e-Learning — UPCnet\nUna solució àgil, flexible i versàtil, fruit de més de 10 anys d'experiència en plataformes de docència virtual i basada en programari lliure Moodle\nResponsable de Línia Producte Solucions Corporatives\n+34 934 05 4343\nComunicació i col·laboració per a organitzacions 2.0.\nIntegració de les comunicacions en un únic entorn.\nNoves generacions, noves tecnologies, nous reptes socials.\nPlanificació i gestio estratègica de les TIC.\nDirigit a centres d'educació, empreses del sector de la formació, empreses que necessiten millorar els seus processos de formació interns, el nostre servei d'e-Learning ofereix una plataforma àgil, immediata i adaptada a les vostres necessitats.\nEns avalen més de 10 anys d'experiència treballant amb plataformes de docència virtual i la col·laboració del personal docent de la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC).\nIncorporem la vessant pedagògica a la vessant professional per a oferir una solució que permeti gestionar un canvi flexible de formació presencial cap a la formació virtual o semi-presencial, amb l'objectiu d'incrementar la qualitat de l'ensenyament.\nParal·lelament, oferim un servei de consultoria pensat per guiar-vos durant tot el procés de disseny, implantació i administració d'e-Learning.\nEns avalen més de 10 anys d'experiència treballant amb plataformes de docència virtual per a la UPC.\nEl nostre servei està basat en programari lliure Moodle, el que significa un estalvi en despeses de llicència.\nHem desenvolupat la plataforma Moodle més gran d'Espanya (50.000 estudiants).\nOferim la nostra plataforma en modalitat de servei, sense necessitat d'infraestructures per part del client.\nOferim la màxima garantia de disponibilitat en el nostre servei (99,9% disponibilitat real en 2009).\nApostem per l'evolució contínua. Evolucionem la plataforma tecnològica d'acord amb les noves necessitats (mobilització d'aplicacions, noves eines col·laboratives 2.0, etc.).\nL'evolució del servei està liderada per professors universitaris.\nOferim el nostre servei de consultoria tecnològica per millorar i optimitzar les plataformes de docència virtual dels nostres clients gràcies al nostre coneixement i experiència.\nAlguns casos d'èxit:\nUPCnet ha fet una excel·lent tasca de recopilació de les necessitats de les universitats públiques en la gestió dels registres de seguretat així com les solucions disponibles en el mercat per resoldre-les.\n- Miquel Huguet, CESCA\nUPCNet ens ha afinat l'instrument que ens calia perquè els músics hi toquin la partitura de la formació contínua amb comoditat i sense interferències. En definitiva, ens ha ajudat a créixer a la nostra imatge i semblança.\n- Laia Martín, Escola d'Administració Pública de Catalunya\nLa solució d'e-Learning que ofereix UPCnet, Atenea, ha contribuït a canviar els hàbits educatius dels estudiants, a més de reciclar els coneixements del professorat.\n- Alba Moreira, El Economista\n| Avís legal UPCnet 2011. 934 011 600Edifici Nexus I. Gran Capità, 2-4. 08034 Barcelona.


Ràdio Balaguer - Vergés diu que les escoles obriran 'seguríssim' dilluns però alerta que hi hauran més casos que s'hauran de gestionar\nVergés diu que les escoles obriran 'seguríssim' dilluns però alerta que hi hauran més casos que s'hauran de gestionar\nLa consellera de Salut, Alba Vergés, ha garantit que les escoles reprendran les classes el proper dilluns, tal i com estava previst. "Seguríssim", ha dit en ser preguntada a RAC1. Tot i això, ha afirmat que la situació no serà "exactament la mateixa" i que en haver-hi més casos a la comunitat també "hi haurà més casos a les escoles que s'hauran de gestionar". En línies generals, ha reconegut que la situació és "preocupant" i a la pregunta de si el Govern descarta un confinament domiciliari ha respost: "Mai hem descartat res". Ha dit que epidemiològicament parlant anirien millor mesures "molt més estrictes" però ha insistit que s'ha de fer una valoració global de la situació i que es va dir que s'intentaria evitar.\nVergés no ha concretat si és possible que les mesures restrictives que han entrat en vigor aquest dijous s'allarguin més enllà de deu dies i s'ha limitat a dir que "això no s'ha acabat" i que és necessari un compliment estricte de les mateixes. Ha assegurat que també hi ha el compromís que es faci un control estricte del seu compliment.\nLa consellera ha reconegut que un tancament més global permetria aturar abans l'epidèmia però ha insistit que s'ha de fer una valoració global. A més, ha apuntat que ara hi ha més "complexitat" que al març i que el Govern es va comprometre a intentar evitar confinaments generals i a atendre també sanitàriament a tot l'aspecte no covid.\nPel que fa les eleccions, ha dit que haurà de ser la taula de partits la que acabi prenent la decisió sobre si es faran els comicis el 14-F. "Avui la situació és complicada però també ho serà les properes setmanes", ha manifestat, al temps que no ha volgut donar la seva opinió personal perquè obrirà un debat mediàtic "on no hi ha de ser". També ha explicat que hi ha reunions previstes per abordar les eleccions al FC Barcelona.\nPer últim, ha assegurat que no s'han detectat positius que provinguin de persones que van estar a la rave de Llinars del Vallès. Ha afirma també que les persones que van organitzar la festa seran "expedientades de delictes contra la salut pública".


Des de l'Ajuntament d'Abrera s'informa a la ciutadania dels diferents tipus de vespes que es troben al nostre territori. No confondre, no tot és vespa asiàtica!\nLa vespa asiàtica (Vespa velutina) és una espècie al·lòctona invasora que a Europa va ser detectada per primer cop a França l'any 2004 i l'any 2012 a Catalunya. La seva presència causa importants impactes negatius sobre l'apicultura, també depreda espècies d'invertebrats autòctons i pot afectar a la seguretat i salut públiques, pel risc derivat de la proximitat dels vespers als assentaments i activitats humanes, creant percepció d'inseguretat.\nExemplar: Vespa velutina (vespa asiàtica)\nAtès que durant les darreres setmanes, hem rebut avisos per part de la ciutadania sobre la presència de vespes grans a diferents zones del municipi; trobem interessant recordar les diferents espècies de vespes que podem trobar al territori. Tot i que la vespa asiàtica la tenim ja instaurada a la Península i és una espècie amb la qual hem d’aprendre a conviure, cal dir que d’aquests avisos cap es tractava de Vespa velutina, tots eren Megascolia maculata.\nExemplar: Megascolia maculata\nLes femelles de Megascolia maculata són una mica més grans que els mascles, superant els 4 cm de longitud corporal i 6 d’envergadura alar (la vespa asiàtica és una mica més petita, arriba als 3 – 3,5 cm). Són completament negres excepte dues taques grans grogues sobre l’abdomen. Les potes són espinoses i totalment negres, a diferència de la vespa asiàtica que té les potes grogues. Quan veiem exemplars de Megascolia generalment estan per zones on hi ha matèria orgànica, soques d’arbres en descomposició perquè les femelles parasiten les larves d’escarabat, sobretot de l’escarabat rinoceront.\nLa Megascolia no és perillosa per a les persones, almenys no més perilloses que les abelles comunes, tot i que les seves mandíbules són grans i potents, aquesta vespa compleix, com la resta d’himenòpters, un important paper pol·linitzador que propaga la vida als nostres camps i boscos.\nAprendre a diferenciar els diferents exemplars de vespa, és clau!\nTreball de detecció i prevenció constant\nDes de l'Ajuntament d'Abrera realitzem periòdicament diferents campanyes de trampeig de Vespa velutina (vespa asiàtica). La darrera va consistir en la instal·lació de 18 trampes repartides per tot el territori abrerenc.\nAprenem a diferenciar els diferents tipus d'exemplars de vespes presents al territori


El votant paradoxal – Balanç d'existències\n[…] Es reaccionava així, a més, com si aquella fóra la primera vegada que això ocorre en la història, com si fóra la primera vegada que l’ésser humà —més enllà de diferències antropològiques, la importància de les quals disminueix dramàticament davant l’evidència que el fenomen és generalitzat—, opta per una subordinació passadora davant d’una incerta llibertat. […] Potser la novetat radiqués en el fet que era la primera vegada que aquesta immolació s’esdevenia d’una manera tan explícita. Potser mai com fins llavors les màscares havien mostrat la seua inutilitat per a amagar la putrefacció del poder i la nostra suposada ceguesa davant d’ella. Sempre s’ha votat a corruptes i criminals, però quedava a la nostra disposició la coartada de la ignorància. Ara ja no. Ningú no pot dir que no sap què vota. L’explicació cal buscar-la en una altra part. Potser alguna cosa té a veure la brusca despossessió a què ha estat sotmesa la classe mitjana. D’ella està sorgint una espècie de lumpenproletariat de nou encuny que no té el clàssic aspecte esparracat, si més no per ara. Són éssers que s’han vist foragitats del sistema productiu desproveïts de qualsevol tipus de consciència social. L’única cosa que conserven semblant a això és l’hàbit d’emular a la classe dominant, tret consubstancial a l’estatus que han perdut. Això els mena a un conflicte irresoluble entre la seua ideologia i els seus interessos objectius. No tenen amb què continuar sent els petits propietaris que eren, però poden continuar pensant com ells. De fet, els és molt difícil pensar d’una altra manera, una limitació que es veu reforçada per l’esperança de recuperar els privilegis perduts.\n[…] És difícil saber-ho, perquè en aquest joc d’enganys, atés que el que es vota ja no pot amagar la seua immensa indecència, les argumentacions es fan en negatiu, l’accent es posa en el que no es vol votar, que adquireix unes dimensions colossals i mefistofèliques. Dóna igual que es tracte de pèrfides insídies i imaginacions. És suficient que siguen prou grans i temibles perquè el votant done per bo a allò tan simple però tan eficaç de «val més boig conegut que savi per conéixer». És una cosa de la qual no pareixen adonar-se molts que continuen parlant investits amb la veritat, recoberts d’una espessa capa de certeses que suposadament els protegeix de sofismes barats i insídies puerils. Tot suposant que aquesta capa tinga un farcit tal, cal rendir-se a l’evidència: la veritat no protegeix de res. No quan els que l’han d’escoltar, en virtut d’uns càlculs recòndits però perceptibles prefereixen no obrar en conseqüència.\nPerò és que tampoc no és cert que aquesta capa estiga feta exclusivament de veritats. […] A banda d’haver estat adoctrinat per una propaganda aclaparadora, de la qual no és fàcil defendre’s sobretot quan un està desitjós de creure-se-la, qualsevol podia intuir que aquell discurs, aquell pany verbal i gestual estava, en bona part, ple de borumballa. Davant la puixança d’una esquerra (o el que siga que la substitueix) beata i ingènua fins i tot en els seus maquiavel·lismes, amb un discurs prenyat d’eufemismes, de renúncies, que transpira per tots els seus porus una debilitat alarmant, que pareix xafar terra de ningú per por de xafar algú, la desconfiança d’aquells votants «imbècils» va créixer, però també la de tots aquells que, segons sembla, tan sols s’havien oblidat de votar i dels quals tot just s’hi parlava. Era molt curiós que els perjudicats pels resultats d’aquelles eleccions, mentre llançaven invectives cap a un costat s’oblidaven de mirar cap a l’altre, on es podia veure clarament que havien perdut més vots que no havien recuperat els seus adversaris.\nDe manera que una gran part dels votants s’abstenien i altres es reafirmaven en la seua elecció, optaven per uns tirans sense màscara que s’assemblaven en tot a uns senyors feudals. Aquells votants esperaven i esperen que, en aplegar el moment realment crític, el moment temut que sempre està per arribar (aquest és el principi de la por sistèmica), la mateixa espasa que els subjuga els protegirà. Perquè, en definitiva, es tracta del seu sistema, viuen d’ell i per a ell. Com ells, els votants, en definitiva. Els serfs fa temps que van desaparéixer sota el miratge democràtic burgés. Ací, aparentment, només hi ha senyors i vassalls, i aquesta relació respon, en última instància, a un repartiment de poder. En aquesta relació dual no hi ha veritable antagonisme —aquesta és la percepció dels qui tenen consciència de classe, que són minoria—, sinó una térbola complicitat plena de bronquina. Per això, malgrat les aparences, cap de les dues parts vol alterar en excés les regles del joc ni de bon tros trencar la baralla.\nL’al·lusió a uns fets tan conjunturals per a encetar un llibre que intenta no deixar-se enredar per les efemèrides ve al cas perquè naix d’un blog […], està escrit, per dir-ho així, en una habitació amb vista al carrer i amb les finestres obertes, perquè en aquests gèneres de l’escriptura immediata i pública, que guanyen cada vegada més terreny, no compta tant el que un ha interioritzat al llarg dels anys com el que bull al nostre voltant en temps present, força el nostre comportament i tracta d’integrar-se en la nostra naturalesa de manera abusiva.\nEl fenomen no és nou del tot. L’atzar ha fet que ensopegue aquests dies amb aquestes paraules de Cyril Connolly [The Unquiet Grave. Londres, 1944]:\n«Al llarg de la nostra vida hem vist com avançaven les arts fins a endinsar-se cada vegada més en un fosc i estèril atzucac. La ciència ben poc ha fet en ajuda de l’artista, al marge de contribucions com ara la ràdio, la linotípia i el cine, invencions que han ampliat enormement el seu radi d’acció, però que el comprometen més que mai amb la política de l’Estat i les exigències dels ignorants.»\nÉs a dir, que el que en els nostres dies Internet ha portat a extrems insospitats forma part d’un llarg procés que ja era clarament perceptible fa moltes dècades. Fa anys que assistim a un embrutiment progressiu camuflat de just el contrari, d’un accés universal i immediat a allò que, temps ha, s’anomenava «els fruits de l’esperit».\nConnolly afegia (en 1944, cal recordar) que «Disney és un Shakespeare de desé ordre en la nostra època. […] Potser sorgiran Leonardos de la pantalla i del micròfon que ens sorprenguen, però això no ha de succeir fins que les altres arts hagen decaigut fins a convertir-se en artesanies regionals de luxe. […] Avui, un artista ha de comptar a escriure en l’aigua i esculpir en la sorra».\n[…] Ara escrivim directament en l’aire […] i sempre sota el temor que l’entabanen a un amb els miratges creats per la frenètica indústria de l’espectacle, que ha capgirat completament el mite platònic. […] És de resultes d’aquest exercici paranoic que he acabat furgant en la conducta quotidiana, individual i col·lectiva, més del que en principi pretenia, buscant les seues raons subjacents, el que la condiciona i, a la fi, la determina al marge de les aparences i d’allò que anomenen actualitat, aquest constructe arterós sobre el qual es basa la manipulació incessant que exerceixen els omnipresents, creixents, camaleònics i, sobretot, culpables mitjans de comunicació de masses, que els poders fàctics que s’atrinxeren darrere de la farsa que volen fer-nos passar per democràcia malden per convertir en uns esfínters per on excretar les seues consignes.\nEl dels votants paradoxals és un cas més, bastit en gran manera per aquesta indústria de l’actualitat. I no és dels més enigmàtics entre els molts que ens enfronten a la lògica del comportament. Les paradoxes no existeixen; són per definició pura aparença. Així que, de manera més aviat impremeditada, aquest llibre ha acabat sent, entre altres coses, un petit inventari de conductes aparentment inconseqüents, que no sempre pertanyen a l’àmbit de la política encara que d’una manera o una altra totes hi convergeixen. […]\nJoan Dolç, No escapareu. In Púribus llibres, València 2016\nPublicat el 17/10/2016 Autor Balanç d'existènciesEtiquetes actualitat, consciència de classe, consciència social, corrupció, Cyril Connolly, eleccions, embrutiment, engany, esquerra, estratègia política, Johnny Guitar, llibertat, mitjans de comunicació de masses, poder, poders fàctics, propaganda, subordinació, The Unquiet Grave, votants\n2 pensaments sobre “El votant paradoxal”\n17/10/2016 a les 22:20\nmestre, el llibre només té edició electrònica? O n’hi haurà en paper?\n18/10/2016 a les 0:13\nN’hi haurà en paper per Nadal. Si Gutenberg vol i no es fot un tir abans.\nAnterior Entrada anterior: El paio que ronca\nSegüent Entrada següent: El carril del mig


Territori, carreteres, vehicles - Les coses d'en Josep M\nPer tot el territori es troben carrils dobles de bicicleta i vianants. A vegades estan junts en el mateix carril i altres vegades van de costat, generalment una mica separats de la via principal. Es veu al voltants de ciutats i en llocs turístics, però també n’hi ha alguns al territori entre poblacions.\nEl paisatge de la zona que hem visitat és bàsicament boscos i llacs, i en menys mesura camps de conreu de cereals prop de les ciutats.\nLa recollida de residus queda desapercebuda, vull dir que els contenidors no tenen colors cridaners, són metàl·lics i es veu que estan al lloc des de fa anys. També s’observa que la gent té molt assumit el funcionament i se’ls veu amb el carro de la compra anant a repartir la brossa pels diferents contenidors. El que més sorprèn es que no es veuen.\nD’altra banda el país no està gaire net, es veu brutícia per terra a molts llocs. També he vist poques papereres, la qual cosa més o menys ho justificaria.\nA les carreteres els encreuaments són una mica rars, no queda molt clar per on t’has de ficar. Les àrees de parada a les carreteres són molt variables, un mateix avís pot voler dir coses diferents, tant pot haver-hi tauleta i lavabos (molt rudimentaris) com un desviament que et porta a una caseta bar.\nLa xarxa de autobús sembla que arriba a tot el país, hem vist moltes parades a pobles petits.\nDisposen d’un combustible ecològic que és etanol de 85 octans, E85, a un preu un 25% inferior a la gasolina de 95. Alguns cotxes de lloguer i taxistes, com a mínim, utilitzen aquesta opció.\nHem observat la circulació de grans cotxes americans dels anys 60, tipus Cadillac, els “aigües” que en deien, conduits per gent jove d’aspecte alternatiu o marginal. No sé si obeeix a protesta contra l’ambient ecològic amb cotxes que consumeixen molt i fan soroll.\nPer contra es veuen més Toyota Prius (ecològic mixta de gasolina i electricitat) que a altres països. Fora de les ciutats tots els vehicles porten uns llums afegits de grans dimensions, potser per la boira de l’hivern o per que els vegin els animals salvatges i no tinguin accidents si aquests se’ls tiren a sobre.\nEs veuen moltes bicicletes, sovint conduïdes per gent d’edat avançada. Cal dir que la meitat sud de Suècia és molt plana, la qual cosa facilita el desplaçament en bicicleta. A les ciutats les trobes lligades, però no sempre. Es veien bicicletes a la coberta de vaixells amarrats al port.\nEl transport públic d’autobús, tren i metro és força normal. Deien que el metro d’Estocolm era molt maco i tan sols vam veure una estació que fos molt moderna, la resta molt normal. La majoria d’autobusos són articulats, dobles, i els que vam utilitzar sense aire condicionat.\nEl trànsit és en general molt menys dens que a Catalunya. Cal dir però que l’observació s’ha fet en període de vacances per la majoria de suecs, i s’ha estat en una zona típica de vacances a més de dos ciutats.\nHi han molts radars a les carreteres, els avisen i es veuen bé. De Policia n’hem vist ben poca, a la sortida d’Estocolm uns que vam veure anaven en Porsche.


Apareix l’advocat mentider sota l’estora de l’Ajuntament – Bloc d'en Joan Jubany\nApareix l’advocat mentider sota l’estora de l’Ajuntament\nAquest inici d’any Mataró es lleva amb un nou escàndol cada dos per tres. A l’Ajuntament s’estan començant a aixecar estores i sembla que a sota hi ha substància.\nAquests dies s’ha conegut que el cap suprem de la Policia Local, el militar Joan Francesc Giménez Cernuda va ser condemnat pel jutjat número 16 de Barcelona per posar-se al volant en un estat d’embriaguesa que triplicava el màxim legal.\nEl Cas Cernuda\nEl 15 de gener el va enxampar la Guàrdia Urbana de Barcelona eln un control d’alcoholèmia.\nEl 16 de gener li van fer un judici ràpid i el van condemnar a 8 mesos de retirada del carnet, a pagar una multa de 480 euros i a fer 21 dies de treballs en benefici de la comunitat. El cap de la policia és assistit jurídicament per l’advocat Lluís Miquel Clemente.\nEl dia 11 de febrer el sr. Ramon Bassas (molt tocat pels sucessius escàndols relacionats amb Can Fàbregas i de Caralt) deixa de ser regidor de Via Pública (policia) a causa de la reincorporació de l’Oriol Batista, a qui Bassas substituïa perquè aquest havia estat de baixa per motius de salut.\nEl dia 12 de febrer, segons l’a versió oficial, Jiménez Cernuda comunica a l’Alcalde Joan Antoni Barón que el 16 de gener va ser condemnat pel delicte de conduïr borratxo. El mateix dia l’alcalde ordena que s’obri un expedient informatiu "per aclarir els fets" però l’intendent major continua al seu lloc de treball com si no hagués passat res. L’instructor de l’expedient és Lluís Miquel Clemente, advocat de l’Ajuntament que fa de cap del Servei Jurídico-Administratiu de l’àrea de Via Pública.\nEl dia 13 de febrer en Juliàn (o el seu amic Napoleón, no recordo qui de tots dos) anuncia un escàndol a la vista relacionat amb un tal Morgan.\nEl dia 18 de febrer ja s’ha destapat l’escàndol "oficialment" a partir de la publicació de la notícia a Capgros.cat.\nAvui hem sapigut que ahir, 20 de febrer l’alcalde va revocar en Clemente com a instructor en saber que el mateix Clemente havia fet d’advocat d’en Cernuda per defensar-lo contra l’acusació que va acabar en sentència condemnatòria. Estaven posant la guineu a vigilar el galliner. L’expedient que havia començat a instruïr en Clemente ara l’acabarà el Secretari General de la Corporació, a qui els darrers mesos el govern li està donant molta feina.\nEl cas, doncs, sembla que portarà cua, i dubto que un altre cop el vulguin tancar en fals com han intentat fer amb els dos escàndols successius que ha protagonitzat el regidor Ramon Bassas.\nEn Cernuda no el conec personalment, però m’ha arribat de primera mà que la seva afició a l’alcohol li ve de lluny. De molt lluny. Vaja, que no es tracta d’un fet esporàdic.\nL’advocat de l’Ajuntament\nEn Clemente sí que l’he tingut d’interlocutor. De fet el març del 2007 ja vaig explicar en aquest bloc com aquest personatge havia mentit en un judici, després d’haver falsificat documents oficials. En aquell cas l’Ajuntament, mitjançant aquest advocat, havia multat amb 5.500 euros una de les noies que havia participat en l’organització d’una festa de cap d’any al CSO La Fibra. En una ciutat on fa anys que no hi ha cap celebració popular del Cap d’Any, una colla de jojves van voler suplir aquesta mancança i se’ls va tractar com a delinqüentss. Amb traïdoria, manipulació de documents oficials i mentides incloses. Recordo que amb la Carme Polvillo ens vam asseure en una taula amb en José Luís Clemente i en Ramon Bassas per intentar resoldre aquesta injustícia. Recordo que li vaig dir a en Clemente que em mirés als ulls i em digués si havia falsificat els documents. Ho va negar, però no em va mirar als ulls.\nAra fa pocs dies ens ha arribat el darrer "regalet" de’n Clemente abans que en Bassas s’acomiadés de Via Pública. El novembre del 2007 vam estar penjant cartells de convocatòria d’una manifestació pacífica. Fa temps que som molt curosos a l’hora de penjar correctament cartells perquè el mateix Clemente ja ens havia clavat algunes multes. La primera de 180 euros per cada cartell penjat "incorrectament" i les següents ja de 300 euros de multa per cada cartell.\nUna companya de Maulets , l’Elena Ortega, va penjar un cartell a l’interioir d’un portal de La Riera. Un agent de Policia Local va requerir la filiació i quan la noia ja marxava el municipal va arrencar el cartell.\nL’Elena i en Xevi Safont-Tria, el regidor de la CUP de Mataró , van anar a l’edifici de Via Pública a demanar explicacions. Els va atendre el sergent de guàrdia, en Moyano, a qui van exposar els fets. "Devia esta penjat incorrectament", els va dir. "No, no. Estava penjat tal com diuen les ordenances municipals", li van respondre. El sergent va trucar pel walki el policia que havia arrencat el cartell "¿El cartel estaba en la fachada (malament) o en el portal (correctament)?". "No en la fachada no. Estaba en el portal", es va sentir com a resposta.\nLlavors el sergent ja intentar justificar-ho dient que el devia arrencar per informar-se de la convocatòria. En Xevi li va dir que no cal arrencar cartells per llegir-los. Precisament els pengem perquè els pugui llegir més d’una persona, i quann la Policia Local es vulgui asabentar d’alguna de les nostres convocatòries només cal que ens telefonin i els hi explicarem encantats.\nEl sergent es va comprometre davant en Xevi i l’Elena a testificar on calgui com havien anat els fets.\nLa CUP va fer una pregunta triple al Ple de l’Ajuntament del 13 de desembre dell 2007:\n1. És tasca de la policia municipal dedicar-se a arrencar cartells independentistes situats a la via pública?\n2. Hi ha un tracte diferencial quan es tracta amb col·lectius independentistes?\n3. S’obrirà cap expedient als agents que varen cometre dues irregularitats seguides: mentir en l’acta policial i arrencar un cartell ben enganxat a la via pública?\nLa resposta d’en Ramon Bassas, regidor de Via Pública va ser aquesta, segons consta en el punt 73 de l’Acta del Ple :\n"El senyor Ramon Bassas, conseller delegat de Policia Local i Protecció Civil, [diu que] està temptat de respondre directament a les preguntes: no, no i no; que seria la resposta més breu i afí a la realitat. Però donada aquesta mena de persecució a què el Sr. Safont-Tria sent estar sotmès, el conseller delegat passa a motivar les seves respostes."\nEl mateix Bassas va dir que "Senzillament es va aixecar acta d’una informació que hi havia en uns cartells, una informació rellevant per a l’ordre públic, i es va procedir a recollir un exemplar d’aquests cartells", i més endavant que "Es va demanar a la Sra. Ortega que s’identifiqués. En cap cas es va dir que seria denunciada per aquest motiu, senzillament que s’aixecava acta, com és la pràctica habitual" i va concloure que "No obstant això, es va aclarir que els cartells estaven penjats dins de l’edifici. Si el Sr. Safont-Tria té cap constància de cap irregularitat que formuli ell mateix la corresponent denúncia".\nPots descarregar-te tot el punt 73 de l’ordre del dia:\nExtracte de l’acta del Ple de l’Ajuntament del 13-12-2007 26.00 Kb\nDoncs bé… el cas és que ha arribat una denúncia contra l’Elena Ortega per haver penjat aquell cartell "incomplint les ordenances" i se li imposa una multa de 300 euros. En Bassas i en Clemente s’han cobert de glòria. Estan acostumats a mentir i manipular documents oficials i continuen fent-ho com si l’Ajuntament fos casa seva.\nD’en Clemente només puc dir que a mi em sembla que és, senzillament, una mala persona. I no dic que sigui una mala persona, en? Només dic que "a mi em sembla" (i és només la meva opinió) que és una mala persona. I un Ajuntament no es mereix que persones així interpretin la Llei i la Justícia en nom de la ciutat.\nPresentació de llista de candidates i candidats de la CUP Mataró\n14 d'abril de 2007\nGràcies per haver viscut, Pep Manté\nNext story Batalletes de fa quinze anys\nPrevious story Diumenge a Mataró, calçotada contra l’especulació


Com participar – Ateneu Popular La Malgirbada\nL’Ateneu Popular La Malgirbada és un espai popular on hi tenen cabuda diverses formes de participació.\nVolem que la Malgirbada sigui el lloc de referència i trobada d’aquelles persones compromeses amb la comunitat, anticapitalista, antirracista i feminista, on trobar-nos de forma autogestionada sempre que necessitem resoldre conflictes col·lectivament i donar resposta a la repressió.\nTambé un espai on promoure un oci alternatiu a la ciutat, fugint de les estructures de consum. Un espai social i de cures, on compartir coneixements, on celebrar i celebrar-nos.\nVols formar part de l’assemblea o les comissions?\nL’assemblea és l’òrgan de decisió de l’ateneu, que es conforma de manera horitzontal i assembleària. En poden formar part les persones que es vulguin implicar en la gestió del dia a dia de l’ateneu i les activitats que s’hi duen a terme, entre d’altres tasques.\nLes comissions són grups reduïts de persones que poden formar o no part de l’assemblea i que duen a terme funcions específiques relacionades amb cada comissió.\nActualment estan en funcionament les següents comissions: espai, activitats, barra, administració i comunicació.\nA més, quan cal desenvolupar tasques molt concretes, es creen grups de treball temporals.\nLes persones o col·lectius que vulguin organitzar una activitat a l’ateneu s’han de posar en contacte amb la comissió activitats a través del correu genèric lamalgirbada@riseup.net. Quan feu la proposta, cal detallar el motiu i desenvolupament de l’activitat, qui l’organitza, una proposta d’horaris i els altres detalls que considereu importants. La comissió donarà resposta amb preu temps.\nVols reunir-te a l’ateneu?\nEls col·lectius o organitzacions que ho desitgen poden fer ús de l’espai per a fer reunions o altres activitats internes. Els col·lectius que es relacionen regularment amb l’ateneu tenen un contacte directe amb l’assemblea i s’impliquen en la gestió de l’espai.\nSer sòcia de l’ateneu vol dir fer una aportació voluntària de forma mensual per tal de cobrir les despeses de lloguer i subministraments de l’espai i fer possible el projecte.\nOmple el formulari per fer-te sòcia.\nEntre totes, fem realitat La Malgirbada!\nAteneu Popular La Malgirbada de Granollers\nPlaça Jacint Verdaguer, 6, BX2, 08401 Granollers | Contacte


El Magnànim publica una aproximació a l’òpera representada a València durant la Guerra Civil i la Postguerra – Compromís Diputació de València\nLa Institució Alfons el Magnànim-Centre Valencià d’Estudis i d’Investigació, dependent de l’Àrea de Cultura de la Diputació de València, presenta aquest dimecres 26 d’abril, a les 19:00 hores, el llibre Crònica de l’òpera representada a València (1936-1959). La Guerra Civil i la Postguerra, d’Ernest Gonzàlez Fabra. En el mateix, lectors curiosos i especialitzats podran trobar dades d’allò més interessants al voltant dels espectacles operístics que es varen representar al Teatre Principal de València durant les dècades dels trenta, quaranta i cinquanta. El llibre està realitzat sobre la base d’un recull exhaustiu, cronològic i contextualitzat de totes les funcions d’òpera, tant espanyola com internacional (amb una gran presència d’espectacles provinents d’Itàlia), durant el període estudiat per Gonzàlez Fabra.\nLa presentació del llibre tindrà lloc al Conservatori Professional de Música de València, en un acte emmarcat dintre del cicle “Conferencias y conciertos didácticos” que organitza el mateix conservatori. L’acte comptarà amb la presència, a més de l’autor del llibre, de la vicepresidenta de la Diputació de València, Maria Josep Amigó; Rodolf Sirera, guionista i dramaturg; i Josep Antoni Alberola, codirector de les col·leccions de Música del Magnànim. A més, per tal d’amenitzar i il·lustrar la presentació, la soprano Carmen Avivar interpretarà peces d’Emilio Arrieta, Giuseppe Verdi i Giacomo Puccini, acompanyada al piano per Fernando Taberner.\n←Ivan Martí assisteix en Madrid al ‘Congreso Ciudades Inteligentes’ sobre innovació social\nLa Societat d’Estudis de la Ceràmica Antiga a Hispània inaugura el seu IV Congrés en la Beneficència→


Dani Mateo es nega a declarar com investigat per sonar-se el nas amb la bandera\nDiverses persones amb banderes d'Espanya alçades han increpat al crit de "malparit" el còmic Dani Mateo a la sortida dels jutjats de Plaça Castella després negar-se a declarar com a investigat davant del jutge d'Instrucció número 47 de Madrid per sonar-se el nas amb la bandera espanyola en el marc d'un esquetx d'humor d'un programa de La Sexta.\nAl crit de "malparit" i "desgraciat" un grup reduït de persones d'ideologia ultradretana s'ha dirigit al presentador en el moment en què estava atenent la premsa. "Fes-ho ara si t'atreveixes", li han inquirit alçant la bandera, el que han acompanyat amb càntics lloant la 'rojigualda'.\n"Com veieu, no és moment de parlar. És moment de callar i escoltar el que digui la Justícia", s'ha limitat a dir amb aspecte seriós i visiblement afectat.\nAls passadissos dels jutjats, Mateo s'ha mostrat capcot. No ha estat ni cinc minuts davant del jutge Adolfo Carretero, atès que s'ha acollit al seu dret a no declarar després que el jutge admetés la denúncia que l'organització Alternativa Sindical de Policia va presentar davant el Jutjat de Guàrdia contra l'humorista.\nDesprés de concloure la breu compareixença, el portaveu d'Alternativa Sindical de Policia, Raúl Cuesta, ha subratllat que aquest sindicat està per defensar "els drets i les llibertats" dels ciutadans, ja que com Policia Nacional té l'obligació de perseguir tot tipus de delictes.\n"Volem deixar clar que els policies, els guàrdies civils i els militars defensem una bandera que representa uns principis i uns valors de la ciutadania. Per això, seguirem defensant aquesta causa davant els jutjats", ha postil·lat.\nA la seva arribada a aquesta seu judicial, el còmic ha manifestat que el preocupa que es porti a "un pallasso" davant la Justícia per fer la seva feina, ja que creu que això pot afectar la imatge del seu país i de la seva bandera.\nEl presentador ha subratllat que aquest 'gag' s'enquadra en 'el terreny de les opinions', si bé ha destacat que ara s'entri "en el terreny de la Justícia". "Crec que el més intel·ligent és callar i esperar que la Justícia es pronunciï", ha dit.


BADALONA i EL PSC - Futbol - Badaweb.com\nBADALONA i EL PSC\n20.10.2004 a las 08:38:03\nBADALONA i EL PSC A principis del franquisme era moneda corrent d’aquells moments que per començar a treballar hom s’havia de donar d’alta com afiliat a la Falange i les dones ho havien de fer el Servicio Social. Això passava on avui hi ha el centre cívic de Dalt la Vila. A Badalona sembla que en algunes empreses que tenen vinculació al futbol i al transport continua passant si fa o no fa el mateix. L’única diferencia és que avui ja no és a la Falange sinó que és al partit majoritari de la ciutat. A les assemblees d’aquest partit, on uns encarregats amb llistes passen control de votació als treballadors d’aquestes empreses. El cabdill d’aquesta “sensibilitat”, (quina ironia)sense tenir càrrecs en aquest partit fa de amo i senyor amb el vist i plau de les autoritats d’aquest partit a la radio i la premsa local criticant el pacte de Govern posant i traient regidors i Consellers. Vaja, que fa d’amo i no s’amaga gens. Mentrestant la resta de la ciutat inclosos els partits de l’oposició s’ho miren sense dir ni piu. La composició demogràfica dels barris de la ciutat fa que aquest partit, que és nodreix bàsicament del vot dels treballadors dels barris sigui clau alhora de formar govern a Badalona, per tant no podem dir que sigui només un problema intern d’aquest partit sinó que és converteix en un afer que hauria de posar en alerta a tot Badalona.\n22.11.2004 a las 02:01:53\nNo és la teva guerra, però sóc un dels poquíssims socis del CF Badalona que encara penso que aquest personatge del qual parles és un càncer per la ciutat, i en aquest cas concret, pel club. D'una banda, està clar que la cliutat viu sota una ferma dictadura. Només cal passejar i observar. Tot ho té sota control. I de l'altra, és una llàstima que hagi dilapidat la història d'un club com el nostre, en favor del seu Badaloní. Però clar, amb l'equip en zona de descens defensa això... Tot i que jo mai renunciaré als meus orígens ni la meva identitat, i no m'importa quedar-me sol en això. Prefereixo veure el Badalona ensorrat i havent de començar de zero, i amb els colors i escut de sempre, abans de ser governat per feixistes. Perdó per la incursió i una abraçada, però és que m'escalfo...


Opticonsells - Quality Ferretería Plus\nQuality Ferretería Plus\nCooperativa de Ferretería y Bricolaje\nOn som Atenció al client\nLES NOSTRES INSTALACIONS\nAprèn a fer gelats!\nT'ensenyarem a preparar uns gelats casolans saludables, molt fàcils de fer i molt rics. Ideals per gaudir aquest estiu, a més són més saludables que els comercials, i un cop dominis les bases ... Pots fer un munt de combinacions!\n- Batedora de got -\nLa Batedora de got és ideal, perquè batrem aliments congelats. A més podem fer tots els ingredients alhora i és molt còmode.\n- Geladora (Opcional) -\nSi voleu uns gelats perfectes, com l'heladera no hi ha res ... Es van refredant progressivament els ingredients ja triturats i s'aconsegueix una textura de gelat molt cremós.\n- Cullera per fer boles de gelat -\nL'ideal per aconseguir unes boles de gelat perfectes, és utilitzar una cullera específica per a això. Si no en teniu, pot servir qualsevol cullera de sopa, normal o fins i tot ajudar-te de 2 per anar formant les boles.\n- Motlles de gelats o Bowls -\nSi vols fer gelats en format paleta, l'ideal és aconseguir uns bons motlles per gelats. El més important és que siguin fàcils d'omplir, de treure del motllo, i d'emmagatzemar al congelador.\n- Motlle per fer glaçons -\nUna molt bona opció, és utilitzar els motlles dels glaçons per congelar part de la nostra preparació, que després podem triturar i aconseguir una bona base cremosa o pedregada.\nIngredients bàsics que combinarem:\n- Fruita congelada (Plàtan, maduixes...)\n- Iogurt o llet.\n- Xips de xocolata\n- Mel o l'edulcorant que us agradi\n- Sucs de fruita.\nHi ha 2 tipus de bases per fer gelats:\n- Tallarem el plàtan madur a trossets i ho congelarem. El plàtan li aportarà molta cremositat i dolçor als nostres gelats.\n- La fruita que haguem triat, també la congelarem (maduixes, cireres, etc.)\n- Només triturant el plàtan congelat a la batedora, ja veureu com queda amb textura de gelat.\n- Una base cremosa també pot ser Iogurt grec.\n2. GEL - GRANITZAT\n- La base és d'aigua, perquè es converteixi en gel.\n- Poden ser aliments que continguin molta aigua com fruites, sucs o llet.\n- Refrescos, aigua de sabors, infusions, etc ...\nRecepta nº 1: Plàtan i xocolata negra\n- Triturarem el plàtan congelat\n- Li afegirem una mica de llet o iogurt\n- Si el trobeu poc dolç, podeu afegir-li un poquet de mel o el endolcidor que utilitzeu.\n- Un cop tinguem la base cremosa, li afegirem els trossets de xocolata i barrejarem amb una espàtula.\n- Ho podem servir a bowls i menjar directament, o col·locar en motlles i gaudir-los en format pol. O congelar en un tupper per poder fer boles de gelat amb una cullera.\nRecepta nº 2: Maduixa i Iogurt\n- Triturarem les maduixes congelades i li posarem una mica de plàtan per guanyar cremositat.\n- Afegirem un iogurt cremós natural.\n- Si volem que sigui més dolça podrem afegir una miqueta de mel.\n- I el servirem en copes o omplirem uns motlles, per fer pols.\nRecepta nº 3: Llet merengada\n- Bullirem en un pot llet, pela de llimona, una branca de canyella i li posarem el endolcidor que vulguem (mel, sucre de canya, etc ...)\n- Deixarem refredar la barreja i la posarem en un motlle per glaçons.\n- Un cop congelats, els triturarem a la batedora de got. Es pot alleugerir una mica amb més de llet.\n- Quan tinguem la textura cremosa, es pot servir a bowls i escampar canyella per sobre, omplir uns motlles per fer pols o congelar en un tupper per després servir en boles de gelat.\nRecepta nº 4: Gelats de gel amb fruita\n- Si volem uns pols refrescants de gel, hem de triar fruites que tinguin molta aigua com la síndria, el meló, el kiwi, llimona, taronja...\n- Pelarem la fruita i la triturarem o exprimirem bé el suc (Depèn de la fruita si us queda molt espès, es pot colar ...)\n- Es pot afegir més aigua per alleugerir la barreja i un rajolí de suc de llimona perquè no s'oxidi la fruita.\n- Posar en motlles per pols i esperar que es congelin!\n* Es pot fer llimonada natural, afegir-menta i sucre, surten molt bons. Recorden al còctel Mojito.\nConsells per als teus gelats\n· Si es fan en format paleta, sempre es pot jugar una mica més amb les cobertures i elaboracions.\n· Es pot fondre xocolata en un got i submergir la paleta ràpidament, i posar-li ametlla picada ... (Es solidificarà molt ràpid perquè el gelat estarà congelat.)\n· Es poden omplir els motlles amb capes diferents, i anar congelant cadascuna, perquè quedin separades.\n· Si decideixes congelar els teus gelats en tupper per després fer boles, et recomanem que durant les 3 primeres hores, cada hora ho barregis. (Així aconseguiràs "l'efecte geladora" i que quedi més cremòs.)\n· Experimenta fins aconseguir la combinació de sabors i textura que més t'agradi.\nIMAGINACIÓ AL PODER!\nSi els proves, digue'ns que t'han semblat! I si t'animes, puja una foto a l'Instagram i etiqueta'ns @optimusferreteria_es\nQFplus, 2020 - Nota legal - Política de privacitat - Política de Cookies - Condisions d'us


L’ACCC promou la creació de la placa commemorativa al científic Joan Oró - Associació Catalana de Comunicació Científica\nby ACCC\t| Posted on 30 Gener, 2020 31 Gener, 2020\nMercè Piqueres expresidenta de l’ACCC i amiga de Joan Oró impulsa la iniciativa.\nFotografía: Elisabet Bercial\nEl passat dijous 16 de gener, el regidor del Districte de les Corts va inaugurar la placa commemorativa a Joan Oró i Florense, bioquímic català. La placa es troba a l’edifici de travessera de les Corts, 272, lloc on va viure després del seu retorn a Catalunya.\nL’acte es va caracteritzar per la seva senzillesa i proximitat, amb paraules de familiars, amics i companys de professió. A més, l’Associació Catalana de Comunicació científica i la Fundació Joan Oró van ser-hi presents.\nJoan Oró fou una de les personalitats més destacades en els estudis de l’origen de la vida, així com un dels principals investigadors en el projecte Apol·lo i el programa Viking, ambdós projectes d’investigació espacial de la NASA. A més, en la seva tornada a Barcelona va donar-li un gir a les seves investigacions i va col·laborar en nous plans de desenvolupament energètic i en estudis de fonts alternatives d’energia.\nLes dues grans aportacions de Joan Oró a la ciència van ser: per una banda, el descobriment de la síntesis de l’adenina, una de les molècules més importants per a la vida. I per altra, va ser un dels precursors de la teoria de la panspèrmia com a causa de l’origen de la vida del nostre planeta, és a dir, aquesta teoria sosté que la matèria orgànica que va donar lloc a la vida es probable que arribes al nostra planeta pels cometes que van impactar a la Terra primitiva.\nAquestes dues aportacions venen donades per la versatilitat de tasques realitzades per Joan Oró. L’origen del seu recorregut científic va començar com a catedràtic i fundador del departament de Ciències Biofísica a Houston, destacant amb l’estudi del metabolisme de l’àcid fòrmic a animals, fet precursor al descobriment de la adenina. Més tard, treballant amb la NASA, va desenvolupar els estudis d’anàlisis de roques lunars i altres mostres de material de la lluna. I també, es va encarregar del anàlisi molecular de l’atmosfera i la matèria de la superfície del planeta Mart. Aquests dos fets el van portar a convertir-se en assessor del govern d’Estats Units com a membre de la Junta Espacial de l’Acadèmia Nacional de Ciències. També ho va ser a Catalunya, sent assessor científic del president i diputat de CiU per Lleida al parlament de Catalunya. A més a més, el científic va escriure més de 30 capítols de llibres i monografies i aproximadament uns 350 articles. Per últim, va ser el Fundador de la Fundació Joan Oró dedicada al impuls de la recerca científica.\nPost de Maria Fernández\nMembres de l’ACCC visiten Red Eléctrica de España\n«Il·lustraciència» publica les 40 obres seleccionades\nNúria Lite, Carles Hernàndez i Jesús Sánchez guanyen el X Premi Joan Oró


The No.2 Sightseeing Inn At Huangshan Lijiang Xina - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nNo. 53, Huangshan Xia Duan, Dayan Old Town, Lijiang, Ciutat de Lijiang, Lijiang, Xina, 674100 - Veure al mapa\nSituat a l'encantadora àrea de Ciutat de Lijiang, The Inn Sightseeing At 2046's Level gaudeix d'una posició excepcional a la compres, la cultura, els paisatges de Lijiang. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl The Inn Sightseeing At 2046's Level, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, servei de despertador, escriptori, balcó/terrassa per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com jardí que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, The Inn Sightseeing At 2046's Level no troba competidors en cap categoria.\nTots els tipus de viatgers (18) Parelles (2) Viatgers en solitari (1) Famílies amb infants petits (1) Famílies amb infants grans (7) Grups (8)


CUP-Ae demana la dimissió del tinent d'Alcalde Josep Monclús\nCUP-Ae demana la dimissió del tinent d’Alcalde Josep Monclús\nHan emès el següent comunicat:\nDurant l’estiu del 2017, la policia local va identificar a una persona per pintar FORA a la pilastra del monument franquista del riu\nLlegit l’atestat policial, la persona que va trucar a la policia local avisant-la de la pintada, era el tinent alcalde Josep Felip Monclús Benet\nDurant l’estiu del 2017, mentre un grup de persones compromeses amb la memòria històrica pintaven FORA a la pilastra del monument franquista, segons consta a l’atestat policial 452/17, Felip Monclús va trucar a la policia municipal, denunciant el fet.\nConcretament va titllar el monument feixista, de «monument commemoratiu de la batalla de l’Ebre».\nA conseqüència d’esta identificació l’ajuntament va obrir un expedient sancionador que previsiblement acabarà en un judici.\nDes de la CUP-Ae hem considerat impròpia d’ERC, del grup municipal d’ERC Tortosa i del seu portaveu, la manca de valentia per encarar la retirada del monument franquista més gran de Catalunya.\nAixí com el despropòsit d’avalar i legitimar la consulta per la retirada del monument feixista del riu.\nNi ERC ni el seu portaveu, han mostrat cap interès en la seua retirada.\nDesprés de quasi tres anys de tinent alcalde i d’estar al govern, no han fet el catàleg dels símbols franquistes (primer pas per la seua retirada en compliment de la llei de memòria històrica estatal i per la futura llei catalana de memòria històrica).\nERC Tortosa, va adquirir al ple municipal del maig del 2017 (fa un any i mig), el compromís de fer un catàleg de tots els símbols franquistes del municipi, com a pas previ per la seua retirada.\nEl catàleg però, no s’ha fet.\nTot i no entendre-ho, respectem que ERC Tortosa i el seu portaveu, no tinguen la voluntat de retirar el monument franquista del riu.\nEn tres anys i mig de mandat, l’ha legitimitat i no ha fet res per la seua retirada.\nCada opció política té dret a elegir les seues propostes.\nPerò considerem inadmissible que Josep Felip Monclús denunciés una persona per demanar la seua retirada.\nTrucar a la policia local perquè identifiqués i retingués a qui demana la retirada del monument, és una falta de respecte a totes les persones que van votar el republicanisme d’ERC.\nParlem d’un partit que té persones afusellades pel franquisme, militants que es van haver d’exiliar i altres que patiren la repressió franquista durant la dictadura.\nÉs inadmissible que una persona que represente estes idees, qualifique el monument feixista de «monument commemoratiu de la batalla de l’Ebre», com també és inadmissible que denuncie a qui demana retirar un símbol que es va fer «para recordar a las futuras generaciones lo que costo forjar la nueva España» i com «una muestra de la fidelidad a los principios del movimiento». Com es també, una falta de respecte per totes les persones que avui estan a la presó per qüestionar la constitució espanyola i la sagrada unitat del regne hereves del franquisme.\nTambé censurem l’actitud de l’ajuntament de Tortosa, que ha continuat amb l’expedient sancionador i demana una multa de 599€ a dues persones.\nDemanem a l’ajuntament de Tortosa que retire l’expedient.\nI li demanem a l’alcaldessa que aclarisca si l’ajuntament és o no el propietari del monument franquista. I si no ho és, per què actua amb tanta diligència per defensar un monument feixista?\nDes de la CUP-Ae demanem la dimissió de Josep Felip Monclús Benet, perquè la seua acció és un frau als valors que diu representar i a totes les persones que el votaren per representar estos valors.


Terrassa exposa el seu vincle amb Europa a estudiants del programa Argó a la UAB | Relacions Internacionals\nChicón, amb Conxi Muñoz (CDE-UAB) i els alumnes participants / Foto: UAB\nAGOST DE 2019.- L’Ajuntament de Terrassa va ser un dels convidats al cicle de xerrades organitzat pel Centre de Documentació Europea de la Universitat Auònoma (UAB) a Bellaterra i inclòs en el programa Argó per a estudiants de batxillerat i cicles formatius. Així, el passat 10 de juliol, el cap del servei de Relacions Europees i Internacionals (RRII), Joan Chicón, va parlar als alumnes sobre la relació de Terrassa amb Europa. En la seva presentació, Chicón va explicar que el servei de RRII es configura com un servei estratègic i clau en el posicionament internacional de Terrassa. Alguns aspectes que va destacar van ser la participació en diferents xarxes internacionals (com EUROCITIES, CGLU o la UNESCO, entre d’altres), en projectes (com l’URBACT, el Civitas i els UIA) i en agendes mundials, com l’Agenda Urbana i l’Agenda 2030 vinculada als Objectius de Desenvolupament Sostenible (ODS). Chicón també va aprofitar per detallar sobre l’elaboració i actual procés d’implementació de dos plans estratègics com són el Pla de Projecció Internacional de Terrassa i l’Estratègia de Construcció d’una Identitat Competitiva per a la Projecció de Terrassa.\nEl Programa Argó, que gestiona l’Institut de Ciències de l’Educació, ofereix les Estades a l’Autònoma per a estudiants de 1r de batxillerat. Aquestes estades permeten a l’alumnat apropar-se a l’àmbit universitari i al camp de recerca que desitgin conèixer, comptant amb l’assessorament del professorat universitari. D’aquesta manera l’alumnat compta amb una orientació contrastada per prendre decisions sobre el seu futur acadèmic i professional. Enguany el CDE ha acollit 6 estudiants provinents de Gelida, Terrassa, Olesa de Montserrat i Barcelona entre el 25 de juny i el 12 de juliol.\n“L’Estada a l’Empresa” és una optativa de batxillerat que té com a objectiu donar a conèixer a l’alumnat la realitat del món productiu. La UAB actua com a empresa col·laboradora on fer aquesta immersió, amb el valor afegit de donar a conèixer la universitat i els estudis que ofereix.\nCada any la UAB convoca el Premi Argó a treballs de recerca de batxillerat i a projectes de cicles formatius de grau superior. La seva finalitat és reconèixer l’esforç dels estudiants i incrementar els vincles amb els centres d’ensenyament secundari.


El futur de la pilota valenciana a debat - PilotaViu\nEl futur de la pilota valenciana a debat\nDilluns, 16 de novembre de 2015 - 08:30h\nI Jornades sobre preparació física en pilota valenciana 27 i 28 de novembre a Vinalesa\nEn els últims mesos hem assistit, des d’amplis sectors de la societat, a una exaltació de la pilota valenciana com a referent identitari de l'esport dels valencians i valencianes. El nou govern, nascut de les urnes del 24 de maig, va tenir un primer gest de recolzament en l'acte d'investidura del President de la Generalitat. A l'eixida de l'acte institucional esperaven Ximo Puig, Paco Cabanes ‘El Genovés’ i Pep ‘el Botifarra’, tot un símbol de suport i reconeixement a les nostres arrels.\nFa escassament un mes, Enric Morera, President de les Corts, va organitzar un acte amb més de 30 persones del món de la pilota, per a demanar unitat d'acció i aportació d'idees a fi de millorar les estructures del nostre esport.\nAl llarg d'estos mesos, grups informals d'aficionats, per motivació pròpia, han organitzat debats, xarrades informals i han arreplegat propostes que estan sent transmeses al govern valencià. Existeix un interès general a ajudar la pilota.\nFa escassament un any, el govern valencià va traure endavant una iniciativa que va concloure amb una declaració, formalitzada a través del decret 142/2014, que atorgava a la pilota valenciana la qualificació de bé d’interès cultural immaterial de la Comunitat.\nS'han intentat, en el passat, implementar plans d'actuació i estratègics per a impulsar aquest esport. Fins i tot s'han invertit, amb més o menys encert, grans quantitats de diners públics, sobretot per a la construcció d'instal·lacions esportives (en els col·legis, la Ciutat de la Pilota…).\nPodem afirmar, sense por a equivocar-nos, que existeix un gran consens a favor de la pilota valenciana. Des de diferents corrents polítiques s'han sumat a la promoció d'este esport; les empreses han donat suport patrocinant campionats i esdeveniments esportius i, en general, gran part de la societat valenciana ha mostrat el seu interès per fomentar este esport, des d’amplis sectors de la societat: la cultura, l’esport, l’economia, el turisme, etc.\nLa pilota valenciana promou, en general, els mateixos beneficis socials que se li atribueixen a qualsevol esport. Com a exercici físic és saludable; com a ensenyament, transmet valors d'esportivitat i joc net, expressió ètica de l'esport; com a sistema de relació, permet la cohesió entre individus i col·lectius, la integració de persones amb majors dificultats, joves, dones, persones amb discapacitat, etc.\nPerò a més, la pilota adquireix per als valencians i valencianes un caràcter especial, diferenciador, un plus cultural i sociològic que impregna esta manifestació esportiva d'un sentiment d'identitat col·lectiva amb el qual s'identifica el poble valencià.\nEsta característica sociològica és el que ens uneix i cohesiona. Al voltant d'ella convivim en democràcia i pau. Este és el gran poder de la pilota com a referent social i polític.\nNo obstant açò, com tota activitat social precisa d'una atenció contínua, d'una organització que configure un sistema estable, estructural, que permeta la seua adaptació als nous temps i la seua supervivència.\nÉs ací on trobem les primeres dificultats en l'actualitat. D'una banda, la resistència al canvi d'aquells que amb gran voluntat i estima, a vegades, tanquen per enyorança la seua ment als nous temps. Com sobreviure un esport, amb fortes arrels històriques, en l'era digital i virtual? Necessitem convèncer a estes persones perquè admeten els canvis i els necessitem perquè ens recorden d'on venim.\nD'altra banda, tenim la dificultat que ens produeix l'actual manca de recursos. Vivim en un temps de crisi econòmica, on les prioritats de subsistència (atur, retallades, depressió…) imperen sobre d’altres.\nHem assistit com a espectadors a la desaparició del altaveu més gran que disposava la pilota valenciana en els últims temps: la televisió. Amb la seua desaparició ha arribat la pèrdua de patrocinadors i d'empreses. A més, la disminució de més de 70% dels pressupostos públics destinats a l’esport, han frenat la capacitat de promoció de la Federació de Pilota Valenciana.\nEn definitiva, malgrat la gran voluntat i suport de la societat valenciana, en general, ens trobem en un moment d'incertesa en el qual és necessari el debat i la reflexió profunda per a cercar el camí que oriente, en el futur pròxim, les destinacions del nostre esport.\nS'ha proposat organitzar un gran Congrés extraordinari. Alguns ho hem qualificat de Congrés constituent de la nova pilota valenciana. Crec que el moment ho mereix. L'organització d'este Congrés ha de ser impecable si volem que tinga la transcendència desitjada. Ha de plantejar-se amb temps, arreplegant totes les propostes que tenim sobre la taula. S'ha de debatre sobre les principals problemàtiques diagnosticades i cercar les solucions a eixos problemes estructurals que ja han estat definits. La participació d'experts en àmbits com el dret esportiu, la sociologia, la preparació física, la medicina, la iniciació esportiva, el màrqueting, la gestió, la promoció turística, etc., permetrà oferir una visió multidisciplinària.\nUna bona direcció de l'esdeveniment ha de procurar arreplegar totes i cadascuna de les aportacions en un document estructurat que servisca de memòria i apilament de propostes per a la millora de la pilota. Les conclusions poden servir de guia en un hipotètic pla estratègic de promoció de la pilota que, sens dubte, ha d'elaborar la Generalitat en coordinació amb amplis sectors d'este esport: la Federació, els jugadors, els clubs, els empresaris trinqueters, aficionats, etc.\nI per a fer un pas més, des del meu punt de vista, definitiu, la Generalitat hauria de constituir un grup de tècnics, gestors del pla, que conduïsquen les estratègies a la pràctica real. No poden quedar-se en paper mullat, una altra vegada, les propostes emanades del debat seriós i profund del món de la pilota.\nEstes jornades de preparació física en la pilota valenciana que organitza el club pilotari de Vinalesa, amb la col·laboració de Pilota punt 2.0, són un perfecte exemple del camí que ens ha de conduir cap al futur. Les seues conclusions han de servir de referent en el debat i reflexió que s'instaure en eixe Congrés constituent que tots esperem.\nComença un nou temps i els organitzadors d'estes jornades ho han percebut perfectament. Gran labor realitzada per estos joves professionals, Agustin Larré i Domingo Palacios, que introdueixen un element nou en la pilota: la preparació del pilotari. L'entrenament integral, a través de les noves tecnologies, de nous mètodes d'entrenament. Modernitzar la pilota, a través de millorar el rendiment del jugador. Però el seu rendiment no pot ser el millor si no es procura per la seua salut. La gran plaga dels pilotaris: les lesions. Rendiment i salut, és l'equació a resoldre.\nEn la taula redona organitzada per a parlar, ni més ni menys, que del futur de la pilota, crec que el punt de partida no podria ser un altre. Partir de la protecció del pilotari, la persona, l'autèntic protagonista del joc. La pilota roda perquè el pilotari la colpeja. A partir d'ací es produeix el moviment, l'art, l'espectacle.\nComptarem amb dos grans experts, coneixedors del joc, per ser pilotaris, però també coneixedors de l'estructura organitzativa que envolta el joc. Els dos són titulats universitaris, un en administració d'empreses i l’altre en dret, i a més són Màsters en gestió de l’esport. Es tracta de Waldo, el mític jugador de raspall i el seu company Dorin que, a més de jugar a raspall gestiona l’empresa Val Net.\nParlaran del jugador, de les seues dificultats per conciliar la vida laboral, social i esportiva. Parlaran de la seua formació, de la seua situació laboral, dels riscos que comporta la professió de pilotari, la falta de descans, de la seua preparació i entrenament; què passa quan està lesionat, quan finalitza la seua carrera professional?\nTambé parlaran de l'estructura organitzativa necessària per donar viabilitat a una activitat professional com esta, a un espectacle esportiu que sense estructura es perd. Quin model pot sustentar i fer viable l'espectacle de la pilota?, serveixen els referents d'altres esports, ara com la pilota basca?, com hauria d'organitzar-se la competició per a fer compatible la protecció del jugador amb l'estímul de l'espectacle?, quins recursos necessita la pilota professional per a desenvolupar-se com a espectacle?, etc.\nEn definitiva, es tracta de mirar cap endavant, tenint en compte els nous temps, els nous recursos i oportunitats que ens ofereix la tecnologia, la ciència, però també, sense oblidar que la pilota és alguna cosa més que un esport per a nosaltres, és història, cultura, sentiment d'un poble.


CONFIGUREU UN MAC DE NETEJA AUTOMÀTICA AMB AVELLANES - FRIKI PER VIURE - 2020\nprojecte de cap de setmana\nGawker Media busca l'assistent informàtic de l'Oficina Junior 2009\nMinutesPlease potencia el vostre autocontrol de navegació 2009\nCom puc protegir la fontaneria de casa meva mentre viatjo? 2009\nfriki per viure\nConfigureu un Mac de neteja automàtica amb avellanes\nfriki per viure \nDe la mateixa manera que en el món físic, és fàcil deixar que el desorden digital s’acumuli al vostre Mac: de fet, ara mateix, la vostra pila de descàrregues està plena de fitxers que ja no són rellevants i el vostre escriptori es troba inclòs en els documents que vau acabar la setmana passada. El Windows Janitor neteja els fitxers d’una certa edat d’una carpeta determinada als ordinadors, però els usuaris de Mac tenen una alternativa gràfica encara més robusta: el gestor de fitxers automatitzat basat en regles Hazel. Mirem de prop com Hazel pot mantenir el disc dur del Mac lliure de fitxers que ja no necessiteu.\nNetegeu els fitxers antics amb l'script de Windows Janitor\nFeu clic per veure.Tots els usuaris tenen un calaix de brossa virtual, aquella carpeta on desar les descàrregues, el correu electrònic ...\nDescarregueu una prova gratuïta de 14 dies Hazel 2 aquí. (Una llicència costa 22 dòlars.)\nBuieu la carpeta de descàrregues amb l’avellana\nUn cop hàgiu instal·lat Hazel, aneu al seu panell a Preferències del sistema (apareixerà a la secció "Altres"). Per afegir una nova regla de carpeta, feu clic al botó + de la llista de carpetes i trieu una carpeta, com ara "Descàrregues", per afegir-la a la llista. Seleccioneu-la i, seguidament, per crear una acció nova basada en regles, feu clic al botó + situat a la casella Regles. Aquí podeu configurar accions automàtiques basades en criteris de fitxer, com ara les llistes de reproducció intel·ligents d'iTunes, tal com es mostra.\nPenseu en les regles de Hazel com els filtres de correu electrònic: funcionen segons una lògica senzilla. La regla que es mostra més amunt diu que si s’afegia un fitxer a la carpeta Descàrregues (és a dir, es descarrega i es desa allà) fa més de quatre setmanes, Hazel l’elimina. Quan Hazel estigui funcionant, recuperarà automàticament l’espai de la carpeta de descàrregues ocupada pels fitxers que vau guardar fa més de quatre setmanes.\nFitxers de pantalla llunyans\nPodeu utilitzar regles similars a qualsevol carpeta que utilitzeu com a espais de treball temporals per mantenir-les netes i ordenades. Per exemple, si feu captures de pantalla mitjançant Cmd + Shift + 3/4, obtindreu un fitxer .PNG des del vostre escriptori immediatament. Podeu configurar Hazel per moure automàticament aquests fitxers de l'escriptori a una carpeta "captures de pantalla", com ara:\nProva els teus coincidències amb la regla\nMentre creeu i experimenteu les regles, potser voldreu veure quins fitxers coincideixen amb els criteris. Per fer-ho, des del menú desplegable que hi ha a sota de l’àrea de regles, trieu "Vista prèvia de les coincidències de regles". Per a la regla de captures de pantalla, els resultats semblen:\nTreu les escombraries amb avellana\nHazel també pot gestionar automàticament la paperera del vostre Mac, de manera que no cal que el buideu a mà ni us preocupeu que els fitxers que hi hagi ocupen massa espai al vostre disc dur. Al pla Preferències del sistema de Hazel, aneu a la pestanya Paperera. Allà podeu configurar Hazel per eliminar els fitxers que s’han estat asseguts a la paperera durant més d’un cert temps i / o configurar-lo perquè es mantingui la mida total de la paperera sota una certa mida del fitxer, tal com es mostra.\nTambé a la pestanya Paperera, podeu habilitar la funció "Aplicar escombratge" de Hazel, que supervisa les aplicacions instal·lades al Mac i els paràmetres i fitxers relacionats al sistema. Quan suprimiu un programa? Hazel us demanarà que elimineu els fitxers relacionats que l’aplicació d’una altra manera deixaria enrere.\nMés processament automàtic de fitxers\nHazel pot fer molt més que suprimir fitxers antics. Experimenteu amb les seves opcions de criteri riques i les possibles accions per veure què us és útil. Per veure alguns exemples, des del menú desplegable situat a l’àrea de les regles, trieu "Carrega les regles d’exemple".\nAmb Hazel pots:\nMoveu automàticament fitxers multimèdia com MP3, vídeos o fotografies a la biblioteca iTunes o a la biblioteca iPhoto, tal com es mostra:\nAixò funciona bé si teniu continuades les descàrregues de música / pel·lícula amb una utilitat com wget.\nOrdena automàticament les imatges (com les fotos importades de la càmera) en subcarpetes anomenades per data, tal com es mostra.\nEtiqueta o paraula clau qualsevol fitxer basat en qualsevol regla (per exemple, afegit a la darrera hora, per exemple).\nExecuteu un flux de treball personalitzat d'Automator o AppleScript als ítems d'una carpeta (com ara el canvi de mida de la imatge, per exemple).\nAra només necessitem Hazel per a Windows. Alguns usuaris de Hazel que hi ha a fora tenen normes generals per mantenir el seu Mac net i ordenat? Compartiu-los als comentaris.\nGina Trapani , l’editora de Lifehacker, considera Hazel el programari equivalent de Roomba. La seva funció setmanal, Geek to Live, apareix cada divendres a Lifehacker. Subscriviu-vos al feed Geek to Live per obtenir noves instal·lacions al vostre lector de notícies.\nPregunteu als lectors de Lifehacker: el millor servei de còpia de seguretat en línia?\nReciclem una caixa de cereals en una caixa de regals\nGoogle oficialment marca Google Gears per a HTML5, solta el suport de safari completament\nSincronitza el teu HipsterPDA amb el teu Mac\nExperiments de YouTube amb visualització de vídeo 3D\nSuprimeix el fitxer "Parent" per corregir l'error "Perfil d'ús"\nFeu que les extensions funcionin al Firefox 1.5\nTreball i joc separats amb identitats d’usuari\nText de text web que permet llegir una lectura ultra-personalitzada\nFirefox 3.1: el segon trimestre del 2009 (o posterior)\nActualitzacions del Firefox a 3.0.2\nCopyright 2020 \_ https://nshout.com: friki per viure


Dia Mundial de la Lluita Contra la Desertificació i la Sequera. El compostatge. la recepta perfecte – Amics de la Terra\nDia Mundial de la Lluita Contra la Desertificació i la Sequera. El compostatge. la recepta perfecte\nPosted on 17 de juny de 2016 15 de novembre de 2016 by amigadelaterra\nEspanya és un dels països més afectats per la desertificació i l’erosió dels sòls. Segons el anàlisis cartogràfic del Programa d’Acció Nacional contra la desertificació de Ministeri de Medi ambient les Illes Balears tenen un 50,21% de territori en la tipologia de risc Baix i un 4,62% afectades per tipologies Altes o Molt Altes.\nAquest any celebrem el Dia Mundial de la Lluita contra la Desertificació i Sequera, promogut per les Nacions Unides, amb la declaració d’estat de prealerta en sequera en bona part de les Illes Balears.\nAmics de la Terra Mallorca ressalta la importància del compostatge com una pràctica viable, econòmica i fàcil d’aplicar, que regenera el desgast del sòl a través de la matèria orgànica produïda. Un dels components claus per evitar la desertificació, la sequera i augmentar la producció d’agricultura és mantenir un bon nivell de matèria orgànica.\nUrgeix implantar mesures preventives i correctores que impedeixin l’augment progressiu de la desertificació. El compostatge de la matèria orgànica continguda en els residus domèstics es converteix en aquest context en una eina imprescindible per enfrontar la desertificació: aporta un abonament que manté la cobertura vegetal i respecta els cicles naturals, aconseguint desembocar en un ús racional del terreny.\nVivim en un món amb recursos naturals limitats, en el qual no podem permetre’ns seguir eliminant recursos que ajudarien a frenar la desertificació i la sequera alhora que donem una solució ambientalment sostenible i socialment justa a la matèria orgànica.\nAmics de la Terra Mallorca porta més de 20 anys treballant amb projectes de compostatge domèstic en més de 20 municipis de l’illa. Els resultats han demostrat la capacitat d’implantació del model amb la ciutadania, que gestiona els seus propis residus orgànics transformant-los en un abonament natural d’alta qualitat, el compost.


després que el nuvi es conegués a la seva dona al centre de rescat dels gossos, converteixen el rottweiler en el seu millor home per al casament - Totes Les Notícies\nInici Totes les notícies Els animals després que el nuvi es conegués a l'esposa al centre de rescat de gossos, fan el Rottweiler ...\nAquest gos no és només el seu 'millor amic' (també és el millor home del nuvi) i va organitzar un mini-esmòquing per al casament.\nAquest va ser el moment adorable que un Rottweiler anomenat Jack es va convertir en el millor home pel matrimoni de Christopher McCarron amb Margaret Allison a la setmana anterior.\nEls feliços acabats de casar van lligar el nus en una cerimònia civil al nord de Lanarkshire, Escòcia. Diuen que la participació de Jack en el casament semblava adequat tenint en compte com el nuvi es va trobar amb la seva dona per estar en un centre de rescat de gossos.\nMIRAR: Després de passar 7 anys al refugi de Hawaii, el gos finalment va ser adoptat per una parella que visita des de Michigan\nEl bon comportat cadell es va asseure tranquil·lament durant la curta cerimònia, amb un mini esmòquec enganxat al collet, i el poquet fins i tot es va esternudar quan McCarron va dir 'ho faig'.\n'Vam passar un dia sentimental preciós i Jack va fer un gran paper', va dir McCarron. 'Li va encantar, de debò.'\nMcCarron va adoptar el Rottweiler després de la mort del seu fill, que va morir fa tres anys als 43 anys.\nDesprés de la mort del seu fill, McCarron va fer un balanç de la seva vida, va vendre el seu negoci i es va divorciar.\nEll esperava que aconseguir un gos podria ajudar-lo a recuperar-se de la seva pena, i va ser immediatament guanyat per Jack, que havia estat nou mesos al refugi d'animals local.\nMIRAR: La dona abandona una carrera d’èxit a la ciutat perquè pugui viure al bosc amb més de 100 animals rescatats\nI en un dolç gir de la sort, McCarron va conèixer al seu nou amor Allison mentre estava fora passejant Jack pel centre de rescat - i li va prometre mantenir-la actualitzada sobre els avenços de la seva mascota.\nEls romanços van florir i els recent casats consideren que Jack forma part de la seva família.\n'No hauria pensat obtenir un gos de rescat en funció de la seva edat; té uns 6 anys ', diu McCarron, de 69 anys. Però quan va pujar cap a mi, simplement vam fer un clic. Poc sabia que també coneixeria la meva futura esposa al centre de rescat.\n'No crec que el salvés a Jack, crec que em va rescatar', va afegir. 'Quan vam decidir casar-nos, Jack va estar allà.'\nAllison, que és una treballadora d’atenció domiciliària, inicialment havia intentat rescatar un gos petit del centre de rehabilitació, però no va trobar res adequat.\nNo obstant això, quan va conèixer a McCarron, es van relacionar amb l'amor compartit dels gossos i com van ser testimonis de la transformació del personatge de Jack, ja que va ser acollit en una casa amorosa.\nJack va passar la major part de la seva vida com a gos de guàrdia que va ser amagat en una gossera i, quan McCarron va adoptar Jack el 2015, se li va advertir que no s’hauria de permetre al cadell jugar amb altres gossos.\nMcCarron i Margaret, per la seva banda, creuen que Rottweilers ha rebut injustament una mala reputació com a raça i se'ls hauria de donar una oportunitat.\n'Aquesta és la nostra família ara; jo, Margaret i Jack ”, va dir McCarron.\nAssegureu-vos i compartiu aquesta fantàstica història de rescat amb els vostres amics a les xarxes socials ...\nEl supermercat canadenc demostra que una mica d'humor pot recórrer un llarg camí per ajudar-nos a estalviar-nos de les bosses de plàstic\n'Parcs infantils' dissenyats per a gent gran que els ajuden a mantenir-los actius i nítids


recomana.cat - Crítica de l'obra: Un home sol | Més sol que un mussol per Pep Vila\nPobre Miquel Sitjar! (vull dir, el personatge que interpreta, eh?) Acaba de fer 50 anys, es troba sol en un pis que sembla de confinament (o és ell qui sembla confinat); amb un dispositiu que no para de parlar, potser per apaivagar la seva solitud. A sobre, arribat a aquest punt de la seva vida,ha de donar explicacions al govern pel qual treballa sobre els mèrits que ha fet. Si no aconsegueix prou mèrits, donaran pas als joves i perdrà la feina. I si el panorama no era prou gris, de cop i volta apareix una taca en el seu historial.\nAl principi sembla que entres en l'univers Orwell amb "el Gran Germà"..."ai sí, Orwell" i somrius. Poc després te n'adones que aquest és pràcticament el món en què ara vivim Un univers autoritari, on treballes per guanyar una jubilació (qui pugui, qui treballi per l'administració...) però per això has de fer punts, dir que "sí" i baixar el cap. Si no, malament rai...però el nostre protagonista té un passat. Un passat que té a veure amb els ideals ja perduts, o en una presa de decisions potser equivocada. Afegeix que ha arribat a la cinquantena i que molts a aquesta edat ja no serveixen/servim, i a més el tema de la soledat...Per tant, no em digueu que "Un home sol" no té prou temes que tractar i parlar... Per què a més, l'obra està ben explicada per Muriel Villanueva i Jordi Cadellans (obra escrita per cert ja fa temps però on queden reflectides les manifestacions al carrer i les protestes contra la falta de llibertatd d'expressió); i a sobre, capítol apart, per Miquel Sitjar.\nEn un registre fins ara poc conegut aquest actor, especialitzat sobre tot en comèdia, sorprèn amb un monòleg agosarat on ha de conviure quadrant la veu amb les imatges i moltes veus en off... un repte del qual surt més que victoriós. "Un home sol" manté el pols narratiu, és intensa, té un clímax final i en definitiva és un passeig per la vida, des de la rebelió juvenil fins a la cinquantena, on potser la única solució que tenim per seguir endavant són les decisions individuals. Però no patiu, que també hi trobem algun missatge positiu, eh?


Bombers (Navarra) | Centre Estudis Nord\n20 Bombers (Comunitat Foral Navarresa)\nEl termini per a inscriure’s en l’oposició promoguda pel Govern de Navarra per a la provisió de 20 places de bomber al servici de l’Administració de la Comunitat Foral i els seus organismes autònoms va donar començament el 30 d’abril i es tancarà passats 30 dies naturals d’esta data, segons consta en la convocatòria d’este procés, realitzada a través del Butlletí Oficial de Navarra (BON).\nL’oposició comprendrà una primera fase de selecció, que inclourà proves de coneixements, físiques i psicotècniques, i una segona fase que consistirà en la realització d’un curs de formació bàsica. Les proves donaran començament el pròxim mes de setembre.\nEl objetivo de este proceso es cubrir mediante oposición 20 plazas del puesto de trabajo de bombero, de régimen funcionarial y nivel C, adscritas a la Dirección de Prevención, Extinción de Incendios y Salvamento de la Agencia Navarra de Emergencias (ANE), que seran les resultants del concurs de trasllat pendent de convocar i els números de plantilla i destins de les quals es determinaran amb caràcter previ a l’acte d’elecció de vacants.\nLes places vacants es distribuiran entre el torn lliure i el de promoció, d’acord amb la fórmula establida en l’article 15.3 del Text Refós de l’Estatut de Personal al servici de les Administracions Públiques de Navarra.\nResta de la notícia i font


Jordi Martinoy i Camós: Montserrat Abelló, 40è Premi d'Honor de les Lletres Catalanes.\nMontserrat Abelló, 40è Premi d'Honor de les Lletres Catalanes.\nLa poeta i traductora Montserrat Abelló acaba de ser guardonada amb el Premi d'Honor de les LLetres Catalanes. Una bona notícia que espero ajudi a divulgar l'obra d'aquesta gran autora, una de les veus més destacades del panorama literari català. És la tercera ocasió que el premi recau en una dona, i li arriba a Abelló en els seus noranta anys. Moltes felicitats doncs a Montserrat\nAbelló, i als membres del jurat del premi per l'encert en la tria. Felicito també a l'amic i senador Miquel Bofill, fill de Montserrat Abelló, per la part que li toca.\nAcabo amb uns versos d'Abelló (que vaig utilitzar en l'acte institucional de commemoració del dia de la dona treballadora a Girona el passat mes de març), tot convidant-vos als qui no la conegueu a descobrir aquesta excel·lent poeta.\n“Parlen les dones...”:\nTrina Milan 27 de juny de 2008, a les 9:48\nla Montserrat Abelló podria ser molt coneguda si estiguessim en una cultura normalitzada i fos home...mereix aquest reconeixement i la poesia que has posat és una mostra excel·lent del que ella es capaç de fer..


300 assistents a la jornada de Polítiques de Gènere sobre violència sexual en població jove - Canal Terrassa\n300 assistents a la jornada de Polítiques de Gènere sobre violència sexual en població jove\nLourdes SarrionData: 03/11/17\nLa majoria dels abusadors sexuals s’inicien quan són adolescents. El Servei de Polítiques de Gènere dedica la jornada de formació anual a “L’abordatge de les violències sexuals en població jove: situació actual i reptes de futur”. Unes 300 persones s’hi han inscrit. Són tècniques, psicòlogues i educadores socials o professionals de la justícia i dels cossos policials de tot Catalunya.\nUn dels experts convidats, Kieran McGrath, ha afirmat que els pares i mares han de parlar amb els seus fills i filles sobre sexualitat quan són petits. L’impulsor del programa “Atura’t” del govern de les Illes Balears, tracta des de fa dècades amb adolescents condemnats per abusos sexuals i creu que la pornografia és un perill perquè “normalitza” o “naturalitza” la submissió de les noies a les expectatives dels homes i fomenta les actituds masclistes.\nLa jornada però, no s’ha pogut abstraure de l’actualitat política, local i catalana.\nEls experts afirmen que les violències sexuals són les que sustenten el sistema patriarcal i que s’aborden d’una manera dèbil (sense els recursos i la contundència necessària) perquè d’aquesta manera el sistema assegura la subordinació de les dones als homes.\nTags: Jornada de formació anualServei de Polítiques de GènereViolència sexual en població jove\nFoto Club Terrassa presenta l’exposició LightXplorers


El Quadern d'Enric : Gabinet Premsa Ajuntament, CINEMA PER A LA GENT GRAN\nGabinet Premsa Ajuntament, CINEMA PER A LA GENT GRAN\nL’Ajuntament de Tavernes enceta un cicle de cinema per a la gent gran\nEl cicle A-B-C es troba dins d’una iniciativa anomenada “Cada mes, més...” en què s’oferiran diverses activitats dirigides a les persones majors de la ciutat de Tavernes.\nLa Regidoria de Serveis Socials continua organitzant tallers i activitats dedicats a la gent gran de Tavernes. Este mes de novembre s’ha programat el Cicle de Cinema A-B-C, on podran gaudir de directors de cine com Amenábar, Almodóvar, Berlanga i Coixet.\nAixí, una vegada a la setmana, durant tot el mes, els veïns de Tavernes podran veure pel·lícules espanyoles. Per al divendres dia 6 s’ha preparat una sessió a les 18:30 hores on s’exhibirà “Ágora”, d’Amenábar. Per al dia 11 de novembre s’ha escollit el film “Volver”, d’Almodóvar, el dia 18 “La escopeta nacional”, de Berlanga i el dia 25 “A los que aman”, d’Isabel Coixet.\nLa sala de cinema estarà al Centre Social Dolores Rojas, en el carrer Gabriel Hernández, 51.\nA més, l’Ajuntament oferirà altres tallers durant tot l’any. Per al mes de desembre hi ha programat un taller de dolços per a recuperar receptes tradicionals nadalenques i un taller d’automaquillatge.


Per qué tenen por del plurilingüisme? | AQUÍ en Alicante\n“Hi ha gent a qui no agrada que es parle, s’escriga o es pense en valencià. És la mateixa gent a qui no els agrada que es parle, s’escriga o es pense”. Ovidi Montllor: I crec que aquest és, en realitat, el problema de la dreta. Històricament ha tingut un greu problema i s’ha mantingut reticent en molts moments a teories i projectes que impliquen una evolució de la humanitat. Els costà acceptar les teories de Darwin i quan ho feren, sembla que es quedaren en la primera fase de la teoria i estiguen encara instal·lats en el ‘mono’… i ho dic, perquè els agraden molt les paraules que comencen així… per ‘mono’ Estan molt còmodes per exemple amb paraules com monopoli, que és un privilegi, un dret exclussiu posseït per un curt nombre de pesones; o com monòleg, el fet de parlar sol, amb sí mateix, sense escoltar l’altre. O amb tantes altres com la monotonia, la monogàmia, el monoteisme, i evidentment el monolingüisme. Potser cal recordar que “mono” és un prefix provinent de la paraula grega mónos que significa ‘un’; probablement això explica per què encara tenen com a dogma el lema “España una, y no cincuenta y una” Són especialment reticents a les paraules que comencen per ‘bi’, com la bisexualitat, la biodiversitat, la bilateralitat i evidentment el bilingüisme. Potser les úniques paraules que comencen per ‘bi’ que els agraden són Bíblia i bipartidisme… amb aquestes sí que estan còmodes. I evidentment són molt més reticents a les que comencen per ‘multi’ o ‘pluri’. Paraules com multiculturalitat, pluridisciplinar, plurinacional, o plurilingüisme els causen un horror terrible. I el problema és que damunt no volen reconéixer-ho i aleshores quan les escolten parlen d’imposició, persecució o discriminació…. quan és evident que s’hi discrimina des de la visió única, des del rebuig a la diversitat, al que és diferent, divers… I a més parlen instal·lats en el pensament únic sense saber realment del que parlen, ¿com han d’entendre aquelles paraules que els donen tanta por? El 17 de juny de 2011, Escola Valenciana publicava un extracte d’un informe encomanat per la Conselleria d’Educació i només fet públic parcialment. L’informe elaborat per l’Institut Valencià d’Avaluació i Qualitat Educativa (IVAQE) analitza en 13 centres les diferències entre dos models: el Programa d’Immersió Lingüística Enriquit (PILE) i el Programa d’Incorporació Progressiva Enriquit (PIPE) posats en funcionament per Camps l’any 1998. La conclusió de l’estudi, elaborat a través d’un seguiment en educació infantil del 2002 al 2005 és significativa: els alumnes que estudien immersió lingüística en valencià i introdueixen l’anglés des dels 3 anys obtenen millors resultats en les tres llengües que els que ho fan en castellà amb la incorporació progressiva del valencià. Escola Valenciana ja advertia que en el gràfic resum “observem com els alumnes d’immersió lingüística obtenen resultats substancialment millors en les tres llengües. Les xifres demostren la superior competència en castellà dels alumnes que enceten l’escolarització en valencià. Unes diferències que s’incrementen pel que fa al domini de la llengua autòctona. També en l’anglés les xifres són significatives (…) i demostren més competència en llengua estrangera“. I a més, s’hi observa que el coneixement de les dues llengües oficials és més equilibrat en el PILE que en el PIPE. Demolidor i incontestable! Hui dia estan sobradament demostrats els avantatges del plurilingüisme perquè permet el pensament divergent i creatiu: la major part de la investigació mostra que els plurilingües són superiors als monolingües en tests de pensament divergent. Els nens plurilingües tenen una major capacitat metalingüística (capacitat de reflexionar sobre el llenguatge i el seu ús), la qual cosa facilita l’adquisició primerenca de la lectura i un rendiment escolar més gran; adquireixen uns avantatges cognitius que faciliten l’aprenentatge de noves llengües, tenen una major sensibilitat comunicativa, entesa com una major sensibilitat envers la naturalesa social i comunicativa de les funcions del llenguatge (són més conscient de les necessitats de l’interlocutor) i s’adapten més fàcilment a ambients canviants per les seues experiències lingüístiques i culturals més variades En definitiva, a mesura que augmenta l’experiència lingüística d’un individu en diverses llengües, l’individu no manté aquestes llengües i cultures en compartiments mentals separats, sinó que desenvolupa una competència comunicativa a la qual contribueix tot el coneixement i l’experiència lingüística, i en la qual les llengües s’interrelacionen i interactuen. Això és tot! Poden continuar reclamant “el derecho de los padres a elegir la lengua“ o “la no obligatoriedad del valenciano“, estan en el seu dret de continuar instal·lats en el ‘mono’, però deixen que la societat valenciana avance cap al ‘multi’ o el ‘pluri’. Deixen d’hipotecar el futur dels seus fills, deixen, en definitiva, d’hipotecar-nos el futur! Post Views: 198 Relacionado\nArticle d'opinió de Jordi Vayà i Olcina, filòleg, militant d'ERPV i membre de Guanyar Alacant\n- Escrito el\t25 abril, 2017, 5:08 pm\n“Hi ha gent a qui no agrada que es parle, s’escriga o es pense en valencià. És la mateixa gent a qui no els agrada que es parle, s’escriga o es pense”. Ovidi Montllor:\nI crec que aquest és, en realitat, el problema de la dreta. Històricament ha tingut un greu problema i s’ha mantingut reticent en molts moments a teories i projectes que impliquen una evolució de la humanitat. Els costà acceptar les teories de Darwin i quan ho feren, sembla que es quedaren en la primera fase de la teoria i estiguen encara instal·lats en el ‘mono’... i ho dic, perquè els agraden molt les paraules que comencen així… per ‘mono’\nEstan molt còmodes per exemple amb paraules com monopoli, que és un privilegi, un dret exclussiu posseït per un curt nombre de pesones; o com monòleg, el fet de parlar sol, amb sí mateix, sense escoltar l’altre. O amb tantes altres com la monotonia, la monogàmia, el monoteisme, i evidentment el monolingüisme. Potser cal recordar que “mono” és un prefix provinent de la paraula grega mónos que significa ‘un’; probablement això explica per què encara tenen com a dogma el lema “España una, y no cincuenta y una”\nSón especialment reticents a les paraules que comencen per ‘bi’, com la bisexualitat, la biodiversitat, la bilateralitat i evidentment el bilingüisme. Potser les úniques paraules que comencen per ‘bi’ que els agraden són Bíblia i bipartidisme… amb aquestes sí que estan còmodes.\nI evidentment són molt més reticents a les que comencen per ‘multi’ o ‘pluri’. Paraules com multiculturalitat, pluridisciplinar, plurinacional, o plurilingüisme els causen un horror terrible. I el problema és que damunt no volen reconéixer-ho i aleshores quan les escolten parlen d’imposició, persecució o discriminació…. quan és evident que s’hi discrimina des de la visió única, des del rebuig a la diversitat, al que és diferent, divers… I a més parlen instal·lats en el pensament únic sense saber realment del que parlen, ¿com han d’entendre aquelles paraules que els donen tanta por?\nEl 17 de juny de 2011, Escola Valenciana publicava un extracte d’un informe encomanat per la Conselleria d’Educació i només fet públic parcialment. L’informe elaborat per l’Institut Valencià d’Avaluació i Qualitat Educativa (IVAQE) analitza en 13 centres les diferències entre dos models: el Programa d’Immersió Lingüística Enriquit (PILE) i el Programa d’Incorporació Progressiva Enriquit (PIPE) posats en funcionament per Camps l’any 1998. La conclusió de l’estudi, elaborat a través d’un seguiment en educació infantil del 2002 al 2005 és significativa: els alumnes que estudien immersió lingüística en valencià i introdueixen l’anglés des dels 3 anys obtenen millors resultats en les tres llengües que els que ho fan en castellà amb la incorporació progressiva del valencià.\nEscola Valenciana ja advertia que en el gràfic resum “observem com els alumnes d’immersió lingüística obtenen resultats substancialment millors en les tres llengües. Les xifres demostren la superior competència en castellà dels alumnes que enceten l’escolarització en valencià. Unes diferències que s’incrementen pel que fa al domini de la llengua autòctona. També en l’anglés les xifres són significatives (…) i demostren més competència en llengua estrangera“. I a més, s’hi observa que el coneixement de les dues llengües oficials és més equilibrat en el PILE que en el PIPE. Demolidor i incontestable!\nHui dia estan sobradament demostrats els avantatges del plurilingüisme perquè permet el pensament divergent i creatiu: la major part de la investigació mostra que els plurilingües són superiors als monolingües en tests de pensament divergent. Els nens plurilingües tenen una major capacitat metalingüística (capacitat de reflexionar sobre el llenguatge i el seu ús), la qual cosa facilita l’adquisició primerenca de la lectura i un rendiment escolar més gran; adquireixen uns avantatges cognitius que faciliten l’aprenentatge de noves llengües, tenen una major sensibilitat comunicativa, entesa com una major sensibilitat envers la naturalesa social i comunicativa de les funcions del llenguatge (són més conscient de les necessitats de l’interlocutor) i s’adapten més fàcilment a ambients canviants per les seues experiències lingüístiques i culturals més variades\nEn definitiva, a mesura que augmenta l’experiència lingüística d’un individu en diverses llengües, l’individu no manté aquestes llengües i cultures en compartiments mentals separats, sinó que desenvolupa una competència comunicativa a la qual contribueix tot el coneixement i l’experiència lingüística, i en la qual les llengües s’interrelacionen i interactuen.\nAixò és tot! Poden continuar reclamant “el derecho de los padres a elegir la lengua“ o “la no obligatoriedad del valenciano“, estan en el seu dret de continuar instal·lats en el ‘mono’, però deixen que la societat valenciana avance cap al ‘multi’ o el ‘pluri’. Deixen d’hipotecar el futur dels seus fills, deixen, en definitiva, d’hipotecar-nos el futur!\nARTÍCULO BOLETÍN ERPV FILÓLOGO GUANYAR ALACANT JORDI VAYÀ I OLCINA PLURILINGÜISMO\nPresentan el dispositivo especial de limpieza para Santa Faz\nEl Instituto Juan Gil-Albert aumenta a 64.000 euros las ayudas para la investigación\nEl Ayuntamiento de Alicante crea nuevas sendas y una pasarela peatonal para hacer accesible el monte Tossal\nAlicante inicia la segunda fase de los procesos participativos de la EDUSI con la creación de mesas de trabajo para impulsar nuevas propuestas\nEl Ayuntamiento aprueba en Junta de Gobierno los presupuestos municipales que se llevarán a pleno el día 14 de febrero


La Tercera Pell: el poder de les plantes per neutralitzar els tòxics de la llar\nLa Tercera Pell Podcast\nSegon episodi de La Tercera Pell, el podcast de les arquitectes de Contorns sobre cases sanes i passives. En aquest capítol, la Maria i l’Ariadna del poder de les plantes per neutralitzar múltiples tòxics presents a l’interior de la llar.\nAquests petits éssers vius milloren la qualitat de l’aire a través de diferents mecanismes. Absorbeixen #diòxid de carboni i alliberen #oxigen mitjançant la fotosíntesis, augmenten la #humitat en traspassar el vapor d’aigua a través dels seus porus microscòpics absorbint al mateix temps #contaminants a través de les superfícies de les fulles i arrel.\nMolts de nosaltres escollim les plantes per la seva aparença, poc manteniment i supervivència sense tenir en compte la seva major capacitat de purificar l’aire. I és que no totes les plantes tenen les mateixes capacitats.\nfolder_openTagged in: Contorns, Tòxics llar\nNoticia anterior Noticia anterior Podcast notícies360 del dimecres 26/05/2021\nNotícia següent Notícia següent Salut instal·la mòduls de suport a l’atenció primària als CAP de Tordera i Blanes


Ous farcits d'ensalada russa | Consumer\nOus farcits d’ensalada russa\n8 ud de ous\n50 g de tonyina en oli d'oliva\n40 g de palitos de chatcka refrigerat\n10 g de olives verdes sense os/os\nCoem les patates amb pell en una cassola amb aigua bullint i un polsim de sal durant 30 minuts. Comprovem que estan cuites punxant amb una broqueta fins al centre de la patata. Si és així, retirem de l'aigua, esperem al fet que es temperin, pelem i trossegem en cuadraditos molt petits. Amb la pastanaga procedim de la mateixa manera però pelant-la abans de coure.\nCol·loquem les patates i pastanagues cuites i trossejades en una font i les barregem amb les olives trossejades (es reserven un parell d'elles per a l'adorn), la tonyina escorreguda de la conserva i esmicolat i els palitos de chatcka trossejats també molt petits. Afegim un parell de cullerades d'oli d'oliva, removem, tapem i introduïm al frigorífic.\nPosem al foc un cassó amb aigua i, quan bulli, afegim un chorrito de vinagre i introduïm els 8 ous (el vinagre impedeix que es trenquin els ous). Deixem coure durant 10 minuts, explicant des del moment en què l'aigua bull una altra vegada.\nTraiem els ous de l'aigua bullint, deixem refredar sota el doll de l'aixeta d'aigua freda, els pelem i els tallem per la meitat, al llarg. Llevem les gemmes cuites, trossegem i barregem amb l'ensalada russa, agreguem unes cullerades de maionesa lleugera i amb aquesta ensalada russa emplenem els ous. Decorem amb uns trossets d'olives i uns trossets de chatcka rallada.\nL'ou és un aliment molt nutritiu que pot formar part d'una dieta habitual, és font de proteïnes de gran valor biològic, conté aquells aminoàcids essencials per al cos, és a més ric en ferro, fòsfor, potassi, magnesi i vitamines B12, B3, A, D i I. En aquesta recepta s'emplenen d'ensalada russa, la qual cosa afegeix a la recepta nutrients com a proteïnes, calci, fibra, potassi, fòsfor, magnesi, iode, carbohidrats i vitamines A, B3, C i K procedents de la patata, pastanaga, pèsols i tonyina. Una recepta molt nutritiva però alhora molt grassa, és preferible un consum esporàdic.


Hotels a Barcelona centre i en els millors barris | Atiram Hotels\nLa teva casa Barcelona\nL’hotel està en excel · lent ubicació a la Rambla, un carrer de Barcelona plena de vida. L’atenció era molt acurada i sempre amb un somriure, amables i atents. Et sents una mica com a casa.\nMolt ben atesos, el millor. Molts detalls pensats per al client. Els seus recepcionistes són molt amables i servicials. Ens sentim molt bé i ho recomanem sense dubtes.\nMolt bé situat just al costat de l’Avinguda Diagonal. Hotel petit i molt tranquil. El servei molt amable i servicial.\nHem estat com a casa, uns detalls petits em van fer sentir que es dediquen un temps a l’atenció personalitzada.\nBCN Port Atiram Hostal\nPerfecte per accedir al Port de Barcelona i visitar el centre de la ciutat


L'Ajuntament subvenciona amb 10.000 € un projecte d'inserció laboral de persones amb discapacitat a la Xarxa Santa Tecla — Ajuntament de Tarragona\nEsteu aquí: Inici › Serveis a la Persona › Notícies › Discapacitat › L'Ajuntament subvenciona amb 10.000 € un projecte d'inserció laboral de persones amb discapacitat a la Xarxa Santa Tecla\nFoto: Xarxa Sanitària i Social de Santa Tecla.\nL'Ajuntament de Tarragona, a través del Servei Municipal de la Discapacitat, ha aprovat destinar un ajut de 10.000 euros al projecte DIME (Discapacitat, Integració, Motivació, Èxit) presentat pel Centre Especial de Treball CET de la Xarxa Sanitària i Social de Santa Tecla. El projecte, subvencionat pel consistori dins l'àmbit de suport a la discapacitat en la convocatòria d'ajuts de 2019, consisteix en la inserció laboral en període de pràctiques de tres persones amb discapacitat intel·lectual dins de l'equip del servei de neteja de la Residència Santa Tecla Ponent, un dels equipaments socials gestionats per la Xarxa de Santa Tecla a la ciutat de Tarragona.\nLa Consellera de Ciutadania de l’Ajuntament de Tarragona, Carla Aguilar-Cunill, ha expressat que "amb aquest tipus d'ajuts, des de l'Ajuntament apostem pel suport i l'acompanyament de persones amb discapacitat dins el lloc de treball, amb la finalitat de facilitar el procés d’aprenentatge i l’adaptació de la persona a la nova àrea de treball".\nGràcies a aquest finançament, el projecte DIME es va posar en marxa a principis d'any i s'allargarà fins al 31 de desembre d'aquest 2020. Durant aquest període, les tres persones incorporades formen part de l'equip de neteja, exercint les tasques assignades sempre amb el suport, acompanyament i la monitorització del personal del centre. La incorporació de tres professionals amb discapacitat intel·lectual dins de l’equip de neteja ha estat a través d’un període de pràctiques, de les quals, finalment, una ha acabat inserint-se en l'empresa de manera ordinària.