La mort de Videla, el franquisme i la impunitat - jfk informa - Els blogs d'e-noticies\nVa morir condemnat a cadena perpètua, en presó comuna, jutjat per genocida, per dictador, per lladre de riqueses i de persones acabades de néixer, per destruir un país pròsper i per violar la Democràcia i el Jurament que va fer quan l'Estat li va confiar les armes de la pàtria, per defensar-la i no per assassinar compatriotes.\nVa morir sense que ni una persona li hagués donat ni un clatellot, sense que ni un dels que vam ser les seves víctimes hàgim pres venjança per mà pròpia.\nES va acabar la vida de qui va acabar amb les vides de desenes de milers de persones, que també va arruïnar la vida de centenars de milers i que va arruïnar a un país, lliurant-lo als enemics de la Pàtria i del Poble.\nVa morir la mort en persona, l'assassí fet Estat, el cínic amic de Bisbes que assassinava amb orgull i sense compassió ni demanar perdó.\nAvui la Vida ha triomfat, avui la Justícia ha triomfat, es podrirà a la presó on el va condemnar aquesta mateixa Justícia que va violar i va negar a les seves víctimes.\nLA GRAN HISTORIA DE VIDELA, VA COMENÇAR, PRECISAMENT A MADRID, A LES EXEQUIES DE FRANCO\nVidela va encapçalar la junta militar que es va alçar amb el poder després del cop d'Estat del 24 de març de 1976, i va obrir l'etapa més negra de la història Argentina. Va posar en marxa un pla sistemàtic genocida amb segrestos, saquejos i desaparició de persones, i una política econòmica neoliberal que va ser la puntada inicial d'un dels processos de lliurament als capitals financers dels recursos de la societat argentina.\nQuan va acabar la Dictadura el 50 % dels llocs de feina havien estat destruïts i l'Argentina era una semicolonia de les multinacionals.\nEl Marc geopolític que dona la mesura adequada a la Dictadura de Videla, es diu Pla Còndor.\nAquest pla, liderat per la CIA, va coordinar l'aplicació del terrorisme d'Estat a tota Amèrica i l'Estat espanyol.\nQuan es van celebrar les exèquies de Franco, es van trobar els ministres i mandataris dretans i de dictadures de mig mon.\nLa ambaixada ianqui a Madrid es va encarregar de realitzar discretíssimes reunions de militars, molts d'ells ex alumnes de l'Escola de les Amèriques, situada en Panama i a on es formaven els repressors a les ordres dels EUA.\nUna de les conclusions mes importants va ser la crítica al sistema de repressió pública de Pinochet, qui es va enfadar i va fer reunions amb la ultra dreta italiana de Della Chiae, per encarregar-li l'assassinat d'exiliats a Europa.\nEn aquestes reunions es va imposar la doctrina francesa de la desaparició de persones, enlloc de les matances industrials dels EUA, que estaven paint la derrota del Vietnam.\nEl coordinador Sud-americà va ser el Comissari Almirón, fundador de la Triple A i assessor de seguretat de la Moncloa i custòdia de Fraga.\nEls procés polític que va des de novembre del 75 a la mort de Videla deixa a les clares una conclusió: la mobilització dels Drets Humans han acorralat als terroristes d'estat, els de l'Argentina com a capdavantera indiscutible, una lluita que ha bastit els pilars de la Justícia Universal, atemporal, extraterritorial i de lesa Humanitat.\nLA QUERELLA ARGENTINA CONTRA ELS CRIMS DEL FRANQUISME:\nCom s'està informat abastament, la Querella de la Jutgessa Servini, contra els criminals del Franquisme esta agafant dimensions històriques, al 15 de maig havien estat admeses a tràmit 2,769 denuncies de tot l'Estat espanyol.\nAra, amb la creació de la Plataforma Catalana de Suport a la Querella Argentina, el procés de denúncies i querelles de les víctimes dels països Catalans agafa embranzida. La decisió d'Esquerra de portar el cas de Lluis Companys a Buenos Aires estableix un punt d'inflexió.\nUNA OBLIGACIO I UNA OPORTUNITAT:\nLa implicació dels demòcrates, de les víctimes i de llurs famílies en aquesta denuncia, que tindrà conseqüències eminentment politiques que no jurídiques, es una obligació moral i política, però també la oportunitat de internacionalitzar la situació de revolució nacional democràtica que estem portant endavant els moviments sociopolítics dels PPCC.\nLa querella ja ha començat a posar en curtcircuit les relacions diplomàtiques entre l'Estat espanyol i l'Argentina, amb un efecte amplificador: una gran part de la opinió publica argentina esta indignada per la intromissió del Ministre Maragallo impedint que els primers testimonis realitzessin la declaració via telemàtica al consolat argenti de Madrid. Molta gent que veia a l'Argentina això com un tema de iaios nostàlgics, ara ho veuen com una acció contra la sobirania de la justícia de la República.\nLa querella, a mes de legítima i Justa, serveix per fer activisme contra l'estat enemic i difusió del procés d'Alliberament nacional dels PPCC, a l'Argentina i Sud Amèrica, territoris i estats que tenen interessos molt confrontats amb l'Estat espanyol i que per tant seran estratègics a la hora del reconeixement de la República Federal Catalana\nEls organitzadors i lectors de Llibertat.cat han de jugar un paper cabdal i capdavanter en aquesta lluita, per deixar de ser moviments sempre a la defensiva i clamant justícia als nostres enemics i així passar a la iniciativa, sortir del provincianisme de la política de l'Estat espanyol i actuar amb gosadia i coherència, presentant tots els cassos que siguin possibles, començant per les fosses de Valencia i els afusellaments a les Illes, Alacant etc.\nLa situació de la mort del dictador Videla, i la querella argentina, ens seran útils si les apliquem en el present i no en clau de la historia passada.\nEls blogs d'e-noticies - jfk informa - La mort de Videla, el franquisme i la impunitat


Hazael Rico: "més del 90% dels comentaris sobre el cartell han sigut positius"\n• Hazael Rico, estudiant de l'Escola d'Art i Superior de Disseny d'Alcoi, és l'autor del cartell anunciador de la Cavalcada dels Reis Mags del 2019 • Tenia por de que em criticarem, perquè a Alcoi som molt de buscar els defectes\nHazael Rico, estudiant de l’Escola d’Art i Superior de Disseny d’Alcoi, és l’autor del cartell anunciador de la Cavalcada dels Reis Mags del 2019. La seua obra, ‘Amagama‘ ha sigut seleccionada pel jurat, entre els 25 cartells presentats, amb una diferència notable per damunt dels altres treballs, comptant amb 73 punts, 24 punts per damunt del segon cartell.\nHazael ens transmet la seua alegria i il·lusió per aquest fet. Ens comenta que aquesta és la quarta vegada que es presenta al concurs del cartell de la Cavalcada d’Alcoi. A través de la seua creació, ha volgut mostrar un repertori de personatges característics del Nadal Alcoià, “he hagut de seleccionar els que considere més representatius”.\nEl jurat ha valorat de la seua obra la tècnica utilitzada, els colors emprats, la composició, la simetria matemàtica, la tipografia, l’originalitat, i la presentació.\nPel que fa a la recepció per part del públic, Hazael percep que la crítica ha sigut molt positiva: “he fet un seguiment per les xarxes socials per saber quina és l’opinió de la gent al respecte. I crec que en general ha agradat prou. Tenia por de que em criticarem, perquè a Alcoi som molt de buscar els defectes. Però he comprovat que més del 90% de la gent ha fet comentaris positius. I el més important, no ha provocat polèmiques”.\nEntre els dies 3 i 27 de desembre es podran contemplar totes les obres presentades al concurs a l’Àgora d’Alcoi. En horari de 17 a 20 hores, de dilluns a divendres (excepte els dies festius).


La cullerada: Estem dirigits per inútils\nEstem dirigits per inútils\nAquesta és la conclusió després de sentir Zapatero amb la Terribas.\nEn la política és igual el que facis. El que compta és què expliques i com ho expliques. És trist, però és així, i la gent ens empassem el que ens diguin, valorem els polítics pel que ens expliquen i els votem per com ens ho expliquen.\nEstem en crisi i molta gent les està passant putes, i el nostre estimat Zapatero diu que han de pujar l'IVA i tots hem de fer un esforç per poder seguir fent coses com el sincrotró, que, val, és molt important, però a l'aturat que no sap si podrà pagar l'hipoteca o menjar a final de mes, el primer que li ve al cap és que el sincrotró ja se'l pot fotre pel cul. Menys mal que al PP en tenen un que encara és pitjor, que si no els tornàvem a tenir al poder sense despentinar-se.\nSi un dirigent és un inepte comunicant, no em vull ni imaginar com deu ser dirigint...\nP.S. i la pobra Terribas es va haver de mossegar la llengua en més d'una ocasió, no fós que la despatxessin per preguntar el que tots hauríem volgut preguntar.\nSi m'ho propose, jo puc ser molt inútil: VOTEU-ME!\nParaula de verificació: cesse\n23 de març, 2010 11:28\nJo, per si de cas, no m'ho vaig mirar. Això sí, aquest matí he sentit un tall de l'entrevista on en ZP deia alguna cosa així com que al juny l'economia espanyola començarà a remuntar. QUINA POR!\n23 de març, 2010 11:29\nEstàs idealitzant la Terribas, potser?\nElla ha escollit. I la responsabilitat és seva.A mi no em fa cap pena.\n23 de març, 2010 12:23\nAquest personatge és capaç de mentir reiteradament i de forma descarada sense envermellir. Tot d'experts en economia li recomanen una cosa i ell fa la contrària. Es creu més savi que ningú i que la rsta del món s'equivoca?\n23 de març, 2010 23:35\nVeient la entrevista vaig sentir pena. Pena per ell. Tot és meravellós i tot anirà bé. Puff!\nI aquest pas, l'altre ximple entrarà al congrès per la porta gran :-(\n24 de març, 2010 08:53\ngris, gris, gris: el món és gris\n25 de març, 2010 15:02


FC Barcelona B- Las Palmas: Els tres punts volen cap a les Canàries (1-2) - FC Barcelona\nHomeFutbolBarça BNotíciesFC Barcelona B- Las Palmas: Els tres punts volen cap a les Canàries (1-2)\nFC Barcelona B- Las Palmas: Els tres punts volen cap a les Canàries (1-2)\nEl Barça B ha perdut davant el Las Palmas en un partit obert que ha acabat amb les expulsions dels visitants Aythami i Apoño El gol inicial de Tonny Sanabria a la primera part ha estat remuntat a la represa per Nauzet Alemán i Vicente Gómez\nEls tres punts han volat cap a les Canàries. El Las Palmas ha estat capaç de remuntar el gol inicial de Tonny Sanabria gràcies al primer quart d’hora de la segona part, quan els visitants Nauzet Alemán i Vicente Gómez han capgirat el marcador.\nEl socis i aficionats que aquest dissabte han estat al Miniestadi han pogut gaudir d’un partit obert en el qual el Barça ha dominat el joc davant un dels equips amb més potencial de la Lliga Adelante. Els de Sergio Lobera han fet baixar el ritme del partit amb les expulsions d’Aythami i Apoño en els darrers minuts i els blaugranes han protestat unes mans dins l’àrea quan s’estava buscant l’empat a dos.\nSanabria marca primer\nAmb només el canvi de Denis Suárez per Dongou en l’onze inicial que va guanyar el Girona la setmana passada (1-2), el filial blaugrana ha sortit al terreny de joc amb moltes ganes d’aconseguir una segona victòria consecutiva.\nSuperats ja els primers deu minuts, Dani Nieto i Edu Bedia han enviat els seus xuts fora dels tres pals. A la tercera ha arribat la vençuda. Al minut 19, una falta lateral picada per Denis Suárez ha estat rebutjada pel defensa Aythami. La pilota ha anat a parar a Tonny Sanabria i el paraguaià l’ha enviat al fons de la porteria.\nOcasions per als dos equips\nAmb l’1-0 al marcador, el Barça ha continuat tenint el domini d’un enfrontament que s’ha anat obrint. Els homes d’Eusebio Sacristán han tingut opcions per fer el segon mitjançant un inspirat Javier Espinosa. El manxec ha protagonitzat un xut dins l’àrea que ha aturat Barbosa i també ha culminat un excel·lent contraatac blaugrana després d'un xut previ de Dani Nieto.\nEl Las Palmas no ha aparegut fins als darrers cinc minuts de la primera part. Ha estat temps suficient per tenir dues clares ocasions per fer l’empat. Els canaris han perdonat i Nauzet i Vicente Gómez han enviat els seus xuts a fora.\nA la represa, el partit també ha començat ben animat i Denis Suárez ha pogut fer la segona diana local després de rematar una assistència de Patric. Els gols, però, han arribat a l’altra porteria. Chrisantus ha fet una bona jugada des de la banda esquerra i la seva assistència de la mort l’ha enviat Nauzet Alemán al fons de la xarxa.\nEls canaris han ofert una altra versió al principi la segona part. Han pressionat i Vicente Gómez ha aprofitat una assistència d'Ilie a Masip per ficar-se pel mig i enviar la pilota al fons de la porteria. En aquesta acció, el porter blaugrana ha tingut la mala fortuna de relliscar a l’hora d’anar a buscar la pilota i ha rebut un cop del migcampista visitant.\nEls dos gols del Las Palmas han estat un cop dur. Els joves blaugranes, però, no s’han arronsat i han obligat els canaris a endarrerir les línies. En la darrera mitja hora de joc, el domini i les ocasions de gol han estat per a l’equip local. Samper i Edu Bedia ho han provat des de la frontal i Sandro ha enviat a fora tres rematades executades des de dins de l’àrea.\nEl Las Palmas ha defensat el marcador i en el tram final del partit ha deixat passar els minuts. Els canaris han acabat amb nou homes per les expulsions d’Aythami, per una falta a la frontal, i Apoño, per protestar.\nFC Barcelona B: Masip, Patric, Ilie, Bagnack, Planas, Samper (Pol Calvet, min 85), Edu Bedia, Espinosa, D. Suárez, D. Nieto (Sandro, min 55) i Sanabria.\nUD Las Palmas: Barbosa, Ángel, David Garcia (Deivid, min 73), Aythami, Castillo,Vicente Gómez, Apoño, Valerón, N.Alemán (Asdrúbal, min 87), Tana (Masoud, min 45) i Chrisantus\nGols: 1-0, min 19, Sanabria; 1-1, min 54, N. Alemán; 1-2, min 60, Vicente Gómez.\nÀrbitre: Figueroa Vázquez (Comitè andalús), amb els assistents Lamadrid Álvarez i Chichilla Ortega. Amonestacions per als locals D.Suárez (min 7), Patric (min 90) i als visitants David Garcia (min 74) i Masoud (min 90). Ha expulsat als visitants Aythami i Apoño (min 90).\nEstadi: 3.916 espectadors al Miniestadi, en el partit corresponent a la 15a jornada.\n"Estic satisfet amb el treball dels jugadors"


Mercantil | ECONOMISTA.CAT | Anna Maria Madrid\nDe les novetats que més criden l’atenció en el nou Impost de Societats, és la figura de la reserva de capitalització i la reserva d’anivellament. A més de la incertesa que genera la novetat, la seva aplicació no està exempta de certa complexitat.Passem a intentar clarificar-les. RESERVA DE CAPITALITZACIÓ:Suposa un benefici fiscal perquè la seva conseqüència és no tributar la part de benefici de l’empresa que es destina a la constitució d’aquesta reserva.Ve a compensar els efectes negatius que ha suposat l’eliminació de la deducció per ...\nHi ha un projecte per Reformar el Pla General de Comptabilitat, en teoria hauria d'haver entrat en vigor el 01/01/2016 però encara no ha estat aprovat per l'ICAC (Instituto de Contabilidad y Auditoría de Cuentas) que depèn del “Ministerio de Economia y Competitividad”. Però davant l'evidència de la seva propera aprovació analitzarem els aspectes més importants. Per començar és una reforma que afecta sobretot a la comptabilitat de les Pimes, Entitats sense finalitat de lucre i a la formulació de Comptes Anuals Consolidats. Comencem amb les novetats: A) Es ...\nDarrere el circ mediàtic que aquests dies ha acompanyat a Neymar Jr entrant i sortint de l’Audiència Nacional, (per cert, circ intencionadament atiat per/pel Madrid, a la recerca de la desestabilització del Barça davant la impotència de no poder-lo contractar), s’hi amaga hisenda. Doncs bé, en aquest article intentarem saber QUÈ li demana hisenda a Neymar i PER QUÈ. Sense entrar en la legalitat formal de la contractació, ni en els responsables, ni en altres detalls més “escabrosos” sobre el tema. Només anem al fons del tema fiscal. Abans de començar ...\nArran de les modificacions normatives introduïdes en la Llei 27/2014 de l’Impost de Societats, en el 2016 les Societats Civils Privades (SCP), aquelles amb personalitat jurídica i objecte mercantil tributaran per Impost de Societats. Aquest canvi suposa la quasi desaparició de les SCP ja que la majoria tenen objectiu mercantil, perquè era la figura més utilitzada perquè un o més autònoms poguessin explotar una activitat o negoci, sense la burocràcia ni els costos d’una societat mercantil. A grans trets, aquest canvi suposa dues alternatives: A) Passar a ...\nAutònom o Societat Limitada Unipersonal?\nAutònom o Societat Limitada Unipersonal, que és el millor per mi? Aquesta és la pregunta del milió. Ja sigui al començar una activitat econòmica, o bé, un cop començada l'activitat, saber quina figura permetrà estalviar impostos i aconseguir més marge pel creixement. Per poder comparar i escollir s'ha de valorar valorar en diferents àmbits, encara que el més influent és evidentment el fiscal. Però analitzem-los tots per tenir una idea global. Moment inicial: AUTÒNOM S.L.UNIPERSONAL TRÀMITS CONSTITUCIÓ...\nCom convertir-se en emprenedor o autònom IV\nEn el quart i últim article d'aquesta sèrie es tractarà de com un autònom pot crear una societat limitada (S.L), és la forma jurídica més utilitzada en el nostre país. Els punts que caracteritzen aquest tipus d'empresa són: Es requereix un mínim d'un soci, sense existir límit màxim. En el cas d'un sol soci es crea una societat limitada unipersonal. Existeix un mínim de capital social de 3.005,06 € per constituir la societat. Ha d'estar totalment desemborsat, és a dir s'ha de fer efectiu al constituir. Aquest capital social pot ...\nCom convertir-se en emprenedor o autònom III\nEn aquest tercer article intentaré explicar que ha de fer un treballador autònom per començar a treballar sota la forma de Societat Civil Privada (SCP). Com es podria definir la SCP? Doncs, els seus punts distintius són: la societat civil privada és la posada en comú de dues o més persones de béns, drets o activitats, amb l'ànim de repartir-se els guanys; no tenen personalitat jurídica; la responsabilitat dels socis és il·limitada i solidària, cosa que significa que els socis respondran de la totalitat dels deutes contrets amb el seu ...


Recepta de verdures torrades al forn (fase 1 de la dieta de la platja sud)\nRecepta de verdures torrades de forns de platja del sud\nCalci 69mg 5%\nNo hi ha una millor manera de gaudir de l’arc de Sant Martí de productes frescos que amb unes verdures senzilles i senzilles torrades al forn. En aquesta recepta, el forn rostit amb un rajolí d’oli d’oliva verge extra es caramel·litza i aporta el sabor de carbassó, carbassa, pebrots, espàrrecs i ceba.\nAquesta barreja particular de verdures és extremadament rica en vitamina C, vitamina A i vitamina B6. És també una gran font de fibra natural, folat, potassi i vitamina K, per citar només algunes. Quan es tracta de la seva salut, no es pot fer millor que una bonica barreja de verdures fresques preparades simplement amb poca indignació.\nEls vegetals frescos sempre són millors, però si teniu ganes d’aquestes verdures d’estiu fora de temporada, proveu d’optar per les verdures gelades flash. És possible que no siguin tan cruixents un cop descongelats, però tendeixen a mantenir el seu valor nutricional millor que els productes que s’han collit i importat fora de temporada.\nSi bé aquesta recepta s’adaptava a la del doctor Arthur AgatstonLa dieta South Beach per a la fase 1 del programa, definitivament no heu d’estar a la famosa dieta per gaudir d’aquest.\n1 carbassó mitjà (tallat a trossos de mida picada)\n1 carbassa d’estiu groc mitjà (tallat a trossos de mida picada)\n1 pebre vermell mitjà (tallat a trossos de mida picada)\n1 pebre groc mitjà (tallat a trossos de mida picada)\n1 lliura d'espàrrecs frescos (tallats a trossos de mida picada)\n1 ceba vermella (picada)\nPreescalfeu el forn a 450 F.\nMentre el forn s’escalfa, prepareu totes les verdures tallant-les a trossos de mida picada.\nA continuació, poseu el carbassó, la carbassa, els pebrots, els espàrrecs i la ceba vermella en una paella gran i torreu-ho amb l’oli d’oliva, sal i pebre negre.\nEscampar les verdures en una sola capa en una paella.\nTorrar al forn durant 30 minuts, remenant de tant en tant fins que les verdures quedin lleugerament daurades i tendres.\nelaborant crema de blat de moro a partir de blat de moro fresc\nServeix de costat a l’elecció de proteïnes i gaudeix.\nLa platja del sudDieta:Arthur S. Agatston M.D. (Ballantine Books), el pla deliciós, dissenyat per metges i antifurt per a la pèrdua de pes ràpida i saludable\nCopyright 2003 d'Arthur S. Agatston M. D. Es va reimprimir amb permís per escrit exprés.\ncuita lenta estofada de xai fàcil\nCremós de crock Pot de formatge cremós\nPastís de coco de pinya\nMuffins de nabius i ricotta\nRecepta d'entrepans sense gluten Reuben


Cursa solidària Es Liceu dia 4 de març. Córrer per volar. Ja som 750 inscrits! (la notícia inclou els itineraris) | Es Liceu\nCursa solidària Es Liceu dia 4 de març. Córrer per volar. Ja som 750 inscrits! (la notícia inclou els itineraris)\nTancades ja totes les inscripcions, gràcies a tots. Un èxit de participació!\nMiquel Àngel Lladó va escriure aquest article al Diari de Mallorca: Córrer per volar\nDesitjos dels alumnes del Cicle Formatiu de Curs Auxiliats d’Infermeria:\nAquí teniu els dos itineraris (el de la dreta és l’infantil, i el de l’esquerra, el general). Pitjant les imatges les podreu veure en gros.\n← Dimarts 21 de febrer les classes de “es violins” i ” ses trompetes” varen anar d’excursió a sa granja-escola Jovent.\nCARNAVAL JA ÉS AQUÍ!! →


Una carta d'ahir | Diari Maresme\nUna carta d’ahir\nPer Redacció , a Creació Literària / Relats 7 d'abr. de 2009\nFeia temps que volia trobar-se amb tots els records que l’embolcallaven des de molts anys ençà. L’àlbum de la seva vida era, ja, molt complert i, tal vegada, havia arribat el moment de començar a obrir aquelles pàgines de la seva història.\nAmb la força que els anys li havien regalat, aquella tarda d’estiu plena de calidesa i esperança es va decidir a obrir aquell calaix, espatllat pel pas del temps i la melangia arraconada en el seu fons.\nTamisant cada full d’aquella carpeta, acaronava cadascun dels tresors que hi havia anat guardant, des de moments perduts en la memòria.\nParaules oblidades s’anaven acostant amb delicadesa, agotnades dins la seva ment.\n– Quants anys empolsegats dins aquesta carpeta ! – va dir somrient, asseguda a terra davant la calaixera dels pares.\nEntretant, tot el seu món, ara difós en aquells records, s’havia endolcit amb aromes d’infantesa juganera. Els jocs al costat dels pares li havien fet caminar per viaranys plens de sorollosa alegria i de silencis enriquidors.\n– Que estrany ! – va dir, en veu alta.\nAmb el respecte que la seva curiositat li demanava, suaument, el va anar obrint d’una manera molt acurada. Dins, hi havia un full plegat que els anys hi havien deixat la seva empremta.\nTranquil·lament va desplegar-lo i, com si el temps s’hagués aturat, va començar a llegir:\nPotser mai llegiràs aquesta carta però no voldria que el temps\npasses i se me oblidessin les paraules. Et vaig veure néixer i, des del\nprimer moment, vaig saber que ompliries la meva vida de goig i\nfelicitat. La teva mare i jo ploràvem d’alegria i tots dos varem saber\nque series tota la nostra força de lluita.\n– ¡ Ja la tenim, amor ! Ja tenim la nostra Nena ! Són les paraules que recordo li vaig dir a la teva mare.\nEt vaig veure créixer feliç a casa i, encara que no vaig poder\npassar massa hores al teu costat, per la feina, sabia que en arribar a\ncasa trobaria el teu somriure esperant-me.\nEls anys van passar i d’aquella nena juganera i abstreta amb\nles seves coses vas passar a ser tota una jove responsable i seriosa\ndins el teu món d’estudis i amistats.\nAvui, és el dia que et cases i aquesta nit és la darrera que\ndorms a casa. Mentre sopàvem t’ho he dit i he vist llàgrimes en els\nteus ulls. Sé que tu, igual que jo, enyoraràs les xerrades dels\ndiumenges, les nostres tardes de lectura poètica.\n– Te’n recordes del nostre poema preferit, filla ?\nJunts els tres, hem arribat fins dalt la cimera\nomplint, tots els calaixos d’amor i amistat\nde la nostra vella i estimada calaixera.\nNo vull sentir la tristor que, en aquests moments, m’aclapara\nperò, sí que voldria dir-te que tu has estat tot el nostre món i tota\nla nostra esperança.\nAvui te’n vas a començar una nova vida en una altre casa on\nespero que, en el teu jardí, expliquis als teus fills totes les\nhistòries dels teus pares.\nÉs la única herència que podré deixar-te.\nAmb aquestes humils paraules espero haver pogut expressar tot\nl’amor que sentim i tot l’orgull que tenim de que siguis la nostra\nPer això, en aquest moment tan especial, vull dedicar-li a una núvia, aquest petit poema que el meu cor m’ha dictat :\nEn aquest dia joiós\nple d’il·lusió , fe i esperances\nque el món, sigui amb tu generós,\ni t’ompli de vetllades màgiques.\n– Què hi fas aquí, tota sola, davant la calaixera dels avis, mare ? Per què plores ?\n– De qui és aquesta carta que estàs llegint ? Disculpa potser vols estar sola, oi ?\nAmb l’esforç que el coratge podia, va eixugar-se els ulls i va\ndir-li a la seva filla que aquella havia estat la millor carta de la\n– És l’alegria el que em fa plorar, filla. Aquestes paraules del teu\navi, no les havia llegit, fins ara, i el meu cor ha volat fins més\nenllà de la meva memòria.\n– Aquesta tarda havia decidit d’obrir la calaixera dels avis, tant\ntemps segellada, i entre les seves coses, hi he trobat aquesta carta\nque el meu pare em va escriure la nit abans de casar-me.\nMai no la vaig arribar a tenir fins avui que he obert aquest calaix, ple de records i letargies.\nNo importa el temps ni la distància, mare, – li va dir la seva\nfilla, amb l’emoció reflectida a la pell. Només has de pensar que entre\ntots aquests records plens de silencis i enyorances també hi has trobat\nuna carta d’ahir.


Concurs de Microrelats Jurídics. – 50 anys de Dret a Lleida\nActa de la reunió del concurs de microrelats jurídics\nEl microrelat guanyadora ha estat «El silencio de mi vida» del sr Marco Milanovic.\nEl microrelat finalista ha estat «El desprecio» de la sra. Andreaa Paula.\nEn el marc dels actes commemoratius del cinquantenari dels estudis de Dret a Lleida, la Facultat de Dret, Economia i Turisme de la Universitat de Lleida convoca el Concurs de Microrelats Jurídics «50 anys de Dret a Lleida».\nBase Primera – Objecte.\nEl concurs de Microrelats Jurídics «50 anys de Dret a Lleida», organitzat per la Facultat de Dret, Economia i Turisme de la Universitat de Lleida obeeix a les següents finalitats:\nContribuir als actes de commemoració del cinquantenari de l’inici dels estudis universitaris de Dret a Lleida.\nFomentar entre els estudiants de Dret de la Universitat de Lleida l’interès per l’escriptura o el desenvolupament de la creativitat.\nFomentar l’ús de l’escriptura com a mitjà d’expressió a través del qual materialitzar el discurs jurídic i la seva relació amb la vida quotidiana de les persones i institucions.\nBase Segona – Autors/Autores\nPodran participar en el concurs l’estudiantat matriculat en assignatures de la titulació en Dret de la UdL (Grau en Dret i Doble Titulació: Grau en Dret i Grau en ADE) en el curs acadèmic 2017/2018.\nNomés es podrà presentar un microrelat per autor/a.\nBase Tercera – Característiques dels microrelats.\nTema: Els micorrelats hauran de versar necessàriament sobre temes jurídics.\nExtensió: Els microrelats hauran d’anar precedits d’un títol i no podran superar l’extensió màxima de 100 paraules (sense incloure el títol).\nIdioma: Els micorrelatos podran presentar-se en castellà i en català.\nOriginalitat: Els microrelats hauran de ser originals i inèdits, i és responsabilitat dels participants qualsevol reclamació que pugui presentar-se en relació amb l’autoria i originalitat del microrelat per part de tercers\nBase Quarta – Presentació.\nTermini. El termini per a la presentació dels microrelats expira el divendres, dia 6 d’abril de 2018, a les 14:00 hores.\nForma: Els microrelats s’hauran de presentar per quintuplicat en un sobre tancat i sota pseudònim. En aquest sentit, no podrà constar cap referència a l’autor/a ni en\nel document que contingui el microrelat, ni en el sobre en què el mateix es presenti. Juntament amb el sobre que contingui el microrelat, es presentarà un altre sobre\ntancat, a l’exterior del qual figurarà el títol del microrelat i a l’interior hi constarà la identitat del seu autor.\nLloc: Els microrelats es presentaran en la Secretaria del Deganat de la Facultat de Dret, Economia i Turisme de la UdL (Despatx 2.37)\nBase Cinquena – Jurat.\nEl Jurat estarà integrat per les següents persones:\nLa degana de la Facultat de Dret, Economia i Turisme de la UdL.\nUn/a representant del Departament de Dret Privat.\nUn/a representant del Departament de Dret Públic.\nUn/a estudiant de Dret de la UdL, designat pel Consell de l’Estudiantat.\nUn/a escriptor/a designat per la FDET\nBase Sisena – Criteris de Valoració.\nEl Jurat tindrà en consideració els següents criteris a l’hora d’adoptar la seva Decisió.\nL’originalitat i creativitat de la història.\nLa correcció i la precisió en l’ús del llenguatge.\nLa capacitat de l’autor/a per narrar una breu història amb implicacions jurídiques i amb un final suggeridor.\nL’habilitat per connectar qüestions jurídiques amb aspectes quotidians de la vida, així com el correcte maneig de les institucions jurídiques implicades\nBase Setena – Premis.\nPrimer premi: Certificat acreditatiu i 400 euros després de la corresponent retenció d’impostos.\nFinalista: Certificat acreditatiu i 200 euros després de la corresponent retenció d’impostos\nBase Vuitena – Decisió del jurat i lliurament de premis.\nLa decisió del jurat serà comunicada al guanyador/a i finalista abans del divendres 20 d’abril de 2018. Així mateix, i en la mateixa data que es comunicarà al/ a la guanyador/a i finalista, la decisió del Jurat es publicarà al web de la Facultat de Dret, Economia i Turisme de la UdL. La Decisió del Jurat serà inapel·lable.\nEl lliurament de premis es realitzarà en acte públic durant el dia 23 d’abril de 2018, festivitat de Sant Jordi.\nL’assistència personal de les persones guardonades (o de la persona que aquests/aquestes designin) a l’acte de lliurament de premis és condició indispensable. La no presència d’aquestes persones en els termes descrits suposarà l’automàtica renúncia al premi i la seva consideració com a desert.\nDurant l’acte de lliurament dels premis, les persones guardonades hauran de llegir públicament els seus microrelats. El Jurat es reserva la possibilitat de declarar els premis deserts.\nBase Novena – Cessió de drets.\nEls microrelats premiats a l’empara de la present convocatòria seran propietat de la Universitat de Lleida, la qual cosa implica que els premiats/des cedeixen el dret d’edició, en qualsevol format, difusió o qualsevol altre dret d’explotació de les obres premiades. Els premiats no tindran dret a percebre retribució, remuneració o compensació econòmica per aquest motiu. L’obtenció de la condició de premiat/da implica la cessió dels drets d’autor, sense perjudici dels drets morals dels autors. En cas de difusió dels microrelats per part de la Universitat de Lleida, es farà constar en tot cas l’autoria dels mateixos.\nBase Desena – Acceptació de les Bases.\nLa participació en el concurs implica l’acceptació de les presents Bases.\nL’incompliment de les bases de la convocatòria, així com l’ocultació de dades, la seva alteració o manipulació, podrà ser causa de desestimació i, si escau, de reintegrament de les quantitats percebudes en concepte de premi.


El ‘Brexit’ colpeja fort les empreses espanyoles | Internacional | EL PAÍS Catalunya\nEl Regne Unit és una de les principals destinacions de les inversions de l'Ibex 35\n25 JUN 2016 - 12:13\tCEST\n“El Brexit té un doble impacte en els comptes de resultats”, apunta Natalia Aguirre, responsable d'anàlisi a Renta 4. “El primer és més mesurable perquè està vinculat a la depreciació de la lliura, la qual cosa retallarà el benefici de les companyies en passar-ho a euros. L'altre efecte és més difícil de quantificar perquè dependrà de com evolucionin les negociacions entre Londres i Brussel·les per articular la desconnexió. Serà un procés llarg que pot durar més de dos anys. En funció de quines siguin les condicions finals, l'erosió en el creixement econòmic i en les relacions comercials variaran”, afegeix Aguirre.\nEspanya és un dels països més exposats al Regne Unit des del punt de vista empresarial. La colonització abasta des del sector financer a les operadores de telefonia, passant per la gestió d'aeroports, el subministrament elèctric, la realització d'obres públiques o el transport aeri, sense oblidar el comerç tèxtil. Tres de les 20 companyies europees les vendes de les quals depenen més del Regne Unit són espanyoles (Ferrovial, Telefónica i Banco Santander), segons dades de Goldman Sachs. Una altra dada que mostra la gran exposició al Brexit és que Espanya és el tercer país de la UE amb més inversions directes al Regne Unit (60.000 milions), només per darrere de França (127.000 milions d'euros) i d'Alemanya (94.000 milions).\n“Les conseqüències del referèndum són difícils de quantificar. L'única conclusió certa és que a curt i mig termini la visibilitat del negoci de les companyies espanyoles al Regne Unit serà menor. Tot dependrà de si la ruptura es fa per les bones o per les braves”, apunta Víctor Peiró, de Beka Finance. Per Ignacio Cantos, analista de Atl Capital, la companyia que més pot patir és Ferrovial. “No tant pel que pugui passar amb l'activitat a l'aeroport de Heathrow, sinó per les conseqüències en la seva filial de serveis. Un possible canvi de Govern portaria modificacions en la despesa pública”. En canvi, José Ramón Iturriaga, gestor de Abante, treu ferro al Brexit: “El dany és limitat i se cenyirà a aquest efecte albira en els comptes. Exageren aquells que diuen que aquest és el primer pas per a la ruptura d'Europa. No estem parlant d'una crisi sistèmica”.\n» Por als aranzels. No només les grans companyies estan exposades al que pugui passar. Segons les dades de duanes, les exportacions l'any passat van assolir els 18.231 milions d'euros enfront d'unes compres de 12.583 milions. Les barreres comercials que sorgeixin després de la decisió es negociaran amb l'aplicació de l'article 50 del Tractat de la UE.\n» 62.117 milions d'euros. És l'estoc d'inversions espanyoles al mercat britànic (2014) enfront dels 37.670 milions que, al revés, rep el país.\nEls mercats, no obstant això, no han esperat a analitzar la lletra petita de l'adéu britànic a la UE i ja han fet els seus càlculs sobre el cost per a les empreses. En la sessió del divendres les cinc companyies de l'Ibex amb major presència a les illes britàniquess (Banco Santander, Ferrovial, Telefónica, Banco Sabadell, IAG i Iberdrola ) Han vist com el seu valor de mercat disminuïa en 29.997 milions d'euros. A causa de la transcendència de la consulta, les companyies s'han apressat a llançar un missatge de calma, reafirmant la seva aposta pel Regne Unit. Això sí, algunes d'elles han lliscat entre línies que el resultat de les urnes tindrà algun efecte immediat en les seves previsions de negoci.\n“Respectem la decisió del poble britànic. Volem assegurar als nostres clients que les seves necessitats seran, com ho han estat sempre, el nostre principal objectiu i que ScottishPower continuarà invertint”, assegurava tranquil·litzador Ignacio Sánchez Galán, president d'Iberdrola. El seu grup té importants projectes en marxa, com la unió submarina —irònic quan el país vol desconnectar-se— entre Escòcia i Gal·les composta per 420 cables d'alta tensió que augmentaran la capacitat d'interconnexió entre Anglaterra i Escòcia en més de 2.000 megavats; o el pla d'energia renovable de South Ayrshire, un dels més ambiciosos del món format per tres parcs al voltant de la ciutat escocesa de Barrhill. Més enllà del mar, Iberdrola posa els fonaments d'un dels majors projectes del món en eòlica marina que permetrà donar llum a mig milió de llars.\nTelefónica també apel·lava aquesta setmana, abans de conèixer el resultat de la consulta, a l'assossec i subratllava que mantenia “tots els objectius operatius per aquest any”. Afortunadament per a la companyia, les seves últimes col·locacions de deute corporatiu fan que tingui les seves necessitats cobertes per als propers dos anys. No obstant això, el grup presidit per José María Álvarez-Pallete ha promès al mercat que reduirà el seu endeutament i aquest objectiu es pot complicar. El Brexit ha despertat l'aversió al risc dels inversors i Telefónica sospesa el retard de la col·locació a Borsa de Telxius, la seva filial d'infraestructures, segons van reconèixer a Bloomberg fonts properes a l'operació. A més, la companyia valorava una oferta pública de venda d'accions (OPV) com a sortida per a la seva filial britànica, O2, una vegada que Brussel·les va vetar la venda a Hutchison, alternativa que, a causa de la volatilitat del mercat, podria quedar descartada.\n“Els anglesos seguiran consumint, seguiran necessitant energia o que els recullin les escombraries”, assenyalava el portaveu d'una important constructora espanyola amb presència al Regne Unit. “Nosaltres estem tranquils perquè el mercat ens obliga a seguir creixent. I d'acord, la lliura es depreciarà, però també el nostre deute, que està en moneda local”.\nUna de les companyies que sí ha reconegut públicament un dany en els seus comptes és IAG. L'aerolínia, fruit de la fusió de British Airways i Iberia, va remetre divendres un fet rellevant a la CNMV en el qual si bé considera que el vot favorable a abandonar la UE “no tindrà un impacte material a llarg termini” en el seu negoci, sí admet que aquest any “ja no preveu generar un increment absolut en el benefici de les operacions similar al que va registrar el 2015”. El passat exercici la companyia va incrementar en un 51% els seus guanys per la seva aposta per les aerolínies de baix cost. IAG explica que ja durant el període previ al referèndum va experimentar “un entorn operatiu més feble de l'esperat”. Com a conseqüència d'aquest ombrívol panorama, les accions d'IAG van liderar les pèrdues en la Borsa espanyola en l'última sessió setmanal amb un desplom del 26,86%.\nL'Europa industrial, fort i competitiva, que tant s'ha beneficiat de la integració, es va veure de cop agenollada per una decisió que obligarà totes les companyies a redissenyar plans de contingència i riscos. Els ha enxampat amb el pas canviat com demostra que en les seves memòries econòmiques pocs esmentaven fa uns mesos aquest escenari. I les que ho feien confiaven en un “no” a la sortida de la UE.\nUn dels sectors més afectats per aquesta situació és el financer, i dins d'ell totes les mirades es dirigeixen al Banco Santander que té 858 oficines al Regne Unit. L'entitat va guanyar durant el primer trimestre d'aquest any 349 milions de lliures allà. Aquesta quantitat després del referèndum equivalia a 429 milions d'euros mentre que només 24 hores abans, amb una lliura més forta, valien 27 milions d'euros més. Així d'efímers són els diners en segons quines condicions.\nLa presidenta del Santander, Ana Botín, que va estar al capdavant del negoci al Regne Unit abans de prendre el testimoni del seu pare, va assegurar estar “tan compromesa com sempre” amb aquest mercat. Ho va fer el mateix matí en el qual les seves accions registraven un desplom històric de gairebé el 20%. “El nostre model de negoci diversificat i centrat en banca comercial ens aporta estabilitat i fortalesa”, recordava en un comunicat quallat amb paraules com “solidesa”. En els últims mesos Botín ha assegurat que mai sortiria del Regne Unit i que pot afrontar “qualsevol cosa que ocorri”. El banc obtenia fins ara el 23% del seu benefici del país, on compta amb recursos propis per valor de 231.960 milions. La bona marxa al Regne Unit es deu, en part, al fet de gaudir d'una taxa de morositat molt baixa, de l'1,52% (enfront de l'espanyola, que ara se situa en el 9,9%). La incògnita ara està a veure si una possible desacceleració de l'economia britànica porta un major nombre d'impagaments.\nEl sector financer té un altre taló de Aquil·les al Sabadell amb el Brexit. Josep Oliu, el seu president, va repetir el missatge dels seus col·legues: risc a curt termini, sí, però l'evolució serà positiva a mig i llarg termini. Tot es fia al fet que l'enlairament de Brussel·les sigui una migració controlada. Sabadell és una altra de les companyies espanyoles que va confiar cegament en aquest mercat en incorporar el 2015 i després de pagar 2.300 milions d'euros el banc TSB. El temps dirà si el negoci britànic serà un pilar de creixement exterior per diversificar els seus ingressos i millorar la rendibilitat del banc català.\nCom el ressò, el discurs de cautela de Sabadell, Santander o Iberdrola es va repetir a Ferrovial: “La companyia mantindrà la seva presència al país, desenvolupant amb total normalitat les seves activitats en aeroports, serveis, construcció i autopistes per als seus usuaris i clients”, segons un portaveu. Gairebé 21.000 empleats i el 25% del seu benefici d'explotació (Ebitda) depenen de l'Estat que abandonarà la Unió Europea en els propers mesos o anys. Els analistes apunten que la constructora serà una altra de les companyies a passar pel calvari de la deterioració del seu capital i de l'erosió del benefici consolidat en euros. Perquè, a més d'explotar els principals aeroports del país, té allà una gegantina cartera de comandes, de 17.438 milions d'euros.\nEls contractes, diuen la dotzena de societats consultades, segueixen endavant. “És un mercat totalment prioritari per a nosaltres”, asseguren des de CAF, que té pendents d'executar dos acords per valor d'uns 1.000 milions d'euros. Es retraurà l'interès espanyol pels concursos públics al Regne Unit? “El nostre, per descomptat, no. Seguirem apostant per aquest mercat”, confirmava el portaveu del fabricador de trens.\nL'armada invencible espanyola a Londres no només té puntals en la banca o la indústria. Una espectacular façana de cristall il·lumina el número 309 d'Oxford Street i els 1.500 metres quadrats que Stradivarius, una de tantes ensenyes d'Inditex, ha inaugurat aquest mateix mes en ple centre de la capital britànica. L'ambient de l'interior, d'estètica industrial i llums fluorescents, donen un aire vintage a la marca que tant ha apostat pel país que ara vol abandonar Europa. Per alguna cosa Marta Ortega, la filla del fundador, va triar començar la seva carrera al grup doblegant samarretes en una botiga de la capital: els britànics són fans de la cadena espanyola, que aquest divendres va optar per guardar silenci després del cop del referèndum i malgrat que es juga molt al país. Inditex té 4.758 empleats, més de cent botigues i una intensa activitat de vendes online es veuran ressentides pel nou tipus de canvi amb la lliura.\nL'única comunicació d'Inditex sobre el Brexit es va produir a través d'una nota emesa per la Mesa Rodona Industrial (ERT, en les seves sigles en anglès). Un nom que evoca els cavallers artúrics i els membres dels quals, 50 executius de les majors empreses europees des de Vodafone a Rolls-Royce passant per Telefónica, Iberdrola o l'esmentada Inditex, es lamentaven per la fallada de la consulta. El repte, van assegurar, és ara forjar noves aliances per “seguir prosperant”. “El treball no està acabat a l'hora d'afrontar els reptes als quals s'enfronta la UE. Aquests reptes se solucionen millor quan treballem units”.\n“La premsa vol anar tan ràpid com el mercat, però la realitat no és així”, retreia el portaveu d'una empresa de l'Ibex 35 que es negava a aventurar conclusions. La premura en la recerca de conseqüències també es lliscava en molts informes. “El Regne Unit haurà de renegociar tots els seus acords comercials no només amb la UE sinó també amb molts altres països amb els quals mantenia relacions a través de la UE. Un procés que podria allargar-se, estenent la incertesa en el temps”, concloïa una anàlisi de Consilio. El poble britànic ha parlat, però el procés serà llarg. Parafrasejant Wiston Churchill, aquest no és és el final, no és ni tan sols el principi del final. Pot ser, més aviat, el final del principi.\nParón en les vendes de cases en la costa\nFins ara, els britànics han estat els estrangers que més habitatges compren en la costa espanyola, amb el 22,35% de les adquisicions. Els segueixen francesos i alemanys. En 2015 es van fer amb 9.956 cases, sobretot a les províncies d'Alacant i Màlaga. La favorable evolució de la lliura pel que fa a l'euro ha estat un dels factors que més ha contribuït a aquest creixement. I gràcies a això, el mercat de l'habitatge vacacional, summament depenent del comprador forà, ha aconseguit superar la crisi.\nPerò les coses van a canviar i no per bé. De moment, la caiguda en les vendes de segons habitatges a les platges espanyoles a britànics es dóna per descomptat, vaticinen els experts consultats. “Amb la depreciació de la lliura i la incertesa, l'inversor va a retardar o paralitzar la decisió de compra”, assenyala Juan Antonio Gómez-Pintado, president de la Asociación de Promotores Constructores d'Espanya (APCE).\nDe fet, en els últims mesos abans de conèixer-se el resultat del referèndum, el mercat ja estava notant l'aturada “perquè les compres estan fortament lligades a la fortalesa de la lliura, que ha baixat durant dos trimestres i que ara s'ha desplomat fins a l'1,22 euros”, explica Mark Stücklin, director de Shario.org, un observatori per al sector de l'habitatge vacacional a Espanya.\nCuriosament molts britànics han estat cautelosos i han exigit als seus venedors, ja siguin particulars o promotores, la signatura de clàusules anti-Brexit en els seus contractes de compravenda per poder recuperar les quantitats lliurades en concepte de reserva —entre un 10% i un 20%— , sense cap tipus de penalització, compte Santiago Sánchez, soci director de Engel & Völkers a Torrevella i Oriola. Ara, “moltes operacions quedaran a mig fer: els que no van signar aquestes clàusules preferiran perdre els diners perquè els sortirà més rendible”, afegeix.\nÉs difícil quantificar el nombre de cases que els britànics van a deixar de comprar. Stücklin s'aventura a pronosticar una baixada del 10% per a aquest segon semestre. Entre el 10% i el 20% és la reducció en la Costa Blanca prevista fa uns dies per la Asociación Provincial de Promotores de Viviendas d'Alacant (Provia).\nPerò la lliura no és l'única incertesa. “Cal recordar que els compradors britànics perdrien avantatges com la Seguridad Social”, recorda Gómez-Pintado. I a un possible segur privat s'uniria un hipotètic permís de residència. “Els 400.000 expatriats britànics a Espanya es van a veure afectats per assumptes com a pensions, sanitat i fiscalitat”, diu Stücklin. Parón en les compres, però no tant en les vendes d'habitatges propietat de britànics, sobretot jubilats, per obtenir liquiditat. “No haurà fugida massiva, però alguns amb poc poder adquisitiu es veuran en una situació complicada i hauran de vendre, i uns altres aprofitaran la força de l'euro per fer caixa”, explica Henry Gallego, managing partner de Return Kapital Solutions (RKS).


ESCOLA ECOLÒGICA - Oak house School\nOak house School > ESCOLA ECOLÒGICA\nEco-schools és un programa internacional que guia a les escoles en el seu viatge ecològic. El nostre projecte inclou diferents propostes: l’ús de paper, residus orgànics i l’ús d’electricitat.\nComptem amb un equip d’alumnes responsables de supervisar com de efectiu és el nostre programa de reciclatge de paper i també d’auditar la quantitat gastada.\nDisposem d’un contenidor d’adob orgànic, també a càrrec dels nostres alumnes, a través del qual vam convertir les deixalles orgàniques d’aliments a fertilitzant per a la flora de l’escola.\nA la coberta vegetal de l’edifici de Batxillerat / IB cultivem vegetals que després són consumits per tota la comunitat.\nFinalment, també comptem amb grups d’alumnes que debaten sobre com millorar la sostenibilitat escolar.


HISTÒRIA D´UNA #PEDAGOGA | Col·legi Oficial de Pedagogia de Catalunya\nHISTÒRIA D'UNA #PEDAGOGA\nHISTÒRIA D'UNA #PEDAGOGA[i]\nEl futur no té a veure amb la carrera que estudies. El futur ets tu com a persona i com a professional. El futur comença a canviar el dia que et fas conscient de que ets el que té les regnes de el que serà la teva carrera professional.\nQuan em van trucar del Col·legi de Pedagogs de Catalunya per dir-me que els hi agradaria que participés a la I Jornada de Pedagogia UNIVERSITATS-COPEC[iii] em va fer molta il·lusió. I quan vaig començar a preparar les idees que volia compratir amb la resta de col·legues, la il·lusió es va transformar en responsabilitat i em vag adonar que el que havia de fer era una retrospectiva. És a dir, tocava mirar cap endarrere, recordar els inicis, les etapes del camí i por supuesto hacer balance dels 22 anys que fa que vaig sortir de la Universitat.\nEn definitiva, la retrospectiva m'havia de servir per extreure ensenyaments tant de com havia actuat jo durant tots aquests anys, com de quins han estat els factors externs que han pogut afavorir el meu desenvolupament professional. Així que avui em disposo a compartir amb vosaltres aquestes reflexions que ahir ja vaig poder compartir a la #JornadaPedagogia18. I fins i tot m'agradaria anar un pas més enllà: visualitzar cap a on va aquesta professió que encara segueix inspirant a noves generacions que decideixen invertir il·lusió i esforç en estudiar i endinsar-se a, per mi, "el millor ofici".\nQuè soc actualment? Sóc Pedagoga, és a dir, gaudeixo dia a dia amb ser facilitadora de processos individuals o col·lectius on les persones aprenen, creixen, innoven i també, perquè no, es digitalitzen. I aquesta declaració es concreta en que actualment desenvolupo dos activitats professionals paral·leles: la primera, sóc el que metafòricament m'agrada anomenar “Sherpa de Talent”, ja que acompanyo a professionals a posar en valor el seu talent i a desenvolupar una marca personal autèntica per aconseguir els seus objectius, i la segona, sóc “Consultora d'innovació” el que vol dir que amb Maite Moreno facilitem processos d'innovació en empreses que necessiten resoldre nous reptes, noves solucions i per això volen, i deuen, posar a les persones al centre.\nQuan repasso la meva trajectòria professional, que sempre ha estat emmarcada al sector empresarial, me'n adono que les pràctiques pedagògiques han estat sempre amb mi independentment del tipus de tasca o projecte en el que he estat immersa en cada moment. Jo no em considero Pedagoga perquè tinc un títol que ho acredita, sinó perquè d'alguna manera la Universitat em va ajudar a armar un mapa mental sobre com funcionem les persones i això ha sigut el meu espiell per veure i abordar tots aquells projectes que he desenvolupat al llarg de la meva carrera professional. En definitiva, la pedagogia és una cosa que sempre ha vingut amb mi, és a dir, crec que se ha convertit en la meva manera de fer i de ser.\nDes de molt joveneta tenia molt clar que volia ser Pedagoga. El fet és que una experiència vital als 12 anys va ser la meva gran inspiració. Jo en aquell temps vivia a Venezuela amb la meva família i al preciós Col·legi María Auxiliadora de Caracas vaig tenir la oportunitat de participar en un programa de voluntariat on les nenes del col·legi podíem ajudar els dissabtes al matí a dones ensenyant-les a llegir i escriure. Eren dones que no havien tingut la oportunitat d'estudiar. Aquella experiència per a mi va ser realment impactant: poder, de sobte, passar de ser una nena-alumna a ser algú que acompanyaria a altres persones en el seu procés d'aprenentatge. La experiència em va marcar enormement. Encara puc recordar les sensacions que vaig tenir al poder acompanyar a aquestes dones.\nEstic segura que allò va ser la llavor que uns anys després em va portar a optar per un ofici on des del meu punt de vista som "persones" que acompanyen a "persones" i a més procurem crear un sistema entorn a elles per facilitat els seus processos d'aprenentatge i creixement al llarg de la vida.\nVaig començar a estudiar Pedagogia a l'any 1991. Aquesta era una d'aquelles carreres a les què era molt fàcil accedir i realment tothom que volia estudiar-la ho aconseguia pràcticament sempre. Però a la vegada era una d'aquelles carreres anomenades “sense futur”. I jo em pregunto, què sabien realment aquestes persones de quin seria el futur de la pedagogia 20 anys més tard? I em pregunto de nou… i què sabien realment aquelles persones de quina seria la meva capacitat per desenvolupar plenament la meva professió?\nEl món del treball ha canviat tant en aquests 20 darrers anys… Bé, realment ha canviat tant en aquests darrers 10 anys, 5 anys, 2 anys?… Avui dia tot el món de les empreses és complex, exigent, global i molt dinàmic. Ara bé, tots tenim un lloc. La qüestió és que hem de ser capaços de saber quin volem que sigui el nostre i anar a per ell. La meva experiència em permet atrevir-me a dir que no hi ha carreres amb futur i carreres sense futur. El futur no té a veure amb la carrera que estudies. El futur ets tu com persona i com a professional. El futur comença a canviar el dia que et fas conscient que tu ets qui té les regnes del que serà la teva carrera professional.\nLa meva trajectòria professional podríem dir que va ser bastant convencional durant els primers 10 anys. Des de que va acabar tenia clar que volia desenvolupar-me al sector empresa i concretament centrar-me en l'aprenentatge d'adults. I vaig tenir la sort de començar a treballar en el departament de formació d'un petit proveïdor d'Internet que posteriorment va ser comprat per una gran empresa de telecomunicacions. Allà comptaven amb molts recursos, la qual cosa em va ajudar a aprendre molt i formar-me com a professional dels anomenats Recursos Humans. Després vaig ser mare i la meva determinació de voler exercir de Mare i, a la vegada, tenir un treball que em fes feliç em va fer sortir de la gran organització per entrar al món de l'emprenedor. D' això ja fa bastants anys. Des de llavors lluito cada dia per seguir gaudint, aprenent i creixent amb tot allò que faig.\nM'agradaria per finalitzar, parlar de la revolució digital i la pedagogia. Són ja massa les vegades que escolto parlar de revolució digital, solament escolto parlar d'innovacions tecnològiques i de la seva potencialitat. I és que efectivament això és així, la disrupció que estem vivint avui en dia ve donada per la tecnologia però no podem oblidar d'allò essencial: les persones. En aquesta societat hiperconnectada i en aquesta revolució dels robots que ja estem vivint, els professionals tenim molt que construir per posar aquella tecnologia al servei del benestar de les persones. Per tant, les professions de vessants més humanistes cobren més que mai, molta rellevància. Allò humà cada vegada tindrà més i més valor.\nI per acabar permeteu-me parlar solament als meus col·legues pedagogs/gues. Tot això no ho podem fer sols. Això ho hem de fer tots junts. Necessitem treballar en equips multidisciplinars, diversos, amb altres professionals que ens ajuden i sumen per poder avançar cap al nostre somni de fer la vida més fàcil a les persones.\nAixí que mantinguem sempre alertes a nostre entorn, estant pendents de les novetats per saber com són i de quin mode impactaran en la nostra professió. I mantinguem sempre un ecosistema professional ric i siguem conscients que el futur de la Pedagogia passa per la suma del llegat que deixem cadascú de nosaltres.\n[i] Post http://alicialinares.com/historia-una-pedagoga/\n[ii] Pedagoga, Sherpa del Talent, Personal Branding i Consultora d’Innovació\nData de publicació: 14/3/2018


El blog d'en Joan: Eleccions en viu\nSona el despertador, és un dir ja que a casa el nostre despertador es diu Pere, i després de fer una mica el “ronso” acabo aixecant-me ja que avui és el dia, portem tres anys treballant per aquest moment, per poder fer possibles polítiques d’esquerres als ajuntaments de la comarca.\nJa fa uns minuts que he arribat al local, cal arreglar els últims papers d’apoderats d’algun poble, hi ja fa estona que hi ha moviment endreça, últims retocs, recollida de papers d’apoderats....\nAl jutjat, més moviments gent trucant, preparen els torns, comprovant que totes les taules s’han pogut obrir (bé una d’elles s’obra 25 minuts més tard,a l’escola els capellans no trobaven el conserge...). Em signen els últims apoderats, desprès de 15 dies anant i venint ja semblo una part més del mobiliari o de la plantilla, la veritat és que més enllà dels papers, al·legacions, impugnacions i altres “papeleos” i/o disgustos la relació amb la gent de la junta ha estat divertida i afable.\nNingú ha trucat i això sempre és bona senyal, tot funciona i fins i tot el sol sembla que ens vol acompanyar, després de la tempesta d’ahir (i no em refereixo a la que repartien en Casqueiro i cia del Getafe, amb el permís benèvol del Sr Lòpez Burrull)\nAra si, agafem cotxe i amb en Merino ens anem a veure la gent que s’ho ha estat currant en el dia a dia de la campanya, en el carrer, en els actes, en els debats i en la discussió política municipal que se’ns dubte és la més dura i difícil i alhora més agraïda, canvies el teu poble, transformes el entorn més proper però alhora aquesta proximitat és la més dura ja que hi poses la teva imatge personal i en part la de la teva família. En tot cas ara mateix estem a la C-32 anant a veure la gent de la zona del delta de la Tordera (Malgrat, Palafolls, Santa Susanna i Pineda).\nCap a Santa Susanna, després de veure la gent de Malgrat i la de Palafolls, es respira il·lusió i emoció, la veritat és que s’ha fet bona feina i la gent espera la nit electoral com si fos la nit de reis, saps que t’has portat bé tot l’any i que per tant tindrem un regal segur, no sabem de quin “tamany” però segur.\nAl últim col·legi m’ha sorprès una “mala pràctica” educada però èticament reprobable. Els apoderats de CIU agafen la carta del cens i acompanyen a la gent fins a la mesa, és de bona educació però pot semblar que els “coaccionis”. Hauriem de tenir tots clars que ja hi ha gent per informar i que em de deixar a tothom exercir el seu vot amb tranquil·litat.\nPineda de mar, estem al IES de poblenou, venim de parlar amb la gent de Santa Susanna i comentem amb en Jordi la grata sorpresa del moviment de gent en els col·legis, de fet durant la campanya ens planava la incertesa de si hi hauria una baixa participació, les eleccions no han estat un tema de cafè, i ara veig que hi ha una activitat frenètica als col·legis i les dades de participació similars al 2003. A part d’això algunes anècdotes, gent amb mobilitat reduïda emprenyada. amb raó, perquè no pot accedir al seu col·legi electoral. Gent que no troba el DNI, un conflicte a la porta del col·legi perquè suposadament una persona que no sap llegir demana ajuda a un apoderat i hi ha la confusió sobre si ha ajudat o no, en tot cas es resolt bé la situació, les eleccions sempre son un niu de situacions conflictives, divertides o anècdotes.\nDel primer cas el tema de mobilitat, em fa pensar en la proposta que varem llençar fa uns mesos sobre la possibilitat de fer urnes mòbils i que la gent gran amb o amb dificultat de mobilitat poguessin inscriure’s i que aquesta urna anés a buscar el vot a casa de la gent que no pot accedir-hi. Després parlem de la baixa participació, però a certs col·lectius no els possem facil de fer-ho!\nVaig a votar, evidentment no només he d’exercir les meves responsabilitats orgàniques i per tant mirar de contactar amb totes les nostres llistes, sinó que també he d’exercir el meu deure democràtic de decidir qui governarà el Mataró que vull i així ho he fet. Per cert, suposo que era l’hora, però destacar que no hi havia ningú, només he coincidit amb dues persones. Concretament amb una parella de vot, en la línia d’una campanya que crec que fa SOS-Racisme un votant de la meva ciutat ha optat per no votar per tal que ho fes una persona immigrant, és a dir ella ha posat la papereta que volia i l’ha posat a la urna.\nArribo a casa, avui els veure poc la veritat és que aquesta és la part dolenta de la política... A més marxen aviat al cine, miro les notícies, comprovo que la dinàmica ens posa com a Autonomia amb més abstenció, la veritat que segur que hi ha molts motius però no entenc com som incapaços tots de ser conscients de la importància de la gestió de lo públic, i alhora com som incapaços de motivar a la gent a exercir el seu deure. Algunes trucades per repassar que tot va bé i tornaré a marxar, aquest cop cap al baix maresme (El Masnou, Premià de Mar i Vilassar de mar). Per acabar a les 20:00 al consell comarcal i/o al espai Valerià pujol per seguir els resultats i celebrar el que segur que serà una bona pujada.\nPer en Jordi m’ha fet arribar alguna imatge, les adjunto,\nDe camí cap al local truco als caps de llista o responsables que em queden. Tot va amb normalitat només cal destacar algun incident a el Cros on alguns apoderats han sortit a donar el vot a la gent. Arribo al local on estan ultimant preparatius, aquestes hores a diversos punts del maresme s’estan preparant per la festa ja sigui en local propi ja sigui en espais públics (carrer, bar, restaurant...)\nArribem al Masnou, com a tot arreu la tònica general de normalitat amb incidències i anècdotes petites, estan posant les begudes en fresc. Passi al que passi hi ha la sensació que cal celebrar-ho. Cal fer un canvi d’agenda, lo d’Argentona pot ser més greu que el que semblava inicialment, cal acostar-nos-hi a veure que passa. Per tant cap a el Cros d’Argentona que potser haurem d’anar a denunciar a la Junta Electoral. Haurem de deixar la visita a Premià de Mar i a Vilassar de Mar pels moments de festa d’aquesta nit.\nArribem al Cros, hi ha bon ambient gent entrant i sortint tot i que apunten que la participació ha estat menor. Els interventors de l’Entesa ens expliquen que ha passat, han fet constar en acte algun fet rar i això ha provocat que no es repetissin, per tant no cal fer més gran el que es pot resoldre amb poca cosa.\nCap al Consell Comarcal on farem seguiment de primeres dades abans d’anar al espai Valerià Pujol, crec que ara per ara aquí acabarà la meva crònica ja que es preveu un vespre mogut de telèfons i celebracions. En tot cas ara ja està tot fet i només falta analitzar els resultats i evidentment celebrar que tot ha anat bé. A partir de demà toca mirar resultats i veure on podem fer possibles polítiques d’esquerres.\nPublicat per Joan Lleonart a 6:44\nEtiquetes de comentaris: eleccions, ICV, Maresme\nAnonymous 27 de maig de 2007 a les 7:47\nJoan recorda els canvis de temps que hem tingut, ara ennuvolat, ara calor, ara dia de platja, ara ja no sé....\nPiula 4 de juny de 2007 a les 15:38\nAcabo d'entrar al teu Blog buscant El Cros en el Google i bueno, m'agaradaria fer una mica de publicitat a el meu blog, m'agradaria que hi entressis i donguessis idees.


Les inscripcions per a les estades esportives d'estiu de la Seu s'obriran el 15 de juny — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / Les inscripcions per a les estades esportives d'estiu de la Seu s'obriran el 15 de juny\nEstades esportives a la Seu\nEl 15 de juny vinent s’obriran les inscripcions per a les estades esportives que organitza durant l'estiu el Servei Municipal d’Esports de l’Ajuntament de la Seu d’Urgell. Les propostes s'adrecen a infants i adolescents de 6 a 15 anys.\nLes famílies interessades podran fer els tràmits d'inscripció únicament de forma telemàtica a través del web municipal www.laseu.cat. El termini restarà obert fins que s'esgotin les 30 places de cada torn. No s’oferirà servei de menjador.\nEl regidor d’Esports de l’Ajuntament de la Seu d’Urgell, Carlos Guàrdia, ha destacat que "evidentment les activitats estaran condicionades per la situació sanitària que estem vivint". En aquest sentit, Guàrdia ha explicat que els canvis més importants en relació amb anys anteriors serà la limitació de places, l’establiment de grups de convivència i l’adaptació de les propostes per evitar el contacte entre els participants. D'altra banda, les estades potenciaran les activitats a l’aire lliure i s'hi aplicaran tots els protocols preventius per evitar contagis de coronavirus.\nLes estades esportives municipals s’emmarquen en dues grans propostes, una al juliol i l'altra a l'agost. En tots dos casos l'horari serà de dilluns a divendres, de 2/4 de 10 del matí a les 2 del migdia, i s'hi inclou la piscina municipal i l'opció de servei d'acollida a partir de les 8 del matí.\nLa primera programació, 'A l'estiu, tot l'esport', oferirà activitats esportives diverses, com ara esports convencionals, de raqueta, d'implementació, alternatius, gimcanes, activitats aquàtiques, jocs de coneixença o jocs d'estratègia, entre d’altres. Els torns seran del 29 de juny al 3 de juliol, del 6 al 10 de juliol, del 20 al 24 del mateix mes i del dia 27 al 31.\nPel que fa a la proposta ‘A l’Estiu, Aventura’, inclou activitats esportives al medi natural, com ara escalada, tir amb arc, trekking aquàtic, BTT, snorkel, slackline o senderisme, entre d’altres. Els torns d’aquesta proposta, tots al mes d'agost, seran del dia 3 al 7, del 10 al 14, del 17 al 21 i del dia 24 al 28.\nEl preu de cada torn és de 57 euros, als quals caldrà sumar 7 euros per torn si s'utilitza l’hora d’acollida. Val a dir que s’aplicarà un 20% de descompte en la inscripció a les famílies empadronades a la Seu que siguin família nombrosa o monoparental.


TRAMUNTANADES: Qui ha de fer els deures? (Article publicat al bisetmanari Hora Nova el 28/05/10)\nQui ha de fer els deures? (Article publicat al bisetmanari Hora Nova el 28/05/10)\nFa dies que piulo poc. O això em diuen, perquè jo no ho veig ben bé així. Potser és que, tal com presagiava en un dels meus darrers escrits en aquestes pàgines, i tal com van les coses a casa nostra i més enllà, m'he acabat de perdre. O que he decidit que ja s'ho faran i m'he concentrat en el meu entorn més proper i quotidià. Total: cada vegada hi entenc menys! I, a més, és ben lícit que cadascú se'n senti del que és seu, no?\nEl cas és que, al marge de polèmiques més o menys locals, de disbarats pressupostaris generals i de reajustaments diversos que ens toca empassar-nos amb un embut si us plau per força, avui escombraré cap a casa. Encara que no pugui estar-me'n, de passada, de mostrar la meva sorpresa per algunes notícies que llegeixo a la premsa. L'Ajuntament de Figueres creu certament necessari prioritzar projectes que preveuen pistes de pàdel i spa? Per pagar amb els diners que no tenim! O demanar, educadament, això sí, que els ciutadans contribuïm gratant-nos la butxaca a immortalitzar escultòricament Sant Jordi i el drac? Al carrer es demanen altres coses: seguretat, ordre, fets i un rumb clar. I això vol dir concentració d'esforços i contenció en allò que és sobrer.\nHe dit, però, que avui escombraria cap a casa... O cap a l'institut, que, si bé no és casa meva, poc n'hi falta! M'explicaré: Avui, he decidit - després de dies de silenci (per imperatius "acadèmicoavaluatius")- tornar a la càrrega. Si he triat aquesta expressió (que pot semblar massa bel·licosa), ha estat amb tota la intenció, perquè necessito sentir -quina fal·làcia!- que faig algun gest prou contundent per demostrar el meu malestar. I aquesta vegada no em refereixo només a un malestar psíquic: no! Parlo del patiment físic real que patim un nombre prou considerable d'alumnes i professors del meu institut que passem hores "còmodament" instal·lats en unes aules "provisionals" de llauna, que aviat compliran quinze cursos de servei ininterromput! La provisionalitat, ja ho veieu, es fa eterna. I no pas poc! Les múltiples incomoditats i les cabassades de calés en pedaços que suposa la perllongació d'aquesta "provisionalitat" no sembla que siguin motius suficients per accelerar l'arribada de mesures humanitàries... Snif! Què hi farem! Diuen que si no pots lluitar contra l'enemic, el millor que pots fer és unir-t'hi. Doncs bé: crec que és hora de prendre's seriosament la proposta d'un company de claustre de commemorar comme il faut l'arribada d'aquest espai tan entranyable a l'institut. Comença el compte enrere: s'accepten propostes per muntar el programa d'actes... Temo que caldrà incloure-hi una processó a la patrona dels impossibles per veure si algun any es compleix un miracle i arriba l'ampliació eternament promesa.\nI mentrestant continuarem suant-hi la cansalada i escoltant les queixes contínues i fonamentades dels nostres soferts alumnes de 3r d'ESO (o del curs que toqui). I els apressarem a esforçar-se a aprovar si no volen veure's obligats a repetir curs i condemna!\nM'estalviaré la tortura de recordar-vos les múltiples prestacions d'aquest espai... Només diré, per si algun ingenu creu que als centres públics d'ensenyament tenim aire condicionat a les aules, que NO! Encara que siguin barracons farcits d'adolescents carregats d'hormones i vitalitat i anxovats com sardines de llauna. Però, això sí, si no aprenen prou i les seves competències escassegen és només culpa dels ensenyants que no sabem motivar-los prou! En aquestes condicions, però, també nosaltres tenim dret a desconcentrar-nos i a perdre l'oremus, el nord i la paciència, no?\nÉs clar que el nostre departament vetlla pel progrés del sistema i s'apressa a gastar cabassades de diners per impulsar a córrer-cuita l'ús dels llibres digitals i els ordinadors a l'aula. Que consti que sóc la primera a defensar es coneixement i ús de les noves tecnologies a l'ensenyament: perquè és lògic, necessari i indispensable. Està bé que el món educatiu s'adapti a les necessitats i inquietuds de la societat i, fins i tot, que miri d'avançar-s'hi, però en un context de reajustament com l'actual, té sentit aquesta disbauxa? Com massa vegades ha passat aquests darrers anys, els que estem al peu del canó patim la improvisació dels qui manen. I ens veiem abocats a engegar projectes que no s'acaben aplicant mai del tot, que perden sentit tot just iniciats o que van (i ens duen) a la deriva. Fins ara potser fèiem la cursa amb les soles desgastades, però aviat anirem amb una sabata i una espardenya (els més afortunats), mentre un colla de desafortunats continua gaudint de les inclemències tercermundistes d'un barracó de llauna on la tecnologia més puntera que tenim són uns fluorescents atrotinats que, amb una mica de sort, amb prou feina ens permeten de veure la pissarra!\nJa sé que no en faré res de fer pública la meva queixa, però encara crec en la funció catàrtica de les paraules.Per més que l'efecte duri poc i hagi de tornar avui mateix a la realitat del barracó immund.\nHeus aquí només una mostra més de les incongruències d'allò que anomenem "sistema" (potser perquè "sistemàticament" s'oblida d'aplicar el sentit comú?). Un exemple concret, però prou significatiu, crec. I no hauríem d'anar gaire lluny per trobar-ne una bona colla més de situacions, projectes i idees per arrencar-se a córrer.\nQui ha de fer els deures?\nQui ha de fer els deures? (Article publicat al bis...\nCorregint, que no regint...


PRESENTACIÓ DEL LLIBRE "Chicos y chicas en relación"?\nPublicat el 24/03/2011\nUn llibre escrit pel grup "Orfeu, coeducació i masculinitats" amb diferents eines per treballar amb adolescents des d'una concepció integral de la coeducació, que contempli també els nois\nUs convidem a la presentació del llibre "CHICOS Y CHICAS EN RELACIÓN", editat per Icaria Editorial, que es farà a Rosa Sensat (Av. de les Drassanes, 3, BARCELONA, Metro Drassanes) el proper dilluns 28 de març a les 18 h.\nEl llibre, escrit pel grup "Orfeu, coeducació i masculinitats", coordinat per Juanjo Compairé i format també per Miguel Salcedo i Paco Abril, està adreçat al professorat de secundària i té com a objectiu oferir-los models d'activitats de reflexió i interactives amb l'alumnat. Però també pot servir per a les persones que treballen amb adolescents fora de l'àmbit de l'educació reglada. Parteix d'una concepció integral de la coeducació, que contempli també els nois.\nEls autors esperen que aquest nou material serveixi per a millorar l'educació del nostre jovent.


per què em sento tan intolerant aïlladament?\nNomés sóc jo o tothom és realment cruent darrerament? Si només sóc jo, no dubteu a fer clic en aquest article mentre em poso en joc.\nNormalment deixo que molestin petites molèsties, molèsties, demandes exigents dels companys i comentaris passius i agressius dels amics. En un món precàvid, m'hauria descrit a mi mateix com a 'despreocupat', 'pacient' i 'tranquil', però ara mateix només hi ha un adjectiu que em vingui al cap: intolerant.\nNo puc ni tolerar-me en aquest moment i estic segur que els meus amics senten el mateix amb mi. Amb massa temps a les mans i amb molt poca interacció social, molts de nosaltres som cada vegada més sensibles a les accions dels altres. La doblem com a 'pandemirritació'. I quan ens dirigim al TERCER (sí, tercer!) Bloqueig nacional, el meu nou menyspreu a la gent no mostra cap signe de disminució.\nDesprés de preguntar als meus amics si sentien el mateix, van acceptar-ho de tot cor. 'La meva companya de casa m'està ficant el cap, el so que menja fort al migdia al meu costat només em trenca els engranatges', va dir un. Mentre que un altre col·lega va admetre que va bloquejar la seva germana a Whatsapp després de sentir-se farta de les seves queixes sobre bloqueig i la seva festa de 30è aniversari cancel·lada. La meva amiga ha començat a examinar les trucades de la seva mare perquè no suporta escoltar les seves actualitzacions diàries de Covid ni es queixa sobre la poca tasca que fa el seu marit.\nLa doctora Elena Touroni, psicòloga consultora i cofundadora de la clínica de psicologia de Chelsea, diu que és una sorpresa, ja que molts de nosaltres ens sentim poc fusionats en aquest moment i, per desgràcia, sembla que estiguem durant uns quants mesos més.\n'Tots hem enfrontat molts trastorns durant els darrers dotze mesos. Les emocions s’estan intensificant i això és natural tenint en compte el clima mundial actual. I quan ens sentim estressats, ansiosos o amb un límit, el nostre llindar de tolerància pot disminuir, cosa que fa que sigui més probable que siguem reactius i actuem per impuls.\ngats pel·lícula d’acció en viu\n'Quan ens sentim sense fonament, és probable que actuem d'una manera no fonamentada. Si els nostres nivells d’estrès són alts, és possible que ens trobem comportant-nos impulsivament o parlant amb els amics de maneres que podríem lamentar més endavant ”.\nSens dubte, puc assegurar que els meus amics o la meva família ho lamenten una hora després per penedir-me de la meva cruel reacció i contemplar com la vida és massa curta per ser intolerant. Però jo només no puc ajudar.\nEl principal psicoterapeuta i fundador de www.headucate.me culpa l’estat del món de la nostra intolerància, assenyalant que una divisió de punts de vista sobre el Brexit i el bloqueig han causat tensions a la societat. A més, tots teníem les nostres esperances d’un millor 2021 només per complir-nos amb un altre tancament nacional i promeses buides (i opinions contradictòries) sobre la vacuna. 'Molts de nosaltres ens havíem adonat que el debat social generalment es feia més intolerant fins i tot abans del COVID i del bloqueig: el Brexit va provocar una enorme animositat. De la mateixa manera, hi ha extrems en la posició sobre el virus i com s'afronta: alguns volen un bloqueig complet de nou i d'altres volen continuar amb la vida amb normalitat, i en qualsevol altre lloc. Tot plegat s’ha amplificat fortament als mitjans de comunicació.\n'L'arribada sobtada del virus, el bloqueig i el tancament de les llibertats civils que ara donem per descomptat, ha causat una incertesa enorme i nivells d'ansietat comprensibles. Els éssers humans no tractem tan bé la incertesa i l’ansietat significa que el nostre sistema hormonal s’excedeix per “mantenir-nos segurs”. L’alliberament suprarenal d’ansietat ens impulsa a actuar i canviar alguna cosa, de manera que puguem tornar a la normalitat. El problema arriba quan no podem actuar o el “perill” no desapareix i el flux d’adrenalina s’estén o fins i tot és permanent.\n'Així doncs, la situació en què ens trobem avui és que la societat s'ha dividit tant en diversos temes de' titular 'i ens trobem en una situació de lluita o fugida prolongada; això significa que la nostra paciència i tolerància envers els altres està obligada a patir.\nbeyonce respon a la roba bruta\nSimon Shattock, psicoterapeuta familiar i de parella de Clinical Partners, coincideix, explica que la intolerància és en realitat una 'falta de voluntat o negativa a acceptar opinions o creences contràries a les pròpies'. 'Sovint, quan les persones estan sotmeses a nivells elevats d'estrès, o potser constants sentiments d'ansietat o fins i tot por, sovint els costa psicològicament tenir presents les creences d'altres persones. Tenint en compte els alts nivells d’incertesa i estrès causats pel bloqueig, algunes persones poden ser cada vegada més intolerants a les altres i començar a veure el món activament des de la seva pròpia perspectiva, ja que això els pot fer sentir més segurs ”.\nI per a molts de nosaltres que vivim sols o passem molt més temps sols (el meu xicot treballa 13 hores a l’oficina), això només exacerba el problema. 'Sense la tranquil·litat dels nostres companys de feina, amics o familiars, no rebem les afirmacions ni els comentaris positius amb què estem acostumats, potser donant lloc a un mal sentit del món i de nosaltres mateixos'.\nIgualment, estar al costat d’una parella o companys de casa les 24 hores del dia els 7 dies de la setmana pot fer-nos enormement intolerants, provocar més sensacions d’intolerància i també ens podem sentir desafiants durant aquest temps, ja que no tenim espai per respirar, ni podem anar a treballar ni veure altres amics a de la mateixa manera.\nTreballar a Zoom és fantàstic per a un enfocament mandrós per vestir-nos, però ens falta la interacció humana real de converses informals a l’oficina que mantenim regularment durant les pauses al cafè i, siguem sincers, algú està fart de Zoom? Em fa desitjar les interaccions de la vida real. Mentre Simon continua: 'La intensitat de treballar purament a la pantalla significa que es perden les altres converses més curtes, cosa que ens porta a sentir-nos frustrats i intolerants. Ni tan sols podem deixar anar un xemec o una rialla amb un company sobre les pressions diàries de la feina o de la vida, ja que aquells companys que hi són habitualment ja no hi són.\nroba interior sarah michelle gellar\nTot i que, sens dubte, és un moment increïblement difícil per a tots, és important fer balanç i ser amables amb nosaltres mateixos. És completament normal i està bé tenir dies dolents, o fins i tot setmanes, ja que lluitem mentalment durant aquest període d’incertesa. Recordeu-vos de què heu d’estar agraïts practicant l’agraïment cada dia. Regaleu-vos (aquí teniu alguns bons regals per comprar-vos o servei de lliurament d’alcohol si necessiteu alguna cosa més fort) i proveu de fer exercici o passegeu per aclarir-vos la ment.\nAquí, Neil Wilkie, creador de la plataforma de teràpia en línia The Relationship Paradigm, comparteix els seus consells principals per superar la vostra pandemirritació ...\nSigues obert sobre la teva salut mental\nParleu de com us sentiu. Està bé estar trist, preocupat o desconsolat. Deixeu que els vostres amics, parella o família us ajudin i deixeu que aquests sentiments flueixin a través vostre.\nExpliqueu per què sou menys tolerants del normal\nSi la vostra parella, familiar o amic està fent coses que us irriten o molesten; digueu-los com us fa sentir això. Feu-ho en el moment en lloc de soterrar-lo i deixar-lo enfadar. Utilitzeu paraules com 'Em sento ...' i eviteu culpar paraules com 'Tu ...'. la cuina desordenada o el missatge groller cap als sentiments reals.\nAccepteu que és un moment difícil. Permet que aquests mals sentiments flueixin a través de tu en lloc de suprimir-los. Busqueu experiències que us ajudin a estar tranquils i feliços.\nÉs possible que us sigui útil escriure els vostres pensaments escrivint gratuïtament\nTrobeu 15 minuts, sense interrupcions amb paper i llapis, i escriviu sense parar. Al final dels 15 minuts, feu un descans de 5 minuts i torneu a llegir el que heu escrit i veureu quins temes hi ha. A continuació, porteu aquest paper a algun lloc segur i cremeu-lo, per desfer-vos simbòlicament d’aquests pensaments.\nEl nou anunci de Nike amb esportistes embarassades i en període de lactància és tan maleït\nLes sandàlies de pare són la nova sabata lletja de la qual el món de la moda no pot fartar-se, així que aquí teniu 22 estils gruixuts per comprar ara\nLucy Watson mostra un nou tatuatge de papallones\nSentit, no podem superar la ridículament fabulosa vida de Blake Lively\nEls Jocs De Beure Glamour\nGràcia De Mag


Als mitjans — Wonder Ponder\nBreu selecció de crítiques sobre els nostres llibres\n“Si Món cruel resulta tan impactant i divertit, si combina amb saviesa allò lúdic i l'horror, si es mou amb tanta facilitat d'un àmbit a un altre, és perquè les seves autores miren el món amb ulls de nen.» -El País (Suplement Babelia).\n«Una proposta innovadora que obre el diàleg com a forma de coneixement i ens ajuda a aprofundir sobre els misteris que ens fan ser aquells que som.»\n-El Mundo (Suplement El Cultural).\n«Regalaria aquesta capsa perquè li veig altres grans i imperibles regals brotant-li de les branques: el regal d'aprendre a articular les idees pròpies per avaluar-les després amb transparència; el d'enfortir la confiança en la capacitat de raonar i de resoldre desacords i dubtes a travès de la paraula; el de fomentar l'empatia per les experiències i circumstàncies alienes i el de respectar les opinions diverses.» -Letras libres\n«Wonder Ponder ja ens va sorprendre amb el seu primer experiment, el fabulós Món cruel, i ara ja queda clar que les seves propostes, tan originals com fonamentades, donaran de què parlar al món editorial i literari (…) Un repte que val la pena i no deixa a ningú indiferent.» Revista Leer\n«Penseu, penseu, nens» (…) Com li expliques a un nen què és l'ètica? Així, amb un llibre de 36 pàgines.» Del boc de Carola Martínez, Donde viven los libros. Sobre l'edició argentina de Món cruel.\n«La idea és simple, però està executada amb mestratge. Plantejaments clars, profunds, variats (per a ponderar) i oberts: no suggereixen respostes correctes ni predisposen. Benvinguda l'ambigüitat!» Del bloc d'Adolfo Córdova, Linternas y bosques.\n«No són llibres a l'ús. Abans de tot per com es presenten: capses amb làmines soltes perquè els lectors puguin barrejar-les com vulguin. Però, sobretot, perquè no volen adoctrinar o «imposar un missatge, un valor o una moralitat», sinó que es proposen dialogar amb els nens». De l'article de Gema Lozano a Yorokobu.\nEn aquest link trobaràs el llistat complet dels mitjans que parlen dels nostres llibres en castellà.


La Festa del Tomàquet culmina un projecte de formació a joves en hoteleria, robòtica i impressió 3D | NacióManresa\nLa Festa del Tomàquet culmina un projecte de formació a joves en hoteleria, robòtica i impressió 3D\nAmpans i el CIO han coordinat les formacions; una en hoteleria i restauració a l'Escola Joviat, i una altra de robòtica al Centre de Formació Pràctica de la Fundació Lacetània\nper Redacció, 26 de juliol de 2019 a les 14:29 |\nJoves que s'han format en l'Inserlab | Ampans\nQuatre entitats de Manresa s'han agrupat per desenvolupar Bages Jove: Inserlab 4.0, un projecte d'orientació i formació que ha culminat a la Festa del Tomàquet del Bages aquest cap de setmana. Quaranta joves s'han format en hoteleria i restauració i Indústria 4.0, en un projecte que busca generar nous filons d'ocupació a la comarca i preparar els perfils professionals que puguin ocupar aquests llocs de treball.\nL'Ajuntament de Manresa, a través del Centre d'Iniciatives per a l'Ocupació (CIO) i Ampans han coordinat les formacions; una en hoteleria i restauració que s'ha realitzat a les instal·lacions de l'Escola Joviat, i una altra de robòtica que s'ha desenvolupat al Centre de Formació Pràctica de la Fundació Lacetània. Representants de les quatre entitats impulsores s'han trobat aquest matí al centre de formació que Ampans té al carrer Barcelona de la capital del Bages, per presentar conjuntament amb participants i docents del programa, els productes que han dissenyat per a l'ocasió.\nUn dels alumnes del programa de formació, Alfredo José Balbas, ha explicat que Inserlab li ha donat la oportunitat de fer pràctiques a un restaurant molt conegut de Manresa, i la seva experiència ha estat tan positiva que li han fet un contracte de feina per aquest estiu.\nL'alcalde de Manresa, Valentí Junyent, ha posat en valor la col·laboració de les quatre entitats i ha remarcat que, una vegada més, es demostra que la suma d'esforços entre institucions i entitats públiques i privades fa possible tirar endavant projectes interessants com aquest, que permet a joves adquirir coneixements i habilitats en el món digital i afavorir la seva inserció laboral. L'alcalde considera que projectes d'aquesta mena, al qual l'Ajuntament ha participat a través del CIO, són del tot positius, per donar oportunitats a aquests joves i alhora per mantenir l'aposta per les tecnologies digitals i la indústria 4.0, que ja "no és el futur sinó que és el present, que hem d'afrontar amb totes les eines disponibles".\nLa Festa del Tomàquet ha estat el fil conductor del projecte comú entre els dos grups, i els alumnes han hagut d'aplicar els coneixements i competències tècniques adquirides en les dues formacions per crear productes dissenyats per ells i donar-los cos a través de la impressió en 3D. Articles que ja es van poder trobar ahir vespre al sopar del tomàquet que es va fer al parc de la Seu de Manresa.\nToni Espinal, director d'Ampans, ha posat de relleu els continguts d'aquesta formació: "d'una banda, estem davant d'una societat que evoluciona cada cop més ràpid cap a una transformació digital i un teixit productiu cap a la indústria 4.0, que posen de manifest la necessitat de cobrir noves ocupacions amb professionals capacitats i amb competències i coneixements necessaris per cobrir aquests nous llocs de treball del mercat laboral. De l'altra, ha afegit Toni Espinal, ens trobem davant de joves que abandonen prematurament els seus itineraris formatius per manca de motivació o de propostes interessants per a ells. A la vegada però, aquests mateixos joves presenten un gran potencial per desenvolupar altres actituds i competències relacionades amb el món digital, i que poden tenir cabuda en el mercat laboral ocupant aquestes possibles noves sortides professionals. La nostra missió és donar-los suport i encaminar-los per quan sorgeixin les oportunitats".\nEmma Moreno, directora del Centre de Formació Pràctica, ha valorat positivament l'experiència: "la indústria és un sector que ofereix grans oportunitats laborals als joves. Al CFP rebem constantment demandes d'empreses que necessiten cobrir llocs de treball i els costa trobar els professionals adequats. Penso que el camí que hem iniciat amb aquest projecte és només un primer pas perquè els participants continuïn formant-se i especialitzant-se en un àmbit on hi ha molt camí per recórrer, i més tenint en compte la revolució tecnològica en la que estem immersos".\nJosep Codina, director general de Joviat, ha explicat que la seva participació en el projecte ha tingut una doble vessant, per un cantó els alumnes participants han cursat el certificat de professionalitat d'operacions bàsiques de restaurant i bar, formació de 210 hores que han realitzat en les instal·lacions de l'escola d'hoteleria i 80 hores de pràctiques professionals no laborals que han realitzat en diferents empreses. Aquest certificat els acredita la formació bàsica sobre l'assistència en el servei i en la preparació i presentació de begudes, realitzant i aplicant operacions, tècniques i normes bàsiques de manipulació, preparació i conservació d'aliments i begudes. "En adquirir aquestes competències aquests joves poden incorporar-se al mercat laboral del sector de la restauració amb una formació bàsica acreditada".\nPer altra cantó aquest mateix grup d'alumnes ha realitzat un mòdul de 30 hores de formació en impressió 3D, des de la creació de models fins a la mateixa impressió, passant per diferents procediments i programes necessaris per dur a terme tot el procés.\nS'ha incorporat aquest mòdul al projecte formatiu per donar visualitat de les noves tecnologies també en el món de la restauració.\nA hores d'ara alguns dels joves que s'han format estan treballant en establiments on han realitzat les pràctiques del certificat de professionalitat, "cosa que ens satisfà i evidencia la importància d'aquestes formacions per aconseguir un dels objectius principals del projecte que és la inserció" afegeix Codina.\nEl programa s'orienta a formacions vinculades al sector de les noves tecnologies, robòtica, disseny i impressió 3D, i en el sector de la restauració, conjuntament amb la creació d'un projecte comú innovador materialitzat en el marc de la Festa del Tomàquet, per tal de fomentar les competències d'aquests joves i millorar les seves habilitats, alhora que facilita l'apropament a les empreses d'aquests sectors mitjançant pràctiques o estades formatives.\nDemà dissabte els joves faran un taller demostració d'impressió en 3D al mercat Puigmercadal, a les 11 del matí, on es podran veure les impressores en funcionament. També es podrà veure en acció un robot que els alumnes han programat per fer una petita demostració del mòdul de robòtica.\nBages jove: Inserlab 4.0 és un programa d'orientació i formació subvencionat pel SOC, el Ministeri de Treball, Migracions i Seguretat Social i el Fons Social Europeu en el marc de la Iniciativa d'Ocupació Juvenil, d'acord amb els Projectes Singulars de Garantia Juvenil, destinat a joves d' entre 16 i 29 anys, amb l'objectiu de crear sinergies entre els sectors més tradicionals com l'hoteleria i la restauració i els més innovadors, com la Indústria 4.0.\nLa Festa del Tomàquet encara la recta final amb èxit de públic\nEconomia i Empresa, CFP, inserlab, ampans, lacetània, joviat, hoteleria, indústria, Festa Tomàquet, impressió 3d, formació


Bauzá amnistia els infractors (Macià Blázquez)\nBauzá amnistia els infractors\n3 min. 08/03/2015 01:19\nEl govern presidit per José Ramón Bauzá, del Partit Popular, ha legislat per amnistiar les infraccions urbanístiques. De la seva corda, el conseller Gabriel Company ha promogut lleis i decrets que legalitzen parcel·lacions i tota mena de construccions disseminades, que envaeixen la ruralia i els espais naturals. Aquests són els artífexs de tancaments, nous vials i asfaltats de foravila, explotació de pous de vena sense control, esteses elèctriques, abocaments d’aigües residuals a fosses sèptiques i tota mena d’usos urbans il·legals i inapropiats del camp. Segons càlculs cartogràfics del 2006, només a Mallorca hi havia 226.590 edificacions aïllades que es poden usar com a habitatges, devers 50.000 de les quals es calcula que són il·legals. Amb la política urbanística popularista de Bauzá i Company es dóna benzina a aquesta “pigota” de casetes i mansions que desfiguren el paisatge, expulsen l’agricultura i la ramaderia, l’enjardinen i esquiten de piscines, per al lloguer turístic, amb malbaratament d’aigua i negocis al marge de la legalitat. Aquesta urbanització difusa i il·legal de foravila transforma el sistema urbà, social i ambiental, convertint les Balears en illes-ciutat.\nL’any 2008 el Consell de Mallorca, governat pel Pacte de Progrés, decidí crear l’Agència de protecció de la legalitat urbanística i territorial de Mallorca. Menorca té un Consorci supramunicipal amb funcions equivalents, mentre que Eivissa no en té, malgrat ser on més dispersió urbana difusa de cases i xalets hi ha. La competència insular i no municipal facilita la independència dels procediments d’inspecció, denúncia, obertura d’expedients d’infracció i, si escau, demolició d’obres il·legals. Els criteris d’inspecció d’ofici de l’Agència mallorquina vigilen amb especial cura foravila i en particular els terrenys protegits per la Llei d’Espais Naturals (ANEI i ARIP). L’any 2014, per exemple, l’Agència va fer 318 actes d’inspecció, obrí 28 expedients sancionadors que sumaren 1,5 milions d’euros i acordà 18 expedients de demolició. Sis municipis tenen delegades les competència a l’Agència per aplicar la disciplina amb més rigor i independència dels infractors: Campanet, Puigpunyent, Marratxí, Algaida, Son Servera i Montuïri. Valldemossa s’ha donat de baixa de l’Agència recentment. Hi té a veure la recaptació de les multes per infracció urbanística; a més a més si s’apliquen com una “legalització” encoberta, amb la renúncia a obrir expedients de demolició.\nFer els ulls grossos i multar infraccions urbanístiques, per legalitzar-les sense promoure’n l’esbucament, és un negoci per a les hisendes municipals i per a la collita de vots clientelars. Qui sí que compleix la norma n’és el principal agreujat, en comparar-se amb la impunitat dels infractors. A més de deixar en ridícul l’ordenació del territori, que es rebaixa a ser una mascarada dúctil per encobrir l’enriquiment d’uns pocs delinqüents i perpetuar al poder pusil·lànimes, sicaris i corruptes.


Curs: Presentacions d´impacte:com persuadir a través de la paraula i les imatges\nPRESENTACIONS D´IMPACTE:COM PERSUADIR A TRAVÉS DE LA PARAULA I LES IMATGES\nNo es tracta de si ens agrada o no parlar en públic. En determinades posicions i circumstàncies tots ens hi veiem abocats: una presentació a direcció, un discurs de nadal als companys, la defensa d’un projecte davant un comité, el discurs motivador després d’una feina ben feta... Si no t’agrada està clar que no seràs mai un Bill Clinton, per assenyalar un orador reconegut, però si ho tens que fer hauries de conéixer els elements esencials que permeten diferenciar un orador mediocre d’un bon orador i com una bona presentació en powerpoint o prezi pot recolçar el teu missatge. Si el problema son les pors, aquest curs es una ocasió única per començar a afrontar-les.\n5) Practicar amb un minidiscurs que serà gravat per facilitar que es pugui donar feedback i promoure l’aprenentatge.\nEls recolzaments visuals\nEl nerviosisme inicial\nEl contingut o estructura del discurs\nTipus de estructures i enllaços\nEls mapes mentals com eina mnemotècnica\nLa imaginació i la sorpresa\nLa importància clau de la forma\nTo (el poder del ritme i les emocions)\nDomini de l’espai\nOpció FEBRER: 17 i 19 de febrer, dilluns i dimecres de 9.30h a 13.30h.\nOpció SETEMBRE: 16 i 21 de setembre, dilluns i dimecres de 9.30h a 13.30h


La Mostra d’Igualada torna a superar les 600 sol·licituds de participació - Mostra Igualada La Mostra d’Igualada torna a superar les 600 sol·licituds de participació – Mostra Igualada\nLa Mostra d’Igualada torna a superar les 600 sol·licituds de participació\nIgualada - 09 d'octubre 2017\n572 companyies de 17 països han presentat un total de 615 propostes per actuar a la 29a fira de teatre infantil i juvenil\nAugmenta l’oferta d’estrenes i espectacles adreçats als joves\nLa Mostra d’Igualada – Fira de teatre infantil i juvenil revalida de nou l’interès de les companyies professionals per ser programades. En les darreres edicions, el mercat de referència a Catalunya de les arts escèniques per a tots els públics ha registrat un notable augment de les demandes d’inscripció, doblant amb escreix el registres habituals i ratificant el seu rol estratègic dins el sector.\nLa convocatòria per actuar a la 29a edició torna a superar la xifra de les 600 sol·licituds. Concretament, el període d’inscripció s’ha tancat amb un total de 615 sol·licituds de 572 companyies (alguns grups hi han presentat més d’un treball). Més d’un 16% de les propostes encara no s’han estrenat i podrien veure la llum a Igualada, un important reclam pels programadors, que busquen les últimes novetats.\nL’oferta de projectes cobreix l’ampli ventall escènic que té cabuda a La Mostra i, seguint la tendència de convocatòries precedents, es registra un clar predomini dels espectacles de sala (71%) per sobre dels de carrer, itinerants o sites specifics. Un 23% correspon al teatre de text i la resta es distribueix consecutivament en titelles, multidisciplinar, circ, dansa, clown, musical, música, teatre d’objectes, màgia, instal·lació, animació i performance, entre d’altres.\nMés de la majoria dels treballs artístics (53%) s’adrecen a tots els públics, un percentatge que es redueix a mesura que va disminuint l’edat dels espectadors (més de 12 anys, 6 anys, 3 anys o nadons). En aquest sentit, destaca l’increment de propostes per als joves (17,5%) fruit de l’aposta artística iniciada fa tres edicions per potenciar el vessant juvenil de la fira i l’afluència al mercat de projectes per a aquesta franja de públic, tradicionalment poc atès.\nPel que fa a la procedència, el 39% de les propostes són de Catalunya, el 6% del País Valencià, el 3% de les Illes Balears i el 40% de la resta de l’Estat. La resta provenen de països com França (sobretot), seguit d’Itàlia, Bèlgica, Portugal i força països de Sud Amèrica, entre d’altres. Aquest fet demostra l’atractiu per les companyies estrangeres de mostrar els seus treballs a Catalunya i està estretament lligat a la internacionalització que experimenta la fira, centrada especialment en la captació de programadors de fora del país per eixamplar les oportunitats de les companyies catalanes per treballar a fora.\nEl director artístic de La Mostra d’Igualada, Pep Farrés, ja treballa en la configuració de la programació de la 29a edició de la fira, que tindrà lloc del 12 al 15 d’abril de 2018. La selecció té especialment en compte la contemporaneïtat de la proposta, la innovació en el llenguatge escènic, l’aportació en el format, i la dramatúrgia, així com que s’estreni a La Mostra (o s’hagi estrenat en l’any precedent a la 29a edició) i que les companyies no hagin participat en La Mostra anterior.