– Festival GREC 2018 – Dansa – XENOS – AKRAM KHAN COMPANY (🐌🐌🐌🐌+🐚) – Mercat de les Flors – 2018.07.03 (temp. 17/18 – espectacle nº 335 i RdP 107) |\n– Festival GREC 2018 – Dansa – XENOS – AKRAM KHAN COMPANY (🐌🐌🐌🐌+🐚) – Mercat de les Flors – 2018.07.03 (temp. 17/18 – espectacle nº 335 i RdP 107)\nXENOS – AKRAM KHAN COMPANY (temp. 17/18 – espectacle nº 335)\nMoments abans de l’espectacle de dansa, ens parem un moment per veure l’actuació a la Plaça Margarida Xirgu, d’un concert de Gamelan (conjunt tradicional d’instruments de música d’Indonèsia), dins de la programació del Festival Grec, espectacles que es podran veure en aquest espai i de forma totalment gratuïta.\nAquesta vegada han coincidit en el temps amb tan sols un marge de 24 hores, la roda de premsa i la primera representació de XENOS, una proposta de dansa d’Akram Khan Company, amb una coreografia que mostra la bellesa i l’horror, les dues cares de la condició humana.\nL’acció transcorre durant la 1a Guerra Mundial, i ens parla de l’experiència d’un dels molts soldats colonials que van lluitar i morir en el conflicte, mobilitzats per lluitar al servei de l’imperi britànic. A partir de la història d’un únic individu, fa emergir la qüestió del paper de la història en el desenvolupament de la humanitat. Que aprenem de les nostres tragèdies?\nUna representació que comença amb un casament indi, on un ballarí kathak entreté als convidats. Talls d’energia i el so de les bombes ens retorna al ballarí, ara ja un soldat, revivint els horrors de la Guerra.\nUna coreografia encàrrec de 14-18 NOW, el programa artístic de la Gran Bretanya, per commemorar el centenari de la primera gran Guerra.\nAkram Khan és un intèrpret que va néixer i créixer a la Gran Bretanya, però que té les arrels a Bangladesh. Pocs artistes poden representar, com ell, la conjunció d’orient i occident, dues cultures, dues concepcions de la vida diferents, que s’enriqueixen mútuament. La seva dansa beu del “kathak” una de les danses clàssiques del nord de l’Índia, i de la dansa contemporània.\nTracta sobre la nostra pèrdua d’humanitat i sobre com, a través de guerres passades i presents, seguim confrontats a la mateixa qüestió candent: que significa ser humà.\nAkram Khan és, a XENOS (mot que significa desconegut o estranger), un dels quatre milions de soldats colonials, bona part camperols de l’Índia, que va ser mobilitzat per lluitar al servei de l’Imperi Britànic, abandonant la seva família i la seva cultura per submergir-se en un mar de mort i destrucció.\nLa dramatúrgia de Ruth Little, basada en el text del dramaturg canadenc Jordan Tannahill, situa l’acció sota el prisma del mite de Prometeu, el tità que va robar el foc i el va donar a la humanitat, i, a través de la seva interpretació del mite, parla de pèrdua, esperança i redempció.\nPer haver-se rebel·lat contra Zeus, Prometeu va ser encadenat a una roca del Caucas, on una àliga li anava devorant el fetge. El robatori del foc dels déus va marcar l’inici de la dominació humana del planeta mitjançant la tecnologia.\nVa ser l’obsequi de Prometeu la benedicció o la maledicció de la humanitat ?\nEn aquesta versió del mite, Prometeu és condemnat per Zeus a tornar una vegada i una altra, a viure entre els homes, com a home, dona o fill, per presenciar el cicle del sofriment, així com l’alegria que ha donat l’obsequi del foc. Com Prometeu, el soldat s’aixeca una vegada i una altra per donar forma a la humanitat amb fang desafiant la voluntat del seu turmentador, Zeus.\nUn soldat condemnat a reviure eternament el seu sofriment que estableix un paral·lelisme amb altres estrangers, escampats pel món, que per circumstàncies que no controlen intenten escalar les muralles d’un món que els rebutja.\nEl Prometeu d’Akram Khan, és un assassí guerrer i entabanador, víctima i culpable, desafiant els conceptes de deure, lleialtat i gènere. Xenos esdevé un punt de connexió entre est i oest, entre passat i present, entre tecnologia i mite, on la humanitat es troba sorpresa i confusa.\nUn llarg “solo” coreogràfic, al que acompanya a l’escenari un equip de cinc músics, B.C. Manjunath a la percussió, Adita Prakash, vocalista, Nina Harries contrabaix i veu, Andrew Maddick al violí i Tamar Osborn saxo baríton, que interpreten en directe una banda sonora composta per Vincenzo Lamagna.\nLa partitura original va ser ideada en col·laboració amb els músics, i conté extractes de “Rèquiem en re menor K. 626” (Mozart), “Penjat de l’antic filat” (composició tradicional), “La teva Karim” (composició tradicional), “Chhap Tilak” ( Amir Khusro), “Babul Mora” (Nawab Wajid Ali Shah) i “Naiharwa” (Kabir).\nUn treball d’increïble potència d’Akram Khan, que segons hem llegit a la pàgina web de la companyia, marca, amb XENOS, la seva actuació final com a ballarí solista en un peça de llarga durada.\nEl seu comiat. Amb 43 anys, diu que el seu cos “ha tancat”.\nCom a complement al que hem pogut llegir, veure i explicar en aquesta entrada, us deixem, com és habitual, l‘àudio de la roda de premsa.\nBanda Sonora original i disseny de so: Vincenzo Lamagna\nInterpretació musical: Nina Harries, Andrew Maddick, B.C.Manjunath, Tamar Osborn i Aditya Prakash\nDisseny de la il.luminació: Michael Hulls \_ Disseny de l’escenografía: Mirella Weingarten \_ Disseny de vestuari: Kimie Nakano \_ Direcció dels assajos: Mavin Khod \_ Producció: Farooq Chaudry \_ Producció associada: Lindsey Dear \_ Direcció Técnica: Richard Fagan \_ Cap de producció: John Valente \_ Coordinació técnica: Peter Swikker \_ Regidoria: Marek Pomocki \_ Enginyeria d’il.luminació: Stéphane Déjours \_ Enginyeria de so: Julien Deloison \_ Técnic: Rusell Parker \_ Mánager en gira: Mashitan Omar \_ Utillatge: Louise Edge d’Lfx Props & Special FX\_ Fotografía: Jean Louis Fernandez\nAquesta entrada s'ha publicat en Dansa i s'ha etiquetat amb Festival Grec 2018, Jordan Tannahill, Mercat de les Flors, Ruth Little, Vincenzo Lamagna, XENOS - AKRAM KHAN COMPANY el 4 de juliol de 2018 per Miquel Gascon.\n← – Roda de premsa – ASATIA – Sala Atrium – 2018.07.03 (temp. 17/18 – RdP 110) – Voltar per la Literatura – LLIBERT (🐌🐌🐌🐌) de Gemma Brió Zamora – 2018.07.05 (temp. 17/18 – llibre nº 043) →


House Sekulic Grabovac Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 57 allotjaments a Grabovac.\nGrabovac 237, Grabovac, Grabovac, Croàcia, 47245 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre House Sekulic\nConvenientment situat a Rakovica, House Sekulic és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nHouse Sekulic també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Rakovica. Magatzem d'equipatge, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa són només algunes de les comoditats que fan que House Sekulic sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, escriptori, balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, House Sekulic no troba competidors en cap categoria.


El Govern dóna per feta la suspensió de la Llei de comerç i acusa Rajoy de deslleial (Mercè Pinya)\nLa més que probable suspensió del Constitucional fa inviable la moratòria els propers mesos\n3 min. Palma 19/07/2015 00:00\n651x366 TRAÏDORIA El conseller de Treball, Iago Negueruela, acusa Rajoy d’haver actuat amb traïdoria per haver incomplit un principi d’acord assolit dilluns en relació amb els articles de la Llei de comerç elaborada i aprovada pel Govern de Bauzá. / ENRIQUE CALVO TRAÏDORIA El conseller de Treball, Iago Negueruela, acusa Rajoy d’haver actuat amb traïdoria per haver incomplit un principi d’acord assolit dilluns en relació amb els articles de la Llei de comerç elaborada i aprovada pel Govern de Bauzá. / ENRIQUE CALVO\n“Deslleialtat” i “actuació injustificada i gratuïta de Rajoy”. Amb aquestes paraules, mostra del “profund malestar” que hi ha en el Govern balear, el conseller de Treball, Iago Negueruela, contestà ahir l’anunci del Consell de Ministres de presentar un recurs d’inconstitucionalitat contra la Llei del comerç balear que tot indica que invalidarà la moratòria comercial que recollia l’acord de governabilitat de les forces d’esquerres, tot i que el conseller evità ahir concretar-ho.\nEl conseller de Treball acusa Rajoy d’haver actuat amb traïdoria per haver incomplit un principi d’acord assolit aquest dilluns en relació amb els articles de la Llei de comerç elaborada i aprovada per l’anterior Govern de Bauzá que considera que ingereix la normativa estatal. Negueruela titlla el fet “d’agressió” i remarcà ahir en una compareixença davant els mitjans de comunicació que el govern estatal anuncià el recurs d’inconstitucionalitat el darrer dia de termini i sense avisar, tot i les converses mantingudes a principi de setmana entre el seu equip i representants del Ministeri d’Economia, en el marc de la comissió bilateral. El conseller assegura que, tot i que el Govern de Bauzá tenia coneixement d’aquest conflicte de competències obert amb l’Estat, “no fou capaç de reunir-se en tot el que li quedava de legislatura”.\nLa directora general de Comerç, Pilar Sansó, detallà ahir la reunió per videoconferència amb la comissió bilateral i a instàncies del Govern progressista, en què el Ministeri d’Economia hauria arribat a acceptar la rebaixa que fa la llei autonòmica pel que fa als metres que ha de tenir un establiment per ser considerat gran supercífie respecte de la normativa estatal. “Pràcticament hi havia hagut acord i no entenem què ha passat”, expressava Sansó.\nSegons el Govern, Madrid hauria acceptat la rebaixa de les dimensions de les grans superfícies a Balears. “Vàrem haver de renunciar a un punt que no era transcendental, però Madrid cedí en qüestions importants com les dimensions de les grans superfícies i en les autoritzacions autonòmiques”, aclarí ahir la directora general de Comerç. El Ministeri, en canvi, demanà que es rebaixàs el termini de silenci administratiu de 4 a 3 mesos i que aquest fos positiu per al sol·licitant.\nEls serveis jurídics del Govern treballen des de divendres per trobar una sortida a la complicadíssima situació en què col·loca Rajoy les Balears. La suspensió cautelar de la llei és un escenari més que probable i això situa en un context de profunda “inseguretat jurídica”, com apuntà ahir Negueruela. “Ara ens podem trobar sol·licituds de grans superfícies, però aquest Govern no ho permetrà. No permetrem una agressió que posi en perill l’equilibri territorial i mediambiental”, sentencià. El recurs obre la possibilitat de construir grans superfícies de fins a 750 m2, sense tenir en compte la limitació de cada illa -que es fixava en 700m2 a Mallorca, 400 a Menorca i Eivissa i 300 a Formentera- ni la necessitat d’una autorització del Govern. Una situació de “perill greu per al nostre comerç, el territori i els llocs de feina”.\nEl conseller ha convocat per a demà una reunió de la Comissió Interinsular Assessora de Comerç. La intenció és abordar la situació i comunicar el full de ruta planificat per Treball. Se sent “fort” per aconseguir un consens polític i social, també amb l’oposició, per defensar la llei recorreguda. El Consell de Mallorca indicà ahir que hi assistirà i apuntà que el pla director sectorial de comerç és una de les prioritats, que ja té “molt avançat”. Negueruela també ha sol·licitat una reunió urgent amb el ministre d’Economia, Luis de Guindos.\nEl GOB reclama la limitació de les grans superfícies pels "desequilibris mediambientals" que genera\nEl Govern aprofitarà el recurs de Madrid a la Llei del comerç per dictar una moratòria a grans superfícies


Aparthotel Bonanova Suites Barcelona Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nBisbe Sivilla, 7, Sant Gervasi, Barcelona, Espanya, 08022 - Veure al mapa\nBarri Sant Gervasi Eixample Vilanova del Vallès Eixample Sant Gervasi Eixample Sant Andreu La Rambla Sagrada Familia Eixample\nSituat a Sant Gervasi, Aparthotel Bonanova Suites és el lloc perfecte per gaudir de Barcelona i els seus voltants. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Els visitants d'aquest hotel, poden gaudir d'anar a les atraccions més importants de la ciutat: Georgina Muntadas, Mare de Deu de la Bonanova, Tramvia Blau.\nA Aparthotel Bonanova Suites, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, magatzem d'equipatge, Zones públiques amb Wi-Fi.\nL'ambient de Aparthotel Bonanova Suites es reflexa en cada habitació. connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, aire condicionat, calefacció, escriptori són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Aparthotel Bonanova Suites és una selecció idònia per a la vostra estada a Barcelona.\nTots els tipus de viatgers (17) Viatger de Negocis (3) Parelles (9) Viatgers en solitari (2) Famílies amb infants petits (3)\nTots els tipus de viatgers (265) Parelles (142) Viatgers en solitari (35) Famílies amb infants petits (46) Famílies amb infants grans (17) Grups (27)


Franz Ferdinand al Sant Jordi Club | Barcelona Cultura\nFranz Ferdinand al Sant Jordi Club\nEl grup de Glasgow presenta el 5 d’abril el seu nou disc “Right Thoughts, Right Words, Right Action” en un concert on no hi faltaran alguns dels seus temes més mítics\nFranz Ferdinand tornen a Barcelona per presentar el seu nou disc Right Thoughts, Right Words, Right Action. Serà el dia 5 d’abril al Sant Jordi Club en un concert on, a més de noves cançons com "Love Illumination", "Evil Eyes", "Bullet" o el seu ja reeixit single "Fresh Strawberries", no hi faltaran alguns dels seus temes més celebrats, amb l’efervescent i ja mític "Take Me Out" al capdavant de l’espectacle.\nEl grup de Glasgow, que no visitava la ciutat des de la seva darrera gira l’any 2009, es manté com una de les bandes més seguides a nivell internacional dins del panorama del rock actual, amb nous ritmes continuistes amb els seus treballs més populars i fidels a la seva essència. Una essència que encara es demostra infal·lible des de la gran explosió mediàtica que van experimentar al 2004.\nLa banda d’Alex Kapranos, Nick McCarthy, Bob Hardy i Paul Thomson compartirà l’escenari amb el cada cop més emergent quartet de Londres Teleman, que hi actuaran com a teloners. Aprofitant, a més, la seva estada a Barcelona, els components de Franz Ferdinand signaran discs el mateix dissabte dia 5 a partir de les 13 h al Fòrum de l'Fnac Triangle.


Empar Marco, nova directora d'À Punt, estarà al pròxim congrés de la pilota - PilotaVeu\nEmpar Marco, a les Corts Valencianes\nApunt, catedrapilotavalenciana, Congres Pilota Valenciana, Universitat de Valencia, Valencia\nS'acosta el 26 d'octubre, data en què començarà el congrés "La Pilota Valenciana: Reptes per al segle XXI" en el qual tantes esperances estan dipositant gran part dels estaments de la pilota. Seran tres dies intensos de conferències, taules rodones i tallers on es pretén consolidar i encaminar el futur del nostre esport.\nUn dels plats principals que es tractaran al congrés serà la falta de visualització i de mitjans de comunicació en la pilota. És per això que no podia faltar la presència de la nova directora d'À Punt, Empar Marco, que de segur resoldrà moltes incògnites sobre la quota de pantalla i el tractament que tindrà la pilota. La periodista de Godella va admetre, en les últimes declaracions públiques que ha fet, que difícilment la nova televisió començarà a emetre abans d'acabar l'any 2017, pel que molts apunten a que les primeres imatges del nou canal es podran veure en el primer trimestre de 2018.\nBona part dels agents de la pilota coincideixen a assenyalar a À Punt com a essencial per al futur de l'esport valencià per excel·lència. Tot i això, també adverteixen que la successora de Canal 9 i Ràdio 9 no salvarà la pilota per sí mateixa, sinó que hi haurà que construir bons fonaments per a apuntalar el futur.\nEmpar Marco participarà en la Taula de Cloenda del congrés, anomenada "Sostenibilitat i planificació estratègica al món de la Pilota Valenciana". També estaran presents, juntament amb Marco, Josep Miquel Moya, Director General d'Esports, Daniel Sanjuan, President de la FPV i Josep Maria Cataluña, exvicepresident Bancaixa i de la fundació Bancaixa.\n675 lectures Cap comentari Envia


Què sabem del ramadà?\nInici > Què sabem del ramadà?\nPer Catalunya Religió. Dc, 06/07/2016\n(Alba Sabaté –CR) Aquest dimecres es tanca el mes de dejuni musulmà. Des de CatalunyaReligió.cat hem demanat a persones de diverses confessions què en saben. Els ponts comunicatius i de diàleg entre religions no són sempre amplis, estables ni fluids. Vegem-ho.\nId al-Fitr. Així s’anomena la celebració que posa punt i final al mes del ramadà en la religió musulmana. Comença amb el lliurament de l’almoina (zakat), seguida de l’anomenada pregària de bon matí i finalitza amb la felicitació entre els fidels. Després de la festa, cada família fa un esmorzar festiu a casa seva i la tarda es dedica a visitar familiars i amics. Aquest dimecres, 6 de juliol, les comunitats musulmanes catalanes duran a terme aquesta celebració després de dejunar diàriament durant un mes sencer.\nAixí, l’ambient festiu, familiar i de celebració estarà molt present durant tota la jornada en les comunitats musulmanes de Catalunya. Més enllà de saber que la festa és perquè acaba el ramadà, què en saben les persones catalanes de moltes altres religions, d’aquesta tradició?\n“Es tracta d’un mes de dejuni”, explica Dina Mouyal Amselem, una jove de 18 anys de religió jueva. Afegeix que les dates en què se celebra no són sempre les mateixes i que depèn del calendari lunar.\nComparteix la definició del ramadà l’Omid Sayari, de religió bahá’í i en Gursewak Singh, un noi de 21 anys de la confessió sikh, que afegeix que “és el novè mes del calendari musulmà”. A la Inma Güerri, catòlica de 42 anys, el primer que li ve al cap quan sent ramadà és “deixar de menjar”. Güerri, com la resta de persones consultades, sap també que les persones practicants de l’islam trenquen el dejuni quan es pon el sol.\nMés enllà, però, de l’acció en què es basa aquesta tradició religiosa, les persones de diferents religions que viuen el dia a dia amb musulmans, donen respostes diverses quan se’ls planteja el perquè del ramadà. La Dina, per una banda, admet “no sé per què es fa el dejuni”. La Inma, contesta que entén aquesta acció com un precepte religiós que les persones practicants han de complir. “Es tracta d’un sacrifici que es fa per Déu i per aprendre a disciplinar la ment”, assenyala en Gursewak. L’Omid, finalment, conclou que el ramadà té un significat espiritual, “és un període de temps per aprofundir en l’espiritualitat, en la meditació i l’abstracció”.\nEl ramadà però, té una vessant de solidaritat que moltes persones no musulmanes no coneixen. L’explicava a CatalunyaReligió.cat, just a l’inici del dejuni, en Mohamed Halhoul. “Es tracta de solidaritzar-se amb qui no pot menjar i també de posar el cos a prova per si es troba en condicions difícils a la vida”.\nLa informació sobre religions com la musulmana arriba a la societat per moltes vies, però, en aquest sentit, els mitjans de comunicació tenen un paper rellevant. La Dina, l’Omid, la Inma i en Gursewak coincideixen en el fet que, en general, el focus mediàtic del ramadà es posa en l’acció física de deixar de menjar. Així, pocs expliquen, per exemple, detalls com que hi ha perfils exempts de dejunar i alguns confonen aquesta celebració amb la Festa del Xai, que realment té lloc un mes i deu dies després.\nEl dejuni, present a moltes les confessions\nEl dejuni, però, no és una pràctica només és present a l’islam. “La majoria de religions tenen aquesta pràctica”, destacava fa un mes en Mohamed Halhoul. “Nosaltres fem un dejuni de 25 hores”, assegura la Dina, de la religió jueva. Es tracta de l’anomenat Yom Kippur, i les hores de sacrifici tenen també un sentit totalment espiritual. “És el moment de demanar perdó pels pecats perquè és el moment que es considera del judici”, destaca la Dina.\nPel que fa a la religió bahá’í, es dejuna durant 19 dies, normalment del 2 al 21 de març –en el seu cas les dates no varien–. “És una etapa d’oració, de lectura, de reflexió sobre l’any que ha passat, de retir”, respon l’Omid Sayari. En el catolicisme, tal com afegeix la Inma, el divendres és un dia d’abstinència, és a dir, de no menjar carn. A més, la Quaresma, el Dimecres de Cendra i el Divendres Sant són moments de dejuni (reducció de la quantitat de menjar en els àpats) i també d’abstinència (no menjar carn).\nEn voler esbrinar què saben les persones que conviuen diàriament amb membres de la comunitat musulmana sobre l’islam, es mostra que les religions saben detalls les unes de les altres; en la majoria de casos, el coneixement mutu es queda molt a la superfície.\nAprofundir una mica en el coneixement de les altres confessions fa que, moltes vegades, les persones s’adonin que aquestes religions tenen molts més elements en comú del que aparentment es creu.\nURL d'origen: https://www.catalunyareligio.cat/ca/articles/que-sabem-del-ramada


Shermadini es declara feliç a Andorra | Andorra Difusió\nShermadini es declara feliç a Andorra\nGiorgi Shermadini ha estat el jugador de la jornada 25 a la lliga Endesa i està sent una de les sensacions de la temporada. Tercer anotador de la lliga, segon en valoració i màxim rebotador.\nEl pivot, l'home franquícia del MoraBanc, parla d'un any especial. "Potser he trobat el lloc adequat per jugar a bàsquet. Aquests nois m´estan ajudant en tot, en el meu jo, partit rere partit, estic millorant, jugo bé, ho tinc tot. He jugat a altres equips, he estat un jugador més però no MVP com aquí", assegura.\nA més, explica que la seva família és feliç aquí. "Per aquesta raó estem aquí, perquè estan bé i jo personalment també. Vam fer una bona elecció quedant-nos aquí", afegeix.\nAmb tot el futur és incert per a un dels homes que de ben segur buscaran molts equips de l'ACB. "Crec que és massa aviat per pensar en la temporada vinent. Queden nou partits més i no saps què passarà. Per a mi i per al club és bo jugar el play-off. Hem d´acabar d´una bona manera i potser em quedaré i potser no. Potser l´equip juga l´Eurocup. Qui ho sap?"\nMalgrat això, insisteix que aquí estan "per arribar al play-off" i que aquesta és la seva ambició.


Organització d’un acte reivindicatiu en favor de la Biblioteca del Clot al Clot\n30th març 2019 GeneralCaro López\nFarigolins i farigolines, clotencs i clotenques o amics i amigues de projectes per als barris. Des de fa un temps l’AFA de la Farigola del Clot participa en les reunions a l’entorn del projecte de Glòries i també en tot el que fa referència a les reunions per treballar en pro de la Biblioteca del Clot dins del barri. La darrera Assemblea de l’AFA es va convidar les famílies a participar en les reunions on, entre altres temes, s’organitzarà un acte reinvindicatiu per visibilitzar la demanda dels veïns i veïnes al voltant de la ubicació d’aquesta biblioteca. Us fem la transcripció literal del mail i us convidem a participar a la reunió prevista per: DIMECRES 3 D’ABRIL A LES 19h AL LOCAL DE L’ASSOCIACIÓ DE VEÏNS I VEÏNES DEL CLOT – CAMP DE L’ARPA (c/ Sibèlius, 3 Baixos- 08026 Barcelona) –\nSi voleu assistir-hi, podeu anar-hi directament o posar-vos en contacte amb la Comissió de Camí Escolar (afa.camiescolar@lafarigola.cat) o amb la Núria (636 20 92 72)\nTranscripció del correu:\nCom sabeu, s’estan recollint signatures per reivindicar que es faci aviat la biblioteca del Clot dins del Clot a través d’uns fulls que us podeu descarregar d’aquí:\nPer altra banda s’està veient que és viable fer una activitat reivindicativa d’aquest tema el dissabte dia 27 d’Abril , encara que es faci la Mona Solidaria de la pastisseria La Palma i l’Eix Clot, ja que ens han dit que no hi ha cap problema per posar una taula al seu entorn. Per parlar d’això i de si volem/podem fer més activitats reivindicatives o lúdiques aquell dia, us convoquem a una nova reunió sobre aquest tema que es farà el dimecres 3 d’Abril a les 7 de la tarda al nostre local. Us demanem que feu el possible per assistir-hi i que convideu a qui hi pugui estar interessat.\nTambé us informem que l’AVV assistirà a l’Audiència Pública que es farà el dilluns dia 1 d’Abril, a les 7 de la tarda, al Districte, i que pensem tornar a parlar del tema (junt a d’altres del barri). Si podeu venir a dir la vostra sobre la biblioteca estaria bé ja que aquesta serà la ultima reunió pública amb els polítics abans de les eleccions.\nFins el dia 3 (i si podeu: fins el dia 1 a l’Audiència)\nPrevious post Debat sobre els drets d’imatge dels infants Next post CONCENTRACIÓ 6 d’abril a GLÒRIES – CONTAMINACIÓ DE L’AIRE


Decàleg de la Gent Gran de la Societat Espanyola de Gerontologia » Aula d'Extensió Universitària de Ciutat Vella per a la Gent Gran\nDecàleg de la Gent Gran de la Societat Espanyola de Gerontologia\n1. L’alt envelliment de la població espanyola és un èxit històric.\nL’envelliment d’un país és conseqüència del seu progrés. Espanya és un exemple i hem de felicitar-nos per això. En cap cas aquest envelliment s’ha de presentar com una càrrega o problema.\n2. Tota persona gran ha de sentir orgullosa per haver arribat aquí.\nPer a un individu, envellir suposa haver sobreviscut a malalties, accidents, etc. i ha de sentir afortunat i orgullós per arribar a major.\n3. La vellesa pot ser una etapa de la vida tan positiva com qualsevol altra.\nAmb els progressos de la ciència i del desenvolupament econòmic i cultural, la vellesa pot ser i és, cada vegada més, una etapa de la vida tan plena com qualsevol altra: productiva, creativa, afectiva i plena de relacions socials, de qualitat de vida i independència etc. Els estereotips negatius que amb tanta lleugeresa es fan cap als grans, resulten molt inadequats i no són certes\n4. No és just que es fomentin temors i sobresalts a la gent gran.\nEls espanyols que arriben a la vellesa es mereixen viure sense sobresalts. Han fet mèrits i esforços per fer-ho. No semblen justos els missatges freqüents, emesos per diferents grups, referents a la pèrdua parcial de drets adquirits: pensions i atenció sanitària principalment.\n5. Han de desaparèixer totes les formes de discriminació per l’edat.\nL’edat no ha de ser un factor de discriminació en els aspectes educatius, laborals, assistencials etc. Així, no és d’estranyar, que els maltractaments (per negligència, explotació, psicològics etc.) Es produeixin en la gent gran amb més freqüència que en cap altre col · lectiu\n6. La dependència no és conseqüència de l’edat.\nLes situacions d’incapacitat o dependència són més freqüents amb l’edat, però de cap manera són una conseqüència d’aquesta. Es deuen a problemes de salut. Avui, la ciència ens diu que és possible disminuir la freqüència i intensitat de la dependència i retardar la seva aparició. Altres països ja ho estan aconseguint i en el nostre no estem fent les coses bé, ja que moltes situacions de dependència mai s’haurien d’haver produït.\n7. És possible disminuir la freqüència i intensitat de la dependència.\nL’educació sanitària, la prevenció, el control i adequat maneig de les malalties i la recuperació de la funció perduda, són les mesures necessàries per disminuir la dependència. Amb els recursos sanitaris actuals que té el nostre país, és possible aconseguir aquests objectius, sempre que es reorientin cap a la població envellida que ara atenen.\n8. L’atenció geriàtrica és un dret bàsic al qual, avui en dia, no tenen accés la majoria de la gent gran quan ho necessiten.\nLa ciència ha demostrat que la Geriatria és una especialització sanitària eficient i imprescindible per limitar la dependència en la seva justa mesura, disminuir el patiment i augmentar la qualitat de vida de les persones grans amb problemes de salut més complexos. Al nostre país no està garantit el dret a una atenció específica a la salut de la gent gran que preveu l’article 50 en la nostra Constitució. No pot esperar més temps.\n9. Cal una llei de dependència justa i que doni suport a les famílies.\nQuan les situacions de dependència es produeixen, cal ajudar a les famílies en les cures, amb la potenciació domiciliària en primer lloc, i amb internaments temporals o definitius quan es requereixi, en centres on es garanteixin les cures de qualitat. També és aquest aspecte a Espanya estem per sota de la mitjana europea. Una llei justa, universal i equitativa sobre la dependència és una necessitat urgent.\n10. No s’ha de relacionar vellesa amb terminalitat\nLa vellesa acaba amb la mort. Però també, de vegades, la infància, la joventut, i la maduresa poden acabar de la mateixa manera. No hi ha arguments científics ni humans per relacionar vellesa amb terminalitat, cosa que, sovint, es transmet fins i tot des d’àmbits sanitaris. Una altra qüestió són les cures que s’han de donar al final de la vida, que sempre són complexos i difícils, als quals dóna resposta la Geriatria.


Fugida del Chapo Guzmán, una obra d'alta enginyeria - Geofumadas\nFugida del Chapo Guzmán, una obra d'alta enginyeria\njuliol, 2015 Enginyeria\nEls que hem dirigit un treball de topografia per a túnels, som conscients de la complexitat d'aquesta disciplina, la fatalitat que representa un segon d'imprecisió en 1,500 metres i totes les mesures de seguretat que s'han de tenir.\nEntre el penal del Altiplano i el predio on es troba l'immoble en obra negra, on desemboca el túnel per on va escapar El Chapo, hi ha un mirall d'aigua que va obligar els constructors a excavar fins als 30 metres de profunditat.\nFonts pròximes a les investigacions van explicar que el túnel construït per la fugida del líder del Càrtel del Pacífic no és una "línia recta", entre el penal i el predi amb l'esvoranc de sortida, sinó que presenta ondulacions que els van permetre als constructors lliurar algunes irregularitats en el terreny.\nA més d'enginyers, en la construcció de l'obra subterrània participar altres especialistes com topògrafs i geòlegs per conèixer les característiques del terreny i no enfrontar riscos majors.\nLes investigacions que realitzen els pèrits de l'Agència d'Investigació Criminal (AIC) han permès conèixer que el terreny de la zona està conformat principalment per tepetate.\nA més, la major part del túnel es va construir aplicant la tècnica de "cúpula" el que li permet major resistència, i només en molt pocs trams va ser necessària la col·locació de cindri per suportar les parets.\nAltres detalls que es van revelar va ser que el tir d'entrada al túnel, des de la cel·la del Chapo, la número 20 del passadís 2 del Centre de Tractaments Especials, és d'aproximadament deu metres de profunditat i compta amb una escala de fusta per arribar al fons.\nD'altra banda, l'esvoranc de sortida al predi a la colònia Santa Juanita és de set metres, on també es compta amb una escala per sortir.\nPerò en aquest extrem del túnel també està instal·lada la politja mecànica que, amb el suport d'un motor elèctric, els investigadors creuen que es va treure la terra per a la construcció del passadís i el mateix mecanisme s'hauria utilitzat per treure al capo cap a la llibertat.\nEls treballs de mesurament realitzats pels pèrits de la PGR han aconseguit establir que al llarg del trajecte de 1.5 quilòmetres, en alguns punts, el túnel arriba profunditats de deu, 15 i 30 metres com a màxim, sota el cos d'aigua.\nUna pena que semblant obra d'enginyeria sigui partícip de tota una estratègia de corrupció i complicitat, sense la qual no hagués pogut passar desapercebuda.\nA primera vista, res fa sospitar que aquesta edificació de concret i en obra negra va esdevenir el centre d'aquesta meticulosa operació que va permetre la fugida del líder del càrtel de Sinaloa de la seva cel·la de la presó Altiplano I, al municipi de Almoloya del cèntric Estat de Mèxic.\nLa construcció es conforma d'un habitatge amb algunes recambres i d'una mena de celler (magatzem), des d'on s'entra a aquest túnel que arriba a més de deu metres de profunditat i s'estén 1,5 quilòmetres fins a arribar, amb una perfecció mil·limètrica, a la regadora (dutxa) de la cel·la on estava reclòs el capo després de la seva detenció al febrer de 2014.\nEn aquest precari cobert, amb un sostre d'alumini des d'on es filtra l'aigua, destaca un esvoranc en una de les parets que apunta directe fins al penal.\nNo costa imaginar als sequaços del capo vigilant qualsevol moviment de la presó i, al seu torn, ambicionant dia rere dia un exitós final per a aquesta obra d'enginyeria que, per la seva complexitat, va haver involucrar arquitectes, geòlegs i enginyers.\nEncara que actualment una cinquantena d'investigadors de la Fiscalia mexicana treballa a la zona buscant qualsevol pista addicional, una visita al lloc permet obtenir detalls, mínims però cridaners, de l'operació d'escapament orquestrada.\nAl celler i enganxada al accés al túnel, es troba un carretó amb terra i un radial, les úniques referències visibles als milers de metres cúbics de material que es van haver de treure durant aquests mesos.\nUn misteri, el de quin pas amb les tones de terra que van treure del túnel i que els veïns diuen no haver vist, que com tants altres en aquest cas que ha indignat l'opinió pública està encara per resoldre.\nEl carretó, juntament amb diverses begudes a mig acabar, fan pensar que, fins a l'últim minut, es va estar construint l'escapada del capo, que va tenir lloc a les 20.52 hora local (01.52 GMT) de 11 de juliol i va suposar la segona vegada que Guzmán escapa d'un penal de màxima seguretat mexicà.\nA més, el magatzem alberga diversos pollines (barres) de fusta, probablement utilitzats per suportar la perforació, a més d'un forat a terra que s'utilitzava per a la ventilació.\nJa sota terra, es troba un primer espai a uns dos metres de profunditat, d'uns quinze metres quadrats, que servia d'avantsala a l'estret túnel construït i està ple de barres de fusta i un gran generador de llum, amb capacitat per il·luminar l'extensa obra.\nA més, una politja elèctrica que, segons van relatar a Efe membres de la fiscalia presents en l'obra durant aquesta visita organitzada a mitjans de comunicació, era utilitzada per treure la terra excavada del túnel que comença una desena de metres més avall.\nDesprés de baixar una vintena d'esglaons de fusta d'una estreta escala, comença aquest túnel que, indubtablement, ja forma part de l'imaginari col·lectiu del país.\nD'aproximadament un metre setanta d'alçada i gairebé un metre d'ample, compta amb canonades de ventilació i instal·lació elèctrica i en ell s'aprecien les bombetes que van servir per il·luminar la foscor d'aquest conducte.\nSorprèn la instal·lació, ja que tot i estar sota terra, almenys en els primers metres que van obrir a la visita, l'aire es respira encara fresc un cop encès el sistema de ventilació.\nAl començament del túnel, les parets de terra es desfan entre els dits i alerten de la fragilitat de l'obra, s'observa la ja famosa motocicleta que, presumptament, el capo va utilitzar per fugir amb rapidesa després d'escapar per l'orifici de 50 per 50 centímetres obert a la seva cel·la.\nA aquest mateix vehicle, marca Italika, amb un dipòsit extra de gasolina a mig carregar a la part superior, es van acoblar 2 carrets que es van usar per treure la terra amb més facilitat, i en un racó d'aquest diminut espai també s'observa un petit muntacàrregues encara amb diverses bateries mòbils.\nA més de donar detalls sobre aquesta mil·limètrica operació de fugida, la visita al túnel també regala anècdotes.\nPer exemple, sobre les llargues hores que els empleats d'aquesta obra -es calcula que per la grandària del conducte no van poder ser més de dos excavant i dues recolzant des de la entrada- van passar sota terra.\nA la part inferior de l'escala que desemboca al túnel, en un tros de paret, sorprenen dos dibuixos i un escrit, en color blau, i diversos gargots en vermell.\nUna creu amb l'acrònim INRI, una caricatura d'un home amb ulleres de sol i llargs bigotis i la frase «El Berde és Bida, cabrons pura mota (marihuana)».\nTot i que probablement fruit de l'avorriment, aquests dibuixos poden adquirir una altra dimensió en aquesta gran història per fascicles que és la fugida de «El Chapo«.\nUn esdeveniment que ha posat en escac a l'actual Govern d'Enrique Peña Nieto, evidenciant la corrupció del sistema i danyant la seva imatge internacional. I que ja ha marcat el país per sempre.\nmissatge anterior«Anterior Transformar dades espacials ¡Online!\nsegüent post Desenvolupament en Programari lliure com a motor de canvisegüent »


Nascuda a Tarragona (Catalunya), comença els estudis musicals al “Conservatori Professional de Música de Tarragona” amb Joana Albiol. Al finalitzar els estudis professionals es becada per l’Ajuntament de Girona per a perfeccionar estudis amb el guitarrista Uruguaià Óscar Cáceres. Continua la carrera guitarrística amb la prestigiosa concertista Argentina M. Luisa Anido i amb el professor i concertista Guillem Pérez-Quer.\nEs gradua com a Professora Superior de Guitarra al “Conservatori Superior de Música del Liceu de Barcelona”, amb les màximes qualificacions. Realitza cursos de perfeccionament i Master Classes a Portugal, Itàlia, Espanya i Andorra amb professors i concertistes de talla internacional com David Russell, Angelo Gilardino, Leo Brouwer, Roberto Aussel, Alvaro Pierri, Hans Brüderl, Armando Marrosu, Manuel Barrueco, Hopkinson Smith, Eduardo Isaac i Roland Dyens, entre altres. També s’ha format en guitarra-tango a l’Escola de Tango “Latitud Tango” amb el professor Jorge Blengini.\nHa obtingut el “Postgrau en Gestió de Centres Educatius i Gestió en Management Musical” per la Universitat de Girona. Ha estat guardonada amb el Primer Premi en el “Concurs de Guitarra Manuel Nieto” durant dos anys consecutius.\nEn la vessant concertística ha actuat en múltiples i variades formacions de música de cambra així com en recitals com a solista i formant duo de guitarra en nombrosos escenaris. Ha actuat des de la seva fundació amb l’Orquestra de Guitarres “Eclecticordia”, dirigida per Danielle Kassner. Actualment és guitarrista del quartet de cambra “22STRINGS QUARTET” del qual és fundadora.\nHabitualment és convidada a impartir cursos de Música de Cambra i Guitarra per a diverses institucions, així com a formar part com a Membre del Jurat en proves de selecció i en Certàmens i Concursos Nacionals i Internacionals ( “X Certàmen Internacional de Guitarra Miquel Llobet”, ” VII i II Mostra de Joves Guitarristes de Tarragona i de Catalunya”, entre altres).\nParal·lelament a la seva activitat concertística, posseeix una extensa experiència docent. Ha estat membre fundadora i Professora de Guitarra de l’Escola de música “Estudi de Música” de Tarragona. Ha estat Professora Titular de Guitarra, Cap de Departament de Guitarra i Professora de Música de Cambra, així com membre de l’Equip Directiu a l’”Escola Municipal de Música Robert Gerhard”.\nHa estat Professora de Guitarra i de Conjunt de Guitarres al Conservatori Professional de Música de Tarragona i actualment és Professora de Guitarra i de Conjunt de Guitarres al Conservatori Professional de Música de la Diputació de Tarragona, a Reus.


El president de la Generalitat participarà en el seminari 'Catalunya, Escòcia i el Calexit'\n1 min. Barcelona 16/03/2017 19:08\n651x366 El president de la Generalitat, Carles Puigdemont, en una intervenció al Parlament / CRISTINA CALDERER El president de la Generalitat, Carles Puigdemont, en una intervenció al Parlament / CRISTINA CALDERER\nEl president de la Generalitat, Carles Puigdemont, farà un viatge oficial als Estats Units a finals de març. El president participarà en un seminari a la Universitat de Harvard, on explicarà el procés sobiranista. En el col·loqui, que porta el nom de ' Catalunya, Escòcia i el Calexit', també hi participarà el professor José Manuel Martínez Sierra.\nPuigdemont ha estat convidat en la sessió del 27 de març, que pretén "analitzar l'actual desafecció amb la democràcia contemporània a través de l'estudi del cas espanyol". A més d'aprofundir en el procés sobiranista català, Puigdemont també abordarà " el moviment social dels indignats, els nous partits polítics com Podem i C's", i la reacció de les formacions tradicionals davant aquests nous escenaris.\nSegons han explicat a Europa Pres fonts properes al president, l'agenda oficial acabarà de detallar-se previsiblement la setmana vinent, però la seva presència a Harvard ja està confirmada. Els seminaris organitzats per la universitat, que van començar el 23 de gener i finalitzaran l'1 de maig, tractaran de les noves democràcies europees.\nLa visita de Puigdemont al centre de Massachusetts arriba poques setmanes després que l'expresident Artur Mas pronunciés una conferència sobre el procés sobiranista i el referèndum a la Harvard Law School.\n"Puigdemont se'n va als EUA per vendre el procés assetjat per la corrupció", portada de 'La Razón'


La Verge de la Mercè - Verge de Bonaire (Buenos Aires) de Cagliari però catalana - La vaca cega\n26-02-2014 (1833 lectures) Categoria: Articles\nSempre s'ha dit Mare de Déu, aplicat a les advocacions marianes en català. Les mare-de-deus trobades, la Maredeueta dels Desamparats..., A Mèxic hi trobareu la Madre de Dios. Qui els va fixar aquesta denominació? en Ginebró Serra? en Bertomeu Casaus...? Bon Aire: (Bell Aire): A totes les poblacions marineres del litoral català hi ha un carrer amb el nom de Bonaire, alguns cops es diu Bellaire, una expressió o invocació al bon temps, de quan el vent era l'impulsor de les naus i tothom patia pels canvis de l'oratge. Si cerqueu trobareu quatre indrets amb aquest nom. A Santo Domingo, també hi ha un carrer. A l'Habana, també. A New York, també..., i a un grapat de poblacions americanes (del Nord i del Sud).\nLA MERCÉ: ORIGEN DE TOTES LES VERGES AMB CIRI A LA MÀ\nEls Borbons van fer treure el ciri de la mà de la Mercè perquè la feia ser l'origen d'una pila de mares de deu: de Bonaria, de la Candelària, del Buen aire, de Buenos aires, de Guadalupe (a la que li han posat un ceptre en lloc del ciri)\nEs coneix com Nostra signora di Bonaria, a una de las advocacions marianes de la Marededeu de la Mercè, ja que jaume II va manar construir una església dedicada la Marededeu de la Mercè, en el turó de BONARIA que el rei havia donat a l'Orde de la Mercè. En català Marededeu del Bonaire i en castellà Virgen del Buenaire o de Buenos Aires que a Canàries va passar a dir-se Virgen de Candelaria.\nHistòria- La Mercé agermana Sa Sardegna amb Sa Catalogna\nTan bon punt la caixa fou llençada al mar, la tempesta es va aplacar. La caixa arribà al cap d'un temps a Càller, precisament sota el turó de Bonaria. Els frares mercedaris del convent, quan l'obriren, hi trobaren una bella imatge de la Mare de Déu, feta amb fusta de garrofer, que té en un braç l'infant Jesús i a l'altra mà un ciri encès. (miraculosament, es idèntica a la de *Nostra Senyora de la Candelaria trobada a Canàries per frares franciscans catalans).\nDe Sardenya aquesta devoció passà a Sevilla, on es venera una imatge amb aquest títol al Palau de Sant-Elm i també hi ha una altra imatge a l'església [(arquitectura)|església]] parroquial de Sant Bernat. I, arribada a Amèrica, es diu que aquesta advocació va donar nom a la capital d'Argentina, Buenos Aires.


El Gran Consell - La vida versió Champions League\n24 de maig de 2008 a les 10:47 pm\nRecordada jove… En assabntar-me que t’has fet blocaire m’han vingut ganes de connectar-hi, amb el teu… És interessant de comprovar els assumptes que us interessen als joves. És refrescant… de veritat. Però, ai, els de la vella guardia, tal vegada per vici professional (no sé si dir-ho “deformació”), mirem també les formes. I mira -i no exagere- porte unes quantes entrades a blocs i m’hi trobe sovint amb alguna coseta diguem-ne millorable, per això he titulat aquesta primera col·laboració “senzill consell”: Nosaltres tenim dues lèxies: POSAR i PONDRE; per tant, una cosa és COMPOSAR i una altra COMPONDRE (aquest és dels artistes, siguen músics, o literats, o agrupadors del que siga). És per això que els consells es COMPONEN… i, de vegades, es descomponen.\nSerà qüestió de passar per ta casa i veure com COMPONEN les meravelles les boixaderes (les hi dieu així?).\nFins la pròxima, jove. I que sigues una bona mestra, ara que t’hi dediques, segons que t’he llegit, al teu bloc. De segur que podràs fer una bonica COMPOSICIÓ vital, entre il·lusió, coneixements i la saviesa que els mestres d’abans et deixes infondre.\n25 de maig de 2008 a les 1:24 pm\nunes quantes persones: i totes elles de gran trellat. Si et dic açò és perquè voldria que feres arribar a estes “DONOTES” (a l’estil planià del terme) que vaig conéixer mossén Vicent Ribes i Palmero (DEP) i, de veritat, quina gran persona… era capellà, cosa que encara diu més al seu favor…\n03.07.2022 | 18:14 El despreniment d’un bloc de gel als Alps italians provoca almenys sis morts


VIDA | LAKK\nAi, el Boomerang…\nPosted on Setembre 29, 2011 by lakk\nHe tornat a escoltar Gossos. Feia temps que no ho feia. Mentre em dutxava he plorat. No sabia si plorava molt o poc perquè les gotes d’aigua s’ho enduien tot avall. Però m’he posat recte. He entès per fi el Boomerang. El Boomerang, que mai torna, que s’enganxa entre les branques…\nFer-se gran és bastant dur. Mira la societat com li costa. La maduresa és un bé tant preuat que l’hem mitificat en els protagonistes de les històries que s’inventen guionistes americans (i alguns catalans!). Els personatges de LOST són animalets indefensos que han d’aprendre a assumir el que els passa i superar les seves mancances emocionals i, no m’ho tingueu en compte, espirituals.\nPerò el creixement personal i la maduresa, la capacitat de gestionar amb seny i amor els impulsos nerviosos i energètics que ens van amunt i avall, sense dubte, no s’aconsegueix mirant HOUSE o HOW I MET YOUR MOTHER.\n“Al mal temps fes-li bona cara”, i a més, posa’t caputxa i agafa un paraigües. Esforç, voluntat i moltes llàgrimes. Així s’avança. Tampoc seria raonable pensar que només plorant tot es soluciona, mireu com retallen al Parlament democràtic català i el poc que avancem (o és que algú ha vist que haguem ja superat amb CiU la crisi econòmica, ecològica i cultural…?).\nLes llàgrimes són els utensilis que el cirurgià necessita per intervenir en un engranatge encallat, espatllat, desaparegut. Cirurgians professionals com els grans filòsofs, com uns pocs psicòlegs, com els molts terapeutes holístics, com els amics atents i comprensius, la família.\nS’ha d’anar en compte. De fet, l’anàlisi superflu de les relacions, la telebasura, ha arribat al català. ARUCITYS (8TV, Grup Godó… ho dic perquè de vegades ens intenten enredar amb això de que es fomenten valors… =S ) deleita cada dia la meva àvia amb una ironia periodística vulgar que relata les estupideses que fan a SÁLVAME o a programes de l’estil…\nSi ens volem fer grans no podem seguir esperant el Boomerang, l’hem d’anar a buscar.\nPublicat a ÀNIMA REBEL\t| Etiquetat AMOR, ÀNIMA, SOCIETAT, VIDA | Deixa un comentari


Temps de Flors rep unes 73.000 persones durant el primer cap de setmana - Diari de Girona\nL'alcaldessa de Girona, Marta Madrenas, ha manifestat que «es veien carrers i terrasses plenes de persones»\n10·05·21 | 17:20\nEl barri Vell de Girona va rebre aquest cap de setmana passat 73.000 visitants -35.000 el dissabte i 38.000 el diumenge- amb motiu de la mostra Temps de Flors, segons ha detallat aquest dilluns l'alcaldessa Marta Madrenas.\nMadrenas ha destacat "l'èxit" d'una cita que es perllongarà fins diumenge que ve i que té com a segon objectiu, després de salvaguardar la salut de les persones, la recuperació del dinamisme econòmic.\n"Ahir es veien carrers plens de persones amb bosses i terrasses plenes", ha manifestat l'alcaldessa, per a qui el tancament durant deu minuts el cap de setmana del barri Vell -es va assolir el màxim de 10.000 persones d'aforament- és una prova que, des de l'ajuntament, es prenen "molt seriosament" les mesures sanitàries.\nMarta Madrenas, que va visitar la mostra dissabte al costat de la presidenta del Parlament de Catalunya, Laura Borràs, ha acudit aquest dilluns a la presentació d'un dels muntatges del Temps de Flors, titulat "Tot anirà bé" i del qual és responsable CaixaBank.\nUna altra entitat financera que participa en la cita és el BBVA, que ha decorat la plaça Marquès de Camps amb "Arrelats", un homenatge a l'arbre i una crida a respectar el medi ambient.\nTemps de Flors compta aquest any amb 90 muntatges florals, tots a l'aire lliure per la crisi sanitària i repartits per nou barris gironins.


Concentració en record de la dona assassinada al Vapor Gran al CAP Est - Diari de Terrassa\nConcentració en record de la dona assassinada al Vapor Gran al CAP Est\nMés d’un centenar de persones s’han concentrat aquest matí a la porta del Cap Est, on treballava la dona assassinada ahir pel seu marit al Vapor Gran per expressar la seva solidaritat amb la família i rebutjar “aquest fet brutal”. Un sonor i llarg aplaudiment ha posat fi a una concentració molt sentida. Les seves companyes i companys de feina i molts dels seus pacients no han pogut contenir les llàgrimes. Tothom ha coincidit en què era “una molt bona metgessa i una persona meravellosa”. A la concentracó han assistit també la consellera de Salut, Alba Vergés, l’alcalde, Jordi Ballart, i representants del Consorci Sanitari de Terrassa.


Bowling for Columbine - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nSalter Street Films, VIF 2 i Dog Eat Dog Films\nAquesta pel·lícula va obtenir el Premi del 55è aniversari del Festival de Canes de 2002, l'Oscar al millor documental i el César a la millor pel·lícula estrangera. Pel·lícula polèmica, ha rebut tantes lloances com censures, pel gènere (documental-ficció) en el qual es presenta.\nAquesta pel·lícula és un documental, una crítica de la societat americana, i intenta respondre a aquesta pregunta: «Per què el nombre d'homicidis per arma de foc és proporcionalment més alt als Estats Units que en altres països ?» (en realitat, el nombre més elevat és al Brasil). El títol fet referència a la massacre de l'institut Columbine el 1999 on 12 alumnes de l'institut i un professor van ser assassinats per dos dels seus camarades. Aquest esdeveniment va inspirar igualment la pel·lícula Elephant de Gus Van Sant.\nEl germà de Terry Nichols (conegut pel seu paper en l'atemptat d'Oklahoma City), James, és igualment entrevistat a domicili, així com Charlton Heston, que forma part de la National Rifle Association, així com Marilyn Manson per les acusacions sobre la influència de les seves cançons que eren escoltades pels tiradors del liceu Colombine.\nEl títol Bowling for Columbine prové de l'última frase pronunciada per Michael Moore a la pel·lícula que precisa que els autors de la massacre, Eric Harris i Dylan Klebold, havien estat jugant a bitlles amb els seus camarades de classe de 2 h a 6 h del matí el dia abans de l'atac.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Bowling_for_Columbine&oldid=29152423»


Medi Ambient i Global Nature col·laboren en la conservació de l’aiguamoll de la Marjal dels Moros – RiberaTV\nEl secretari autonómico de Medi Ambient, Fran Quesada, ha visitat la Marjal dels Moros, on ha presentat les actuacions de conservació que la Conselleria d’Agricultura, Medi Ambient, Canvi Climàtic i Desenvolupament Rural està dunt a terme, junt a la Fundació Global Nature en aquest paratge.\nLa zona va patir un incendi forestal que va afectar bona part de la Marjal dels Moros. Per això, desde llavors, l’Administració autonòmica està realitzant diferents accions per a recuperar el valor natural i recreatiu d’aquest espai, el qual està inclòs dins del Projecte LIFE de conservació d’ocells palustres i del Pla Natura 2000.\nEn concret, entre les actuacions dutes a terme es troben el fangueo de les parcel·les, amb l’objectiu d’afavorir la incorporació de la matèria orgànica al sòl i possibilitar la regeneració de la vegetació; la restitució i neteja de la infraestructura hidràulica necessària per a la gestió de l’aigua i la neteja i retirada de restes de closos, senyals, cartells i infraestructures afectades per l’incendi.\nAixí mateix, també s’estan duent a terme las sega de la vegetació, així com el seu triturat i aportació com a biomassa per a la millora de cultius agrícolas, així com l’aportació d’infraestructures per a l’aprofitament de les pastures en la gestió de la vegetació, tal com es va ratificar en un recent acord amb grups de ramaders.\nTambé, des de la direcció general de Medi Natural i Avaluació Ambiental, s’està coordinant el desbrossament per a millorar la visibilitat dels observatoris d’ocells, la millora de les àrees recreatives i l’adequació de llacunes per a fauna aquàtica\nEn paral·lel a aquestes actuacions, recentment s’ha firmat un conveni de colaboració entre la Conselleria i Global Natural per a la conservació de llacunes i el foment de l’agricultura ecològica alineada amb els plans de gestió de la Xarxa Natura 2000 en la Comunitat Valenciana, i que busca donar continuïtat a aquestes mesures ja realitzades.\nAquesta entitat, que recentment ha sigut guardonada amb el Premi Internacional Ramsar 2018 al “Ús racional dels aiguamolls” dins de la 13ª Reunió de la conferència de les Parts de la Convenció de Ramsar en Dubái, ha mostrat el seu agraïment a la Conselleria pel suport rebut. De fet, es tracta de la primera fundació espanyola que rep aquest tipus de condecoració.\nTotes aquestes actuacions, i algunes més programades per als següents mesos, s’emmarquen en les actuacions previstes en el pla director de la Marjal, per a l’execució de la qual la Conselleria està buscant la col·laboració d’altres departaments de la Generalitat i entitats públiques.\nMedi Ambient i Global Nature col·laboren en la conservació de l’aiguamoll de la Marjal dels Moros added by Ribera Televisió on 20 desembre, 2018


Petits Grans Artistes!: de març 2012 Google+\nMANUALIDADES GENIALES PARA ESTA PRIMAVERA\nPublicado por Olga en 21:51 11 comentaris:\nCom a cloenda del treball del cos humà amb els petits de l'escola, hem fet una activitat ben original!\nEn primer lloc hem dibuixat el nostre cos a partir de la fotografia del cap de cada un. Han quedat unes obres d'allò més singulars:\nL'última sessió hem realitzat l'exercici a la inversa: els hi hem donat una samarreta (aprofitant la mateixa foto ampliada) i s'han dibuixat la cara.\nCal destacar que aquestes activitats han estat realitzades sense model. Ens han donat molta informació sobre l'estat maduratiu de cada alumne i del coneixement del seu esquema corporal.\nAltres activitats complementàries:\nPublicado por Olga en 20:10 14 comentaris:\nTAPA D'ALBUM: LA MONA DE PASQUA\nUs deixo un recull fotogràfic amb el procés de la tapa de Pasqua d'aquest segon trimestre.\nNomés comentar-vos que l'ou en vam pintar amb xocolata. Va ser magnífic veure com es llepaven els dits.\nÉs un tapa senzilla però on es treballen seriacions, pintura, pinça i orientació espacial.\nEspero que us hagi agrada.\nPublicado por Olga en 15:31 8 comentaris:\nEtiquetas: Tapes d'àlbum\n10 000 VISITES! 10 000 GRÀCIES!\nMoltes gràcies pel vostre recolzament, les vostres continues visites i, sobretot, pels vostres comentaris que fan que aquest bloc es mantingui viu i amb moltes ganes de continuar creant!\nI quina millor forma de celebrar-ho que... amb una de pedres (les meves estan inspirades en aquestes altres que he anat trobant per la xarxa):\nPublicado por Olga en 21:48 14 comentaris:\nJa queda menys per un dels dies que més m'agraden: SANT JORDI!\nAixí som els mestres: Abans de les vacances de Setmana Santa i ja preparant el Sant Jordi!!!\nAquest curs tenim preparada una activitat per fer després de les merescudes vacances.\nUna rosa feta a mà amb material reciclat:\n- Ouera de cartró\n- Pal de pinxo\n- Cartolina verda per les fulles\nFolrem l'actimel amb paper de seda esquinçat i vernís (el deixem assecar)\nRetallem els sortints de l'ouera i els pintem.\nSeguidament fem boletes de plastilina i les posem al pot com a decoració (tornem a envernissar per tal que no caiguin).\nLa resta, ja ho veieu. Un treball senzill tot i que necessita de, com a mínim, 3 sessions.\nUn detall: Una vegada tenim muntat el nostre treball, podeu punxar al mig de la rosa una boleta de feltre i tirar unes gotetes d'essència de rosa per tal que facin olor com les de veritat. Aquest recurs el vaig aprendre al curs de "Fem Manuals" i el penso posar en pràctica.\nPublicado por Olga en 19:45 6 comentaris:


"Lara i Fainé van intentar fusionar La Caixa i el Sabadell"\nL'escriptor José Martí Gómez explica el poder Planeta dins el món econòmic i polític\nVíctor Costa Director Barcelona. 10 d’agost de 2019 05:30\nDesprés de l'entrevista amb l'escriptor José Martí Gómez (Morella, 1937) sobre els secrets de la nissaga familiar dels Lara, parlem en aquesta segona part del poder Planeta dins el món econòmic i polític. Al llarg dels últims tres anys, José Martí Gómez ha realitzat més de 70 entrevistes a escriptors, editors, empresaris i polítics com l'expresident José Montilla, l'exconseller Antoni Castells o el president de Foment del Treball, Josep Sánchez Llibre, ha superat un càncer i ha escrit 232 pàgines sobre els Lara i Planeta per encàrrec d'alts directius del Cercle d'Economia. Deia l'escriptor francès Honoré de Balzac que "tot poder és una cospiració permanent".\nQuina era la gran obsessió de Lara Bosch?\nJosé Manuel Lara Bosch tenia l'obsessió de triomfar a Madrid amb Planeta. Quan es presenta com a president del Cercle d'Economia és poc conegut entre les famílies catalanes. El coneixen com a noi de Planeta i de l'Espanyol, feia vida social jugant al bridge però no freqüentava el Liceu o el Polo de Barcelona. Es va guanyar els directius del Cercle i va intentar anar a Madrid de la mà de Mauricio Casals, també conegut com el Príncipe de las Tinieblas. Casals li va fer d'home pont a Madrid i era enigmàtic, educat i simpàtic alhora que dur i xantatgista. Lara no s'entenia amb Aznar, es va bloquejar la relació amb el PP i Casals ho va arreglar.\nPer què es decideix passar del món editorial al negoci dels mitjans de comunicació?\nLara fill sobretot volia influir a Espanya. No trobava el forat i va ser a través d'aquestes negociacions tèrboles que es va fer amb La Razón, Antena 3, Onda Cero o La Sexta. A La Razón va tenir problemes, Luis Maria Ansón es va emprenyar quan va intentar ajudar L'Avui. A Onda Cero va tenir problemes per una qüestió de milions. El conflicte seriós el va tenir amb La Sexta perquè allà va voler entrar amb els prontos Lara i la cadena estava formada per un conglomerat de gent preparada i forta que li va plantar cara. No la va encertar assegurant que la televisió de pagament seria un fracàs. Sovint l'home que triomfa en una empresa se'l veu des de fora com a molt intel·ligent, però també pot ser un brètol que ha tingut sort.\n"Lara Bosch tenia l'obsessió de triomfar a Madrid amb Planeta i va anar-hi de la mà del Príncipe de las Tinieblas"\nLa figura de l'empresari no sempre fa justícia al seu llegat...\nL'economista John Kenneth Galbraith ho explica molt bé. A vegades endiosem empresaris per sobre del que realment són. Quan mor el Fernando i el José Manuel es fa càrrec de l'Espanyol, diu que vol salvar el club quan en realitat intenta recuperar els diners i vendre l'Estadi de Sarrià amb una operació especulativa. Com també va ser la del Barça a Les Corts.\n“En esta vida se toman decisions por tres cosas: las ideas, el bolsilo y la bragueta. Las dos primeras son básicas para mí”, defensava Lara Bosch.\nTambé hi ha una part de sentimentalisme i el primer que va fer quan va vendre Sarrià és endur-se els diners. Li vaig preguntar al Daniel Sánchez Llibre si quan s'ho van vendre, l'empresa els hi havia donat alguns pisos de regal i Sánchez Llibre em va respondre que ell no s'havia quedat cap pis però que el Lara no ho sabia... Franco va deixar una Espanya estranya després de 40 anys que no van ser més perquè es va morir, tot i que elogiava aquells que no es perpetuaven en el càrrec. Esperpèntic. Lara pare era franquista i tenia aversió a Josep Tarradellas, però li va acabar editant Ja sóc aquí.\nPlaneta tenia La Sexta, Atresmedia, La Razón i també L'Avui. Per què es va vendre L'Avui?\nL'Avui era propietat dels Lara, els Godó i l'Institut Català de Finances (ICF). El tripartit va buscar una fórmula per salvar L'Avui per una qüestió política i van connectar Lara i Godó. Però els diners van arribar tard perquè L'Avui ja estava enfonsat i tenia molts deutes... Aporten diners, intenten salvar-lo però ja no podien. Segons l'Antoni Castells, el més divertit d'aquesta situació és que tot i que la Generalitat aportava diners, el llavors director de L'Avui, que era Vicent Sanchis, fotia hòsties al tripartit. El Camarote de los Hermanos Marx.\n"Lara i Godó van intentar salvar L'Avui, però ja estava enfonsat i tenia molts deutes"\nJosep Sánchez Llibre diu que Lara triomfava a Madrid “per simpatia i per collons”. També diu que “José Manuel posibilitó una relación estrecha con la clase política ante los cambios legislativos relaciondos con la economía productiva, la empresa familiar o el futuro de la economía en nuestro país”.\nEl seu gabinet jurídic era molt important i va orientar en llibres i fiscalitat. Ara bé, sovint el Lara també venia més del que realment aconseguia. Jordi Évole explica que un dia que va estar al seu despatx es va passar mitja hora parlant amb la llavors vicepresidenta Soraya Saénz de Santamaría i altres ministres que li trucaven. Com si hi parlés cada dia. Ell tenia influència però al final en l'intent de solucionar el conflicte entre Catalunya i Espanya va creure que tenia més força de la que realment tenia.\nVa intervenir en la negociació de l’Estatut intentant una entesa entre Madrid i Catalunya.\nSí. En el llibre hi ha documents importants del Cercle d'Economia des de l'aspecte econòmic i polític, així com un document d'una Espanya bipolar per evitar la centralització i obrir-se a diferents pols industrials i econòmics d'arreu del país. També hi havia documents sobre educació o justícia que incideixen en el món polític i socioeconòmic. Defensava que a Catalunya hi havia una crisi de lideratge.\nVa intentar fusionar els dos grans bancs de Catalunya...\nExacte. Isidre Fainé i Lara van intentar fusionar La Caixa i El Sabadell, però Josep Oliu ho va frenar. La font que m'ho va explicar és molt bona i creïble però és un dels que no va voler fer públic el seu nom. L'operació estava en marxa però Oliu ho va frustrar.\n"Lara va proposar a un economista de prestigi fer una operació per desestabilitzar Podemos"\nAl llibre explica que Lara Bosch també va voler desestabilitzar Podemos juntament amb Fainé i César Alierta.\nSí, això m'ho va dir una altra font que tampoc va voler dir el seu nom. El Lara va proposar a un economista de prestigi fer aquesta operació i aquest li va respondre que no els ajudaria. Tot i reconèixer que no tenia gens de simpatia per Podemos, no volia jugar amb una operació desestabilitzadora com aquesta. Li vaig preguntar si l'operació havia seguit endavant i em va respondre que no ho sabia.\n“Este catalán de mierda se marcha a Barcelona sin esperar a que le reciba otra mierda”, li va dir Lara a Zapatero com a resposta al seu "este catalán de mierda que se espere".\nJosé Luis Rodríguez Zapatero estava molt molest amb Lara perquè des de La Razón havien escrit articles molt durs contra ell per ETA. També va haver-hi una reunió al Cercle d'Economia i quan el Lara va anar a Madrid a trobar-se amb Zapatero, el president sabia perfectament tot allò que s'havia parlat a la reunió. El Lara va tornar a Barcelona i va dir: "Aquí hi ha un fill de puta que s'ha xivat al Zapatero". El Castells tenia informació sobre el conflicte "catalán de mierda" entre el Lara i el Zapatero. El Lara em va explicar que Zapatero li va trucar l'endemà per disculpar-se i ell li va dir que no recordava que hagués passat res.\nCastells descriu que tenia una relació turbulenta amb Aznar, Margall… Però bona relació amb Mas.\nLa gent que el coneixia sospitava que votava al PP, però tampoc n'estaven segurs. Convergència i Unió? No ho crec. Tenia una relació correcta amb Jordi Pujol. Tenia excel·lents relacions amb Josep Sánchez Llibre que sempre diu: "Jo confiava que ens votava a nosaltres, però ho no sé segur". Potser ni votava...\n"Antoni Castells tenia informació sobre el conflicte "catalán de mierda" entre Lara i Zapatero"\nPer què va voler ser president del Cercle d’Economia?\nVa entrar-hi malament. Amb un pronto Lara, però aquí tenia gent que l'apreciava. A Madrid no va tenir del tot ningú que l'ajudés. Aquí es va anar suavitzant i es va adonar que hi havia moltes sensibilitats. Com a vicepresident ja va signar documents importants i com a president va aixecar la Reunió de Sitges i va comprar un nou local a Provença. Es van demanar diners a l'Emilio Botín que primer va dir que no, però el Lara va dir que ho arreglaria i llavors van rebre una carta del Botín dient que des del Banco Santander estaven encantats d'ajudar en el finançament del Cercle. Suposo que Lara li va recordar quants diners tenia Planeta al Santander... Qui sap.\nQui era el nucli dur del Lara?\nEl Jordi Alberich li dóna suport i l'Antón Costas també. Però quan Costas es presenta com a candidat a la presidència, el Lara diu que no perquè no era dels seus i no tenia diners. La teoria més estesa defensa que no li va donar suport perquè no era idea seva. Prontos Lara, del pare al fill. Vaig parlar amb Costas pel llibre i em va explicar que quan va ser president sempre el va ajudar i no li va fotre mai cap putada. Fins i tot em va dir que li hauria agradat ser amic seu... Ara bé, també es van discutir.\nVa haver-hi una reunió turmentosa a la cúpula del Cercle, Lara va començar a cridar i fotre cops de puny sobre la taula i el Costas li va etzibar: "No grites porque no somos tus empleados". L'Alberich va dir aquella frase lapidària: "Si hubiéramos sabido que esta reunión acabaría así hubieramos podido vender entradas a cinco euros y hubieramos llenado el auditorio". Hi ha gent del Cercle que em deia que va ser un bon president i un mal expresident perquè va parlar massa.\n"Hi ha gent del Cercle d'Economia que em deia que Lara va ser un bon president i un mal expresident"\nVa parlar massa sobre la independència de Catalunya?\nLara fill se sentia tant català com espanyol. El seu pare també era així i deia que era l'andalús que vivia a Barcelona i se sentia català. Va començar Planeta a Madrid perquè creia que no podia competir a Barcelona, però quan va començar a créixer va portar el negoci cap aquí. Lara fill deia que podia anar a treballar a Madrid però casa seva era Barcelona.\nA través d’Hemisferio van invertir a Metrovacesa, Logista, Banco de Sabadell o Vueling.\nA Hemisferio hi havia els milions de la família Lara. Eren diners que anaven i venien. Quan no eren rendibles, els posaven en un altre lloc. Ho van fer amb Vueling. Tot i ser dels Lara, Hemisferio funciona de forma independent a Planeta.\nEl seu lideratge també va arribar a l'educació amb Aula Escola Europea.\nLa farmacèutica del meu barri portava els seus fills a Aula i em va dir que la família Lara era molt curiosa però que havien muntat Aula Escola Europea. Una escola molt bona i que era l'elit intel·lectual i econòmica. Els fills dels Lara hi van estudiar. Quan José Manuel Lara Bosch mor, Aula li va retre homenatge amb Artur Mas i Carles Puigdemont. Lara també va salvar Edicions 62 i segons Josep Ramoneda, no recuperarà mai els diners que hi va posar.


Compromís Alcoi afirma que el govern municipal "no veu greu" la brossa i el 'botellò' del carrer Isabel II | ARA Multimèdia\nLa formació que encapçala Màrius Ivorra a Alcoi ha traslladat al govern municipal les "queixes de veïns el carrer Isabel II i de la zona de Santa Anna" referents a "la proliferació del botelló a la zona".\nMàrius Ivorra ha contat a ARAMULTIMÈDIA quina ha sigut la resposta del govern en comissió informativa. El portaveu nacionalista assegura que per al govern municipal "no és tan greu" el problema del 'botelló'. Altra de la reivindicació dels veïns i de Compromís és un problema "d'il·luminació deficient". Ivorra sosté que el govern els va comunicar que "la llum compleix la normativa".\n“Aquest problema ni és un problema nou, ni és un problema exclusiu d’aquesta zona” comenta Ivorra, “tots tenim al cap altres zones on es fa botelló habitualment, com pot ser el parc del barri dels Clots, a la Font de l’Horta, Parterre, Romeral, Cantagallet,… És per això que reclamem uns controls més exhaustius i actuacions preventives per evitar que es generen més problemes de convivència”.


El Bloc de l'Albert: Centenari de l'Anarco-sindicalisme(1)\nCentenari de l'Anarco-sindicalisme(1)\n1910-2010: Cent anys d’Anarcosindicalisme.\nA València… continuem celebrant 100 anys d'anarcosindicalisme.\nCAT-CAST: CNT, 1910-2010: Un segle d'anarcosindicalisme.\nCNT (1910-2010): un segle d'anarcosindicalisme.\n"Catalunya", anarcosindicalisme d’avui per al segle XXI.\nPublicat per Albert Moreno i Sagrera a 15:09