Per què a Amsterdam sí que s’hi ha pogut fer una gran fira? EFE\nEnviat especial a Amsterdam¿Un congrés de tecnologia en una gran ciutat europea a mitjans de febrer del 2020? ¿Amb desenes de milers d’assistents de tot el món compartint l’atmosfera dels pavellons d’exposició com si res en plena crisi sanitària mundial? Però... aquell estand no és el de Sony? I més enllà, ¿no acabo de passar per davant dels d’Intel i Cisco? A veure... ¿que no ens acaben de cancel·lar el Mobile World Congress precisament per por del contagi del coronavirus Covid-19 i la retirada d’empreses com les tres citades, entre d’altres? ¿Potser he entrat en un univers paral·lel sense adonar-me’n?


Un total de 18 empreses de Balears ja són idigital\nUn total de 18 empreses industrials d’arreu de les Illes Balears han finalitzat aquest mes el programa de transformació digital de l’IDI, que ha invertit 118.000 euros en el disseny de plans de digitalització personalitzats per a cada empresa. Aquesta ajuda s’emmarca en l’estratègia idigital, que té com a objectiu impulsar la transformació digital de les empreses industrials de les Illes.\nMés de la meitat de les empreses, un 55%, s’han acollit al Pla Estratègic de Digitalització, dirigit a indústries que es troben a les fases inicials de digitalització. Un 40% ha participat al Pla Estratègic d’Integració Digital, per a empreses amb un cert grau de digitalització. Finalment, un 5% han dut a terme el Pla Estratègic de Digitalització Avançada ja que tenen un grau de maduresa avançat en aquest tema. Els sectors majoritaris de les empreses que s’han acollit a l’ajuda són el de moda, seguit del nàutic, hàbitat i indústria transformadora. Els beneficiaris han rebut assessorament de consultors especialitzats, habilitadors digitals, que han realitzat els plans de transformació digital de les empreses.\nidigital pretén incrementar el valor afegit industrial i l’ocupació qualificada del sector, el desenvolupament de palanques competitives per afavorir les exportacions industrials, i propiciar un model propi de la indústria del futur.


Noves mobilitzacions d’empleats públics contra les retallades a la Generalitat | UGT Catalunya\nNoves mobilitzacions d’empleats públics contra les retallades a la Generalitat\nPublicat el 6 Juny, 2011\nLa UGT, la CONC i IAC ha convocat una concentració a la Plaça de Sant Jaume de Barcelona el dimecres 8 de juny, a les 18 hores\nLa UGT de Catalunya, la CONC i IAC han convocat els empleats i empleades públics a concentrar-se el proper dia 8 juny, a les 18 hores, a la Plaça de Sant Jaume de Barcelona contra les retallades i els acomiadaments a l’administració i en defensa dels serveis públics.\nNomés un dia després de les eleccions municipals, el Govern anunciava noves retallades econòmiques i socials per als treballadors i les treballadores de la Generalitat. A més, les polítiques de contenció de la despesa del Govern estan suposant ja una pèrdua considerable de llocs de treball a l’administració, que de continuar-se aplicant poden arribar a afectar uns 20.000 empleats i empleades.\nA banda de la destrucció massiva de llocs de treball i del retrocés de drets laborals dels treballadors i treballadores de l’administració, és evident que aquestes polítiques tindran conseqüències desastroses i irreversibles per als ciutadans i les ciutadanes. Pel que fa a la sanitat pública i concertada, patirem desplaçaments per rebre alguns tractaments, reducció de serveis als hospitals comarcals, augment de les llistes d’espera i reducció de personal amb la conseqüent pèrdua de qualitat assistencial. Les retallades també afectaran els serveis d’atenció directa, com les residències de l’ICASS, les llars d’infants, les oficines del Servei d’Ocupació de Catalunya o l’ensenyament.\nA més, passades les eleccions municipals existeix el perill de traslladar les retallades a la resta d’administracions públiques de Catalunya. En aquests moments ja s’està plantejant la no aplicació d’acords signats en algunes administracions locals.\nDes dels sindicats denunciem l’objectiu final de les retallades: deteriorar els serveis públics per poder justificar després la seva entrega a mans privades, és a dir, negoci privat amb diners públics.\nConcentració treballadors i treballadores públics\nDIA: dimecres, 8 de juny\nLLOC: Plaça de Sant Jaume de Barcelona.


Pedro Vallín i Enric Juliana: Dues preguntes a Manuel Castells sobre Catalunya – L'Hora\nInici/Catalunya/Pedro Vallín i Enric Juliana: Dues preguntes a Manuel Castells sobre Catalunya\nPedro Vallín i Enric Juliana: Dues preguntes a Manuel Castells sobre Catalunya\n0 844 5 minuts de lectura\n(El text que reproduïm a continuació és un fragment, referit a la situació a Catalunya, de l’entrevista que Pedro Vallín i Enric Juliana han fet a Manuel Castells, ministre d’Universitats, publicada avui a La Vanguardia).\nPregunta: Dóna la sensació que al Govern la qüestió catalana sembla produïr-li entre mandra i por.\nResposta: Brillant expressió. Però no és mandra perquè aquest govern no és mandrós; por, definitivament. Més que mandra diria incertesa, o titubeig, entre altres coses perquè els partits catalans varien constantment en les seves posicions. Per a mi Catalunya és la raó política fonamental, al marge de la personal que acabo d’explicar, per la qual vaig decidir fer aquest esforç d’entrar al Govern. Vaig creure que podia aportar un coneixement sobre això, ara menys necessari, perquè Iceta representa molt més. També Salvador Illa ha estat molt important en establir aquest pont. La meva postura és la del president: a Catalunya hi ha un conflicte polític i això només es pot resoldre mitjançant el diàleg. Aquesta cosa que repetim i repetim, perquè és així. Però, és clar, la qüestió és la lletra petita: i això com es fa? El més important, i hi ha plena consciència en el Govern, és que mentre Catalunya no s’estabilitzi, Espanya no s’estabilitzarà. No es pot pensar en una Espanya que va pel seu compte amb Catalunya en la situació actual, que no és una situació estable. Aleshores, cal negociar. I havíem començat. Jo vaig formar part de la comissió de negociació, que va començar molt bé, però molt bé, molt cordialment, en la primera reunió. El president Torra fins i tot va arribar a dir “jo no m’aixecaré d’aquesta taula“. I al cap de dos mesos es va suspendre la negociació sine die, per part de la Generalitat. Perquè això no era una negociació de partits, era una negociació de govern a govern, que és bastant reconeixement. I es va aturar. I des d’aleshores seguim en la paràlisi de la política catalana que, a més de no avançar en la relació amb Espanya, tampoc avança en res. Catalunya està des de fa anys en una situació caòtica, de desgovern, de crisi profunda econòmica i social. Crec, personalment, que una perspectiva com la que ha proposat Esquerra, d’un més llarg termini independentista i d’una negociació, tindria moltes possibilitats, des del seu punt de vista, d’obtenir una major adhesió a Catalunya. I jo, d’aquesta posició en llegeixo l’immediat: negociació amb l’Estat i anar aproximant posicions fins arribar a fórmules possibles d’acords limitats i parcials que obrin la via a una negociació. Fins i tot el president en algun moment va dir que s’arribaria a una sèrie d’acords, i aquests acords seria sotmesos a referèndum. Que no és el referèndum per la independència, però sí que és tornar en certa manera al referèndum de l’Estatut, que es va guanyar i després es va perdre al Constitucional i que hagués solucionat els problemes de Catalunya. Jo estic francament molt preocupat. La situació del país és greu – pandemia, crisi econòmica, pujada de l’extrema dreta-, però per a mi el més preocupant és Catalunya perquè ara per ara la situació està bloquejada. Els partits més independentistes s’expliquen massa històries a ells mateixos. Per exemple: “Ara som el 52%“. Un moment: en termes democràtics i de govern, absolutament. El 52% és més de la meitat dels vots i dóna dret legítim a seguir governant, perquè mai han perdut les eleccions. Però d’aquí a traduir que això els dóna la possibilitat de proclamar de nou o avançar cap a la independència de Catalunya … La independència de Catalunya depèn de les persones, no dels vots, i aquest 52% es tradueix en el 27% del cens electoral. Amb aquest nivell de legitimitat no hi ha manera, des del punt de vista independentista, que no és el meu, d’avançar en aquesta direcció. És totalment irresponsable. I aquesta és una conversa que jo ja vaig tenir a l’estiu del 2017 amb Oriol Junqueras. Vam passar tres hores parlant, amb gran respecte mutu. De fet és una conversa que està publicada a la revista teòrica d’Esquerra. I més o menys vam arribar a una conclusió relativament compartida i molt gramsciana: Es pot parlar d’independentisme de debò quan hi hagi una majoria social indiscutible a Catalunya. La construcció d’aquesta hegemonia cultural i política és prèvia a tota la resta, i han començat a l’inrevés, per un acte simbòlic, salvatgement reprimit sense necessitat, perquè no era perillós per a res. I en el llibre que va escriure i publicar el setembre passat Oriol Junqueras amb Marta Rovira es planteja l’estratègia de construir l’hegemonia a través d’un llarg procés, que no és per a mi del tot diferent al que fa el partit que tots admirem, almenys jo, que és el PNB. El PNB, en el seu programa té la independència, però construïda dia a dia a través de quantitat de mecanismes, d’adhesió de la població …, i el País Basc avui dia funciona molt bé sense necessitat de grans escarafalls. Però no han deixat de ser independentistes. En alguns dels elements d’ERC, que em sembla l’únic partit amb arrels històriques a Catalunya (històriques, el PSC té arrels a la Catalunya que es va formar després), té la possibilitat d’entendre en moltes coses intermèdies amb el Govern d’Espanya. Però ERC té un enorme complex d’inferioritat respecte a JxCat i mentre no siguin capaços de tenir la seva pròpia política i afirmar-la sense por que els diguin botiflers, no es podrà avançar.\nP. Veu indults a l’horitzó?\nR. Sí, absolutament. Els indults estan decidits i estan tramitant-se. El que passa és que cal un informe preceptiu del Suprem, que no és vinculant. Per tant, si l’informe és negatiu, l’actual compromís polític del president és que els indults es facin, en el seu moment i amb les degudes formes, perquè no val de res fer els indults que durin mitja hora al Tribunal Constitucional. Els indults estan en tràmit i, una cosa més important encara, al meu entendre, que és la reforma del Codi Penal, i de l’article de la sedició, que prové de 1848 i no s’ha canviat mai. Això és molt important perquè aquest és l’article a través del qual es podria obtenir el retorn dels actualment exiliats. Els indults no poden ser per a algú que no ha estat condemnat, però la reforma del Codi Penal canviaria les penes i faria possible una solució més àmplia. A veure si aconseguim sortir de la política purament simbòlica, que és la que bloqueja més, com ara sostenir que només l’amnistia normalitzarà la situació. Per a mi l’important és que no hi hagi presos, que els presos del Procés surtin de la presó després d’una condemna que, amb total respecte a les decisions de la Justícia per imperatiu legal, és, em sembla, totalment injusta i desmesurada, sense parangó en el nostre context polític europeu. L’important és que els presos surtin i surtin aviat, atès que l’amnistia com a tal constitucionalment no és possible, d’acord amb l’ordenament jurídic espanyol. Si comencem a negociar pela que seria la transformació total de l’Estat en nom del projecte independentista, no hi ha negociació possible. Per això la qüestió és anar a poc a poc, desnuar aquest nus que es va fer, que no existia a Catalunya i que és absoluta responsabilitat no només de l’Estat espanyol sinó més concretament del PP. Que va ser el que va trencar el que hi havia com a principi de convivència a partir de l’estatut del 2006. S’ha creat un greuge i una ferida històrica que superar-los requerirà temps, paciència i voluntat absoluta de negociació. Si Catalunya es col·loca en una situació d’enfrontament total i d’irredemptisme absolut és molt difícil que aquest país, que Catalunya i Espanya, tots dos, puguin normalitzar-se en un futur immediat. Cal desnuar-lo poc a poc, amb gran paciència, tolerància i capacitat d’acceptar que l’altre existeix. Que és la base de la democràcia, per cert.


Preguntes | BBVA Aprendemos Juntos\nMatemàtic i professor de Llenguatges i Sistemes Informàtics\nÉs teòleg i sens dubte un dels grans divulgadors matemàtics en llengua castellana. A més és un dels fundadors del grup de científics i investigadors "Big Van Científics sobre Rodes". La seva tasca investigadora se centra en l'àrea de l'àlgebra computacional.\nUs preocupa la violència?\nLes preguntes d'una generació


Publicat per Angels Hugas a 10:02 0 comentaris Enllaços a aquest missatge\nCom cada any l'Associació Espanyola de Patchwork organitza la XIX Exposició Nacional de Patchwork en un punt de la geografia espanyola.\nEL RACÓ DE LES LABORS vol animar-te a preparar el teu viatge a Saragossa. Per això hem preparat per a tu aquest article amb informació d'interès per acudir a l'exposició així com quins llocs podem visitar .\nLa XIX Exposició Nacional de Patchwork se celebra una setmana després de les Festes del Pilar de manera que segurament encara podrem apropar-nos a la Plaça del Pilar i veure a la verge amb el seu mantell ple de flors naturals, ofrena popular del 12 d'octubre.\nVolem que aprofitis aquestes oportunitat per conèixer la bonica ciutat; Saragossa. Coneix els seus carrers, visita els seus monuments i gaudeix d'un bon àpat.\nSaragossa és la cinquena ciutat més gran d'Espanya, així que com podràs imaginar és bastant gran i hi ha moltes coses per veure. Si encara no tens una ruta planificada hem pensat en aquest recorregut per a tu.\nFarem un passeig per Saragossa i soparem , esmorzarem , dinarem, visitarem la exposició i al Casc Històric\nPasseja per una de les carrers emblemàtics de la ciutat ; carrer Alfons I. En ple centre històric podràs imaginar-te com vivien els burgesos de finals del segle XIX, comprar en els seus comerços i gaudir d'unes boniques vistes a la Basílica del Pilar.\nA la Plaça de la Mare de Déu del Pilar trobaràs una de les catedrals barroques més importants d'Espanya.\nAl costat de la Basílica del Pilar podem visitar la Catedral del Salvador (La Seu). La Plaça de la Seu, ha estat des de temps romans el centre religiós de la ciutat, llavors coneguda com Caesaraugusta. En aquesta ubicació privilegiada a prop del riu Ebre hi havia el temple principal a l'antic fòrum romà.\nEnfront de la Basílica del Pilar podrem passejar pel Pont de Pedra construït al segle XV sobre el pont romà i on trobarem el lloc ideal per fer les teves fotos al riu Ebre i Basílica del Pilar.\nEmpassegar pels carrers del nucli vell i prova les tapes dels bars més típics del Tub. Si fa bon temps podrem seure a les terrasses de la Plaça Sant Pere Nolasc o Santa Creu. El bon ambient està assegurat.\nJa tens alguns del els detalls per apuntar-te al viatge a Saragossa i assistir a la XIX Exposició Nacional de Patchwork.\nNo hi pots faltar! L'Associació Espanyola de Patchwork organitza dos esdeveniments anuals importants i aquest és un d'ells; Festival Internacional de Sitges a la primavera, i l'Exposició Nacional a la tardor.\nEL RACÓ DE LES LABORS estarem encantats que t'apuntis amb nossaltres. És una bona oportunitat no només perquè conegueu una mica més la ciutat, Saragossa sinó també per conèixer més sobre aquest món apassionant del patchwork. T'esperem!\nPer rebre més informació del viatge pots passar per el carrer Major,15 de Verges o trucar el 609338884.\nLES PLACES SON LIMITADADES !\nTens temps per inscriure't fins 18 de setembre, cal pagar una paga senyal de 80€.\nEl viatge inclou viatge amb Ave , sortida des de Figueres, nit de hotel amb esmorçar . Preu total aproximat de 130€\nPer més informació de la exposició podeu contactar amb l'organitzador: Associació Espanyola de Patchwork Telèfon: 93 896 14 83 E-mail: aepatchwork@gmail.com Web:https://www.patchworkespana.es\nExposició de les sòcies de l'AEP.\nExposició de les sòcies de la província de Saragossa - Reproducció d'alguns dels cartells guanyadors anunciant les Festes del Pilar.\nExposició cartells de Sitges.\nExposició de la col·lecció de la EQA - 'fils sense fronteres' celebrant el 30 aniversari.\nS'impartiran diferents tallers per voluntàries i delegades de l'AEP per donar a conèixer la tasca de l'associació nacional. Hi haurà xerrades, activitats creatives i cursos per a promoure el patchwork.\nLes places són limitades així que us animem a apuntar-vos com més aviat contactant a l' Associació Espanyola de Patchwork.Telèfon: 93 896 14 83 E-mail: aepatchwork@gmail.com\nCONCURS DELS SOCIS DE L'AEP\nEls que sou socis de l'Associació Espanyola de Patchwork podeu participar al concurs que organitza l'AEP enviant els vostres quilts de temàtica lliure que seran exposats en aquesta Exposició Nacional.\nPeríode d'enviament: del 23 al 30 de setembre el 2019.\n1r Premi: Pin d'or AEP i material de patchwork (Patch Fildor).\n2n Premi: Pin de plata AEP i material de patchwork (Castelltort).\n3r Premi: Pin de metall AEP i conjunt de fils ( Gutterman ).\nLliurament de premis: dissabte 19 d'octubre a les 20.00h. Edifici World Trade Center Saragossa a la sala panoràmica de la planta 17 on es servirà un còctel de sopar (confirmar assistència i pagament de 25 €).\nBases de participació per al concurs: https://www.patchworkespana.es/wp-content/uploads/2019/05/bases-expo-nacional-zaragoza-2019.pdf\nComptarem amb dues xerrades molt interessants:\nEl patchwork com a eina de treball - Pilar Creus\nLloc: Aula de Formació Centre Artesania d'Aragó.\nPreu: 10 € (gratuït per a socis).\nCom evitar els errors més comuns en presentar un quilt a una exposició - Asun Cauhé\nHora les: 14:30 - 15:15\nPublicat per Angels Hugas a 9:35 0 comentaris Enllaços a aquest missatge\nNova obertura ., Emportat un regal de benvinguda.Us hi esperem !\nPublicat per Angels Hugas a 10:35 0 comentaris Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: cursos, La botiga, Publicacions, Varis\nPublicat per Angels Hugas a 11:33 0 comentaris Enllaços a aquest missatge\nPublicat per Angels Hugas a 11:21 1 comentaris Enllaços a aquest missatge\nPublicat per Angels Hugas a 11:15 0 comentaris Enllaços a aquest missatge\nPublicat per Angels Hugas a 8:56 0 comentaris Enllaços a aquest missatge


L’ANC d’Arenys reivindica que actuen a cara descoberta i amb permís de l’Ajuntament | Ràdio Arenys 91.2FM\nSocietat Successos Dilluns 28 de maig del 2018\n/ Act.: 28 de maig del 2018 a les 14:05\nL’ANC d’Arenys reivindica que actuen a cara descoberta i amb permís de l’Ajuntament\nEls Segadors del Maresme han fet diferents accions a municipis com Arenys\nA partir d’avui i fins divendres es …\nEl Consell Comarcal del Maresme ja ha obert el termini per …\nTanmateix, ha manifestat que Arenys de Mar hauria de multar als que traguessin els símbols, tant independentistes com espanyols. Per la seva banda, des de Segadors Maresme han explicat que el motiu pel qual actuen és perquè els espais públics són de tots i s’han de respectar.\nEl portaveu de l’ANC a Arenys, Salvador Suñé, s’ha mostrat preocupat per la situació perquè creu que “anirà a més”, sobretot per part d’aquests grups ja que, segons ha dit, l’ANC porta molts anys actuant pacíficament. Suñé ha explicat que el grup Segadors Maresme, i tots els que actuen de la mateixa manera, “no són gens tolerants” perquè accepten banderes espanyoles però no independentistes i “no són democràtics” perquè sempre els treuen els llaços grocs. Segons Suñé, si es pengessin banderes espanyoles a la riera l’ANC d’Arenys no les trauria. En aquest sentit, Suñé ha destacat que Arenys de Mar hauria de multar, com ho vol fer Arenys de Munt, tots els que traguessin tant símbols independentistes com símbols que reivindiquessin la unitat d’Espanya.\nSuñé ha desmentit que l’ANC amenaci als que treuen els símbols independentistes i ha assegurat que, encara que vagin encaputxats, saben qui són però que no entraran “al joc de les agressions”. En aquest sentit, ha dit també que els que formen part del grup Segadors Maresme pertanyen a partits polítics, com el Partit Popular i Ciutadans, i que, fins i tot, alguns cobren per retirar-los.\nPer la seva banda, el portaveu de Segadors Maresme, José Casado, ha assegurat que actuen encaputxats per una qüestió de seguretat, ja que si no reben amenaces o es troben les rodes dels cotxes punxades, entre altres “actes vandàlics”. També ha confirmat que actuen de forma personal i individual i que no formen part de cap partit, ja que es tracta d’una iniciativa amb un organigrama i jerarquies pròpies en la qual tothom és lliure de tenir les ideologies polítiques que vulgui.\nCasado ha dit que tenim un 155 “de mentida” que s’hauria d’endurir perquè els “separatistes” no respecten els espais públics que són de tothom i que haurien de reivindicar-se a casa seva i als espais privats. Casado ha dit que davant aquests fets, hauran de començar a reivindicar-se de la mateixa manera malgrat que ells vulguin la convivència. Segons Casado, les creus grogues dels passats fets de Canet de Mar i la plantada de tovalloles d’ahir a Mataró han vulnerat la legislació vigent. Per últim, ha afegit que les vegades que s’han penjat banderes d’Espanya a Arenys, el dia següent el camió de l’Ajuntament les ha retirat.


He arribat a la conclusió que, d'una o altra manera, la consecució del poder comporta sempre l'exercici d'algun tipus de força. Entengui's força en un sentit molt ampli: imposició, coacció, interès, xantatge, manipulació, dependència econòmica, submissió, persuassió... Segurament és un fet inherent al caràcter animal de l'espècie humana, del qual és impossible despendre's: ancestralment els individus més forts són els que acaben dominant les comunitats. I ben segur que, a mesura que les civilitzacions avancen, aquesta expressió de la força per assolir el domini es va suavitzant i corregint. Però per molt que progressin les nostres societats i es democratitzin els mecanismes per aconseguir el poder, sempre existeix algun moment, algun punt del procés, en què l'expressió de la força, en algunes de les seves múltiples facetes, acaba apareixent.\nLes novel·les que ho aposten tot al sexe, per molt ambicioses que siguin en el seu plantejament, argument o voluntat transgessora, sempre m'acaben decebent. Perquè, un cop explicat tot el que és possible fer de totes les maneres possibles, un es pregunta, molt bé, i ara què?\nMés enllà de les investigacions medicocientífiques, la crisi sanitària de la covid-19 donarà per estudis sociològics i, fins i tot filosòfics, profunds. En primer lloc, perquè des de després de la Segona Guerra Mundial i de la consolidació de les societats democràtiques, les economies benestants i el progrés tecnològic en bona part del món, mai s'havia hagut d'abordar un embat d'aquestes característiques, amb repercussions en gairebé tots els àmbits de la nostra vida. Com aquelles ales d'una papallona que provocaven un terratrèmol, mai havíem viscut com una petita decisió tècnica de salut pública podia arribar a afectar la capacitat econòmica de molts i la llibertat de pràcticament tots. D'altra banda, les pròpies característiques de la malaltia -gairebé com una loteria genètica, que la fa letal per a uns pocs i lleu o, fins i tot, imperceptible per una gran majoria- genera un profund desconcert social, amb una percepció -i assumpció- del risc extraordinàriament variable. Mai havíem disposat de tanta informació sobre un problema sanitari, i sobre totes les seves repercussions, però possiblement mai aquesta informació -per excés, per interès, per extralimitació o, per excés de zel (un dels grans mals de la societat moderna)- havia provocat tanta confusió, malestar, reacció, saturació. Vivim un embafament informatiu quasi emètic. I mai havíem viscut d'una forma tan evident les contradiccions d'una societat tan avançada com la nostra. Veiem com tècnicament som capaços de tantíssimes coses -produir una vacuna en un temps rècord com a exemple més paradigmàtic- i, en canvi, organitzativament ens entortolliguem en dificultats nímies fruit dels grans mals de la nostra espècie: els interessos -polítics, personals, corporatius-, el protagonisme, l'aventatgisme, la insolidaritat, la indisciplina, l'excés de zel (altre cop)... Hem avançat molt sectorialment, però de forma fragmentària, ens costa vincular els avenços entre les diverses disciplines.\nD'altra banda, obervem com l'enfocament de les informacions canvia com un penell -aquells països o comunitats que eren un referent en bona gestió són, en poques setmanes, el desastre més absolut i viceversa. Constatem com l'excés de mortalitat és inassumible -sanitàriament, socialment, políticament, moralment- per les nostres societats, però sembla que només a partir d'un determinat llindar. Ens adonem que, ni individualment ni col·lectivament, som incapaços d'assumir allò que és aleatori, casual, imprevisible, inexplicable... Veiem, o ens sembla veure, com determinades advertències responen més a interessos personals, professionals, polítics... que no a interessos col·lectius. I percebem com en aquesta bàscula multifactorial d'interessos grupals, acaben trobant sempre el millor -o el menys dolent- equilibri els lideratges basats en el sentit comú o en l'humanisme multidisciplinari. En definitiva, la concicència d'haver de trobar les millors solucions possibles, parcials i imperfectes a un problema globalment irresoluble és una conclusió que sembla inassumible per una societat profundament perfeccionista i per a uns individus, tots nosaltres, guiats bàsicament per l'interès del benestat individual o dels nostres col·lectius propers.\nAuguro anys d'estudis apassionants per als investigadors de gairebé totes les disciplines.\nPublicat per Àlex Figueras a 1/04/2021


La reconstrucció del mur del Pati de les Sitges arrancarà el 15 d'octubre - Diari La Veu\nEscriba el número 656656\nL\_'inici de la reconstrucció del mur del Pati de Sitges de Burjassot s\_'iniciarà el dilluns retirant les restes que van quedar en la zona.\nLes obres de reconstrucció del mur del Pati de les Sitges de Burjassot (l'Horta Nord) començaran dilluns que ve, 15 d'octubre, amb la retirada de les restes que van quedar en la zona després dels treballs d'emergència després del seu parcial ensorrament durant la matinada del 18 de setembre com a conseqüència de les fortes pluges.\nLa Junta de Govern Local de València ha aprovat aquest dijous l'encàrrec de les obres de reconstrucció i restauració del mur de contenció de terres i l'enllosat col·lapsat, per un import de 228.000 euros.\nEl passat 18 de setembre, de matinada, va caure part del mur d'aquest Monument Històric Artístic Nacional com a conseqüència de les les fortes pluges que van afectar diferents localitats de la demarcació de València. El tram de paret derrocat es troba en la part d'aquest conjunt arquitectònic que recau al Passeig Concepción Arenal de Burjassot.\nLa comissió tècnica de seguiment de les obres del mur del Pati de les Sitges s'ha reunit també aquest dijous 11 d'octubre, per segona vegada, en Sant Miguel dels Reis, una trobada en el qual han participat representants tècnics de tots dos consistoris i de la direcció general de Patrimoni de la Generalitat, ha indicat l'Ajuntament de Burjassot.\nEl Pati de les Sitges data del segle XVI, moment en el qual va començar la seua construcció després que la ciutat de València decidira edificar, en terrenys pròxims un magatzem de blat, davant els problemes d'escassetat. El monument és propietat de l'Ajuntament de València encara que es troba en el centre de Burjassot, municipi que té cedit el seu ús.\nDurant aquesta segona trobada, s'ha posat en coneixement dels assistents el pla de treball inicial, que se centrarà durant els primers dies en la retirada de la part del mur que no es va retirar durant els treballs d'emergència. La direcció tècnica del projecte està càrrec de l'arquitecte Javier Benlloch Marco.\nAquestos materials seran dipositats al Passeig Concepción Arenal per al seu posterior i "quasi immediat" ús en la reconstrucció del mur perquè així ho han decidit els tècnics. D'aquesta forma, el passeig quedarà totalment acordonat en la seua part contigua al Pati de les Sitges.\nLa direcció tècnica apunta que les obres de rehabilitació del mur de les Sitges seran "en tot moment coherents i compatibles amb la futura rehabilitació integral de l'edifici, la qual cosa permetrà seguir les directrius d'aquesta rehabilitació en el futur global del monument".\nEls representants de totes les institucions presents en la trobada han acordat l'inici de la redacció d'un pla director per a la rehabilitació del monument a través de la convocatòria de Patrimoni de la Generalitat del pla de subvencions que es realitza per a tal fi.\nEl mur lluirà "en tota la seua esplendor"\nL'alcalde de Burjassot, Rafa García, ha assenyalat que, "amb aquesta redacció del Pla Director, es podran assentar les bases de la rehabilitació integral del Pati de les Sitges, un pla que detallarà tot el necessari perquè el nostre gran monument torne a lluir en tota la seua esplendor i que el graner de València estiga en perfectes condicions en un futur molt pròxim".\nGarcía ha conclòs que "estar tots en conjunció en la línia de treball actual i futura és per a tots nosaltres l'important i la salut del Pati de les Sitges és el principal".\nEscriba el número 603235


AMB L'ANIMAC 2010 ARRIBA TOTA L'ANIMACIÓ POSSIBLE\nL’espectacle “Shiryaev o el silenci de l’eruga” inaugura oficialment aquest dijous dia 25 la 14a Mostra Internacional d’Animació de Catalunya en el nou espai recentment inaugurat La Llotja de Lleida. Aquesta representació dirigida i coreografiada per la lleidatana Pilar Buira girarà al voltant del món del ballarí rus Shiryaev familiaritzat amb l’animació i comptarà en escena amb 4 músics i 10 ballarins. D’aquest pioner del cinema d’animació, que va formar part de la companyia de ballet Marynski i que va viure entre els anys 1867 i 1941, en podrem saber més coses veient el treball “A belated premiere” de Viktor Bocharov sobre la seva figura i el seu treball creatiu.\nLa peça inaugural obrirà un certamen consagrat al cinema d’animació en totes les seves vessants i fins el diumenge dia 28 es podrà gaudir d’una extensa i variada oferta que tindrà un dels seus punts culminants amb la projecció de “Panique au village” el divendres dia 26. Després de veure aquesta cinta en primícia al passat Festival de Cannes només resta recomanar la seva visió ja que es tracta d’una hilarant i fantàstica història de ritme endimoniat i frenètic ambientat en una granja rural i protagonitzat per un cow-boy, un indi, cavalls, tractors i misterioses criatures aquàtiques. És una pel·lícula d’animació tradicional amb tècnica stop-motion i ha estat dirigida pels belgues Stephane Aubier i Vincent Patar.\nTambé resulta ben aconsellable la projecció el dissabte dia 27 d’una joia animada com el llargmetratge “Mary and Max”, descoberta també al passat festival de Cannes, i dirigida per l’australià Adam Elliot. Però, sens dubte, un dels instants més celebrats serà l’exhibició dels diferents treballs d’uns clàssics de l’animació, els germans Quay. Una de les seves fites és “Institute benjamenta”, un llargmetratge que adapta la novel·la “Jakob von Gunten” de l’autor suís Robert Walser i que es podrà veure el dijous dia 26. Entre la proliferació de títols segur que serà d’allò més interessant la recuperació de “Dreams that money can buy”(1947) de Hans Richter i que compta amb paladins de l’avantguarda i l’experimentació europea dels anys vint i trenta com Man Ray, Léger, Calder o Duchamp.\nEn el marc de l’ANIMAC 2010 també hi haurà tallers, exposicions, cine per menuts, esmorzars amb els autors, concerts, carretades de curts i multitud d’activitats. Per consultar horaris es podreu adreçar al web http://www.animac.info/\nSi voleu veuré altres animacions com la de la careta, www.carlesporta.com ,és el dissenyador gràfic de Lleida que cada any crea la imatge de l'Animac.\nmolt guapos tots aquests dissenys, gràcies i felicitats


-Ensenyaments teòrics: el professorat introduirà la matèria i es treballaran activitats a l'aula per a interioritzar els conceptes tractats en cada sessió, fomentant l'aprenentatge per descobriment i el desenvolupament d'un esperit crític respecte a la informació disponible. Participació de l'estudiantat a través de preguntes i debat sobre la teoria i exemples pràctics, encoratjant a l'alumne al fet que desenvolupe els continguts i conceptes per si mateix.\n-Ensenyaments pràctics: es realitzarà la discussió de casos, resolució d'exercicis i problemes, la cerca d'informació sobre bones pràctiques de gestió en l'hemeroteca i internet que fomente el treball autònom de l'alumnat i el treball en equip.\nTota la informació sobre els materials i activitats a realitzar en l'assignatura s'anirà aportant a través de l'aula virtual de l'assignatura, en la qual l'alumnat disposarà de diversos recursos per a l'aprenentatge (programa, resums dels temes, activitats pràctiques, lectures recomanades, vídeos,…). L'aula virtual pretén complementar les activitats desenvolupades en classe i servir d'eina de comunicació entre alumnat i professorat, i entre el mateix alumnat (a través dels fòrums, tauler d'anuncis, ….).


L’energia pública i els canvis en la PCPB, eixos del primer ple de l’any a Barberà – L'independent\nPocs punts en relació amb les ordres del dia habituals pel proper plenari a Barberà del Vallès, primera reunió dels partits a l’Ajuntament d’aquest any 2021. Segons consta a l’ordre del dia del ple que s’ha de celebrar aquest dimecres 20 de gener a les 19 h, la trobada discutirà només 5 punts, i es podrà seguir de forma telemàtica, a través del perfil de YouTube de l’Ajuntament.\nEn concret, la reunió dels partits se centrarà en punts com la constitució de l’associació de municipis i entitats per l’energia pública (AMEP), per promoure la gestió pública de la xarxa d’energia elèctrica.\nD’altra banda, també es parlarà dels canvis que es produeixen en la formació de la Plataforma Ciutadana per Barberà (PCPB). Per una part es tractarà la renúncia de la regidora Yolanda Molinero, fins ara membre de la PCPB, que serà substituïda pel número 8 a la llista de la formació, Guillem Vilaregut. Per l’altra, també es parlarà de la baixa de Sílvia Fuster del partit, fins fa poc portaveu de la formació, i que passarà a ser regidora no adscrita a l’Ajuntament.\nA més, es parlarà sobre els decrets d’alcaldia formulats en les últimes setmanes. I, per últim, també es preveu que el grup d’Esquerra Republicana presenti una moció sobre els casos de violència masclista amb presència d’animals domèstics. Tot i que no es preveuen més punts al plenari, la tònica habitual suggereix que es poden presentar diversos temes més a l’apartat de mocions d’urgència.\n← Les eleccions al Parlament de Catalunya es mantenen pel 14 de febrer\nS’instal·len plaques fotovoltaiques a dos equipaments de la ciutat →\nDiables preparen el Carnaval de Ripollet 2013\n17 de setembre de 2018 18 de setembre de 2018 Redacció\t0


Landhaus Kennerknecht Oberstaufen Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nIm Wurzach 1, Steibis, Oberstaufen, Alemanya, 87534 - Excel·lent ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Landhaus Kennerknecht\nAl visitar Oberstaufen, vosté es sentirà com a casa a Landhaus Kennerknecht, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Landhaus Kennerknecht asseguren una estada plaentera als seus clients. L'hotel ofereix magatzem d'equipatge, instal·lacions per a reunions i banquets , servei de bugaderia, servei de llançadora, àrea de TV/saló compartit per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara balcó/terrassa, llits extrallargs (> 2 metres), telèfon, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, plat de dutxa per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com sauna, esquí, massatge, jardí. Landhaus Kennerknecht és una elecció inteligents per a viatgers a Oberstaufen, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.


NO HI HA OUS - VIVÈNCIES: de desembre 2018\nLa Capriata - Bologna\nCom ja he explicat en el post anterior, vam anar el passat 15/12/18 a sopar a Bologna!!\nAlmenys esta era la tonteria que vam dir...jeje!!\nUn finde express per Bolònia van donar per sopar i per alguna cosa més!!\nVos deixo el post del finde aquí: BOLONIA EN 20 HORES\nErem 17 persones, i per supost teníem que buscar alguna cosa des de casa per a sopar, no mos podíem presentar un dissabte tots junts per menjar a qualsevol lloc!!\nDe les recomanacions via web, via amics...i treient als que no me van contestar, i als que no tenien la disponibilitat en reservar aquell dia...va sortir aquest restaurant: LA CAPRIATA.\nUbicat al Passatge Corte Isolani, entre l'Strada Maggiore i la Piazza Santo Stefano.\nVaig pactar un menú tancat. Era un dels restaurants que més representava la cuina bolonyesa.\nHe de dir que no va complir amb les espectatives que jo tenia d'un restaurant...pel que fa a servei...estos italians del nort són molt bordes...ja que també ens va passar lo mateix abans quan vam fer el vinito a Le Stanze.\nCom a exemples de "borderia-bolonyesa-capritiana" vaig a fer-vos un petit resum:\nBronca-1: Hora d'arrivada: vaig dir sobre les 21.30. Vam estar tots a les 22.00. Ens van renyir com a xikets...\nBronca-2: Plats a taula: el menú consistia en un antipasti (entrant), un primer i un segon plat per a cadascú. Per tal de poder tastar-ho tot, vam demanar totes les eleccions...i a l'hora de fer el passe a taula, vam suggerir de ficar-ho tot al mig, i que ens portin plats buits, i així ja natros anavem tastat. Se van enfadar...\nBronca-3: Vi: en el menú entrava una ampolla de vi per cada 4: un blanc Chardonnay i un negre de la DO Romagna de la zona. Quan vam demanar més ampolles, ens van dir que tenia que ser extra, però amb molt mala llet.\nBronca-4: Timings i factura: A les 23.50 baixa un cambrer dient que en 10 minuts teníem que pagar i marxar.\nBronca-5: Pagar: No ens van deixar que casacú pugués pagar la seva part, com aquí a les espanyes fem: Volien el total de la factura.\nJo penso, i ademés és real: que aquí per les nostres terres de les 5 bronques ninguna ens l'haguessin fet.\nAquí pot ser estem més professionalitzats o més dedicats al turisme, i aquestes coses les tractem millor!!\nDesprés de llegir bastant sobre la gastronomia de Bologna, tinc que dir que aquest restaurant és un dels que cuinen quasi tots els plats, i ademés la fan bona. Així que bona elecció!!\nFora al Passatge abans d'entrar a La Capriata\nJa sentats esperant la "jalandra"\nJa un cop dita la meva crítica, passo a ensenyar-vos el que vam menjar.\nS'ha de dir que a excepció dels segons, tot estava molt bo.\nAquest era el menú que em van sugerir:\nNota 1: cada plat estarà escrit amb italià, i posteriorment amb los nostre idioma.\nNota 2: els plats característics del país Italià, tindran una breu explicació o un link\n1. Tortino di melanzane con pesto di basilico e mandorle tostate\nPastís d'albergínia amb pesto d'alfàbrega i ametlles torrades. Molt sabrós.\nTortino di melanzane con pesto di basilico e mandorle tostate\n2. Crescentine con selezione di salumi\nEl crescentine és una mena de bunyol, que és molt típic de Bolonia, com un snack, i que es treu per acompanyar als embotits .\nEls embotits són molt típics en la cuina bolonyesa.\nCrescentine con selezione di salumi\n3. Flauta SPINACI amb fondue de parmesà i reducció balsàmica de Modena\nFlam d'espinacs amb fondue de parmesà i reducció balsàmica de Modena. Ni m'agrada habitualñment els espincas, ni el vinagre balsàmic...doncs be: em va "enxisar" el plat...quines coses...\nFlan di SPINACI con fonduta di parmigiano e riduzione di balsamico di Modena\n4. Tortelloni di zucca con crema di mascarpone e pinoli tostati\nTortelloni de carbassa amb crema de mascarpone i pinyons torrats\nEls tortelinis són una pasta originària de Bologna. Per més info: TORTELINI\nCòpio/pego una de les teories de l'origen del tortellini....\nL'origen dels tortellini està envoltat de diverses llegendes. Una d'elles conta que aquest plat va nàixer en Castelfranco Emilia, província de Modena. Una nit durant un viatge, Lucrècia Borja es va allotjar en una taverna del poble, i el propietari es va veure captivat per la seua bellesa i no va poder resistir la temptació d'espiar-la per l'ull del pany. La llum dins d'aquesta provenia d'unes poques veles, pel que l'atrevit taverner només va poder veure el llombrígol de la dama. Aquesta pura i innocent visió va ser suficient per a produir-li un èxtasi que li va inspirar la creació dels tortellini eixa mateixa nit. En altra versió similar, la inspiració s'atribueix a un cantiner que -també per l'ull del pany- espia a Venus que espera en l'habitació al seu amant Júpiter.\nTortelloni di zucca con crema di mascarpone e pinoli tostati\n5. Lasagne verdi alla Bolognese\nLasanya verd bolonyesa.\nIgual que els tortellinis, la lassanya es originària de Bologna. A aquesta terra, són molt càrnics, i van inventar la mortadela i la pasta amb carn (tortellinis i lassanya)\nPer més info premeu aquí: LASANYA\n6. Gramigne con salsiccia\nGramigne amb salsitxa\nGramigna és un tipus de pasta.\nHe estat buscant variants de pasta, segons forma, tubular, de filament, de cinta, micro pasta, facides, irregulars...hi han més de 50...innumerables!!\nVos passo este link del tipus de pastes sols per a que flipeu: TIPUS DE PASTA\nLa gramigna és un tipus de pasta recargolada, que mesclada amb la salsitxa, també és un plat de la cuina bolognesa\nGramigne con salsiccia\n7. Tagliatelle al ragù Bolognese\nTagliatelle amb ragù bolonyès\nEl ragú és una preparació típica de la cuina italiana, que consiteix en coure la carn, estofant-la amb els seus propis sucs\nEl ragú alla bolognese és la que coneixem com a salsa bolonyesa (copio/pego de la viquipedia)\nLa salsa bolonyesa és una salsa de carn picada i sofregit molt comunament usada per a acompanyar pastes o, a Itàlia, també a la polenta. És una salsa espessa, de color roig, molt emprada en les comarques properes a Bolonya, on duu el nom ragù com deformació del francès "ragoût".\nA l'octubre de l'any 1982, una delegació de Bolonya que representava l'Accademia Italiana della Cucina va dipositar a la Camera di Commercio Industria Artigianato e Agricoltura di Bologna la recepta oficial del ragù bolognese, amb l'objectiu de garantir la continuïtat i el respecte de la tradició gastronòmica bolonyesa a Itàlia i en el món.\nEls seus ingredients principals són carn picada de vedella o de bou, ceba i tomàquet (tot això en forma de salsa de tomàquet). Segons les diferents receptes és possible trobar a més pastanaga, pebrot, api, all, vi blanc o negre, fines herbes i espècies vàries.\n8. Cotoletta alla bolognese\nLa Cotoletta és un filet de vedella arrebossada. El més famós és la Cotoletta alla Milanese, que és per a natros l'escalope rebossat tradicional.\nMés info de Cotoletta aquí: COTOLETTA\nA Bologna tenen una cotoletta pròpia: amb prosciutto i parmesà, He trobat un blog italià on ho expliquen foça be: COTOLETTA ALLA BOLOGNESE\nVindria a ser una desconstrucció del Cachopo...jeje!!!\n9. Arrosto di Mora Romagnola\nL'Arrostro és un rostit, generalment de carn de porc.\nLa Mora Rimagnola és un tipus de porc autòcton de la regió Emilia-Romagna, d'on és Bologna la capital. Per més info: MORA ROMAGNOLA\nHi ha que dir que va ser el primer plat fluix respecte als que havíem tastat!!\n10. Arrosto con salsa di Friggione\nUn rostit de carn de porc amb sals di Friggione, una salsa original de Bolonia:\nEl friggione és una especialitat boloñesa tradicional, és una salsa substancial feta amb cebes blanques i tomàquets pelats.\nLa friggione es considera una recepta relament històrica, tant que la recepta original es conserva a la Cambra de Comerç de Bolonya, un privilegi reservat només per als tortellini, tallarines i ragù més populars.\nLa preparació de la salsa és realment molt simple, una mica més de preparació, a causa del temps de maceració, per tant, es recomana preparar-la la nit anterior per al dia següent.\nVos deixo una altra entrada d'un blog italiàs: SALSA DI FRIGGIONE\nJuntament amb el plat anterior, un dels més fluixos en la degustació. Aquí seria llom de porc amb sals ade tomàquet i ceba tendra....jeje!!\nArrosto con salsa di Friggione\n11. Crema Mascarpone\nDoncs això, una crema de mascarpone.\nEl mascarpone és un formatge de llet de vaca del nort d'Italia: Llombardia. Es un formatge fresc, elaborat amb la crema de llet, nata i àcid cítric o acètic. És molt utilitzat per fer el tiramisú, i per acompanyar al panetone.\nAl no ser un formatge produït amb quall, és molt usat en la cuina vegetariana.\nE. ELS VINS:\nEl vi negre va ser un Mastalso Romagna Sangiovese Superiore del 2015, i el blanc era un Chardonnay de les Terres de Sicilia...\n...i aquí vos deixo el menú a la italiana manera...\nPublicat per Ramon Adell a 14:08 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: - Italia, Bologna, Critica Negativa, Preu 25-40€\nBologna en 20 hores...\nDoncs això....BOLOGNA EN 20 HORES!!!\nTot comença com una tonteria, en anar a sopar a algun lloc els comanys de feina d'ARTCLINIC....\nI vam acabar anant 17 persones a passar un cap de setmana a Bologna el 15-16 de Desembre de 2018...\nVa ser Bolonia simplement perquè era l´únic (o dels pocs vols) que sortien de València en dissabte i tornaven en diumenge.\nAixí que el cap de setmana passat vam fer la "BONICA-TONTERIA" de marxar tots a sopar a Bologna...jeje!!\nUns vam anar des de València (13) i els que viuen a Tarragona (4) des de Barna.\nAquí vos deixo un petit resum de lo que va donar de sí el "finde-express-bolonyés"...\n09:00. Concetració al Moustache...encara que ningú va arrivar a hora...\nFoto grupal en los bocates ja a la bossa....\nRises varies....i mooolt impuntuals sortim cap a l'aeroport de València!!\nAnem justos de temps, si mos passa alguna cosa, se mos complicarà una mica més....\nA falta de 50-60km....BOOOOOM!!! Explosió a la roda del copiloto del meu cotxe!!\nAu, a parar, i canviar la roda tant ràpid com puguem.\nAfegim un nou problema, roda de cortesia, que sols es pot anar a 80km/h, amb la qual cosa farem l'arrivada encara més tard...\nBueno...ja no podria ser pitjor...\nDoncs SI!! Parada a mig autovia per accident...5-10 minutets més perduts.\nAnem ja a contrarellotge....i a 80-90km/h...buff!!\nAl final, aconsenguim arrivar a tant sols 35 min abans del "despegue"...\nContents, marxem cap a la terminal, amb cara de satisfacció perquè fins a aquell moment, ningú va dir res, però ningú ho tenia clar...i tots 4 pensavem que podria empitjorar la situació.....jajaja!!!\nPer fi a l'aeroport....\nJa dins de l'aeroport, i mentres la gent feia la cua i anava entrant a l'avió, natros dinavem....jijiji!!\nI au, ara si...cap a l'avió....\nA l'altura de Niça es pot contemplar el fantàstic paissatge conjunt de mar, costa i montanyes nevades....\nMar, núbols, terra, montanya i neu...\nA Gisela li toca sentar-se en una xica que tenia pànic a volar...al final....\nCom a teràpia, es veuen tot l'alcohol que disposava Ryanair a la bodega....i a Sandra li va desaparèixer l'atac de pànic en un plis-plas...jeje!!\nAjudnat a la del pànic\nJa un cop aterrats, en un parell de transfers ja pactats, anem cap a l'Hotel Palace\nCheck-in's de cadascú. Hotelet mooooolt moooolt bàsic, però cèntric!\nAu...tarde per a voltar-la per Bologna.\nAmor o fred? Amor i fred...jeje!!\nComencem per un dels 7 secrets que té la ciutat.\nA la Piazza del Nettuno està l'escultura més famosa de tota Bolònia. Es va fer al 1563, i el papa d'aquella època al vore que "els atributs" del Deu del Mar qie eren massa grans...va decidir restringir-li el tamany...\nL'escultor, per a burlar-se d'ell, va dissenyar un efecte òptic: en un punt de darrere de Neptuno, es pot vore com la ma estesa està a l'altura adecuada...i fa d'un bon penis...jeje!!\nEl Deu Neptú i la seva ma...\nSense ma....i amb la ma....!!!\nMa o penis?\nDesprés ja a a la Basílica de San Petronio, església principal de la ciutat, on amb 132m de llarg i 60m d'ample és la quinta església més gran del món. De fet volia ser la més gran, però des del Vaticà ho van prohibir. San Petronio és el patró de Bologna.\nSi us fixeu, encara està per acabar com podeu vore a la foto...\nA la mateixa Piazza Maggiore, al Palazzo del Podestà, hi ha un dels altres secrets de Bologna: l'Arc dels Susurros:\nConcretament has d'acudir als pòrtics del Palazzo del Podestà i cercar, sota la Torre dell'Arengo, les estàtues de Sant Doménico i de Sant Petroni, patró de la ciutat. Si parles de cara a la paret sota la figura d'un dels dos sants, el sostre voltat fa que la teva veu se senti perfectament costat de l'altre, tot i trobar-se en cantonades oposades. D'aquesta forma els capellans de l'època podien confessar als leprosos a metres de distància sense por de contagiar-se.\nCarmen explicant alguna cosa a Gis...\n...i Gis escoltant-la...\nDesprés ja cap a uns del símbols més importants: Les Torres de Bologna!!\nJa hem fet gana\nAl segle XII-XIII Bologna es va construir unes 80-100 torres, simbol de poder i defensa de cada família...\nAra sols queden 2:\n- la Garisenda: torre inclinada a l'igual que la de Pisa, amb 48 metres d'altura. També és molt famosa per ser citada per Dante, en la Divina Comedia.\n- la Asinelli: torre amb 98 metres d'altura, en la que avui és pot pujar. Malaugradament, no vam tindre temps l'expedició de València per falta de temps...\nSi que van poder a l'endemà els de Barcelona, que volaven més tard.\nAquí vos deixo una foto d'ells, on es veu el magnífic skyline de la ciutat, i lo petit que es veu la Garisenda...\n50 metres de diferència...\nAra ja a tastar la gastronomia bologniana....\nTenia recomanat menjar la millor pizza al taglio: al costat de les dos torres: Pizzeria Due Torri\nAllí va ser el lloc de reunió, ja que alguns anaven molt ràpid i no van esperar a la resta (per exemple...jo mateixa...jeje)\nUns talls de pizza molt bons...i unes birres italianes...en un fred que ja es començava a notar....\ncontra el fred...birres italianes...\nI d'allí, a passejar per la zona. Anem per la zona esquerra de la basílica, coneguda com el Quadrilatero, un laberint de carrers on abans estaven tots els gremis: artesans, fusters, orfebres, carnicers, pelleters, barbers, salarolis (treballadors que salaven la carn), etc...\nAra és la zona més gastro, on està el famós Tamburini, la tenda més antiga i famosa on es pot comprar els raviolis i la mortadela més famoses de tota la ciutat.\nRubies al Tamburini\nI a pegar voltetes pels carrers, fins al Mercato di Menzo, antic mercat, que com en altres ciutats, s'ha conventit en un lloc gastronòmic.\nMercato Di Menzo pre-Nadal\nFoto Gis a la resta\nFoto que mos fa Gis....jeje!!\nFoto la resta a Gis\nTornem al centre per completar l'expedició amb els de Tarragona que faltaven, que volaven més tard.\nBuscant als de Tarragona....\nD'allà cap a Archiginnasio, antiga seu de l'Universitat de Bologna, la més antiga de tot occident, de 1088.\nPrimera (i crec qeu única) foto grupal!!\nArtclinic a l'Archiginnasio\nEncara que les cambres estaven tancades, es podia visitar els passadissos principals. Molt molt xulo!!!\nAllí vam poder vore la primera orla a una de les pareds, on estava el nom d'un dels nostres metges, que es va llicenciar a la segona promoció de l'apertura de la facultat de medicina...jajaja!!\nBuscant l'orla perdida de la segona promoció de medicina...\nI ara ja que estem tots, a fer el vinito!!\nAnem a l'altra banda del centre, a la zona Universitària: a Le Stanze: una antiga capella transformada en un local de copes!! Molt bonic, tot i que l'atenció per part del personal era una mica "borde"....\nSegona foto grupal\nCopes de vi en una capella...fantàstica foto...\nI ara ja a sopar!!\nAnem a La Capriata, restaurant ubicat en el passatge Corte Isolani, entre l'Strada Maggiore i la Piazza Santo Stefano.\nTeniem un menú tancat. He de dir que no va complir amb les espectatives que jo tenia d'un restaurant...pel que fa a servei...estos italians del nort són molt bordes...\nAquí vos deixo el link del post del que vam menjar: Ristorante La Capriata.\nFora de La Capriata....\n....ja dins de La Capriata a punt de sopar...\nTenia pensat fer una copa al mateix passatge (al K-Factory), però estava ple...\nAixí que cap a la zona universitària, darrere les dos torres, a fer uns cubates...\nLes nostres xikes wapes causant "furor" per Bolonia...\n...i fent el baile que a partir d'ara lo peta en Bolonia...\nI d'allí, uns quants retirant-se, uns quants seguint allí, i els més canyeros buscant més marxa techno....jeje!!\nAbans de marxar cap a l'hotel, selfie amb la Torre Garisenda...\nSelfie molt xula\nMatí de compres, i voltetes varies...tos "despirgolats"\nAnem a fer cua per pujar a la torre Asinelli, però l'hora que ens donaven no ens permitia pujar....au adeu torre....quan tornerem, pujarem!!\n...pos a "crompar" parmesà, mortadela i tortellini...al Tamburini...que obrien en diumenge...tat germana?\nGis pensant en foter-s'ho tot...\nCadascú a la seva bola, jo me faig l'última foto amb Neptu!\nAdeu Deu Neptu!!\nAnem també a vore la Basílica de San Francesco....enorme....graaan!!!\nCarmen i Amanda compren figuretes a un mercat de Nadal que havia ahí dins...\nTambé passem per la pastisseria més antiga de tota Bolonia: Gamberini\nI d'allí, que faltava poc, uns quants vam anar a vore un altre dels 7 secretes de la ciutat: La Finestrella\nBolonia anys enrere es va construir canals per poder transportar mercaderia i fer girar els molins dels tallers.. Incús va ser coneguda com la Piccola Venezzia.\nEn un dels canvis urbanístics van ser soterrats, i convertits en pas de clavegueres.\nPerò un d'ells va sobreviure i es pot contemplar a través d'una finestreta.\n...dins la Finestrella...\nMos queden 20 minuts abans de marxar cap a l'aeroport....temps més que suficien per fer uns formatgets i vinets...al Carrer Coito...jeje!!\n...on trobem un local la mar de mono: Borgo979\nAllí els agafa un atac d'amor als jefes...jeje!!\nTortolitos a la vista...\n...i ja fem els formatge i vinets...amb foto "postureo" inclosa....\nCheee que bo!!\nVos deixo també el post del puesto: Borgo979\nTots contents..i a contrarrellotge!!\nJa cap a l'hotel, passant per la Catedral....\nCatedral amb butafumeiro a la dreta\nI ja a l'aeroport a comprar cosetes...samarreta del Bologna FC per a Ramon Jr...\n...i samarreta de Ducati per a Ramon gran....\nCheee açò deu còrrer amuntóoo!!\nVol de tornada sense incidències....\nNota: Gisela no ha trobat a ninguna companya fer fer cerveses ni gintonics...jeje!!!\nUn cop a València, tots cap a casa, a excepció de la nostra expedició, on vam anar a un centre comercial per arreglar la roda que vam punxar el dia abans...\nRoda reventada....au!! a comprar una de nova...bueno...pel tema dels dibuixos del neumàtic...dooooos!!!!\n"pa vernos matao..."\n45-60 minuts per fer l'operació...temps més que suficient per fer visitar el centre comercial...\nBonaire en Nadal...\nEstem per anar de compres o fer unes cervesetes....\nSempre hi ha algo per celebrar\nMos decantem per la segona opció...jeje!!\nI unes tapetes....\n...i per menjar...\nI ja amb les rodes noves cap a casa...??\nPos NOOOOOOO!!!! encara teníem el cumple de Marina per celebrar, que mos fa 15 anys!!\nAixí que a seguir en los "brindis"....jeje!!\nBrindis per Marina!!\nFelicitaaaaats fillola wapa i als papis i germana!!\nDoncs tot això....VIATGE EXPRESS A BOLOGNIA!!\nOn hem xalat, hem rigut, i ens ho em passat molt be!!\nHa segut una experiència que, segurament amb aquest format de treball i esbarjo....repetirem!!!\nGRÀCIES A TOTS ELS 17!!\nSOU MOLT BONA GEEEENT!!!\nPublicat per Ramon Adell a 5:01 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: - Italia, Artclinic, Treball, Vacances, Viatge


Pulsacions per minut, quines pertoquen i com reduir-les\nLes pulsacions són importants.\nRedacció / Ferran Pous (interactiu) 18 de novembre de 2020 (15:41 CET)\nEn funció de l’edat i de l’activitat que estiguem fent, les pulsacions per minut seran més altes o més baixes\nLa freqüència cardíaca és el número de vegades que el cor batega per minut. La velocitat d'aquests batecs varia en funció d'una resposta emocional, quan ens sentim amenaçats o com a resultat d'una activitat física. Pel que fa a la freqüència cardíaca en repòs, és aquella que tenim quan estem relaxats.\nÉs convenient saber quines són les pulsacions normals per edats per descartar qualsevol possible anomalia o malaltia. Ara bé, es tracta d'una simple referència per identificar certes patologies, però no totes. I és que una freqüència cardíaca normal, evidentment, no garanteix que una persona estigui completament sana. La freqüència cardíaca en repòs va disminuint a mesura que passen els anys. Els següents serien els valors normals per edat:\nTenir les pulsacions sota control és bàsic per minimitzar el risc de patir dolències cardíaques. Evidentment, quan fem exercici el ritme del cor augmenta i, per tant, els batecs així ho indicaran. De totes maneres, existeixen algunes tècniques si el nostre objectiu és baixar les pulsacions en repòs. Una de les maneres més efectives d’aconseguir-ho és practicar la relaxació, les tècniques de respiració profunda i la meditació. D’altres troben útil anar a fer una passejada a la natura o practicar entrenaments de mindfulness. Una dutxa o bany calent també pot ajudar. Tot això pot anar en benefici d’un ritme més tranquil per al nostre cor, però segurament són els exercicis de cardio els que ens ajudaran a notar més el canvi.\nTot i que l'entrenament de força també enforteix el cor, l'exercici cardiovascular té efectes més prolongats i, amb el temps, augmenta l'eficiència del cor per regular el flux sanguini i distribuir l'oxigen. Alguns estudis diuen que l'exercici aeròbic prolongat afecta el nervi parasimpàtic, augmenta el volum de la apoplexia i disminueix la freqüència cardíaca en repòs. L’alcohol i el cafè en quantitats generoses, en canvi, l’augmenta.


Il Piccolo Verde Terranuova Bracciolini Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 66 allotjaments a Terranuova Bracciolini.\nPiazza Trieste 1, Terranuova Bracciolini, Terranuova Bracciolini, Itàlia, 52028 - Veure al mapa\n"Perfect host, perfect room, perfect breakfast !"\nAl visitar Terranuova Bracciolini, vosté es sentirà com a casa a Il Piccolo Verde, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Terranuova Bracciolini. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com magatzem d'equipatge, transport hotel/aeroport, servei de llançadora.\nL'ambient de Il Piccolo Verde es reflexa en cada habitació. calefacció, escriptori, balcó/terrassa, ventilador, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com jardí. Il Piccolo Verde és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Terranuova Bracciolini.\nTots els tipus de viatgers (174) Parelles (75) Viatgers en solitari (48) Famílies amb infants petits (24) Famílies amb infants grans (8) Grups (19)


Girona, “David” en una lliga de gegants – exit21.org\nHi ha un equip determinat que sense tenir grans figures d’elit ha sabut trobar el seu lloc en l’anomenada lliga de regularitat. Estic parlant del Girona F. C. Aquesta és la seva primera temporada a la màxima categoria, el que fa que el club català segueixi somiant amb tot el que fins a la data va aconseguint (no hi ha qui oblidi la seva proesa en guanyar al mateix Reial Madrid a Montilivi).\nIgual per això es coneix al Girona F.C. com el “David” en una lliga de gegants. Sens dubte, està sent un dels “equips revelació”. La humilitat, coratge i valentia l’ha portat a ser on és: a la zona tranquil·la de la taula.\nExhibició i golejada als canaris\nEl Girona que dirigeix Pablo Machin segueix el seu camí guanyant els seus partits (o almenys els que els deixen) ja que va començar l’any perdent a Mestalla contra el València. Però aquesta setmana rebien a la U.D. Las Palmas i es van donar un homenatge davant el seu públic, amb un d’aquells marcadors dels que no s’obliden (6 a 0).\nAquesta exhibició i golejada va deixar als visitants més enfonsats si cap del que ja estaven; alhora que els catalans feien història amb un resultat voluminós que el situa en les posicions properes a les competicions europees.\nSegur que aquest seria també un altre gran repte per als homes de Machín i el millor colofó als seus 87 anys d’història. Segurament, fins als més grans del lloc haurien de fregar-se bé els ulls si aconsegueixen aquest miracle. Dit de passada,\nseria també tot un orgull per al futbol català.


Les rocamboles de la Sabrina - Diari de Girona\nLes rocamboles de la Sabrina\ncallahan ruiz 30.07.2016 | 08:08\nHo estàveu esperant: l'Andrés Velencoso ja té el seu propi gelat. L'invent ha estat obra, naturalment, del petit dels germans Roca, en Jordi, el senyor de les postres, des de la seva coneguda marca de gelats. Des de la irrupció del mític Frigopie, allà pels vuitanta, que ningú es prenia amb tant d'humor el món de la gelateria. Sí, humor, perquè si no té prou conya anar pel carrer llepant el cos despullat d'en Velencoso, que corri a veure el seu vídeo promocional que ja circula per internet, que fliparà mandarines, o més ben dit cocos, que és el gust que destil·la el gelat en qüestió. El filmet és una mena de versió soft de l'impagable migmetratge Kung Fury, amb tot de referències a les buddy movies dels vuitanta i a la seva inesborrable estètica, amb llums de neó, camises hawaianes, algun cul femení més que gratuït movent-se alegrement, i fins i tot amb l'aparició estel·lar de la motorista del mític perfum Jacques, que, després de tant de temps buscant-lo sense resultats, decideix canviar d'objectiu. I per rematar-ho, el nom: Velencoco, un joc de paraules d'aquells que et deixen amb cara de What the fuck. Humor de filòleg, que diríem.\nAmb ingredients com aquests és difícil no caure en la temptació de llepar els pectorals, les natges i el prominent paquet a aquest petit four albí fet a imatge del model de Tossa de Mar, les coses com són. Jo, que si em venia de gust prendre un gelat, encara avui buscava a les cartes dels xiringuitos un Colajet, un Calippo o un Popeye, estic a un pas de passar-me al Velencoco. El cert és que la marca no pot negar l'esperit freak i burlesc, totalment palpable en altres dels seus productes, com el del nas del mateix Jordi Roca, el del cap de Darth Vader o la mà de Joc de trons, però és que això d'en Velencoso és ja d'un altre nivell.\nDeia Jules Verne que «tot el que una persona pot imaginar, altres ho poden fer realitat». En Jordi, però, sembla d'aquells privilegiats que no entenen una cosa sense l'altra. Podríem dir que els seus gelats estan fets amb el material en què es construeixen els somnis, o les anades d'olla, que pel cas és una mica el mateix. Ara només espero i desitjo que un dia faci realitat el somni que molts tenim de llepar els pits a la Sabrina Salerno, la del Boys, boys...! La filla més voluptuosa que ha parit mai Gènova va generar, amb les actuacions del seu hit, un trauma infantil a tota una generació que va significar, a més, iniciar de manera accelerada, i amb més pena que glòria, l'adolescència d'una època en la qual es follava menys que a la sèrie The Walking Dead. Un gelat, avui, amb la forma de les mamelles d'aquella Sabrina, ens ajudaria a molts a superar aquest trauma mig ocult i inconfés. I si pogués ser amb gust de meló i els mugrons amb un toc cirera, ja seria la pera. I de nom proposo «Les Rocamboles de la Sabrina». Sona tot molt tronat, ho reconec, molt rocambolesc. Però ja seria una mica això, no?


Projecte K - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nOperació K , o Projecte K , va ser una sèrie de 5 proves nuclears a gran altitud efectuada per la Unió Soviètica durant la dècada del 1961 i 1962. El seu propòsit era provar l'eficàcia dels míssils anti-balístics SA-5 Griffon del sistema antimíssils experimental RZ-25 i la seva resistència davant les explosions nuclears properes. Van ser creats cinturons de radiació artificials i es va mesurar la seva effecto.\nLes cinc proves van ser: \nK-2 Test #127 1961.10.27 1,2 kt 300 km\nK-1 Test #128 1961.10.27 1,2 kt 150 km\nK-3 Test #184 1962.10.22 300 kt 290 km Pitjor efecte EMP\nK-4 Test #187 1962.10.28 300 kt 150 km\nK-5 Test #195 1962.11.01 300 kt 59 km\nEn cada prova es llançava un parell de míssils R-12 des del complex de proves de Kapustin Iar, a gran alçada sobre el rang de proves de míssils antibalístics Sary Shagan al Kazakhstan. El primer míssil portava una ogiva nuclear. El segon porta sensors per avaluar els efectes de l'explosió del primer míssil i actuar com un blanc per als míssils antibalístics s'estaven provant.\nLes proves van ser dutes a terme en el marc de la carrera armamentista entre la Unió Soviètica i els Estats Units, i de forma paral·lela a la carrera espacial.\n3 K-1 i K-2\nLa proves estaven destinades a demostrar la seva defensa anti-míssils balístics que suposadament protegirien a les seves ciutats principals en cas d'una guerra nuclear. Els pitjors efectes d'una prova nuclear soviètica de gran alçada van ocórrer el 22 d'octubre de 1962 (durant la Crisi dels míssils de Cuba), en l'Operació K, quan un cap nuclear de 300 kilotones va detonar a l'oest de Jezkazgan (també anomenat Zhezqazghan) a una altitud de 290 km (180 milles) 11 minuts després del llançament. La data de la prova no va ser triada de forma casual. En primer lloc pot ser vista com una resposta a la prova Star Fish Prime, i en segon lloc va ser sincronitzada amb el llançament d'un coet Cosmos-11. Els científics soviètics van instrumentar una secció de línia telefònica de 570 quilòmetres (353 milles) a l'àrea afectada per la detonació a fi de mesurar els efectes del pols electromagnètic (PEM).\nK-1 i K-2[modifica]\nEl 27 d'octubre es van realitzar les dues primeres proves del programa.\n« El 27 d'octubre 1961, mentre estàvem a l'aeroport, vam ser testimonis de les proves nuclears a gran altitud gairebé sobre els nostres caps en alt en el cel era d'un flaix de gairebé il·luminar la zona zona que envolta a cap de les ones de xoc, ni tan sols els efectes de so no ens sentim. »\nEl 22 d'octubre de 1962 es va realitzar la tercera prova nuclear "K". Des del cosmòdrom de Kapustin Iar va ser llançat el míssil R-12, que després d'11 minuts de vol va detonar la càrrega de 300 kt a una altitud de 290 km sobre Sary-Shagan. La prova va coincidir amb el llançament del satèl·lit DS-A1 (Kosmos-11), el qual va ser dissenyat per estudiar la radiació de fons natural de l'espai proper i l'estudi de la radiació produïda per les explosions nuclears a gran altura. El satèl·lit va ser llançat des Kapustin Iar dos dies abans, el 20 d'octubre.\nEl 28 d'octubre es va conduir una quarta prova. La prova seria idèntica a la K-3. El coet R-12 carregat amb l'ogiva de 300 kilotones va enlairar des Kaspustin Iar a les 7:30. A les 7:37:17 un coet R-9 va ser llançat des de Baikonur, i novament va fracassar. Assolida una alçada de 20 m es va perdre el control de la cambra de combustió 2 de la primera fase, precipitant el coet a terra. Els llançadors N° 5 i N° 13 van ser greument danyats per l'explosió. Finalment, a les 7:41, va ser detonada la càrrega sobre Sary-Shagan a una alçada de 150 km.\nL'última prova de la sèrie, K-5, es va dur a terme l'1 de novembre de 1962. En el seu llibre "Coets i persones", el soci de Serguei Koroliov, B. E. Chertok, assenyala que la prova va coincidir amb el llançament d'un coet Mars-1 des de Baikonur.\n« L'1 de novembre [de 1962] va ser un dia fred i clar, bufava un fort vent des del nord. Al principi, s'estava preparant el llançament per a la nit. Vaig córrer a la cabina després del sopar, vaig encendre la ràdio, em vaig convèncer que estaven funcionant totes les bandes. A les 14 hores, 10 minuts (d'ara endavant, hora de Moscou -. Autor) era hora de llançament a la cabina i vaig esperar el temps condicional. A les 14 hores, 15 minuts, sobre el sol brillant al nord-est va aparèixer un segon sol. Va ser una explosió nuclear a l'estratosfera - una prova d'armes nuclears sota el codi K-5. L'esclat va durar una fracció de segon.\nL'explosió de la càrrega nuclear del R-12, a una altitud de 60 quilòmetres es va fer per provar la possibilitat de posar fi a totes les formes de comunicació. Al mapa el lloc de l'explosió va ser a 500 quilòmetres. Tornant ràpidament al receptor, jo estava convençut de l'eficàcia de l'experiment nuclear. En totes les bandes hi havia un silenci total. La comunicació es va restablir després de poc més d'una hora.\nEl llançament de la Mars es va dur a terme a les 19 hores i 14 minuts.\nEl PEM va fondre els 570 quilòmetres de línia telefònica monetoreados amb corrents mesures entre 1500-3400 amperes durant la prova del 22 d'octubre de 1962. La línia telefònica monitoreada va ser dividida en sub-línies de 40 a 80 km de llarg, separades per repetidors. Cada sub- línia estava protegida per fusible si per protectors de sobretensió a gas. El PEM de la prova del 22 d'Octubre (K-3) va causar que s'incendiessin totes aquestes proteccions incloent la línia telefònica de 570 km. A més va causar un incendi que va destruir la central elèctrica de Karaganda, i va interrompre 1000 km (620 milles) de cables subterranis entre Akmolà (actual Astanà) i Almati .\nEl Tractat de prohibició parcial d'assajos nuclears es va aprovar l'any següent, posant fi a les proves nuclears submarines, atmosfèriques i exoatmosfériques.\nAquest mapa del Kazakhstan mostra la trajectòria de vol dels míssils R-12 (en blau) que transportaven el cap nuclear durant l'Operació K.  Els míssils nuclears van ser llançats des del Cosmòdrom de Kapustin Iar a l'est de Volgograd (abans Stalingrad), a la part superior esquerra del mapa. L'esclat de color vermell en la trajectòria de vol a l'oest de Zhezqazghan és el lloc de la detonació de la prova nuclear K-3 (prova N.° 184). Les ubicacions de les detonacions de les altres proves no s'han donat a conèixer, però a partir de les altituds de les detonacions publicades i la física de base, se sap que les altres detonacions van tenir lloc al llarg de la trajectòria de vol designada entre el lloc de la detonació de K-3 i Saryshagan (a l'extrem oriental de la trajectòria de vol). El dany en la línia telefònica instrumentada provocat per la prova de K-3 va ser des Zhezqazghan través de Karaganda (Karaganda), cap al nord de Astanà (Abans es deia Akmolà, la capital del Kazakhstan) i va acabar en un lloc desconegut, al nord de Astanà.\nMalgrat que les armes utilitzades en l'Operació K van ser molt més petites (que les usades en les proves nord-americanes de 1962 (Starfish Prime), ja que les proves van ser fetes en una gran i poblada massa de terra (i també en un lloc on el camp magnètic terrestre era gran), el dany causat pel PEM resultant va ser molt més gran. Després del col·lapse de la Unió Soviètica, el nivell d'aquest dany va ser comunicat informalment a científics dels Estats Units. Existeix documentació científica formal d'alguns dels danys pel EMP al Kazakhstan, però segueix sent escassa en la literatura científica oberta.\nL'article de la IEEE de 1998, però, conté una sèrie de detalls sobre els mesuraments dels efectes EMP en la instrumentació de 570 km de línia telefònica, incloent detalls sobre els fusibles que es van utilitzar i també sobre dels protectors de sobretensió a gas que es van utilitzar en les línies de comunicació. D'acord amb aquest document, els protectors de sobretensió a gas van esclatar com a resultat del voltatge induït pel component ràpid E1 del PEM, i els fusibles van saltar com a resultat del component lent E3 del PEM, el que va causar corrent induït geomagnèticament en totes les sublínies.\nEl component lent E3 del PEM va causar interrupcions en els cables subterranis entre Astanà i Almati.\nCinturons de radiació artificials\nCosmòdrom de Kapustin Iar\nPrograma soviètic d'armes nuclears\n↑ Zak, Anatoly "The K Project: Soviet Nuclear Tests in Space, "The Nonproliferation Review, Volume 13, Issue 1 March 2006, pages 143-150 ~ db = all? content = 10.1080/10736700600861418\n↑ 2,0 2,1 2,2 2,3 2,4 Greetsai, Vasily N., et al. "Response of Long Lines to Nuclear High-Altitude Electromagnetic Premeu (HEMP)" IEEE Transactions on Electromagnetic Compatibility, Vol 40, No 4, November, 1998, ? tp = & arnumber = 736221 & isnumber = 15868 Error de citació: Invalid <ref> tag; name "greetsai" defined multiple times with different content\n↑ Vasilets, Witold. En l'interès de les proves nuclears (en rus).\n↑ A. Zheleznyakov, L. Rozenblyum. Notícies de l'espai («Новостей космонавтики»): Explosions nuclears en l'espai (en rus).\n↑ 5,0 5,1 5,2 http://nuclearweaponarchive.org/News/Loborev.txt\n↑ United Nations Economic Commission for Europe, Committee on Environmental Policy. "Environmental Performance Reviews: Kazakhstan. (First Review.)". 2000. page 78.  Retrieved 2010.01.31\n↑ Loborev, Vladimir M. "Up to Date State of the NEMP Problems and Topical Research Directions, "Electromagnetic Environments and Consequences: Proceedings of the EUROEM 94 International Symposium, Bordeaux, France, 30 May - 3 June 1994, pp. 15-21\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Projecte_K&oldid=19223777»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 21 nov 2017 a les 12:01.


Guanyadors 2n Concurs Captuframe - Associacions Platja d'Aro\nGuanyadors 2n Concurs Captuframe\nPublicat el Dimarts, 14 Gener 2014 13:28\nDues instantànies inspirades en els cartells originals del els pel·lícules Rec (1r Premi) i The Hobbit (2n Premi), guanyadores del 2n Concurs Captuframe de fotografia en homenatge al món del cinema, organitzat per l’Associació Arocinema amb la col·laboració de l’Ajuntament de Castell-Platja d’Aro. Les instantànies són una proposta de Tatiana Annaya i Maria Huete (Rec) i d’Helana Aguilar (The Hobbit), i que han obtingut una Càmera Polaroid Z 2300 (1r Premi) i una Càmera Polaroid CCiP3SV (2n Premi).\nLa convocatòria, oberta a tothom, proposa reproduir una escena o cartell d’una pel·lícula o sèrie de televisió, de qualsevol gènere i antiguitat, preferiblement de títol reconegut. El jurat, format pels fotògrafs professionals Lluís Català i Diego Espada, i el regidor de cultura de l’Ajuntament, David Prohias, han escollit les guanyadores entre una seixantena de propostes, que es poden veure ara al lloc web d’Arocinema, on alhora estan confrontades amb l’escena o cartell original.\nS’hi poden observar imatges inspirades en films de tots els gèneres, estils i temps, com ara The Black Dalia, Trainsotting, Old Boy, Game of Thrones, American Psycho, Amelie, Flashdance, American Beauty, Pulp Fiction, Jurassic Park, Sin City, Psicosis, The Silence of Lambs o Taxi Driver, entre d’altres. Arocinema també organitza el Concurs de Miniremakes, a la primavera, que proposa reproduir en tècnica lliure una escena, de no més de tres minuts, d’una pel·lícula o sèrie de televisió.\nTambé desenvolupa projeccions públiques i tallers de caire cinematogràfic als casals d’infants o la Biblioteca Mercè Rodoreda. L’estiu passat va organitzar, per primer cop, el Festival Desemboca Platja d’Aro 2013 amb un programa configurat per sessions de cinema a la fresca, una fira de col·leccionisme, concerts de formacions emergents durant la Festa Major, i la primera edició del FestiSurf Costa Brava, dedicat al surf-rock.


La cérémonie (1995) - Claude Chabrol\nMarc Ambit 30.12.10 Drama , Obra mestra Cap comentari\nUna família burgesa benestant de la Bretanya francesa -amb la Jacqueline Bisset al capdavant- contracta una minyona per ajudar-los a dur la casa. A partir d'aquesta premissa tan bàsica, Chabrol fila una lluita de classes atordidora, on els orígens ho són tot, en un crescendo inexpugnable que colpeix fins al darrer alè del film.\nLa minyona és analfabeta i intenta ocultar-ho tan com pot. I a Chabrol no se li acut una altra cosa que batejar-la Sophie, sabiduria en grec. Amb tot, la seva incorporació a la casa rutlla com la seda, no té queixa dels seus amos ni aquests d'ella. L'entrada en escena d'una particular treballadora de correus del poble, una espectacular Isabelle Huppert, de la que Sophie es fa amiga desfermarà els instints de classe d'ambdues faccions. Cada cop la Sophie es sent més inferior, alhora que la família vol sentir-se'n superior, manant-la, demanant-li de fer encàrrecs extra-laborals, volent-ne fer ostentació davant dels amics, etc.\nEls petits detalls, com grans de sorra en complexos engranatges, es van convertint en insalvables i cap als tres quarts del film, la situació ja no dona signes de fàcil solució.\nEn un excepcional guió teixit per capes i més capes d'intel·lectualitat gens dissimulada, cada escena dona pistes en un diàleg a dos bandes sense resolució final aparent. Chabrol no es mulla, tan sols exposa. O potser seria més just dir que es mulla -i molt- però per ambdues bandes.\nAmarga, contundent, desesperançadora. Tot això és aquesta imperdible obra mestra de Chabrol, cineasta irregular però que quan l'encerta, l'encerta de ple.\nQuè és allò que confereix al cinema el dret d’anomenar-se art? Una de les teories més populars és la que proposa que sigui la seva “espec...\nTron Legacy (2010) - Joseph Kosinski\nSummer Wars (2009) - Mamoru Hosoda


Alberto Guillén: “Amb els consells de l’app de BBVA, l’estalvi anual energètic pot arribar als 400 euros de mitjana”\nAlberto Guillén és responsable de productes digitals de BBVA a Espanya BBVA\nMillorar l’eficiència energètica i reduir el consum a les llars, nous objectius de l’app mòbil de BBVA, que compta amb una mitjana de 90 milions d’accessos mensuals. El 70% dels clients de l’entitat són digitals.\nQuè permet conèixer la nova funcionalitat de l’aplicació?\n— Amb la informació del consum dels rebuts de l’electricitat i del gas, que suposen al voltant del 30% de les despeses totals de la llar, i gràcies a l’analítica de dades, podem conèixer l’estalvi i, ben aviat, la reducció de diòxid de carboni que suposaria optar per solucions més eficients a la llar.\n— Un cop registrat l’habitatge a l’aplicació, i per reduir la factura de la llum, ens pot suggerir canviar bombetes LED, substituir els electrodomèstics que tinguin més de deu anys per altres de més eficients o canviar les finestres per altres que evitin la pèrdua de calor.\nI per poder estalviar en la factura del gas?\n— Pot recomanar canviar la caldera, si aquesta té més de deu anys, o adquirir un termòstat.\nAquestes actuacions tenen un cost...\n— Sí, però l’aplicació calcula l’estalvi què obtindrà el client si realitza el canvi d’un electrodomèstic com ara la nevera, que sempre està en funcionament, o d’un determinat nombre de bombetes de casa nostra, per exemple. En concret, l’aplicació indica la inversió a realitzar, quan podem recuperar-la, l’estalvi que suposa a llarg termini i també ofereix solucions de finançament.\nQuin estalvi que poden suposar aquests canvis?\n— Un consumidor gasta una mitjana de 1.400 euros a l’any en llum i gas. Això equival a 3.200 quilograms de CO2 emesos a l’atmosfera, que són els gasos emesos en un vol entre Madrid i Tòquio. Amb els consells de l’aplicació de BBVA, l’estalvi anual energètic pot arribar als 400 euros de mitjana.\nQuè ha de fer el client per accedir-hi?\n— Primer ha de tenir donat d’alta el seu habitatge com a patrimoni no financer a l’aplicació de BBVA. Després, pot accedir directament des de la seva posició global a patrimoni no financer o bé accedir a Valora Cases, clicar a Home Center i navegar per les despeses de llum o gas del seu habitatge. Aquí, és on el client podrà observar els diferents consells que l’eina li ofereix per estalviar mes a mes.\nQuins altres avantatges ofereix?\n— Gràcies a l’analítica de dades, també ofereix un resum econòmic de quina seria la inversió inicial a realitzar pel client per poder començar a reduir les factures, en quant de temps s’amortitzaria aquesta inversió o quin seria l’estalvi en un o nou anys.\nTenen previst afegir més funcionalitats a l’aplicació?\n— En els propers mesos s’inclourà una estimació de com es veurien reduïdes les emissions de diòxid de carboni a l’atmosfera si es tenen en compte aquests consells, fet que ajudarà els clients a reduir la seva petjada de carboni. A través d’aquesta nova funcionalitat digital, BBVA també ofereix alternatives de finançament personalitzades en funció de les recomanacions derivades dels consums de llum i gas, de tal manera que facilita al client la possibilitat de fer canvis al seu habitatge perquè sigui més eficient.\nBBVA Creant Oportunitats Noves tecnologies


Educació obrirà un expedient disciplinari a un professor de l'ESADIB\n\_Davant les queixes de dues alumnes sobre presumptes conductes inadequades\n\_ S’informarà a la Fiscalia d’un escrit anònim on es denuncien altres fets\nL’inspector del centre, davant aquestes informacions, va instar a la cap d’estudis a que es reunís amb l’alumna i que recollís en una acta la seva versió dels fets a més d’informar-la que, si ella ho considerava oportú, podia presentar una denúncia davant la Guàrdia Civil o la Policia Nacional, atès la seva majoria d’edat. També es va indicar a la cap d’estudis que si observava indici d’assetjament sexual, ho posés en coneixement de les autoritats i informés a la Inspecció.\nEl 21 de desembre, també per indicació de la Inspecció, la cap d’estudis, en presencia del director del centre, va mantenir una reunió amb el professor per recollir la seva versió dels fets i requerir-li que deixés d’enviar missatges a l’alumna de manera immediata. Es va acordar fer un seguiment del cas i informar de si el professor tornava a contactar amb l’alumna. Tot això també consta en acta.\nAhir, 25 de febrer de 2021, la cap d’estudis informa que el dia anterior s’havia reunit amb tres alumnes, entre les quals hi havia l’alumna esmentada en els paràgrafs anteriors. Les alumnes mostren una gran incomoditat per presumptes conductes i comentaris del professor. Aquestes manifestacions es recullen en un acta.\nAtesos els fets esmentats, la Inspecció ha apreciat indicis sobre els quals es considera que cal major indagació d’una possible responsabilitat disciplinària per part del professor i ha posat els presumptes fets en coneixement de la Fundació per als Estudis Superiors de Música i Arts Escèniques de les Illes Balears (FESMAE-IB) proposant la incoació d’expedient disciplinari al professor per tal de determinar-ne la responsabilitat en la presumpta comissió de falta greu cap a l’alumnat. L’inspector també es proposa, com a mesura provisional, que el professor no realitzi cap tutoria individual amb cap alumna si no és en presència d’un tercer, fins que s’esclareixin els fets.\nFinalment, ahir 25 de febrer, la cap d’estudis rep un comunicat on es relaten un seguit d’acusacions, que no van acompanyades d’evidències i es fan de manera anònima, però que si es demostrés que són certes podrien ser constitutives de falta disciplinària greu o molt greu, i fins i tot de delicte. Aquestes acusacions es refereixen a cursos anteriors. Per això, la Inspecció proposa que davant la gravetat de les acusacions del comunicat anònim esmentat i malgrat no s’han aportat proves, se n’informi a la Fiscalia.