la lliga per dedicar-se al repte del beisbol professional. La notícia sobre l'abandonament del campió més reconegut de bàsquet en el punt àlgid de la seva carrera va despertar molts interrogants, entre els quals hi havia l'estat de la seva línia exclusiva de sabatilles Air Jordan. Si bé hi havia molta gent que pensava que no havia de continuar, hi havia també qui encara hi creia, com ara el dissenyador Tinker Hatfield, que va començar a treballar per a aquesta línia amb les Air Jordan III.\nAlguns pensaven que la línia s'havia de tancar amb les Air Jordan X, però Hatfield creia que havia de continuar, fins i tot encara que Michael ja hagués deixat el bàsquet. "Tenia la impressió que, en el mercat, havia transcendit els límits de l'esport i ja no era tan important si MJ jugava o no", va explicar Hatfield. Igual que la majoria de creadors i innovadors, Hatfield va seguir el seu instint i va començar a treballar en les onzenes Air Jordan, que es convertirien en una llegenda.\nVolia que fossin unes de les sabatilles de bàsquet més innovadores de la història, seguint el seu esperit competitiu. "Em vaig posar al capdavant, com un atleta decidit a guanyar, i vaig invertir més idees, tecnologia i innovació en les Jordan XI que en els meus projectes anteriors a Nike. Per això el model final va incloure tants detalls. En part volia demostrar que es pot dur a terme una bona feina de disseny, encara que Michael ja no jugués, i que la innovació és un incentiu de compra", va comentar.\nEntre aquests "detalls" hi ha l'ús d'una placa de fibra de carboni completa dissenyada específicament per a les XI. Hatfield va aprofitar vídeos que mostraven les sabatilles en moviment a altes velocitats i va tenir aquesta idea quan es va adonar que algunes sabatilles de bàsquet eren massa flexibles i feien que els atletes més grans dobleguessin massa els peus. A aquest descobriment hi va afegir la seva experiència com a jugador de futbol americà quan anava a l'institut per crear un prototip i una placa per a les XI. "Quan vaig tenir un parell nou de botes, em van quedar una mica massa rígides per caminar pel camp, però eren genials per al dia del partit. Les botes de futbol americà es converteixen en una eina de rendiment perquè tenen rigidesa i et permeten moure't a més velocitat". La placa de fibra de carboni completa va quedar combinada amb una unitat d'amortiment Nike Air completa en el producte final.\nIgual que amb altres models de rendiment Air Jordan, l'equip sempre va voler adaptar-se als desitjos i les necessitats de Michael. El toc brillant emblemàtic de les Air Jordan XI va sorgir d'una petició especial del jugador mateix. "Michael sempre s'havia preguntat com es podien crear unes sabatilles de bàsquet brillants. Ell no sabia què volia dir, i jo tampoc, fins que vaig descobrir unes sabatilles japoneses personalitzades de Nike Baseball". El xarol de les botes no només afegia brillantor i mantenia la precisió del disseny, sinó que Hatfield es va adonar que, a més, augmentava la subjecció gràcies a la seva rigidesa.\nA partir d'aquesta idea, va dissenyar una tira de xarol per a la part posterior de les XI, que oferia més subjecció per a Michael. No només tenia una finalitat de rendiment, sinó que afegia més elegància a la pista, com no ho havien fet mai abans unes sabatilles. A nivell estètic, Hatfield va aplicar la tira de xarol des de la perspectiva d'un vehicle de rendiment. "Volia que la tira fos com la carcassa d'un cotxe, brillant i fàcil de netejar. Aquestes sabatilles eren com un cotxe (jo ja n'havia dibuixat uns quants abans) perquè tenien una estructura llampant. Eren un descapotable, així que tenien una capota a sobre", va explicar Hatfield.\nLa capota de tela va donar lloc a la part superior de nylon balístic única de les Air Jordan XI. L'equip va fer servir un material de nylon resistent i d'alta qualitat que feia temps que s'utilitzava per a les motxilles d'acampada. La part superior també presentava un sistema de cordons ràpid exclusiu a partir de cordons gruixuts de nylon. Aquesta part es va crear gràcies a una idea de MJ mateix. Els primers prototips (foto superior) incloïen una llengüeta asimètrica, que Jordan va descartar perquè va considerar que dificultaria la tasca de posar-se les sabatilles.\nUn cop es van haver creat les sabatilles, va arribar el moment d'acolorir-les com cap altre parell anterior de la franquícia Air Jordan. Tot i que la combinació de blanc i negre va ser la que va ajudar a convertir-les en una llegenda, el que les feia úniques eren els tocs de color raïm negre fosc. "Vaig pensar que havien de ser unes sabatilles en blanc i negre que es poguessin combinar amb tot, però vaig afegir un detall porpra a la part posterior per anunciar que no només estava creant unes sabatilles espectaculars, sinó que no em decantava pels colors de cap equip. Vaig escollir el to porpra raïm per confondre el públic".\nHatfield en va regalar un parell a Michael amb una condició molt específica: no les podia portar. "I va venir i es va començar a entrenar amb aquelles sabatilles. Li dèiem 'Home, no te les posis per al partit, que encara no estem preparats per llançar-les al mercat'", recorda Hatfield. Evidentment, seguint la seva inclinació per a les sorpreses, Michael va lluir les Air Jordan XI per primera vegada en les semifinals de la Conferència Est contra els Orlando Magic.\nTot i que això va passar mesos abans del llançament d'aquest model al mercat, les sabatilles es van convertir de seguida en la llegenda que tothom desitjava. "Van resultar brillants per part de Michael, perquè la presentació d'aquestes sabatilles no tenia cap precedent". Vint-i-tres anys més tard, el model emblemàtic que va aportar elegància a la pista i més enllà encara manté el seu estatus de llegenda.


Els 170 habitatges de Merinals s'hauran de rehabilitar | NacióSabadell\nEls 170 habitatges de Merinals s'hauran de rehabilitar\nEl COAC tanca el seu informe i descarta l'enderrocament i xifra el cost dels treballs en 2,9 milions d'euros\nper NacióSabadell , 19 de gener de 2021 a les 19:52 |\nEls veïns desallotjats d'un bloc afectat a Merinals | Juanma Peláez\nEl Col·legi Oficial d'Arquitectes de Catalunya (COAC) ha conclòs que els 170 pisos de 14 edificis del barri de Merinals es poden rehabilitar i, per tant, no caldrà enderrocar-los. Així ho ha determinat en l'informe final i després d'un anàlisi exhaustiu dels habitatges i de les infraestructures.\nHa apuntat que no hi ha deficiències estructurals als fonaments, mentre detecta algunes lesions a les zones humides i galeries. En aquest sentit, ha subratllat de "necessària i obligada" la substitució de les bigues malmeses, especialment dels banys, on demana canviar-les per cels rasos, així como revisar els subministraments bàsics.\nPel que fa a les condicions d'habilitat, l'estudi ha proposat diverses millores per optimitzar les instal·lacions, amb l'objectiu de garantir la seguretat dels veïns. Així, ha recomanat revisar tota la instal·lació elèctrica, de gas i d'aigua. En paral·lel, els experts han advertit que els sistemes de ventilació i accessibilitat no s'adeqüen a la normativa vigent, de manera que caldria millorar-ho i instal·lar ascensors.\nSegons el Col·legi d'Arquitectes, que ha analitzat els pisos amb l'ús pioner del georadar en aquests estudis, a grans trets els pisos no tenen problemes greus que comportin el seu enderroc. Els experts han assegurat que els fonaments estan en bon estat, si bé constaten deficiències a l'estructura horitzontal a causa de l'envelliment dels materials i a la falta de manteniment.\nGairebé tres milions d'euros\nUnes propostes, que segons els arquitectes catalans, tindrien un cost de 2,9 milions d'euros, si bé han puntualitzat que aquest import serà necessari que ho "concreti un projecte de rehabilitació".\nAl mateix temps, l'informe conclou que els sostres dels 14 edificis analitzats ara tenen diverses diferències tipològiques en comparació als edificis de Merinals que es van enderrocar ara fa un any, el març del 2020.\nUn any de l'acord\nPrecisament, ara fa un any, a la plaça Doctors Banting i Best, se signava l'acord a tres bandes entre l'Ajuntament de Sabadell, l'Agència de l’Habitatge de Catalunya i l'Associació de Veïns de Merinals perquè el COAC dugués a terme aquest document. I, entre d'altres coses, es posava la rúbrica a acceptar i respectar la feina d'aquests especialistes.\nUn informe que ha arribat amb retards per l'esclat de la pandèmia, ja que inicialment es preveia estiguessin a l'estiu, però finalment amb el coronavirus es va resituar fins a finals de 2020 o principis de 2021.\n29 anys de lluita i és que el 1992 la mateixa Agència de l'Habitatge de Catalunya ve fer un estudi de pisos a Merinals amb greus patologies, en què es va excloure aquests 170 habitatges. Des d'aleshores, els veïns s'han mobilitzat contra l'organisme català, han visitat el ple municipal, han portat polítics de tots els colors al barri i han convocat multitud de manifestacions, a més de fer recol·lectes per apuntalar pisos.\nSocietat, habitatge, Merinals, Agència Habitatge Catalunya, estudi neutral, Ajuntament Sabadell, enderroc, Col·legi d'Arquitectes de Catalunya, COAC\nDimissió AVV i antic consistori\nPer Joan Can Gambus el 20 de gener de 2021 a les 07:42\nDesores d, aquest dictamen del COAC l'anterior equip de govern municipal i la junta de l'AVV Merinals haurien de dimitir per alarmistes i manipuladors.


Susanna Griso fa pública la primera fotografia amb la seva filla adoptiva\nLa presentadora catalana d'Antena 3 acaba d'adoptar una nena de Costa d'Ivori\nper Redacció dilluns, 30 d’abril 2018 - 14:35h | Actualitzat a 30/04/2018 17:53h\nSusanna Griso ha adoptat una nena africana i ha estat felicitada a les xarxes | Semana\nSusanna Griso travessa un dels moments més dolços i especials de la seva vida. La presentadora catalana d''Espejo Público' acaba de ser mare per tercera vegada, tot i que en aquesta ocasió ha optat per adoptar una nena de Costa d'Ivori. Una adopció que, segons ella mateixa confirmava, havien estat esperant un total de vuit anys.\nFa relativament poc, doncs, que la periodista i el seu marit —el també periodista, Carles Torras— van recollir la petita. Tot i això, Griso i Torras havien mantingut un secretisme acaparador en relació a la figura de la nena, fins que avui la mateixa Susanna ha optat per publicar una imatge amb la seva nova filla.\nSusanna Griso mostra la seva filla a Instagram\nGriso s'ha servit del seu Instagram per mostrar a tothom la imatge de la seva menuda. Tot i que només se'ls pot veure les mans, la presentadora d''Antena 3 no s'ha estat de res i ha 'presumit' d'allò més, de la petita.\nEl fet, però, és que la periodista vol preservar la intimitat de la nena. Quelcom que ja ha fet anteriorment amb els seus dos fills: Jan, de 15 anys; i Mireia, de 12.\nA la fotografia en qüestió s'hi pot veure la mà de la periodista i, damunt d'aquesta, la maneta de la nena. Una imatge molt tendra que Susanna ha apuntalat dient: «Tant temps buscant-nos. #maternitat».\nLa publicació ha tingut un enorme ressò a Instagram i la imatge ja compta amb més de 5.000 'likes'. Així mateix, la xarxa s'ha omplert de comentaris d'enhorabona.


El fricandó és el plat preferit dels catalans\nQuan la novel·la negra va descobrir la matança que França volia ocultar\tQuan la novel·la negra va descobrir la matança que França volia ocultar\n[FOTOGRAFIES] La sèrie 'The crown' filma a Mallorca part de la cinquena temporada\t[FOTOGRAFIES] La sèrie 'The crown' filma a Mallorca part de la cinquena temporada\nUn 'Trencadís' de poetes i músics d'arrel donen el tret de sortida a la Fira Mediterrània de Manresa\tUn 'Trencadís' de poetes i músics d'arrel donen el tret de sortida a la Fira Mediterrània de Manresa\nAndreu Claret: "Sóc més federalista que mai"\tAndreu Claret: "Sóc més federalista que mai"\nEl CAC demana d'evitar que els menors mirin sèries com 'El juego del calamar'\tEl CAC demana d'evitar que els menors mirin sèries com 'El juego del calamar'\nHa guanyat el concurs organitzat per la revista 'Cuina', que enguany buscava el millor plat de festa\nEl fricandó ha guanyat el concurs Plat Favorit dels Catalans organitzat per la revista Cuina. El veredicte s’ha fet públic avui al Gastronòmic Fòrum de Barcelona. El defensor del fricandó era el xef Joseba Cruz, del restaurant Le Clandestin, que ha obtingut 784 punts del vot popular i la majoria dels del jurat.\nEn formaven del jurat els cuiners Carme Ruscalleda i Oriol Castro; el director del fòrum gastronòmic, Pep Palau, i la directora de la revista Cuina, Judith Càlix. A l’acte, han estat presents els 20 xefs participants. En total, s’han rebut gairebé 15.000 vots del públic.\nEnguany, quan la revista Cuina celebra el seu vinté aniversari, el concurs buscava el millor plat de festa, aquell que no falta a la taula quan hi ha alguna cosa a celebrar.\n( Podeu consultar una de les receptes més visitades de VilaWeb)\nRecepta: Fricandó, un plat més fàcil que no sembla\nEl fricandó és un dels plats més tradicionals de la nostra cuina. És d’aquells que a cada casa hi afegeixen un matís, un punt de gust específic i que gairebé sempre queda bé. Tothom se’n llepa els dits, fins i tot la mainada amb poques ganes de menjar carn. Aquesta recepta ve de la meva àvia, Maria Mora, que la va passar a la meva mare, Assumpció Matas, que té ben clar que un bon plat a taula és la millor mostra d’afecte que hi ha. El fricandó de casa és suau. Potser poc ortodox i poc sofisticat, però boníssim. El punt fort és que la carn queda molt tendra i el suc, gairebé confitat.\nIngredients: 1 kg de vedella (si pot ser, trieu la llata), farina, tomàquet triturat, ceba, ametlles i aigua.\n1) Triar el tall de vedella. Diu la mare que la cosa més important és triar el tall de vedella. Vaja, la matèria primera. A casa és sagrat que sigui llata. Tenim la sort de comprar-la a la parada de la Montse i en Jordi, a la plaça d’Arenys de Mar. La llata, la coneixereu fàcilment: té aquell fil nerviós al mig i gairebé tots els carnissers saben que és la peça de la vedella més adequada per a fer fricandó. Hi ha molta gent que també la rosteix. A casa, per a rostir ens estimem més el tall rodó de l’espatlla. Moltes receptes diuen que el tall recomanat és el ‘tall que es pela’. A casa, aquest és el preferit per a menjar arrebossat. Si veieu cap tall massa gros, podeu fer-hi uns tallets al costat perquè no s’arronsi quan el fregiu.\n2) Macerar. El pas següent no és gaire habitual ni imprescindible, però fa que la carn quedi molt melosa. Es tracta de posar la carn a macerar unes quantes hores abans. Com ho fem? Doncs agafem un plat pla o una safata i anem fent capes amb els talls de carn. Damunt de cada capa, hi afegim un rajolí d’oli i un de vinagre. Ho aprofitem per salar la carn. Anem fent capes amb els talls, els uns sobre els altres, i cada capa l’anem amanint. No cal que siguem gaire abundants. Just un rajolí que toqui a cada tall. Quan acabem, podem posar la carn a la nevera i deixar-la-hi tres hores, quatre, cinc o més.\n3) Enfarinar i fregir. Després de la maceració, traurem la carn de la nevera per fregir-la. Segurament ja sabeu que només cal enfarinar-la i fer un tomba-i-tomba. S’ha de procurar que la farina no quedi massa cremada. Aquest és un dels secrets del fricandó. Aquesta farina que queda al tall serà la que després ens espessirà el suc. Anem posant els talls fregits a la cassola; així ja hi va quedant el suc que van deixant.\n4) Sofregit. Per fer el sofregit tallem la ceba a trossos, no la ratllem. Com daus prims. La deixem enrossir i després hi afegim el tomàquet (si en tenim de natural, perfecte; si no, qualsevol tomàquet triturat de qualitat). No se n’hi ha de tirar gaire; si no, hi predominaria el gust de tomàquet i no ens convé. Ho deixem sofregir tot plegat i, abans de tirar-lo a la cassola, el colem. A continuació agafem aquella ceba que ens ha quedat al colador, la tornem a la paella i hi afegim aigua. L’escalfem fins que arrenqui el bull i apaguem el foc. Aquesta barreja aigualida la tornem a colar i tirem el suc que quedi –encara que sembli aigua– a la cassola fins que els talls de carn ens quedin coberts de suc, a punt per a fer xup-xup. És una manera de rebaixar la força del tomàquet i aprofitar el sofregit.\n5) Deixar fer xup-xup. A partir d’aquí ja es pot posar la cassola al foc. Ha d’anar fent xup-xup, amb el foc baix, a poc a poc. És important de passar una pala o cullera de fusta per sota la carn perquè no s’enganxi. S’ha de deixar que el suc penetri per tots els talls. Si la cassola és de ferro no hi ha tant perill que s’enganxi; si és de terra o acer s’ha de vigilar més. Si ho preferiu, podeu fer coure la carn al forn.\n4) Fer la picada. Quan sigui gairebé cuit, hi podeu tirar la picada. Aquí és on cadascú pot afegir-hi el seu matís. A casa, fem picada d’ametlles i prou. Ben senzill. Però hi podeu fer la picada que us agradi més. A moltes cases hi afegeixen julivert i alls. La picada s’hi ha d’afegir cap al final. Si trobeu que el suc s’ha espessit massa, hi podeu anar abocant aigua amb moderació. A casa no ho fem, però també hi podeu afegir un got de vi blanc.\n5) Els bolets. Es tradicional d’afegir-hi bolets. Els més típics són els moixernons. Ara, també us el podeu menjar sense.\n6) Fer-lo el dia abans. El fricandó, sempre és bo de deixar-lo reposar. Per poc que puguem, val més que el fem el dia abans.


COSA by Petiso - 4-4-2008\nProgramació del dia 4-4-2008\nNomés a partir de la data 4-4-2008\n18:30 (tv3) Johnny Or\nJOHNNY ORO(Johnny Oro)\nProducció: Sanson-Film, 1966 (Itàlia)\nDirecció: Sergio Corbucci\nGuió: Adriano Bolzoni i Franco Rossetti\nFotografia: Riccardo Pallotini (Eastmancolor)\nIntèrprets: Mark Damon (Johnny Oro / Ringo), Valeria Fabrizi (Margie), Ettore Manni (xèrif), Franco De Rosa (Juanito), Loris Loddi (Stan Norton), Andrea Aureli (Gilmore)\nEs tracta d'un "espagueti western" que explica la història de Ringo, un pistoler buscador de fortunes. El pitjor enemic de Ringo arriba a la ciutat amb la intenció de venjar-se d'ell.\n21:45 (tv3) Miss agent especial 2: armada i fabulosa\n23:40 (300) Voreres de Nova York\nVORERES DE NOVA YORK (Sidewalks of New York)\nProducció: Artists Productions Group, Marlboro Road Gang i Newmarket Capital Group, 2001 (Estats Units)\nFotografia: Frank Prinzi (Technicolor)\nMúsica: John McCrea i Pete Yorn\nIntèrprets: Edard Burns (Tommy Reilly), Rosario Dawson (Maria Tedesko), Dennis Farina (Carpo), Heather Graham (Annie), Brittany Murphy (Ashley), David Krumholtz (Ben Bazler)\nTommy és un productor de televisió molt conegut que acaba de trencar un relació llarga. Tommy ho té tot menys una família i comença a sortir amb diverses noies per trobar de nou una parella estable. Carpo és un solter d'or que coneix moltes dones i li busca cites a Tommy. Però totes les relacions que Tommy enceta són un fracàs perquè no estan basades en l'amor, sinó en una necessitat desesperada de sortir amb algú.\n00:00 (tv3) Club Disbauxa\n01:50 (tv3) Cent noies\n04:25 (300) Voreres de Nova York\nJoan RIDAO, diputat ERC Congrès TERTÚLIA\tRafael NADAL Eusebi CIMA Joan B. CULLA CONNEXIÓ BAHREIN / Francesc Latorre Lead: GP Bahrein Fòrmula 1 Angel FABREGAT, vicedegà Consell Col·legis Procuradors Catalunya Josep Lluís JORI, ex jutge i advocat Ramon LLENA, jutge Jutges per la Democràcia Lead: Què passa amb la justícia ? DÚPLEX MADRID / Federico FÈLIX, president PROPOLLO Lead: Sospites per una alça de preus pactada Josep M. FLORES Lead: Desmantellament d'una banda que robava pisos CONNEXIÓ BLANES/ MARTA CASAGOLDA Lead: Banc per preservar plantes autòctones Lluna ANTÚNEZ, directora documental Lead: La convivència amb l'esquizofrènia Miriam ALONSO, professora El Talleret, Barcelona Rosa CASTEL Anna M. GARCIA Felisa HERNANDEZ M. Asunción PRAT Lead: Brodat en cinta QUE ME'N DIEU/ XAVIER SOLÀ\tMercè OLLER, vicepresidenta penya la Torrassa\tLead: Trobada de penyes blaugrana BENVOLGUDA MARIA DE LA PAU\nEl divendres ens visita un dels actors més estimats de TV3 Pepe Rubianes. Amb ell parlarem de la seva trajectòria professional i de l'obra que actualment representa al Club Capitol, "La sonrisa etíope". També veurem el reportatge que va fer la Laia Ferrer amb un dels globerttrotters. A més a més, es passarà pel Tvist el crític de cinema Àlex Gorina amb el que repassarem les millors estrenes del cap de setmana I moltes coses més, així que no t'ho perdis\n15:45 El cor de la ciutat - Cap. 1555\nLa Júlia se n'està sortint: l'Òscar comença a estar en perill. En Paco rep la visita d'un pèrit de l'asseguradora. La Pilar ha de tornar a Breda i a la Roser no li fa cap gràcia. En Peris pren consciència que la professió de la seva dona comporta coses que no fan per a ell.\nEl creatiu publicitari Risto Mejide passa per "El Club" per parlar-nos del llibre "El pensamiento negativo", un conjunt de reflexions que es decanten per refusar la hipocresia, les aparences, la intenció de sempre agradar als altres, entre altres. Com cada divendres, parlarem d'"El cor de la ciutat" amb els nostres convidats habituals i alguns dels actors protagonistes. A "Jo vull ser", l'Eloi Vila es converteix cada setmana en aprenent de diversos oficis. Amb el periodista Eduard de Vicente repassarem les estrenes cinematogràfiques més destacades de la setmana. El Gilbert Solsona ens portarà a la passarel·la del programa una desfilada de roba masculina de Mango. I acabarem el programa amb el científic d'"El Club", el Dani Jiménez, que ens resoldrà uns quants dubtes i ens ensenyarà algun truquet. Aquest divendres farem ciència del ball.\n18:30 Cine de cine - Johnny Or\n20:15 Just kidding\n20:25 Bocamoll - Cap. 83\n21:45 La gran pel·lícula - Miss agent especial 2: armada i fabulosa\n00:00 Pel·lícula - Club Disbauxa\n01:50 Pel·lícula - Cent noies\n07:00 La bellesa de les serps - La bellesa de les serps\nLa bellesa de les serps\nUn documental sobre la bellesa i l'espectacularitat de les serps, des de la majestuosa cobra fins a la petita serp corall, passant per la serp de cascavell o la serp marina.\n07:55 Secrets de la natura - El dofí mular: pescar amb els homes\n08:20 Tresors del món, patrimoni de la humanitat - Hallstatt. 3.000 anys de mines de sal. austràlia\n08:35 Les tribus - La tribu Suri\n09:30 Mites de la humanitat - A la recerca de l'arca de l'aliança\n10:25 Graduï's ara en secundària: ciències socials - Quants érem, quants som i quants serem\nQuants érem, quants som i quants serem\n10:50 Pedres vives - Mari, metròpoli reial\n11:15 La flauta de Pan gegant - La flauta de Pan gegant\nLa flauta de Pan gegant\nBernard Gillain, el cantant Christian Merveille i Pierre Schillewaert s'endinsen en bicicleta pels camins rocosos de Xile i Bolívia. Travessen la serralada andina de La Costa i s'acosten a la gent que troben, especialment els nens. Quan comencen el seu viatge per Xile, a 4.200 metres d'alçada, veuen unes flautes de Pan gegants que miren al cel.\nEmili Manzano entrevista l'escriptor i cineasta xinès afincat a França Dai Sijie, autor de le novel·les "La petita costurera xinesa" i "El complex de Di". Lolita Bosch, Carles Álvarez i Víctor Amela participaran a la segona part del programa amb les seves recomanacions literàries. I, finalment, hi haurà la intervenció de Tornasol.\nEl debat sobre l'edat de jubilació serà el tema principal de "Valor afegit", el programa econòmic del 33. Ara que les previsions més catastrofistes no s'han complert i la Seguretat Social manté una bona salut financera, ha sorgit un altre front a causa de l'evolució demogràfica, que porta a la reducció dràstica de les persones en actiu en relació amb les jubilades. A més, moltes empreses continuen prejubilant treballadors mentre que són pocs els que allarguen la vida laboral més enllà dels 65 anys. Per tant, el debat sobre l'edat de la jubilació continua obert.\n13:20 Karakia - La sínia dels sabors-1\n"Temps de neu" presenta el futur de l'esquí, els esquiadors més joves del país."Temps de neu", oferirà un reportatge sobre els més petits de l'esquí alpí de competició. Un equip del programa ha seguit al grup d'alevins, nens i nenes d'entre 7 i 10 anys, ens els seus entrenaments i també els ha acompanyat a una competició, concretament la d'Amics de Montgarri, que se celebra a Baquèira-Beret i que és una de les poques curses que reuneixen tots els equips catalans d'aquesta categoria. A més, la secció de competició oferirà les imatges de la Total Fight Masters of Freestyle, l'esdeveniment d'estil lliure més important del sud d'Europa que se celebra, des de fa quatre temporades, a l'estació andorrana de Grandvalira.\n14:30 Túrmix Pop Rock - Cap. 41\nRecull de videoclips de pop rock de grups i d'artistes de casa nostra i d'arreu del món ELVIS COSTELLO - (I don't want to go to) Chelsea LA BÚSQUEDA - Mi despertar LOVE OF LESBIAN - Música de ascensores AROAH - Myriam, la primera PRIN' LA LÁ - Naves que dan vueltas a un balón REGRESO A LAS MINAS - A bordo del horizonte UMPAH-PAH - El jardí dels préstecs REFREE - Envejece SIDONIE - Fascinado QUIMI PORTET - Expulsats del cel MADEE - L'Antarctica FACTO DELAFÉ Y LAS FLORES AZULES - La fuerza SANPEDRO - La nova imatge\n15:30 L'última oportunitat per salvar - L'última oportunitat per salvar els tapirs\n16:20 Secrets de la natura - Islàndia: ocells de foc i glaç\n17:00 Bèsties clip - micromamifers\n17:05 Thalassa - Tossa, el paradís blau\nTossa, el paradís blau A Tossa de Mar farem un recorregut per la seva història, els inicis de l'estiueig i dels primers estrangers i intel·lectuals que la van visitar donant-li una projecció internacional els anys 30. Els petits oficis de Port Saïd La ciutat de Port Saïd és la porta d'entrada al canal de Suez, un port que viu al ritme dels vaixells que el travessen cada dia.\n18:00 L'aventura de Jeff Corwin - Madagascar: l'illa on el temps es va aturar\n18:55 Pedres vives - Mari, metròpoli reial\n19:20 Tot un món - Cap. 229\nLa Salina Makoeva és de Rússia, té tretze anys i es va incorporar a l'aula d'acollida de l'Institut d'Educació Secundària Flos i Calcat de Barcelona a començaments d'octubre de l'any passat. La Pilar Soler, professora de l'aula d'acollida, n'ha fet el seguiment durant el curs. El capítol mostra, a través de les opinions de la Pilar i de la Salina, l'evolució que ha fet aquesta nova alumna i el nivell de domini de la llengua que assoleix al llarg de tot un curs.\n19:24 Tot un món - Cap. 230\nA través d'un projecte produït per l'ONG Acsur-Las Segovias i a petició de l'Ajuntament de la seva ciutat, un grup de joves de Mataró han realitzat quatre documentals en què reflecteixen diferents aspectes de la localitat. Dels quatre treballs, "Tot un món" se'n fa ressò de dos: un que parla sobre el petit comerç de Mataró i un altre que elabora un menú intercultural, fet pels familiars dels joves.\n19:30 Cànon Lletres - Àlvaro Mutis, el viatge\n20:20 Territori Dansa\n20:30 Les tribus - La tribu Kombai\n21:30 NBA total - + info\nEl programa "NBA total" del 33 emetrà un reportatge especial sobre Pau Gasol. Es tracta d'un repàs de la trajectòria del jugador català a l'NBA, la lliga de bàsquet més important del món. El mateix Gasol reflexiona sobre els fets cabdals de la seva estada als Estats Units: des de la seva elecció com a tercer millor jugador del "draft", fins a la seva experiència amb els Grizzlies de Memphis i el seu traspàs a l'equip de Los Angeles Lakers, on comparteix vestidor amb un dels jugadors que admira més, Kobe Bryant. El de Sant Boi no amaga que amb el seu actual equip aspira a convertir-se en campió de l'NBA. "NBA total" a més d'aquest reportatge especial sobre Pau Gasol repassarà, com fa habitualment, l'actualitat setmanal de l'NBA.\nCorme és un dels pobles més petits i pobres de la Costa da Morte, però té una riquesa: el percebe. Com que aquesta és una de les poques feines lucratives, ja fa molt de temps que també les dones es dediquen a pescar-lo. Un grup de quaranta percebeiras, moltes d'elles de més de cinquanta anys, allarguen aquesta feina perillosa per poder accedir a la jubilació. La vida del poble està ritmada pel mar, per l'arribada de les borrasques i per la recol·lecció del percebe en les roques i penya-segats. En aquest reportatge conviurem amb la gent del poble i amb aquestes dones en plena campanya del percebe.\n22:55 El documental - Amb qui parlo?\n23:55 Taller.doc - La canalla(da) de Sant Felip\nEl documental "La canalla(da) de Sant Felip Neri" és un encàrrec de la Direcció General de la Memòria Democràtica al col·lectiu Paso a Paso. El documental recull testimonis de l'atac aeri que el matí del 30 de gener de 1938 va provocar l'esfondrament del soterrani de l'església de Sant Felip Neri. Hi van morir 42 civils, la majoria nens procedents d'altres zones de l'Estat refugiats al temple. Als nens morts del convent s'hi van sumar veïns i altres ciutadans d'altres àrees de Barcelona. El documental recull prop d'una desena de testimonis de supervivents que expliquen la seva experiència en aquest sanguinari bombardeig, recordat per molts com un dels pitjors que va patir la ciutat durant la guerra. Els efectes de la bomba que va caure a la plaça Sant Felip Neri són encara visibles a la façana de l'església. El documental també recull les reflexions sobre la guerra i els bombardejos de nens i joves, actuals alumnes de l'escola situada a la plaça de Sant Felip Neri.\n00:25 Cànon Lletres - Àlvaro Mutis, el viatge\n01:15 Línies, formes, colors - El guió: Explicar una història amb pintura\n01:40 Thalassa - + info\n02:25 El documental - Amb qui parlo?\n03:20 Taller.doc - La canalla(da) de Sant Felip\n03:50 Túrmix Pop Rock - Cap. 41\n04:50 El medi ambient\n04:55 Pedres vives - Mari, metròpoli reial\n05:20 Desxifrant Egipte - Desxifrant Egipte\nS'ha escrit molt sobre com els egipcis van poder alinear els seus monuments amb tanta precisió, però la pregunta que encara no ha tingut resposta és per què ho van fer així. Per què els antics van posar tant d'èmfasi en els alineaments astronòmics? Aquest documental intenta respondre aquest interrogant i descodificar el trencaclosques dels grans monuments egipcis.\n06:15 L'aventura de Jeff Corwin - Madagascar: l'illa on el temps es va aturar\n07:31 Kiteretsu, el cosí més llest d'en Nobita - 5 minuts més, utilitza l'inversor del temps\n07:59 Kiteretsu, el cosí més llest d'en Nobita - El senyor de les abelles\n08:29 Codi: Lyoko - Amnèsia\nFent servir una màquina del laboratori de química, el XANA ha creat uns nanovirus amb la capacitat d'atacar les cèl lules de la memòria del cervell dels humans. El primer de caure és l'Ulrich. La Sissi se n'aprofirarà: li farà creure que és la seva nòvia i que l'Odd, en Jeremy i la Yumi són els seus enemics.\n08:54 Els petits fantasmes - Quatre fantasmes en remull\n09:02 Ja arriba en Noddy! - El castell de cartes d'en Noddy\nEl castell de cartes d'en Noddy\n09:12 Ja arriba en Noddy! - El pastís de plàtan de la mona Marta\nEl pastís de plàtan de la mona Marta\n09:23 Yoko! Jakamoko! Toto! - Un dia ventós\nUn dia ventós\nAvui fa un vent que espanta! La Yoko, en Toto i en Jakamoko, que no poden jugar, han decidit fer-se un refugi cadascun. El de la Yoko és de palla i no resisteix gaire. El d'en Toto és de branquillons i tampoc no atura el vent. El d'en Jakamoko és de pedra, però tampoc no aguanta. Com s'ho faran?\n09:35 Pepa, la porqueta - Cap. 44\nAvui la Pepa i en Jordi estan molt contents, perquè saben que aniran al parc. Els hi acompanyes?! Segurament s'hi trobaran tots els seus amics: la Rebeca, la Susanna, en Daniel, en Pere i la Carina. A la Pepa li agrada molt el gronxador. A en Jordi, en canvi, li fan una mica de cosa les altures. On pot pujar que no li faci por? I a tu, què és el que t'agrada més?!\n09:40 Tork - El riure més divertit\n09:47 Una mà de contes - El Riquet i la Pobrica\n09:54 Explica'm un conte - El gos monstruós i al princesa de les roses\n10:01 Món salvatge - El coipú\n10:05 Made in Catalunya - Tous\nTous ha sabut convertir la joieria de luxe en un producte de masses. Des de 1965 que el matrimoni Salvador Tous i Rosa Oriol van heretar una joieria a Manresa, Tous ha traspassat fronteres instal·lant-se amb èxit a ciutats de tot el món.\n10:09 Made in Catalunya - Gaseoducte Gas Natural\n10:13 Fòrum Júnior - Seguretat en un mateix\n10:38 Pinzellades d'art\n10:43 Beverly Hills - Una parella per tota la vida\n11:25 Beverly Hills - El cant del cigne al palau de la màgia\n12:06 Vitaminix - Magnesi (Mg)\nSi fessin un campionat de músculs, segur que guanyaria el goril·la. I saps per què? Doncs perquè menga moltes verdures. El magnesi, que també es troba a les ametlles, a la soja i a la xocolata, et fa tenir molta força i molta resistència. Si escoltes en Víctor, aprendràs moltes més coses...\n12:11 El xou dels espies - Un dolent dolentíssim\nUn dolent dolentíssim\nArrel d'un accident de teletransportació l'A.D.N. d'en Victor s'ha barrejat amb el d'un gat . En Victor ara té set vides. Però el problema és que resulta que tot el que en Victor ha oblidat, ho recorda el senyor Marrameu, com ara el codi secret per destruir el món! I el pitjor de tot és que el gat s'ha escapat! La persecució està servida! El terror també!\n12:28 Rei - Refredat encomanat\nAvui en Russell està refredat i la mare l'ha fet quedar al llit. Avorrit, se'n va cap a Sota i, després d'esternudar davant de la Modela i d'en Xiroi, s'adona que es converteixen en un parell d'éssers superforts i supermalvats. I és que els seus microbis tenen un efecte "superitzador" en els sotencs! Això és terrible! Com s'ho farà, ara?!\n12:54 La màgica Do-Re-Mi - La revisió mèdica de la Flor\nLa revisió mèdica de la Flor\nLes nenes no ho sabien que la Flor havia de passar revisions mèdiques periòdicament! Avui toca. Però la Flor no està pas sola. I l'Onpu, que aprovarà l'examen?\n13:23 Rantaro - El gran delegat de la classe / La verietable forma de la senyoreta Yamamoto / En maki no escarmenta\n13:54 El detectiu Conan - El misteri de l'assassinat del baró de la nit (2)\n14:20 Inuyasha - El ball de la Kagura i el mirall de la Kanna\nEl ball de la Kagura i el mirall de la Kanna\nMiroku es retroba amb una joveneta a la que està unit per una relació molt especial. Una nova filla de Naraku, Kanna, roba l'ànima de la noia.\n14:47 Dawson's creek - Full de convocatòries\nDawson conclou la pel·lícula i li sorgeix una oportunitat inesperada; Joey torna a Boston on s'haurà d'enfrontar a la filla adolescent i desobedient del professor Hetson. Direcció: Robbie McNeill Guió: Gina Fattore\n15:30 Doctor Who - Cap. 4 Àliens a Londres\n16:16 Tots cinc - Actitud positiva\n17:00 Curiositats del món animal - S'ho passen bomba\n17:14 Pepa, la porqueta - Cap. 45\n17:22 Tork - La pedra dels records\n17:34 Una mà de contes - El jaguar desagraït\n17:43 Explica'm un conte - La tortuga que tenia gairebé 63 milions d'anys\n17:53 Tinc un coet - Un acompanyant per la meva germana\n18:11 Combat Xaolín - Mala Mala Jong\nLa Wuya ha tornat a donar vida a en Mala Mala Jong, un guerrer fet de diversos Shen Gong Wu que els nostres herois es veuen incapaços de vèncer. Ni tan sols el mestre Fung sap com fer-li front. La clau està al centre de la terra i al cor del malvat Mala Mala Jong, almenys l'Omi n'està convençut.\n18:37 Espies de veritat - Missió espacial\n19:04 Play - Cap. 1 Descriure persones\nCap. 1 Descriure persones\nCada programa és un homenatge a un tema diferent, que engloba les cançons i la resta de continguts: I¿m like a bird (Nelly Furtado) Sweetest thing (U2) Brown-eyed girl (Van Morrison) Grace Kelly (Mika)\n19:41 Méteo K - Cap. 25\n19:47 Tots cinc - Malaltia, salut / riquesa, pobresa\n20:31 Samantha ups! - La Samantha a l'exèrcit (2a part)\n20:36 Samantha ups! - La Samantha se'n va a pescar (1a part)\n20:40 Samantha ups! - La Samantha se'v va a pescar (2a part)\n20:46 Doctor Who - Cap. 5 La tercera guerra mundial\n21:30 El cor de la ciutat - Cap. 1555\n22:00 Ventdelplà - Cap. 83\nEl Rafa es fica en un bon embolic quan, durant una carrera amb el taxi, un mosso l'atura i s'adona que el client que porta és mort. El Biel demana a la Teresa de practicar esgrima, però, tot i que a ella no li fa gaire gràcia, el més difícil serà convèncer el Damià. La relació del pare del nen i el David és cada vegada més tensa. El Paco, la Berta i la Dora estan preocupats perquè Hisenda els ha demanat els comptes dels últims cinc anys. La Nuri no s'acostuma a la manera com la Rosalia porta la neteja de la casa. El Monràs diu al Julià que ha comprat uns terrenys per fer-hi processament de purins i li demana que, com a alcalde, acceleri la paperassa corresponent.\n22:47 Ventdelplà - Cap. 84\nAvui s'ha de celebrar el ple de l'Ajuntament que ha d'aprovar el projecte del golf, però el Julià té por que les coses no vagin com ell espera. El David s'assabenta que el Martí l'ha enganyat amb els estudis una bona temporada, de fet li van realment malament. La Isona sembla que tampoc no estudia com abans. Els esforços del Paco per treure's del damunt la multa d'Hisenda són inútils, n'haurà de pagar l'import complet. El Rafa no pot dissimular el neguit que li produeix guardar en secret els brillants que va trobar i el Jaume i el Paco el descobreixen. L'Alícia arriba a Ventdelplà per donar una sorpresa al Julià i explica a la Teresa la dura situació que viu el Miquel des que es va quedar sense feina.\n23:40 Pel·lícula - Voreres de Nova York\n01:25 Beverly Hills - Una parella per tota la vida\n02:07 Beverly Hills - El cant del cigne al palau de la màgia\n02:50 Dallas - Gent sense pietat\nJeremy Wendell se sent traït per JR i April Stevens i es proposa venjar-se de l'Ewing Oil. Uns espectaculars titulars de premsa implicant JR en activitats terroristes a JR dónen arguments a Wendell per aconseguir el seu propòsit. Mandy retorna a la seva activitat d'estrella de la roba interior.\n03:37 Dallas - La foscor al final del túnel\nBobby, Ray i Miss Ellie acaben cansats de les contínues maniobles de sotamà de JR, i li venen totes les seves accions en l'Ewing Oil. Sue Ellen vol assegurar-se que JR li és fidel i fa un pla per comprovar-ho.\n04:25 Pel·lícula - Voreres de Nova York\n06:10 Just kidding\n06:30 El cor de la ciutat - Cap. 1555


El Consell Escolar de l'IES Joan Ramis i Ramis, reunit en sessió ordinària el 13 de juny de 2013, aprova el Projecte de Tractament Integrat de Llengües del centre.\nEl proper curs continuarà en funcionament en el nostre centre el programa de reutilització de llibres, banc de llibres. Els objectius d'aquest programa són:\nSi pensau que ja no fareu servir més els vostres llibres de text, els podeu donar a la Comissió de Biblioteca la qual s'encarregarà de distribuir-los el proper curs als companys que ho necessitin.\nPensau a retornar tots els llibres que tingueu en préstec. En cas que no es retornin no es podran demanar llibres en préstec.\nPodeu dipositar els llibres a la biblioteca del centre o a consergeria la setmana del 17 al 21 de juny (cal emplenar la butlleta dels llibres que es donen i indicar si en voleu per al curs vinent).\nEs prestaran llibres a tot l’alumnat que n’hagi donat i per ordre d'arribada fins a exhaurir-ne les existències. L’horari serà el següent:\nComissió de Biblioteca, Equip Directiu i APIMA\nEl pintor britànic Ron Webb, que ha col·laborat amb els alumnes i els professors de Seccions Europees, aportant coneixements i experiència a la classe d'Educació Plàstica i Visual de 1r d'ESO, ha regalat al centre el quadre que veiem en la fotografia: "Binigaus".\nLa Direcció i el professorat de Programes Internacionals, li agraïm molt sincerament.\nMatrícules d'honor 2013\nCertàmen de relat breu i fase balear del concurs de redacció Coca-Cola en català\nMiniolimpíades de física i química 2013


El diumenge 22 de març tindrà lloc la Diada castellera de Santa Madrona\n12.00 h. Castellers del Poble Sec,Castellers de Badalona i Xics de Granollers\nVídeo Diada de Santa Madrona 2008\nAltre lloc d'aires moderns és el Sifó Xico, (Roser 82), un restaurant-bar d'amos argentins que proposa plats senzills i saborosos que reversionan receptes tradicionals de la cuina popular. Allí l'atenció és extremadament cordial i atenta (alguna cosa que no abunda massa a Barcelona) i gairebé tota la jornada transcorre amb delicades seleccions de jazz com música de fons.\nUn dels grans atractius que té el Poble Sec és que es troba just al peu del Montjuïc, on es poden realitzar diferents passejos després de donar per acabat el tour culinari.\nAquesta muntanya emblemàtica de Barcelona té diversos miradors des dels quals es pot gaudir de vistes meravelloses de la ciutat, el seu port i el Mediterrani, i a més alberga llocs d'enorme interès, com el museu de la Fundació Joan Miró, l'estadi Olímpic Lluis Companys, el recinte del Poble Espanyol i el Jardí Botànic de Barcelona.


Atenció: obertes les pre-inscripcions!\n29-01-2015, 16:13 per Runedia\nEsperem que hagis començat a entrenar perque des d’avui i fins el 16 de febrero estarán obertes les pre-inscripicions per la Salomon Ultra Pirineu 2015.\nPodeu inscriure-us a través de la web de la cursa. Aquest any hi haurà un total de 1.000 dorsals disponibles. Si es superen les places es durà a terme un sorteig a l'Ajuntament de Bagà el proper 19 de febrer.\nRecorda que aquest any un dels requisits per participar a la prova será acreditar haver finalitzat una cursa de al menys 40 km de muntanya durant el 2013 o 2014 .\nA partir del 24 de febrer s'obriran les inscripcions de la Marató Pirineui de la Nit Pirineu amb 1.000 i 300 places disponibles , respectivament . En aquest cas es tancaran els preinscripcions quan s’esgotin les places: no hi haurà sorteig.\nUn any més el Parc Natural del Cadí Moixeró acull la prova més emblemàtica del trailrunning . El 19 de septembre es disputarà la Salomon Ultra Pirineu amb un recorregut total de 110 km i 6.800m de desnivell positiu passant pels vuit refugis de la travessia Cavalls del Vent .\nPer més información pots consultar la web www.ultrapirineu.com i també a les xarxes socials Facebook i Twitter !


(31.2) Tècniques de negociació (Figueres) | ACRA - Associació Catalana de Recursos Assistencials\n(31.2) Tècniques de negociació (Figueres)\n15, 16, 17, 18, 19, 22, 23, 24, 25 i 26 de Novembre\nObjectiu general: Ser capaç de dur a terme negociacions exitoses sobre diferents aspectes.\nConèixer els elements que configuren la meta comunicació en la negociació.\nAfrontar millor les situacions de negociació que es produeixen en l'àmbit de treball.\nDestacar la importància de la negociació en el treball i en la societat en general\n3.5. El mètode DEA\n4.1. Tipus de negociació: Distributiva o conflictual (de suma zero); Negociació integrativa (de suma no zero)\nEls treballadors de l’Administració Pública : aquest col·lectiu té l’accés limitat a aquest Pla de Formació, per la qual cosa no tindran garantida la seva plaça fins que no es comprovi que no s’excedeix la limitació estipulada.\nLa data límit per a l’admissió de la documentació és el 11/11/2021 (sempre i quan hi quedin places disponibles) i no s’acceptaran sol·licituds que no es presentin amb la documentació pertinent..\nCarrer Sant Llàtzer nº22, Baixos (17600 - Figueres)


La misteriosa alineació solar de la Foradà - Nonada\nArribar a provar l’existència d’una llegenda amb més de 400 anys va desvetllar la curiositat de l’historiador José Lull. Gràcies a ell, els dies 5 i 6 d’octubre, podem gaudir de nou de l’alineació solar de la Foradà. Una tradició que s’havia esvaït amb el pas del temps i que ha estat recuperada a la Vall de Gallinera.\nInstant de l’alineació solar de la Foradà a la Vall de Gallinera. Foto: José Lull.\nDeien els avis que durant el dia de Sant Francesc la llum del Sol passava directament per l’arc de la Foradà -la muntanya més emblemàtica del terme- i enllumenava el convent dels franciscans oferint un espectacle natural colpidor.\nPerò cap d’aquells avis havia gaudit mai del fenomen, així què com a historiador i com a aficionat a l’astronomia José Lull no va poder resistir-se a investigar si aquella història era certa o només una llegenda.\nUn homenatge solar\nEl convent de Sant Andreu de la Muntanya, del qual actualment es conserven poques restes, es va alçar als peus de la Penya Foradà cap al 1611, dos anys després de l’expulsió dels moriscos per ordre de Felip III i de l’arribada dels mallorquins a aquestes terres. Una ubicació en absolut casual, si atenem a les indagacions de Lull.\n“Tenint en compte l’angle horari, el meridià i l’equació del temps”, aquest egiptòleg de Gandia va poder calcular el moment del trànsit del Sol per la Foradà, obtenint unes coordenades concretes. Aquelles dades marcaven el 4 d’octubre i el 9 de març, festivitat de Sant Francesc d’Assís i de Santa Francesca respectivament, com a les jornades en les quals els rajos del Sol passen a través de l’arc de pedra i marquen el lloc exacte on s’alçava el convent franciscà de Benitaia, un dels llogarets de la Vall de Gallinera.\nGràcies a Lull l’alineació solar de la Foradà ha deixat d’ésser una llegenda. Ara sabem que es produeix, cada any, el 4 d’octubre cap a les 18 hores i 20 minuts i pel març al voltant del dia 9, cap a les 17 hores i 42 minuts. Tot i que també pot ser observada en els dies previs i posteriors a ambdues dates.\nEntre les hipòtesis que l’historiador planteja respecte al per què d’edificar allí el convent, diu que podríem pensar que, “a través d’un rosetó o d’una finestra, els rajos del Sol s’introduïen en una capella i il·luminaven a Sant Francesc durant uns moments en el dia de la seua efemèride”. Però només són hipòtesis, no ha aconseguit cap plànol del convent que l’ajude a provar-ho.\nLa precisió de l’alineació\nDe les conclusions del treball de camp a Lull sempre li ha resultat especialment interessant l’extremada precisió amb la qual deu ser observat el fenomen. “Situar-se una mica més enllà del lloc marcat significa veure l’alineació descentrada o no veure-la”. De fet en l’any 2006, rememora, “molts dels visitants que s’acostaren a veure l’alineació solar de la Vall de Gallinera se n’anaren decebuts perquè no pogueren contemplar-la, no estaven situats en el punt exacte, que era enmig d’un camp de tarongers”.\nL’estudi original de José Lull és va publicar com a part de ‘Treballs d’Arqueoastronomía: exemples d’Àfrica, Amèrica, Europa i Polinèsia’, sota el nom de ‘L’alineació solar del convent franciscà de Benitaia a la Vall de Gallinera’. Tot i que no era la primera prova escrita de l’existència del fenomen, el frare franciscà Antonio Panes ho havia relatat prèviament al 1620 en un document que avui està custodiat a l’Arxiu Històric Nacional.\nMoment en el que veïns i visitants observen el fenòmen natural. Foto: José Lull.\nFins a març de 2006, quan encara no s’havia donat publicitat a l’estudi de José Lull, el fenomen era desconegut per a la major part dels veïns i veïnes de la vall. Ningú s’acostava a veure’l perquè no sabien de la seua existència.\nAra, gràcies a la publicació dels resultats de la investigació, centenars de persones acudeixen des de fa set anys al convent de Benitaia per a gaudir d’aquesta joia astronòmica. Un espectacle que recorda els origens de les gents d’aquell indret, llogarets repoblats per mallorquins que construïren un convent allà on l’astre rei els va indicar que ho feren.\n#alineació solar vall de gallinera #arc de la foradà #Arxiu Històric Nacional #convent benitaia #convent franciscà vall de gallinera #egiptòleg josé lull #josé lull #lanoactualidad #març alineació solar vall de gallinera #nonada #octubre alineació solar vall de gallinera #Penya Foradà