Sense companyia – Lo bloc\nSovint veia la senyora Eugènia passejant pel carrer. Poc a poc, perquè als seus més de setanta anys el cos ja no dóna per més. Sempre amb aire trist, i sola. La seva filla està molt ocupada, amb la feina i els nens, i la poc visitar molt poc; i son fill va marxar fa temps a treballar a l’estranger just abans que ella es quedés vídua.\nDe salut estava bé, una mica atrotinada, però el cap clar, fins que l’artritis es va agreujar. Li costava molt més moure’s i poder encarregar-se de la casa. És per això que sa filla va tenir la idea de buscar-li algú que li pogués fer companyia. Algú que li pugués ajudar amb la feina a casa i la vigilés una mica, perquè es veu que amb l’edat més adulta cal que et vigilin, no sigui cas que facis alguna bajenada.\nEl gendre de la senyora Eugènia coneixia un noi al taller, l’Eduardo, la xicota del qual buscava feina. Van quedar una tarda, la filla i la xicota, la Mercè i la Maria, i es van conèixer, i a la Mercè li va semblar que la Maria era bona noia i responsable. I li va encarregar que se’n cuidés de sa mare.\nAl començament la senyora Eugènia es va emprenyar molt, perquè no volia tenir mainadera, no li calia . I tampoc no volia obrir-li la casa a una estranya. Però quan va conèixer la Maria li va caure bé de seguida. La Maria es molt senzilla, en el sentit bo de l’adjectiu: molt franca, sense cap mena de complicacions, bonica, i li agrada xerrar. A més, la senyora Eugènia no ho dirà mai, però la Maria té uns pits grans i atractius, que fan que els nois se la mirin i els paletes li diguen tonteries quan passa per davant d’una obra, i a la senyora Eugènia sempre li ha fet cosa tenir els pits petits. I veure la Maria li fa reviure la seva joventut i l’alegria de llavors.\nI la Maria va començar a anar cada dia a ca la senyora Eugènia. L’ajudava a tenir la casa endreçada, l’acompanyava a comprar, o a passejar, i li donava conversa. Això era el més important, perquè la senyora Eugènia ja estava cansada de totes les bestieses que es diuen a la tele, i ella no pot parlar amb gairebé ningú perquè la gent ja no vol parlar amb els vells. I parlaven tot el dia, la Senyora Eugènia dels seus records i de com era la vida a la Barcelona de la seva joventut, i la Maria parlava de les coses que feia amb la colla d’amics de l’Eduardo, de la vida que va deixar enrere allà a Lima, i de com van estalviar diners per a venir de turistes a Espanya i poder quedar-se a viure i buscar-se la vida.\nNaturalment, a canvi d’una paga petita però que era millor que res, i sense cap mena de contracte, però la Maria podia gaudir del cafè tant bo que preparava la senyora Eugènia i que era tant diferent del que ella estava acostumada.\nI la Maria i la Senyora Eugènia es van anar fent amigues i van anar ajudant-se l’una a l’altra, a superar les seves respectives solituds i a fer-se la vida una mica més fàcil l’una a l’altra.\nPerò aleshores va passar que algun competidor va denunciar el taller on treballava l’Eduardo. I tota una colla d’inmigrants ilegals que treballaven sense contracte es van trobar al carrer, sense feina ni ingresos, i amb una ordre d’expulsió a la butxaca.\nLa Maria i l’Eduardo van malvendre tot el que tenien a d’altres inmigrants i van aprofitar el bitllet de franc per tornar al seu país amb quatre duros arroplegats.\nI la Senyora Eugènia es va tornar a quedar sola. I la Mercè va haver de buscar una altra noia. I l’empresari va haver de pagar una multa i buscar alguns treballadors (legals i més cars) tot i que va haver de demanar perdó algun client per haver servit comandes massa tard.\nI la llei es va cumplir, per a que tot anés millor del que anava.\n15 Desembre 2007 18 Desembre 2007 Ivanactituds, Espanya, ficció, racisme\nUna resposta a “Sense companyia”\n15 Desembre 2007 a les 9:08 pm\nYa, pero la ley hay que cumplirla , estos casos se dan, es injusto, pero también lo es que se explote a inmigrantes por no tener papeles. El problema de las leyes es que muchas veces van contra el sentido común, se tendría que poder razonar con la ley pero el margen es muy pequeño o cumples los requisitos o no, se tendría que ir caso a caso pero es imposible\nAnterior Entrada anterior: No és Art\nSegüent Entrada següent: Full Circle


Iker Casillas: l'enemic més respectat del Reial Madrid\nEl porter és admirat pel tècnic blaugrana i els jugadors\nMARTÍ MOLINA Actualitzada el 27/04/2011 00:00\n260x366 Iker Casillas: l'enemic més respectat del Reial Madrid / SERGIO PÉREZ / EFE Iker Casillas: l'enemic més respectat del Reial Madrid / SERGIO PÉREZ / EFE\nFinal de la Copa del Rei. Acaba el partit i el Reial Madrid s'alça amb el títol de campió. Els jugadors blancs ho celebren ràpidament. Tots, menys un: Iker Casillas. El porter exerceix de capità, s'acosta als blaugranes, els saluda i consola. L'últim gest elegant d'un futbolista que tot i ser membre del màxim rival esportiu s'ha guanyat el respecte del Barça.\nCapità del Reial Madrid i de la selecció espanyola, Casillas no només destaca per la seva qualitat sota els pals, sinó també fa pels seus comentaris a la sala de premsa, per evitar entrar en picabaralles dialèctiques o no tenir una actitud arrogant al terreny de joc. I va ser un dels que es van desmarcar del primer projecte galàctic de Florentino Pérez. "No sóc galàctic, sóc de Móstoles", va dir en aquella ocasió.\nEl jugador del Reial Madrid també s'ha guanyat el respecte del Camp Nou. A diferència d'homes com Paco Buyo o César, és un dels pocs porters madridistes que no han estat increpats a l'estadi. Hi ha ajudat la seva esportivitat dins i fora del camp, reconeixent el bon joc dels blaugranes sobretot en l'era Guardiola. "Sento enveja del Barça", comentava poc abans que els blaugranes guanyessin el triplet, el 2009. I aquesta temporada, abans del clàssic de la primera volta, assegurava ser "el primer fan del joc del Barça".\nDe fet, el mateix Pep Guardiola li va tornar els elogis, al final de la temporada passada, quan el va posar d'exemple de fair play : "Si tots el tinguessin d'exemple, els aniria millor", deia l'entrenador blaugrana.\nUn dels últims a sumar-se públicament als admiradors de Casillas va ser el seu homònim a Can Barça: Víctor Valdés. El porter, que va compartir vestidor amb el madridista a la selecció espanyola, va assegurar que durant el Mundial de Sud-àfrica va conèixer "un porteràs". En una entrevista a El País , Valdés es va desfer en elogis: "Una cosa és enfrontar-t'hi o veure'l per la tele. Ja intueixes que és molt bo. Però mai havia treballat amb ell. És impressionant, per la potència i la confiança que té. I és molt bon tio".\nDe fet, va ser durant el Mundial, quan fins a vuit blaugranes van coincidir amb Casillas a la selecció, que van expressar la seva admiració cap al porter. "Sempre respon en els moments claus. Si Espanya va poder arribar a les semifinals va ser gràcies a les seves aturades", comentava Gerard Piqué després del partit de quarts de final contra el Paraguai. "Ens ha donat la victòria", reconeixia el blaugrana Sergio Busquets després d'aquell partit. Andrés Iniesta també va elogiar el madridista: "És un porter que sempre hi és quan se'l necessita. És, sens dubte, un dels millors del món". I David Villa explicava que, a la selecció, tots tenen "confiança en ell". "Sabem les múltiples vegades que ens ha salvat i que ens salvarà", deia l'asturià.\nVicente del Bosque deixa Iker Casillas com un drap brut


KenigAuto Hotel Kaliningrad Rússia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMoskovsky Prospect 184, Leningradski, Kaliningrad, Rússia, CA 95691 - Veure al mapa\nAl visitar Kaliningrad, vosté es sentirà com a casa a KenigAuto Hotel, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nKenigAuto Hotel també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Kaliningrad. Els clients de l'hotel poden gaudir de recepció 24 hores, aparcament de cotxes, transport hotel/aeroport, instal·lacions per a reunions i banquets , restaurant.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, servei de despertador, escriptori, telèfon, aparell de televisió per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com centre esportiu, sauna, piscina coberta, billar. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, KenigAuto Hotel és una selecció idònia per a la vostra estada a Kaliningrad.\nTots els tipus de viatgers (224) Parelles (68) Viatgers en solitari (77) Famílies amb infants petits (17) Famílies amb infants grans (11) Grups (51)


Ja es coneixen els guanyadors del Premi de Narrativa Curta del Port de Tarragona\nEl Port de Tarragona entrega els guardons de la setena edició del Premi de Narrativa Curta\nS'han repartit set guardons en diferents categories dels quaranta participants\ndimecres, 29 de juliol 2020 - 17:30h | Actualitzat a 29/07/2020 18:25h\nAlguns dels guanyadors dels Premis de Narrativa Curta del Port de Tarragona | cedida\nEl Port de Tarragona va publicar el passat mes de juny els noms dels guanyadors del seu premi literari, el Premi de Narrativa Curta. En una edició totalment diferent a causa de la pandèmia del coronavirus, s'ha tardat gairebé un mes i mig en gaudir de la possibilitat de donar els guardons als set guanyadors de les diverses categories.\nL'entrega del Premi de Narrativa Curta s'ha fet a bord de la Golondrina, en un acte senzill en què, mantenint totes les mesures de seguretat i les distàncies necessàries, els representants del jurat han lliurat el reconeixement i els guardons als joves escriptors. Han estat Anna Pallejà i Júlia Guinaldo, de primer i segon d'ESO respectivament; Biel Ramon i Alexandra Sans a tercer i quart d'ESO; i Arnau Virigli i Martina Salvadó als cursos de Batxillerat. La categoria en llengua anglesa ha comptat amb només un premi, per a Eva López.\nEls guanyadors han rebut el premi a bord de la Golondrina del Port | cedida\nQuaranta obres presentades, un èxit\nEn aquesta setena edició s'han presentat més de quaranta treballs, fet que demostra l'èxit i atractiu del certamen. Tot i això, el jurat ha seleccionat vuit treballs més a més dels set premiats, que s'han considerat mereixedors de ser publicats juntament amb la resta. Les obres guardonades van ser publicades a la pàgina web de l'Autoritat Portuària i es poden consultar en línia.\nEl premi, organitzat conjuntament amb els Serveis Territorials d’Educació de la Generalitat de Catalunya, té com a objectiu promoure l'ús literari del català als centres d'ensenyament de la regió, incentivant els més joves a crear obres escrites en llengua catalana, la imaginació i l’interès per la matèria portuària i marítima.\nLes persones guanyadores del certamen literari, organitzat conjuntament pel Port de Tarragona i els Serveis Territorials d’Educació, han rebut el premi acompanyades de dues persones del seu entorn proper. El jovent guardonat ha rebut un diploma de reconeixement, una tauleta tàctil i l’Atles Històric del Port de Tarragona, i a més, també podrà visitar el nou Museu del Port, acompanyat pels seus companys de classe, quan hagi finalitzat la rehabilitació integral d’aquest espai emblemàtic cultural tarragoní.\n"És oficial: TGN tindrà una nova biblioteca pública ben aviat" "Atenció: Ja es coneixen els primers concerts de Santa Tecla 2020!"\nPort de Tarragona Conselleria d'Ensenyament literatura


El retorn al futbol com a extraescolar – Escola Projecte Report\nEl retorn al futbol com a extraescolar\nEl dia 16 de novembre ens va arribar la notícia que el dia 23 de novembre tornaríem a fer extraescolars, que tornaríem als entrenaments i possiblement a la lliga, la qual encara no hem començat a disputar.\nDes del meu punt em sembla una bona decisió, ja que tots sabem que per una part és perillós. Pel tema de contagis i altres. Tot i això està el tema de l’esport, és important fer esport i ajuda tant com físicament com psicològicament.\nUn tema també molt important a tenir en compte és que últimament s’està parlant molt sobre el fet que la vacuna està més a prop que mai i cada cop s’apropa més una solució a aquesta pandèmia. Per tant, jo estic totalment a favor de la decisió.\n‘The Queen’s Gambit’ és una nova sèrie de Netflix que està basada en la novela de\nMolts adolescents fan règim per aprimar-se sense un control mèdic\nEl 34% de les noies i el 22% dels nois segueix una dieta sense supervisió mèdica\nEl 2021 arriba amb l’esperada temporada de la popular sèrie d’anime Aquest pròxim gener del 2021\nValorant, un dels millors shooters de tots el temps\nValorant és un videojoc de trets en primera persona multijugador gratuït desenvolupat i publicat per Riot\nMulta a Messi i al Barça per l’homenatge a la mort de Maradona contra l’Osasuna El


Lletania – Illegal Times\nA principi dels anys seixanta del segle xx, en Miquel Porter, en Lluís Serrahima i en Jaume Armengol, vinculats al moviment d’Els Setze Jutges, publicaven una lletania que es feu famosa i que recitàvem en la clandestinitat. Alguns la deuen recordar. Les primeres estrofes deien així: «Tot canvia, res canvia, mira el tren, mira la via. Si t’ho penses i bé observes, ja sabràs filosofia». I continuava: «Mil discursos, pocs recursos, és el pa de cada dia. Sols Espanya, qui ho diria, vol ser sola i no canvia». I encara: «Monarquia, oligarquia, dictadura, cara dura. Barret frigi sens prestigi i després vingué el prodigi».\nAra, més de cinquanta anys després, una bona part de la realitat continua semblant inamovible. Les llibertats escapçades, la repressió a l’ordre del dia, la mentida sistemàtica, la demagògia com a argument, la sanció en lloc del diàleg, l’empresonament d’innocents, la corrupció generalitzada, la raó de la força per damunt de la força de la raó, els mitjans partidistes, la llengua maltractada, l’escola atacada, la cultura menystinguda, l’ofensa dels sentiments i l’ocupació policial, ens recorden massa els vells temps.\nProbablement havíem viscut durant quaranta anys d’una manera acrítica l’equívoc de la democràcia amb trampa, que ens distreia amb el vot periòdic, marcat per una llei electoral ben discutible, de les ferides de l’atur injustificable, del creixement de les desigualtats, dels desnonaments, de la Unió Europea dels estats i del capital, dels comportaments irresponsables de les grans corporacions, de les polítiques d’austeritat, del delictiu tancament de fronteres als migrants, de l’especulació sense límits, del militarisme inacceptable, de l’aprimament dels serveis públics, del menyspreu per la seguretat humana, de l’abandonament de la cooperació internacional i la despreocupació ambiental.\nTanmateix, ens havia nascut una esperança. Volíem un país nou amb formes i continguts ben humans, ens ho crèiem i centenars de milers de persones ho deien pels carrers. Ara veiem, però, que possiblement ens hem precipitat: una constitució forçada militarment des de l’inici per tal d’impedir la sortida de l’estat de cap nació que hi estigui integrada, l’atapeïda xarxa d’interessos creats ben barrejada amb les institucions de l’estat i, cal dir-ho tot, una certa incapacitat interna, ho ha fet de moment inviable. Però estiguem segurs que anirem guanyant majories –i no trigarem gaire– en la mesura que sapiguem definir la vida política i econòmica que ens pot esperar, en la mesura que ens expliquem per les autonomies de l’estat que tampoc resisteixen més tanta injustícia, en la mesura que persisteixi la ferma voluntat ciutadana i, finalment, en la mesura que, com sempre, fem de la no-violència la nostra forma permanent i exclusiva d’acció.\nEconomista i activista per la pau, amb una llarga trajectòria en el moviment antiglobalització i veu destacada del 15-M.


Els millors pentinats de trenes de fil per a condimentar la seva aparença - entrevistesLlegir Més\nPrincipal entrevistes Els millors pentinats de trenes de fil per a condimentar la seva aparença\nQuè són les trenes de fil?\nTipus de fil de pèl per a trenes "> estils curts. Tanmateix, si teniu els cabells no texturats, trenar-lo potser no serà la millor idea, ja que probablement no durarà gaire. El més important d'aquest pentinat és que és tan versàtil i que es pot dissenyar de moltes maneres diferents. Podeu triar entre trencades gruixudes i gruixudes, estils simpàtics i curts i gairebé qualsevol cosa entremig. A més, podeu accedir al cabell amb coses com perles i clips divertits.\nQuant ús de fil per a trenes de fil "> extensions de cabell, el preu del fil no és necessàriament millor per al seu cabell. En general, aconsellem mantenir-se al marge de les barreges de llana i triar el fil acrílic del 100 per cent. Alguns Tanmateix, seguiu la ruta de la llana per les seves trenes i trobeu que protegeix els seus rínxols rígids de la fricció. Per regla general, us recomanem tenir dos feixos de fil per a trenar-vos els cabells.\nPentinats de trenes de fil\nCom fer estil a les trenes del fil\nCom fer trenes de fil\nBusqueu un pentinat que sigui elegant i genial ">\n1 Què són les trenes de fil?\n2 tipus de fils de pèl per a trenes?\n3 Quant de fil s'utilitza per a trenes de fil?\n4 pentinats de trena de fil\n4.1 Tretes de fil curt\n4.2 Tretes de fil llarg\n4.3 Tresses de fils Jumbo\n4.4 Tresses de fil gruixut\n4.5 Tresses de fil superior\n4.6 Boix de trenes de fil\n4.7 Twists de fil\n4.8 Tresses de fil pastel\n4.9 Tresses de fil marró\n4.10 Tretes de filats de colors\n4.11 Tricots de fil Bob\n4.12 Tretes de fil natural\n4.13 Tresses de fil de Ombre\n4.14 Tretes de caixa amb fil\n5 Com fer estil a les trenes del fil\n6 Com fer trenes de fil\nLes trenes de fil són extensions de cabell que podeu afegir als panys. Tenen una gran varietat de colors i estils, donant-vos la llibertat d’experimentar amb diversos pentinats diferents. A més de ser bastant assequible, aquest estil de trenat s'ha convertit en una declaració de moda molt única. A més d'això, ajuden a retenir la humitat en el cabell, mantenint-lo segur dels danys.\nTretes de fil curt\nSi teniu els cabells curts, no penseu que no podeu fer-hi res. Les trenes de fil funcionen bé en els pentinats curts. Hi ha molts estils creatius que canviaran fàcilment la vostra aparença i mostraran la seva magnífica forma de rostre.\nTretes de fil llarg\nHi ha diverses maneres d’estilar els cabells llargs. Però si voleu provar alguna cosa elegant i nova, per què no aneu a trenar filats ">\nTretes de fil de Jumbo\nSi us agrada el cabell gruixut, les trenes de fil jumbo són l’opció perfecta per a vosaltres. Aquest estil divertit i divertit sembla especialment impressionant per als que tenen els ulls grossos i els llavis complets. Aquest pentinat no només és divertit, sinó que també és increïblement versàtil. Us pot proporcionar panys complets i d’aspecte saludable sense necessitat d’utilitzar abundància de productes per al cabell.\nTretes de fil gruix\nLes trenes de fil són un pentinat molt modern i es veuen molt bé per a gairebé tots. A més, també són adequats per al vestiment diari. Per tant, si teniu un aspecte elegant per al dia a dia, per què no proveu les trenes gruixudes ">\nTisses de fil Updo\nLes actualitzacions trenades són fascinants i les trenes de fil no són una excepció. A més, són una manera fantàstica de combatre la calor mentre es veuen fabulosos. Hi ha tantes opcions diferents a l’hora d’actualitzar-se, des d’una simple cola alta o un panet elegant i elegant fins a un mohawk o un nus de punta, només depèn del vostre estil. No tingueu por de jugar amb els cabells fins que no trobeu un estil que us convé.\nBoix de trenes de fil\nLes trenes de fil no només tenen en compte els pentinats divertits i bojos, sinó que també es poden agrupar en un pa elegant i elegant. El cabell llarg és millor per a aquest estil, però els cabells curts també funcionen. No només és gracia un trenat trenat, sinó que també és senzill fer-ho. Només heu de lligar els panys cap a una cua de cavall, i després torceu el cabell en el sentit de les agulles del rellotge fins que es formi en la forma que desitgeu. Una vegada que el cabell s'hagi torçat completament, porta el fil cap al cap i fixa-lo amb una corbata. L’estil amb accessoris de perles i extensions de colors aportarà encara més vibració.\nTwists de fil\nLa creació de fils de fil es pot divertir, sobretot si es barreja en alguns colors emocionants. Pot ser difícil trobar filats que coincideixin amb el seu color exacte dels cabells, així que intenteu apropar-vos el més propici possible. I accessoriseu, us donarà el nivell de pentinat fins a un nivell. Aprofiteu-vos en el món dels mocadors del cap, els cabells, les faixes, les comptes i molt més per renovar les vostres trenes de fil. O si t'agraden les aparences brutes, intenta afaitar-te patrons. Tenen un aspecte tremendament genial.\nTretes de fil pastel\nSi esteu després d'un pentinat agosarat, per què no proveu les trenes de fil pastel! Excel·lent per als fanàtics de novells i per als tenyits, tots els tipus de dones poden causar aquest bell i fantàstic estil. A més, hi ha tantes tonalitats per triar, de rosat a préssec i blau a verd.\nTretes de fil marró\nVoleu afegir un toc de tecla baixa però únic al vostre pentinat quotidià ">\nTrenes de fil de colors\nPer aquells que els agrada l'estil de declaració, les trenes de filats de colors són una opció fantàstica. Tot el que heu de fer és triar la tonalitat perfecta. A més, no oblideu pensar en la intensitat del color que trieu. Si bé els tons vibrants són sens dubte a la moda, pot ser que els tons més baixos siguin millors si treballeu en un entorn d’oficina.\nTricots de fil Bob\nPer a un pentinat elegant i simpàtic, l'opció perfecta és un trenat de trenes de fil. Tant elegant com versàtil, aquest estil té un aspecte excel·lent en tots els tipus de cabell. El millor és que puguis portar aquest estil durant unes setmanes sense necessitat de tocar-lo. N’hi ha prou amb afegir sèrum a les tresses per garantir un estil elegant i durador.\nTretes de fil natural\nPer un estil trenat d’aspecte més subtil, recomanem triar un fil més proper al seu color natural del cabell. Això tindrà com a resultat un pentinat tan elegant com baix. El que és millor d’aquest estil de trenes és que és molt eficaç per protegir el cabell durant els mesos més freds.\nTresses de fils de Ombre\nFeu que les vostres trenes de fil destaquin amb efectes ombre. Si els cabells són foscos, deixeu una impressió amb un pentinat ombre gris / blanc, trencant-se a l'ombra més clara del fil per sobre de la longitud natural del vostre cabell. Deixa que el cabell flueixi perquè tothom vegi la barreja de fosc i clar que són una deliciosa delícia per als ulls de qualsevol.\nTricots de caixa amb fil\nLes trenes de caixa són un estil molt popular a causa de la seva capacitat per protegir el cabell dels danys. A més, si opteu per enganxar extensions al cabell, esteu donant la vostra versatilitat per picar gairebé qualsevol estil. Per obtenir una actualització més moderna, les coses com les perles i els colors més destacats segur que cridaran l’atenció.\nHi ha diverses maneres boniques i de moda per dissenyar les telles de fil. Des d’actualitzacions i temes fins a trenes i girs de caixa, el cel és el límit! Teniu una ocasió especial per aparèixer "> condicionador o oli de tractament. I no oblideu mantenir el cuir cabellut protegit amb la pluja o els dies especialment freds.\nEntrevista amb Jennifer Hawkins | KickStart Your Dreams\nEntrevista amb Paul i Clem de Clemente Talarico


Malta demana a la UE que els estats es facin càrrec dels immigrants rescatats en alta mar en funció del territori\nEls ministres de l'Interior de la UE debaten a Luxemburg com cal actuar davant el naufragi de pasteres i qui s'ha de fer càrrec dels immigrants que hi ha a bord. Malta, un dels països més afectats per aquesta situació, demana que els estats membres es facin càrrec dels "sense papers" de forma proporcional a la població de cada país i la seva superfície. El ministre espanyol, Alfredo Pérez Rubalcaba, d'entrada veu bé la proposta, però considera que cal instrumentalitzar-la i ha fet una crida a les màfies perquè no enredin la gent.\n12/06/2007 - 15.03 Actualitzat 12/06/2007 - 16.48\nEl control de la immigració és un repte per a tots els països europeus. El cas del remolcador "Montfalcó", que va rescatar 26 immigrants en alta mar i que els va haver de portar a Catalunya perquè Malta no els va voler acollir, ha estat un dels últims exemples que ha posat a prova la cooperació entre països. El govern maltès va rebre moltes crítiques per la seva actitud i aquest dimarts Malta ha hagut de donar explicacions en la reunió de ministres de l'Interior de la UE a Luxemburg.\nSegons ha dit el seu ministre de l'Interior, Tonio Borg, Malta no pot acollir tots els nàufrags rescatats al Mediterrani fora de les seves aigües territorials. En aquest sentit, ha llançat un crit de socors a la resta de països de la Unió Europea. I és que, segons ha sentenciat Borg, "la situació actual és un caos total. Cadascú va a la seva. Tothom està marxant des de dos ports concrets de Líbia i cada any moren 600 immigrants, segons les previsions més conservadores".\nEn qualsevol cas, la petita illa de 400.000 habitants s'ha mostrat disposada a acollir temporalment els nàufrags rescatats en aigües de tercers països. Però proposa, com a contrapartida, que es reparteixin després entre els 27 membres de la Unió Europea de manera de forma proporcional. En concret, el sistema estaria basat en el territori i la població de cada país membre.\nMalta ha rebut els últims dies dures crítiques després de negar al "Montfalcó" la possibilitat d'atracar i desembarcar els 26 nàufrags que havia rescatat. No era la primera vegada que l'illa rebutjava la petició feta per una embarcació d'un altre país europeu, i Espanya i la mateixa Comissió Europea van acusar l'illa de no complir les seves responsabilitats internacionals. Precisament, Espanya està d'acord amb el principi de solidaritat proposat per Malta, però adverteix del perill que les màfies ho aprofitin per "tornar al discurs que qui arriba, s'hi queda". En aquest sentit, Rubalcaba ha fet una crida a les màfies que no enredin la gent perquè el que arriba "té moltes possibilitats de ser repatriat. Rubalcaba ha afegit que en aquest principi de responsabilitat compartida, l'Estat espanyol demanarà ajuda a la UE per assumir els menors no acompanyats, ja que no poden rebre el mateix tracte que els adults.\nA més, Malta ha reiterat les crítiques fetes ja anteriorment per Espanya i la Comissió Europea en què es denuncia que l'Agència de Control de les Fronteres Exteriors no té els mitjans promesos pels països membres i ha assegurat que està en perill l'operació prevista per principis d'estiu al Mediterrani.\nLa mateixa Comissió preveu que arribar a un acord per repartir-se els immigrants pot ser molt complicat. Amb tot, el vicepresident i responsable de Justícia, Llibertat i Seguretat de la UE, Franco Frattini, demanarà un altre cop als ministres que proporcionin més vaixells, avions i helicòpters a l'Agència de Control de Fronteres amb l'objectiu de fer front a l'arribada d'immigrants irregulars, tant a les Canàries com al Mediterrani.


Assegurança d'Embarcacions d'esbarjo -\nTú estás aquí: Inicio / Assegurances Particulars / Assegurança d’Embarcacions d’esbarjo\nTotes les embarcacions d’esbarjo impulsades a motor, incloses motos d’aigua, i les que superin els 6 metres d’eslora, estan obligades a subscriure una assegurança obligatòria de responsabilitat civil que servirà per fer front a les reclamacions, danys materials o personals, produïdes per l’embarcació a tercers, quan aquesta es trobi a flotació.\nPerò, i si tenim un accident fortuït sense que hi hagin tercers implicats? Es poden assegurar els danys propis de l’embarcació? La resposta és SÍ, a més d’assegurar els danys que puguem ocasionar a tercers, podem contractar la garantia complementària de danys propis, popularment coneguda com tot risc, amb o sense franquícia.\nAlgunes embarcacions disposen en el seu interior equips de navegació, efectes personals i / o mobiliari de cert valor, exposats a diferents riscos com ara el robatori i / o danys produïts per un possible accident fortuït. Podem assegurar aquests riscos? Un cop més, la resposta és SI.\nDes de New Risk t’assessorem sobre la conveniència de contractar unes garanties o altres, tenint en compte les característiques de la teva embarcació i les teves necessitats.


Salud y Derecho a la Alimentación. Red de Ciudades Argroecológicas\nLa Red de Ciudades por la Agroecología és una associació formada per entitats locals de l’Estat espanyol. Té per objecte la generació d’una dinàmica de cooperació entre entitats locals, així com entre aquestes i la societat civil. Persegueixen construir sistemes alimentaris locals, respectuosos amb el medi ambient, sostenibles, inclusius, resilients, assegurances i diversificats que asseguren menjar saludable, sostenible i accessible al conjunt de la població. En conseqüència aquestes mesures potencien l’ocupació local, en línia amb les perspectives de l’agroecologia i la sobirania alimentària. També realitzen un treball investigador i de divulgació al costat d’altres fundacions i entitats. Per a la redacció del seu últim informe sobre salut i dret a l’alimentació que han realitzat al costat de fundacions comEntretantos, Daniel & Nina Carasso i el Ayuntamiento de Zaragoza. Us agreguem l’Informe sobre Salut i Dret a l’Alimentació complet així com la informació principal dels temes als quals fa referència.\nLa salut i el dret a una alimentació adequada són drets que es troben avalats i secundats per nombrosos tractats, acords i jurisprudència des del nivell internacional fins al local. No obstant això, malgrat els compromisos, ens trobem davant una situació d’emergència. Això és degut a l’ininterromput augment de la incidència de malalties cròniques relacionades amb la mala alimentació, la falta d’exercici físic, un entorn insalubre i la degradació de la naturalesa. A més, existeix un creixent nombre de persones que tenen dificultats per a l’accés a una alimentació saludable i sostenible. Aquestes estan sent a més les més castigades per les malalties associades a la malnutrició: obesitat, cardiopaties, càncer, etc.\nEl present document és un esforç compartit per presentar les evidències científiques, els suports institucionals i jurídics, les experiències pràctiques i les alternatives actuals. La seua finalitat és que, des de l’Agroecologia i la Sobirania Alimentària, s’arriben a generar sistemes agroalimentaris locals que permeten aconseguir un alt nivell de benestar i salut per a totes les persones. Sorgeix a partir de la necessitat expressada per les entitats pertanyents a la Xarxa de Ciutats per l’Agroecologia i l’obligació d’aprofundir en les manques detectades i dubtes nascuts a partir de la realització de l’informe “Polítiques alimentàries urbanes per a la Sostenibilitat. Anàlisi d’Experiències en l’Estat Espanyol, en un context internacional”, al març de 2018. Al seu torn, forma part del pla estratègic de la Xarxa que incideix en l’exigència de disposar d’estudis que permeten generar espais de treball i debat sobre temes d’importància estratègica per a la Xarxa i les entitats membre.\nAquest document no existiria sense la participació i compromís de les autores que han contribuït a la redacció dels diversos capítols, al personal de la Secretaria Tècnica de la Red, la Fundación Entretantos, les persones que treballen cada dia als ajuntaments i que a més estan implicades en les diferents estructures organitzatives i de funcionament de la Xarxa, així com per l’impuls del Ayuntamiento de Zaragoza, el finançament de les pròpies ciutats i la Fundación Daniel & Nina Carasso.\nObjectius de l’informe\nL’informe té com a objectiu fonamental sintetitzar el coneixement existent i les pràctiques existents entorn de la salut i el dret a l’alimentació en l’àmbit municipal. Es presenta com un document de debat perquè entre totes -les entitats membre, professionals, tècnics, col·lectius i persones implicades en temes d’alimentació i agroecologia- elaborem noves polítiques que permeten que totes les persones puguen gaudir d’una alimentació sostenible i saludable.\nDita objectiva general pot desglossar-se en els següents objectius específics:\nDotar d’una visió general de la relació entre l’alimentació, el sistema agroalimentari i la salut i les alternatives existents perquè les persones puguen accedir a una alimentació sana i sostenible.\nAportar als governs d’entitats locals eines per a pensar, dissenyar i promoure, de forma sistèmica, polítiques alimentàries sostenibles i saludables de base agroecològica.\nSintetitzar experiències i claus d’èxit en el desenvolupament d’aquestes polítiques en l’àmbit local.\n#Agroecologia\t#Alimentació\t#Estratègia InterVegas\t#Informes\t#Red de Ciudades por la Agroecología\t#sobreranía alimentària\t#sostenibilitat


Els Reis Mags de l’Orient porten l’alegria a l’Hospital General - Parc Sanitari Sant Joan de Déu\nEstàs aqui: Parc Sanitari de Sant Joan de Déu > Notícies > Institució > Els Reis Mags de l’Orient porten l’alegria a l’Hospital General\nEls Reis Mags de l’Orient porten l’alegria a l’Hospital General2012-01-092019-09-20https://www.pssjd.org/wp-content/uploads/2020/03/logoweb.pngParc Sanitari Sant Joan de Déuhttps://www.pssjd.org/wp-content/uploads/2019/09/2012_01_WEB_gran_reyes_mago.jpg200px200px\nExplica la llegenda que…\n“Després d’haver nascut Jesús, en temps del rei Herodes, uns mags vinguts d’Orient arribaren a Jerusalem i preguntaren: On és el rei dels jueus que ha nascut? Hem vist a l’Orient la seva estrella i hem vingut a fer-li un homenatge”.\nQuan el rei Herodes ho va saber es va preocupar pel seu futur com a rei… Va reunir tots els grans sacerdots i els escribes del poble, i els preguntava sobre on havia de néixer el Messies. Ells li digueren: A Betlem de la Judea perquè així ho ha escrit el profeta…”.\nLlavors Herodes, d’amagat, cridà els mags, es va informar ben bé per ells del temps de l’aparició de l’estrella i, tot adreçant-los cap a Betlem, els digué: Aneu i informeu-vos de l’infant i, quan el trobeu, feu-m’ho saber perquè jo també vaig a fer-li homenatge”.\nEls tres mags d’Orient, després d’escoltar el rei, sortiren i l’estrella que havien vist els va guiar fins on era l’infant. Entraren a l’establia, veieren el nen amb Maria, la seva mare i, prosternant-se, li van fer homenatge i entrega dels seus presents: or, encens i mirra.\nI, avisats en un somni de les intencions malèvoles d’Herodes, se’n tornaren per un altre camí a la seva terra…”.\nLa visita de Melcior, Gaspar i Baltasar és una de les visites més esperades de tot l’any. És un dia on la il·lusió, la màgia i la fantasia juguen un paper determinant.\nEls Reis són conscients que tots els nens i les nenes i, perquè no, també els adults, volen rebre regals el dia 6 i, un any més, no s’han volgut oblidar d’aquells que, per diversos motius, no poden gaudir d’aquesta festivitat a casa seva… Per això, abans de tornar a l’Orient, els Reis Mags van visitar l’Hospital General del Parc Sanitari Sant Joan de Déu.\nVa ser una trobada molt emotiva on van gaudir tant els usuaris com els professionals de l’Hospital. Els nens i adults ingressats i les seves famílies van rebre amb sorpresa la seva visita i els van acollir amb abraçades, somriures i alguna que altre llàgrima provocada per l’alegria…\nMelcior, Gaspar i Baltasar van omplir de detalls totes les persones ingressades i van aconseguir el més important: que oblidessin per uns instants la seva situació mèdica i el fet de no poder gaudir del dia de Reis a casa seva.\nAmb aquesta visita, els Reis Mags de l’Orient han demostrat, un any més, que la seva arribada no és només per portar joguines als nens i les nenes. El seu compromís de mantenir viva l’il·lusió, la màgia i l’esperança de petits i grans és el seu gran regal per tothom


Lo Càntich -Revista de Literatura, Art i Cultura-: «Històries quotidianes», de Maria Teresa Galan i Buscató A: Caducitat immediata Sílvia Romero i Olea "Són molts els llibres que passen sota l’atenta mirada dels lectors. De vegades, en acabar-los, ens limitem a desar-los al prestatge corresponent, però en altres ocasions sentim la necessitat de compartir-los. Malauradament, avui en dia la majoria de títols estan condemnats a la Caducitat immediata. Potser és a les nostres mans evitar-ho."\nEls llibres que omplen aquesta secció, Caducitat immediata, ja ho he comentat en alguna ocasió, són els que els autors o les editorials tenen a bé fer-me arribar. Per això, en obrir la portella de la bústia de casa, sempre ho faig amb aquella alegria continguda vers la possible sorpresa. Però de vegades el llibre m’arriba directament de les mans de l’autora, no pas per correu, i aquest gest va acompanyat d’una càlida abraçada. Aquest és el cas d’Històries quotidianes, de Maria Teresa Galan i Buscató.\nAl llarg de la lectura d’aquest recull de relats breus, en la seva majoria d’una o dues pàgines, m’he trobat revisitant històries que ja coneixia perquè les havia llegides en les seves publicacions virtuals, i també submergint-me en d’altres que per a mi eren completament inèdites. Tant en un cas com en l’altre he gaudit d’una lectura que em plantejava temàtiques ben diverses. Com apunta Esteve Amigó en el seu escrit “Quatre pinzellades”, un dels pròlegs del present recull: “La preocupació pels temes que afecten la nostra societat, com ara l’atur, la vellesa, les relacions de parella o la situació del país és freqüent en gran part dels relats, que tracta amb gran sensibilitat, sense caure en un sentimentalisme exagerat, sinó que [...] sovint provoca un somriure gens contingut.”\nAcabo de citar, com he puntualitzat, un paràgraf d’un dels pròlegs d’Històries quotidianes. I això és així perquè el recull de relats de la Maria Teresa aporta, com a carta de presentació, tres pròlegs. I he de confessar, en aquest sentit, la meva completa aquiescència vers les paraules dels prologuistes al voltant de l’obra.\nPerquè si bé és cert que existeix un ampli ventall de temàtiques entre les pàgines d’aquest llibre, com he esmentat més amunt, també és ben encertada la premissa amb què s’obre l’escrit “Homenatge a la memòria”, el pròleg subscrit per Mercè Bagaria: “La protagonista indiscutible d’aquestes quaranta-vuit històries quotidianes és sens dubte la memòria.”\nEn aquest aspecte m’agradaria afegir que més enllà de l’estudi rigorós sobre els temes que hi podem trobar, els qui coneixem personalment l’autora també sabem que aquestes paraules, homenatge a la memòria, podrien convertir-se o substituir-se perfectament per “homenatge a la mare”. Perquè la finalitat màxima d’aquest llibre és l'obsequi que amb ell ofereix a la Joana Buscató, la seva mare. Quasi gosaria dir que la dedicatòria és, per ella mateixa, un breu i bonic relat.\nÉs aquesta una obra sincera al voltant del nostre dia a dia més habitual. Trobarem relats on l’enginy literari pren més força que aquesta quotidianitat, però en la seva majoria el que llegirem seran relats fidels al títol que encapçala el recull: històries quotidianes.\nI aquestes ens arriben tal com Joan Gausachs escriu en el seu pròleg, “A tall de presentació”, quan ens parla de l’autora. Ell apunta, fent referència a la Maria Teresa, que “emana pau, senzillesa, harmonia i ganes de conviure.” Jo m’atreviria a afirmar que la lectura d’aquest recull de relats (tot fent un copiar i enganxar de les paraules del prologuista), emanen pau, senzillesa i harmonia.\nMaria Teresa Galan Buscató va néixer a Barcelona. Pràcticament ha dedicat la seva vida a la docència. Els primers anys laborals va fer classe a l’Escola Virrei Amat, a nens i nenes de cinc i sis anys. Posteriorment, va estudiar professorat de català, fet que la va conduir a fer classes de català per a adults. Va formar part en la creació del Consorci per a la Normalització Lingüística (CPNL), i s’hi va dedicar plenament. Els últims anys ha compaginat les classes amb l’assessorament lingüístic.\nFidel a la llengua, un cop jubilada, s’ha endinsat en el camp de l’escriptura, sobretot el relat curt.\nÉs membre de l’Associació de Relataires en Català. Ha participat i ha quedat finalista en diferents concursos literaris:\nConcurs literari creat per Catalunya Caixa “Crea el teu conte”, 2010\nConcurs de contes infantils de l’ARC “Les estrelles”, 2012\nConcurs de contes infantils de l’ARC “L’aigua”, 2013\nConcurs de contes de l’ARC “Somnis Tricentenaris”, en benefici per a la Marató de TV3, 2014\nRecull de nou relats seleccionats “9 Relats per a un 9 estat”, 2014\nA cada un d’aquests concursos abans esmentats, s’ha fet un llibre amb els relats seleccionats. Alguns relats han estat llegits i interpretats a “Mon-relat”, de Ràdio Trinitat Vella, i a “Vols llegir?”, de Ràdio Nova de Vilanova del Camí. També n’han publicat a diferents blogs i revistes d’internet.\nTeniu a les mans un llibre de contes, n’hi ha uns quants. Llegiu-los a poc a poc, assaboriu-los...\nUns us agradaran més que d’altres, potser fins i tot que amb alguns, és una remota possibilitat, no hi trobeu cap afinitat, però fins i tot aquests no us deixaran indiferents. Us recomano doncs que els llegiu.\nNo perdeu més temps.\n«Històries quotidianes», de Maria Teresa Galan i Buscató\nEtiquetas: Articles, Caducitat immediata, Lo Càntich, Maria Teresa Galan Buscató, Número 30, Ressenya, Seccions, Sílvia Romero


recomana.cat - Crítica de l'obra: Corpus. Xavier Bobés | El Xavier Bobés més zen per Jordi Bordes\nCervesa negra i ben amarga Pròxima estació, esperança Aquesta nit t'abraçaré\nXavier Bobés és un manipulador d'objectes magnètic. Ara respira una mirada profunda, segura, calmosa. Si fa uns anys podia transmetre una empàtica timidesa amb una mirada esquiva, ara aflora una veritat a compartir, un desig de comunicar-se només destapant els objectes que hi ha disposats en una mena de tarima circular. És zen i transmet aquesta calma, tot i il·lustrar un món a punt del col·lapse en una apocalipsi que no significarà la fi de la vida humana, si no que (s'intueix) portarà a una nova manera de viure molt més arrelada a la Natura. Ho explica amb l'aparició del rostre del nadó (quasi tant espiritual com les criatures de Jaume Plensa amb els ulls tancats, confiant) que sorgeix d'un món calcinat amb l'economia desparramada al costat dels troncs calcinats. Però la vida (una altra, una que superi la nostra civilització tami com l'entenem ara, possiblement) ressorgirà i establirà una cosmovisio molt més integrada a la Vida, amb els ocells xiulant en silenci i la vegetació rebrotant, tenaç.\nEl mons de Bobés s'han anat transformant, probablement a mesura que ha anat ampliant la seva mirada vital, que ha anat eixamplant la seva geografia. Era un sensible observador de la ciutat en espectacles com El cap als núvols. Ensenyava aquell món tant íntim (molt emparentat amb el dels germans Oligor (Las tribulaciones de Virginia, La máquina de la soledad) de les desferres dels contenidors, amb una poètica molt fina. Posteriorment, va fer una recerca en el món del tèxtil, gràcies a Monstres impulsada pel TNT i el Temporada Alta, posteriorment va esclatar en les restes d'una masia abandonada (Insomni). La recerca, la investigació fins a l'extrem permetia crear un relat sobre una taula desgastada i una cullera, intrigant i absorbent.\nAra, a Corpus tot és un joc molt íntim entre un violoncel i l'univers callat dels objectes. La proposta, que és un treball impulsat pel prolífic Noves Escenes de L'Auditori. És el darrer pas després d'aquell espectacle, per a 4 espectadors al voltant d'una taula camilla (Cosas que se olvidan fácilmente) en què la panoràmica és sobre la memòria històrica. Bobés deu haver ideat aquest espectacle reflexionant sobre la civilització enmig del bosc, a l'ombra dels arbres veient com el vent mou les fulles i segueix una vida sense que el capitalisme la tingui en compte.


La policia municipal de Salt desallotja i tàpia pisos del ‘Bloc Dignitat’ per força i sense cap ordre judicial. – Sicom\nHome / Aixopluc / La policia municipal de Salt desallotja i tàpia pisos del ‘Bloc Dignitat’ per força i sense cap ordre judicial.\nLa policia municipal de Salt desallotja i tàpia pisos del ‘Bloc Dignitat’ per força i sense cap ordre judicial.2015-02-242022-01-24https://www.sicom.cat/blog/wp-content/uploads/2019/10/Capcalera_sicom_.pngSicomhttps://www.sicom.cat/blog/wp-content/uploads/2019/10/Capcalera_sicom_.png200px200px\nLa policia de Salt intenta impedir per la força i probablement de forma il•legal, la convivència al ‘Bloc Dignitat’ que havien acordat propietaris de pisos i membres de la PAH Girona Salt que en no tenir casa, havien ocupat els pisos buits a mans d’entitats financeres.\n28/2/15 En Defensa del Bloc Dignitat\nLa policia municipal de Salt va instal•lar el dilluns 23 de febrer de 2015, controls a l’entrada de l’habitatge precintant i tapiant portes de pisos ocupats. Fins i tot van deixar fora una dona i el seu fill recent nascut, contravenint les disposicions europees que no permeten desallotjar/desnonar una família amb menors d’edat sense haver assegurat prèviament que disposen d’habitatge. Finalment se’ls va permetre tornar desprès de la intervenció de membres de la PAH Girona Salt i dels Mossos d’Esquadra. No pas a dues de les famílies també amb fills menors, que eren fora de l’edifici quan va actuar la policia municipal. Van quedar al carrer.\nLa tarda de dimarts 24/2/15 els veïns van denunciar els fets al jutjat de guàrdia de Girona. Tot just tornar, s’han trobatque la policia havia retirat el control d’entrada a l’habitatge. Un dels pisos ocupats continua amb la porta tapiada.\nEntenen els veïns del bloc ‘Dignitat’ que tots junts podien fer front amb millors garanties, al procés de gentrificació a que està sotmès el barri i el mateix edifici. – Gentrificació: deixar que es degradin zones urbanes per desprès especular -.\ndació en pagament, desahucio, desallotjament, desnonaments, Dret a l'Habitatge, especulació immobiliària., habitatge, lloguer social, Pah Girona Salt, pisos buits, Salt, Torremadé


Nova edició del taller d'autoprotecció i defensa personal per a dones - Societat - Rubí TV\nNova edició del taller d'autoprotecció i defensa personal per a dones\nLes inscripcions es poden fer emplenant un formulari disponible a la Seu Electrònica de l’Ajuntament\nLa regidoria de Polítiques d'Igualtat de l'Ajuntament de Rubí i la Policia Local tornen a organitzar aquest mes de novembre un taller d'autoprotecció i defensa personal per a dones. La proposta forma part de les activitats programades per commemorar el 25 de novembre, Dia Internacional contra la Violència de Gènere.\nEl taller tindrà lloc els dies 9, 16, 23 i 30 de novembre de 19 a 21.30 h. La primera jornada consistirà en una sessió teòrica que tindrà lloc a l'edifici Rubí+D. La resta de dies es dedicaran a la pràctica, que es desenvoluparà a les instal·lacions de l'Escola Mossèn Cinto.\nL'objectiu d'aquesta activitat és mostrar a les dones que es puguin trobar en situacions d'agressió física o verbal les diferents tècniques de defensa personal, així com maneres per evitar ser seleccionades com a víctimes. A través de consells bàsics i exercicis pràctics, agents de la Policia Local ensenyaran a les assistents com aprofitar l'agressivitat del seu oponent i els seus punts dèbils per defensar-se, o com treure profit de les pròpies condicions físiques i psíquiques.\nDurant la primera sessió, es farà una presentació teòrica del tema en què es repassarà, entre d'altres, com funciona el cervell enfront d'una amenaça, quines són les principals pautes de prevenció i quines armes naturals o objectes poden utilitzar per defensar-se. A la part pràctica del curs s'utilitzaran materials de protecció d'última generació per tal d'aconseguir un alt grau de realisme en les simulacions, minimitzant el risc de lesió.\nLes sessions són gratuïtes i per participar-hi només cal ser dona i tenir més de 18 anys. No hi ha topall màxim d'edat i no és necessari estar en bona forma física.\nLes inscripcions es poden fer emplenant un formulari disponible a la Seu Electrònica de l'Ajuntament de Rubí.\nLa regidoria de polítiques d'igualtat sempre organitza activitats molt interessants. Enhorabona\nÉs un taller molt interessant, perquè dóna eines per defensar-se d'una forma "natural". Felicitacions per aquesta iniciativa tant al servei de la dona com a la policia.


VBS reflexiona sobre el contingut d’una pancarta | ANNA notícies\nVBS reflexiona sobre el contingut d’una pancarta\n27 d'agost de 2019 ANNA lliure\t2 comentaris\nFaig estes reflexions partint de la meua llibertat, com una afirmació de la meua independència front a tot poder alié, inclòs el del meu partit.\nHe rebut per una plataforma de missatgeria instantània una informació del grup Solidaritat i República que deia:\nHEM PENSAT AQUEST TEXT PER A LA PANCARTA DE L’11S:\n“EL PAÍS VALENCIÀ AMB CATALUNYA PER L’AUTODETERMINACIÓ I LA REPÚBLICA.\nLLIBERTAT PRESOS POLÍTICS”.\nUNS 10 METRES DE LLARGA I SENSE SIGNAR, UNITÀRIA.\nEn llegir-ho no he pogut resistir-me a escriure el que segueix:\nLes persones que proposen aquest text, són molt agosarades en voler aparèixer com representants de tot el País Valencià. Pot ser estiga errat i que no siguen agosarades i pensen en un terme acotat de manera que sols els valencians de nació catalana formen part d’eixe País Valencià que proposen isca en la pancarta. Llavors estarien, si és així, contribuint a engronsar la col·lecció de paraules polisèmiques o termes polisèmics que tan dificulten que els valencians ens aclarim i avancem cap un alliberament de tot el poble valencià front a la tirania carpetovetònica.\nEn segon lloc. La pancarta es suma a la reivindicació-trampa que ens refreguen les esquerres espanyoles que volen passar per demòcrates. L’anomenat dret a l’autodeterminació és l’estafa més gran amb la que els partits d’esquerres espanyols ens tenen apardalats. Reivindiquen i ens fan perdre el temps a nosaltres, els independentistes, també en reivindicar-lo al seu costat. Mentre nosaltres no utilitzem el nostre temps per portar independentistes als parlaments, que és allò que els espanyols volen evitar, en la mesura que ens desvien perquè no fem una acció política per portar independentistes als nostres parlaments, eixe dret mai serà exercit. L’esquerra espanyola han fet, fan i faran el possible perquè no tinguem mai ocasió de exercir-ho. Sense portar independentistes al parlament perquè pressionen, eixe ‘dret’ mai s’exercirà. Anar al costat dels espanyols reivindicant eixe dret, després del que ha passat a Catalunya, és una pèrdua de temps patètica. És entrar en el seu joc.\nLa pancarta reivindica ‘la República’. En aquest cas he de reconèixer que tinc un dubte. Coneixent la catalanitat dels valencians que proposen la pancarta, adscrits a la Nació catalana on inclouen al País Valencià, esta ‘República’ pot tenir dos significats:\na)Que la seua catalanitat siga política i aspiren a una Nació política de Salses a Guardamar i de Fraga a Maó, llavors el que estarien reivindicant és la República Catalana de la que els valencians formaríem part.\nb) Que la seua catalanitat siga nacional-cultural i que simplement aspiren a que esta ‘Nacio’ -els PPCC- siga reconeguda en una altra Espanya possible; llavors el que estarien reivindicant seria la República espanyola, una ‘República’ que les esquerres espanyoles els venen amb la ‘milonga’ de que dins d’eixa República, la Nació catalana sencera, els facilitarien que tinguera el seu lloc.\nEl que sí tinc clar és que per als que proposen la pancarta, eixa República per a ells no és la República Valenciana. Una pancarta valenciana, de valencians independentistes republicans, que es solidaritzen amb els republicans catalans hauria de posar, si més no, ‘Per les Repúbliques’ en plural. Per la Catalana i per la Valenciana, lliures i sobiranes.\nRespecte a demanar la llibertat dels presos polítics… És lo de més trellat que diu la pancarta proposada. Però en sona a una reivindicació de fi de règim i malauradament no és el cas. Al contrari, Marxena té ja preparada la sentència i pense, com ho fa ‘La Crida Nacional per la República Catalana’ que és sobre la sentència que hi ha que posicionar-se i La Crida davant la sentència reivindiquen l’ABSOLUCIÓ.\nI per finalitzar una reflexió final. Sobre el que diuen de ‘la pancarta sense signar, unitària’. El no signar no és d’unitaris… Més bé és d’irresponsables… Al no existir la signatura, al no assumir l’autoria de la pancarta, ningú és responsabilitza d’allò que és diu. Ningú es responsabilitza d’atribuir-se la representació del País Valencià, com diu la pancarta. En això es pot dir que han estat prudents. Els ha pogut la vergonya.\nVíctor Baeta i Subias, independentista valencià republicà.\nBenimaclet, 27 agost 2019\nEntrada anteriorSamarretes per la República Valenciana. Promou l’ACR Constantí llombartSegüent entradaIndependència de Catalunya i reivindicació dels PPCC: dues magnituds amb una relació inversament proporcional\n2 pensaments a “VBS reflexiona sobre el contingut d’una pancarta”\n27 d'agost de 2019 a les 16:49\nEl problema de Victor és que sembla molestar-li la unitat del demòcrates. Pel dret a l’autodeterminació podem estar independentistes i no independentistes. Però sembla que el seu objectius és que els independentistes vajen a soles. Amb el seu pa es ho menge.\n27 d'agost de 2019 a les 23:06\nHome Rafa, sempre has segut inteligent. Has vist a la primera que els independentistes volem anar junts.\nSaluda als teus liders de Galapagar.


Fer testament: els hereus forçosos | Consumer\nFer testament: els hereus forçosos\nEl testador està obligat a transmetre una part del seu patrimoni als seus hereus forçosos: els seus descendents, ascendents, cònjuge i familiars fins al quart grau\nEl testament manifesta la voluntat d’una persona sobre com han de distribuir-se els seus béns quan mori. Però el testador no sempre és lliure per deixar els seus havers a qui desitgi. En el Dret Comú, que regeix en la major part d’Espanya, existeix l’obligació legal de transmetre, almenys, el terç de legítima als denominats hereus forçosos. No obstant això, qui no té aquests beneficiaris pot disposar dels seus béns en favor de qualsevol persona amb capacitat per heretar-los. En el següent article s’explica qui són aquests hereus forçosos als quals no es pot ignorar a l’hora de repartir el cabal hereditari.\nEl testador no sempre és lliure\nLa defunció d’una persona sense que consti per escrit la seva voluntat provoca, en ocasions, un encreuament d’enfrontaments entre els hereus, gairebé sempre els fills, els pares o el cònjuge vidu, motivats per assumptes relatius a la successió del patrimoni. És llavors quan la llei determina qui són els hereus del causant. A aquesta successió legal la hi denomina successió legítima, intestada o abintestat.\nÀdhuc havent-hi testament, el testador solament té llibertat absoluta per deixar en herència la tercera part del seu patrimoni, l’anomenat terç de lliure disposició, i compta amb llibertat limitada per transmetre el seu terç de millora (encara que també és de lliure disposició, està limitat solament a favor dels fills o descendents).\nEn aquest sentit, l’article 806 del Codi Civil estableix l’obligació legal de deixar una part del patrimoni, la legítima, als descendents, ascendents, cònjuge i familiars fins al quart grau, segons els casos, que són els anomenats hereus forçosos.\nEl testador solament té llibertat absoluta per deixar en herència la tercera part del seu patrimoni\nEl testador no pot privar a aquests hereus de la seva legítima, ni desheredarlos, excepte en els casos determinats per la llei (entre els quals s’inclouen les situacions de maltractament, injúries, la negació d’aliments, l’intent d’homicidi al testador, etc. que han d’estar acreditats a través de sentència judicial).\nLes dues classes d’hereus\nSi el mort ha atorgat testament, hi ha dos tipus d’hereus:\nEls hereus voluntaris: apareixen com a tals en el testament i hereten del mort els béns que componen l’herència. Si aquests hereus voluntaris moren abans que el testador, no transmeten als seus descendents cap tipus de dret sobre l’herència.\nEls hereus forçosos: la llei els reconeix el seu dret a heretar, almenys, un terç del patrimoni del difunt, anomenat legítima. L’hereu forçós a qui el testador li ha deixat menys de la legítima que li correspon pot sol·licitar el complement de la mateixa.\nSegons l’article 763 del Codi Civil, qui no té hereus forçosos (com per exemple, una persona soltera i sense parents propers) pot disposar per testament de tots els seus béns o de part d’ells en favor de qualsevol persona que tingui capacitat per heretar-los. Així, quan no hi ha hereus forçosos, els voluntaris poden disposar de la totalitat de l’herència.\nQui són hereus forçosos i quant poden heretar\nAmb o sense testament, la llei indica l’ordre pel qual han de succeir al mort els seus hereus forçosos i, a falta d’aquests, l’Estat . Aquest ordre s’estableix de la següent manera:\nQuan no hi ha hereus forçosos, els voluntaris poden disposar de la totalitat de l’herència\nEls fills i descendents.\nSón hereus forçosos, sense que hi hagi discriminació per sexe, edat o filiació. A més, no es distingeix entre fills naturals i adoptats, fills matrimonials i no matrimonials, ja que tots tenen els mateixos drets hereditaris. Els “nasciturus”, o fills que encara no han nascut perquè la vídua està embarassada, també són hereus forçosos. En aquest cas, el repartiment de l’herència es posposa fins que es produeixi l’enllumenament.\nEls fills i descendents hereten dos terços de l’haver-hi hereditari:\nUn terç de l’herència (la legítima) es divideix per parts iguals entre els fills.\nL’altre terç (el de millora) va destinat a fills i nets. La millora pot assignar-se a un solament dels descendents o pot distribuir-se lliurement entre tots. Segons l’article 857 del Codi Civil, encara que una persona hagi estat desheretada, els seus fills o descendents segueixen ocupant el seu lloc i conserven els drets d’hereus forçosos respecte a la legítima.\nEls pares i ascendents.\nQuan hi ha descendents, els pares i ascendents no tenen cap dret sobre l’herència.\nSi no es tenen fills ni descendents, la legítima dels pares o ascendents és la meitat de l’haver-hi hereditari.\nSi concorren amb el cònjuge vidu, els pares o ascendents del causant hereten una tercera part del cabal hereditari. En aquests casos, la legítima reservada als pares es divideix entre els dos progenitors per parts iguals i, si solament viu un d’ells, hereta la totalitat.\nEn cas que no visquin els pares, hereten els ascendents més propers (els avis). Si viuen els avis materns i paterns, l’herència es divideix entre ambdues famílies a parts iguals.\nQuan hi ha ascendents en igual grau de les línies del pare i la mare, es divideix l’herència per parts iguals entre ambdues. Però, si els ascendents són de grau diferent, l’herència correspon als més propers d’una o una altra línia.\nEl cònjuge vidu.\nHereta per darrere de descendents i ascendents i ho fa abans que els familiars col·laterals.\nQuan el mort no té ni descendents ni ascendents, el cònjuge supervivent té dret a l’usdefruit de dos terços de l’herència.\nSi el difunt té solament ascendents, el vidu hereta l’usdefruit de la meitat de l’herència.\nQuan concorre solament amb fills del seu consort concebuts fora del seu matrimoni, el vidu té dret a l’usdefruit de la meitat del cabal hereditari.\nSi concorre amb fills o descendents comuns, el cònjuge vidu té dret a un terç de l’herència en usdefruit.\nNo obstant això, segons l’article 945 del Codi Civil, el cònjuge vidu no té dret a herència si consta que estava separat per sentència ferma o separat de fet del difunt per mutu acord.\nEls familiars col·laterals.\nSón els germans, nebots, oncles, etc. i hereten a falta dels anteriors.\nEn el cas que solament concorrin els germans del mort, aquests hereten per parts iguals.\nSi en l’herència intervenen els germans de pare i mare del mort, amb els germanastres (solament per part del pare o solament de la mare), els primers hereten el doble que els segons.\nQuan tots els que concorren són germanastres, uns per part del pare i uns altres per part de la mare, hereten tots per igual.\nEls germans i nebots succeeixen amb preferència als altres col·laterals. Si en l’herència participen els fills d’un germà mort del testador, aquests nebots repartiran entre si la porció de béns que li hauria correspost al seu progenitor.\nEls altres parents fins al quart grau.\nSón els cosins, besoncles, nebots nets, etc. i hereten a falta de tots els anteriors.\nL’article 921 del Codi Civil estipula que, en les herències, el parent més proper en grau exclou al més remot. Si no hi ha cònjuge, ni germans, ni fills de germans, succeiran en l’herència del difunt els altres parents en línia col·lateral fins al quart grau. Més enllà d’aquest quart grau de parentiu no és possible heretar si no hi ha testament.\nL'Estat com a hereu\nEn absència de tots els parents anteriors, quan no hi ha testament, est és declarat nul o els hereus rebutgen l’herència, qui hereta és l’Estat. Perquè l’Estat pugui prendre possessió del cabal hereditari, s’ha de realitzar una declaració judicial per la qual s’institueixi com a hereu. Una vegada que l’Estat és designat hereu:\nEstà obligat a destinar un terç de l’herència a institucions municipals on estigués domiciliat el difunt, dedicades a beneficència o acció social, tant públiques com a privades.\nUn altre terç ho ha d’assignar a institucions de les mateixes característiques, però d’àmbit provincial.\nL’últim terç es dedica a la cancel·lació del deute públic, tret que el Consell de Ministres decideixi una altra aplicació.\nCal esmentar que tots aquests organismes i institucions hereten sempre a benefici d’inventari. Això vol dir que es fa un inventari per conèixer els béns que componen una herència i les càrregues que pesen sobre ells. I, d’aquesta manera, permet a l’hereu acceptar l’herència sense haver de respondre pels deutes, més enllà del que aconsegueixin els béns propis de l’herència. Amb aquest tipus d’acceptació, l’hereu no arrisca el seu patrimoni aliè a l’herència.\nheredero-ca herencia-ca testament voluntat


El bloc del Coscu: de setembre 2017\nPublicat per Joan Coscubiela i Conesa a 11:32 11 comentaris:\nENTREVISTA A "HOY POR HOY" DE LA CADENA SER AMB PEPA BUENO EL 12 DE SETEMBRE\nUs deixo l'enllaç a l'entrevista que vaig fer a Hoy por Hoy de la Cadena SER:\nPublicat per Joan Coscubiela i Conesa a 10:34 1 comentari:\n“La libertad solo para los que apoyan al gobierno, o solo para los miembros de un partido, por numerosos que sean, no es libertad. La libertad siempre es libertad para los que piensan de manera diferente. No a causa de ningún concepto fanático de la «justicia», sino porque todo lo que es instructivo, totalizador y purificante en la libertad política depende de esta característica esencial, y su efectividad desaparece tan pronto como la «libertad» se convierte en un privilegio especial”.\nEntre les moltes fal·làcies que es fan servir en els debats, potser la més usada sigui la “fal·làcia ad hominen”, o sigui la desqualificació d’un argument no pel seu contingut, sinó per quina persona el defensa.\nAquests dies a Catalunya alguns han inventat una nova fal·làcia a la que caldrà buscar-li un nom apropiat, la de jutjar una intervenció en funció de qui l’aplaudeix.\nJa haureu endevinat que em refereixo a les intervencions que vaig fer en el Ple del Parlament dels dies 6 i 7 de setembre, davant d’una actuació per part de la majoria de govern que constitueix una greu vulneració dels drets democràtics dels grups parlamentaris i en conseqüència de la ciutadania a la que representem.\nIntervenció dia 6 de setembre al Parlament de Catalunya sobre la Llei del referèndum:\nIntervenció previa al debat sobre la Llei de Transitorietat del dia 7 de setembre al Parlament de Catalunya:\nIntervenció dia 7 de setembre previa a la votació al Parlament de Catalunya de la Llei de Transitorietat:\nI per això crec oportú compartir les raons que em van portar a fer aquesta intervenció i explicar com es va construir.\nLa responsable de tot és l’estimada Rosa Luxemburg que fa ja molts anys ens va regalar la reflexió ètica i política que encapçala aquest escrit, i l’instigador de la intervenció va ser el President del Grup, l’amic Lluis Rabell que, a més de ser un enamorat i gran coneixedor de Rosa Luxemburg, és una persona d’unes conviccions ètiques d’origen i resistència granítica.\nQuan vàrem escoltar per enèsima vegada a la portaveu de Junts Pel Sí, Marta Rovira, i a la Presidenta del Parlament, Carme Forcadell, dir que no pensaven respectar el caràcter preceptiu dels dictàmens del Consell de Garanties Estatutàries ens vam quedar molt preocupats, malgrat els dos acords adoptats pel propi Consell que recordaven al Parlament aquesta obligació imposada per l’Estatut d’Autonomia.\nQuan vàrem sentir argumentar a les mateixes persones que aquest dret dels grups parlamentaris, el de demanar dictamen al Consell de Garanties Estatutàries, podia desaparèixer per un acord de la majoria parlamentaria, perquè la majoria ho pot tot de manera absoluta, o sigui absolutista, ens vam començar a indignar.\nPer rematar 48 hores negres per les institucions catalanes, vam escoltar a la portaveu Marta Rovira justificar la desobediència al Consell de Garanties Estatutàries perquè segons ella els dos acords d’aquest organisme s’havien adoptat sota pressió i per la porta del darrera. I per si la degradació de les institucions catalanes no fos suficient amb aquestes paraules, a continuació vam assistir incrèduls a l’escena de veure al President, el Vicepresident i bona part dels membres del Govern català, aplaudir de manera entusiasta la denigració del Consell de Garanties Estatutàries.\nVa ser aleshores quan el company Lluis Rabell i un servidor vam considerar que no podíem estar callats, que masses coses estaven en joc com per optar per la comoditat del silenci còmplice. No podíem estar callats mentre Puigdemont, Junqueras i la majoria que dona suport al govern feia malbé en 48 hores tot el capital polític acumulat per les forces sobiranistes en la defensa del referèndum. El capital polític, l’autoritat moral, de defensa de la democràcia a través del referèndum com a única manera de resoldre aquest conflicte. La democràcia només es pot defensar davant de l’autoritarisme de Rajoy amb democràcia i mai amb mètodes no democràtics. Potser dins nostre ressonaven les reflexions de Norberto Bobbio sobre fins i mitjans. Potser vàrem recordar que els fins més legítims – referèndum i independència- poden quedar totalment deslegitimats si s’imposen amb mitjans no democràtics.\nA partir d’aquí la resta ja és conegut. També la reacció dels que han desqualificat aquesta intervenció no pel que diu sinó per qui l’aplaudeix. Una reacció per cert, instigada amb esperit militant pels mitjans de comunicació públics catalans i per alguns dels concertats, que posa de manifest la gravetat del moment en què estem vivint.\nPotser per a algunes persones la seva idea de la política sigui la de la comoditat d’anar sempre a favor del vent. Però per altres, la idea de la vida és intentar defensar allò en el que creiem, encara que sigui a costa de patir desqualificacions i tot tipus de manipulacions, com les que fa temps imperen en els debats mediàtics d’aquest país nostre. I de manera indistinta a Catalunya i Espanya.\nPer això, i per honorar a Milan Kundera i la seva lúcida reflexió quan ens diu que “la lluita de l’home contra el poder és la lluita de la memòria contra l’oblit”, he tingut la necessitat vital de recordar en el meu bloc la quantitat de vegades que en el Congrés de Diputats vaig fer el mateix que la darrera setmana al Parlament de Catalunya, que no és altre cosa que la modesta defensa de la Llibertat, en aquells casos contra els abusos del Partit Popular i el Govern Rajoy.\nVaig defensar el referèndum i el seu encaix constitucional com a portaveu de “Izquierda Plural” anunciant el que podria passar i ha acabat passant.\nVaig debatre, com a Ponent, i votar en contra de la Reforma de la Llei Orgànica del Tribunal Constitucional, aprovada per cert en lectura única.\nEn més d’una ocasió em va tocar defensar el model lingüístic català davant l’agressiva política del Ministre Wert.\nVaig denunciar la instrumentalització de Catalunya de manera rapinyaire per part d’alguns dirigents polítics.\nVaig combatre en primera línia la corrupció del Partit Popular, quan altres encara miraven cap a un altre costat.\nVaig defensar en solitari el dret a parlar i denunciar els abusos hipotecaris que va fer en seu parlamentaria l’activista social Ada Colau .\nVaig tenir el goig de combatre la Reforma Laboral del 2012 aprovada per Decret Llei per PP i CIU.\nLa llista seria molt llarga, però només volia il·lustrar que el que vaig fer al Parlament el 6 i 7 de setembre és exactament el mateix que vaig fer al Congrés i el que he intentat fer sempre en altres àmbits de la meva vida.\nPrecisament perquè he defensat a Espanya el dret a celebrar el referèndum i el model lingüístic català o he denunciat els abusos de les majories absolutes al Congrés de Diputats, vaig creure que també estava obligat a denunciar els abusos antidemocràtics i la vulneració de tota la legalitat catalana que va imposar la majoria parlamentaria que dóna suport al Govern català.\nÒbviament, a aquestes alçades, que alguns critiquin la intervenció al Parlament pels aplaudiments que rep me la “rempamplinfa”. És una fal·làcia més de les moltes que s’estan utilitzant en aquest debat.\nAra el que em preocupa és que un procés que va néixer pel dret democràtic a celebrar un referèndum, que ha estat defensat amb impressionants manifestacions cíviques i l’autoritat moral de fer-ho democràticament, no acabi engolit per les necessitats partidistes d’uns quants. I que tot això no porti a una gran frustració i a una ruptura interna de la societat catalana, com ja està passant, esperem que no de manera irreversible.\nPublicat per Joan Coscubiela i Conesa a 15:59 8 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: congrés dels diputats, parlament\nPublicat per Joan Coscubiela i Conesa a 14:41 8 comentaris:\nENTREVISTA A ELDIARIO.ES: "El Parlament ha cruzado el rubicón"\nFent clic a l'enllaç podreu llegir l'entrevista que m'ha fet la Neus Tomàs per ElDiario.es\nPublicat per Joan Coscubiela i Conesa a 16:30 6 comentaris:\nUs deixo l'entrevista a "La Cafetera" de Radiocable:\nENLLAÇ A L'AUDIO\nPublicat per Joan Coscubiela i Conesa a 16:04 Cap comentari:\nENTREVISTA A "AL ROJO VIVO" DE LA SEXTA EL 7 DE SETEMBRE\nUs deixo el vídeo de la meva intervenció a Al Rojo Vivo de La Sexta:\nPublicat per Joan Coscubiela i Conesa a 15:20 1 comentari:\nUs deixo el vídeo de l'entrevista a "Los Desayunos de TVE" del 7 de setembre:\nPublicat per Joan Coscubiela i Conesa a 14:08 Cap comentari:\nENTREVISTA A "HORA 25" DE CADENA SER, AMB ÀNGELS BARCELÓ EL 6 DE SETEMBRE\nPodeu accedir a l'entrevista a "Hora 25" de Cadena SER, amb Àngels Barceló, fent clic en el següent enllaç:\nLINK A L'ENTREVISTA\nPublicat per Joan Coscubiela i Conesa a 10:05 1 comentari:\nPublicat per Joan Coscubiela i Conesa a 16:58 6 comentaris:\nEntrevista a "Al Rojo Vivo" de La Sexta, 4 de setembre\nUs deixo el vídeo de l'entrevista d'aquest matí a "Al Rojo Vivo" de La Sexta:\nPublicat per Joan Coscubiela i Conesa a 19:17 Cap comentari:


Les cavernícoles tornen al pasat - Página web del Agrupament Escolta Joan Maragall\nLes cavernícoles tornen al pasat\nDesprés de trobar totes les parts de la màquina que ens havíen construit amablement algunes de les botigues del barri ha arribat l'hora de muntar-la. Entre totes i basant-nos en el plànol que havíem dissenyat, hem aconseguit donar-li forma a la màquina per a que engegués i pugués retornar al passat a les nostres amigues cavernícoles amb les que tant de temps hem estat.\nAbans de marxar, però, ens hem ajudat entre totes a superar els nostres complexes. Hem situat en una silueta allò que més ens agrada de nosaltres mateixes i allò que menys ens agrada. Després ho hem comentat entre totes i hem vist que no hem de serntir complexes per ser diferents, de fet totes som diferents i precissament això és el que ens fa especials.Al final, va arribar l'hora dels adéus i ens hem acomiadat dels cavernícoles que han tornat a la seva època, on obriran un cau i esperem que els hi vagi molt bé. De fet hem rebut una carta escrita per ells en la seva època i que ha sobreviscut tots aquests anys agraïnt-nos el nostre ajut.\nEl proper cap de setmana són els campaments de primavera, totes estem neguitoses i espectants per saber el que ens aguarda a les terrens del Montseny, quins misteris ens depara? Molt aviat ho sabrem!!.


Educació Infantil del CEIP de Pràctiques: d’abril 2017\nEls alumnes de 3 anys passegen pel carrer de la poesia.\nPublicat per Pilar a 7:42 Cap comentari:\nPer la setmana del llibre varem preparar una biblioteca mòbil per emprar al porxo els dies de pluja. Avui ha plogut i l' hem inagurada!!! Tot un èxit!\nLA SORTIDA A LA FUNDACIÓ JOAN MARCH DELS GRUPS DE 5 ANYS QUEDA AJORNADA PER DIJOUS 1 DE JUNY.\nPublicat per Pilar a 0:56 Cap comentari:\nHola famílies; hem consultat la previsió metereològica per demà i donen pluja.\nHem pensat, que si plou poquet, la sortida programada a la Fundació Joan March pels alumnes de 5 anys es farà igualment.\nPer això demanam que els nins /es duguin un impermeable i calçat adequat.\nSi a les 9'00 plou molt la sortida s'ajornarà a un altre dia.\nDemà no han de dur motxilla ja que berenaran a la classe .\nPublicat per Pilar a 3:07 Cap comentari:\nHola famílies,comença a fer calor, així que no importa que els nins/es duguin la bata posada.\nLes deixarem al seu penjador per quan les hagin de menester. Gràcies\nPublicat per Pilar a 3:03 Cap comentari:\nSortides i activitats especials d'Educació Infantil. Tercer Trimestre\nCala Sant Vicenç divendres 5 de maig\nVisita a la Fundació Joan March dijous 1 de juny\nXerrada a l'aula Fundació RANA dia 6 de juny\n4 ANYS A( LEONOR ):\nCine Ciutat dijous 22 de juny\n4 ANYS B( LINA ):\n3 ANYS A( CATI ):\nEs Fornassos ( Caimari) divendres 28 d'abril\nGranja Escola Sa Cabaneta dijous 25 de maig\n3 ANYS B( MERCÈ ):\n3 anys A (CATI):dll 15 de maig i dj 1 de juny\n3 anys B( MERCÈ):dll 8 de maig i dll 5 de juny\n4 anys A (LEONOR): dj 11 de maig i dll 29 de maig\n4 anys B (LINA): dll 22 de maig i dj 8 de juny\n5 anys A ( MARA): dj 18 de maig\n5 anys B (IMMA): dj 25 de maig\nPublicat per Pilar a 2:52 Cap comentari:\nEls dies 10, 11 i 12 d'abril es duran a terme algunes activitats relacionades amb el centre d'interès de l'escola, EL TEATRE, així com activitats que engresquin els alumnes en el mon de la lectura, ja que dia 23 d'abril (el darrer dia de vacances) és la festa de Sant Jordi i el DIA INTERNACIONAL DEL LLIBRE.\nVos mostrarem imatges d'aquestes activitats al blog i a la pàgina web del centre.\nUna de les propostes del centre és facilitar l'accés a la lectura als nostres alumnes i per això el dilluns 10 i dimarts 11, una llibreria del nostre barri vendrà llibres de lectura adequats a les edats dels infants, per aquelles famílies que ho volguin a partir de les 14 hores.\nPublicat per cppractiquesei a 3:50 Cap comentari:\nDes del tercer cicle us informam que amb motiu de les dues representacions teatrals al teatre municipal Catalina Valls, aquest divendres dia 7 d'abril no hi haurà venta de coques.\nEl proper dia de venta serà dia 28 d'abril (últim dia)\nEls alumnes el tercer cicle us volen fer arribar el seu agraïment per haver col·laborat amb la compra de coques cada divendres o de productes en les diferents festes celebrades al centre. Amb la vostra ajuda, el viatge els sortirà una mica més barat.\nPublicat per cppractiquesei a 4:45 Cap comentari:\nEls alumnes de 3 anys passegen pel carrer de la po...\nLA SORTIDA A LA FUNDACIÓ JOAN MARCH DELS GRUPS DE ...\nHola famílies; hem consultat la previsió meter...\nHola famílies,comença a fer calor, així que no imp...\nCALENDARI DE IOGA DEL SEGON TRIMESTRE. EDUCACIÓ...


Torra prendrà possessió avui a les 11.30 h en un acte auster al Palau de la Generalitat\nPer evidenciar l’excepcionalitat, no serà al Saló de Sant Jordi i es limitarà a l’entorn més pròxim del president\n5 min. Barcelona 17/05/2018 10:25\n651x366 El president investit, Quim Torra, sortint ahir del Parlament davant un mosso d’esquadra / P. TORDERA El president investit, Quim Torra, sortint ahir del Parlament davant un mosso d’esquadra / P. TORDERA\nLa imatge del Saló de Sant Jordi ple de gom a gom amb la senyera i una tela negra de fons, que va ser l’escenari de la presa de possessió de Carles Puigdemont, no es repetirà en el cas de Quim Torra. El 131è president de la Generalitat assumirà avui a les 11.30 hores del matí oficialment el càrrec en un acte auster al Palau de la Generalitat, on només s’espera el seu entorn familiar. Segons fonts coneixedores, el departament de la Presidència, encara sota la tutela del govern espanyol, ha organitzat un acte sense convidats i de petit format –serà, probablement, a la Sala de la Mare de Déu de Montserrat– en què es vol evidenciar l’“excepcionalitat” del moment: que Puigdemont és a l’exili i no podrà traspassar el tradicional medalló de la presidència al seu successor.\nI no només això. L’acte vol anar en consonància amb el discurs que JxCat ha fet fins ara: que Puigdemont va ser cessat il·legalment i que és ell el president “legítim” de Catalunya que reuneix la majoria absoluta al Parlament sorgit de les eleccions del 21 de desembre. És per això que fonts de l’entorn de Torra creuen que preferirà no col·locar-se el medalló “per respecte” a la presidència de Puigdemont. Un fet, però, que pot variar a última hora en funció de com s’acabin tancant els detalls de la simbologia. I és que la preparació de l’acte ha anat acompanyada d’una negociació intensa amb la Moncloa. Segons fonts coneixedores, una de les qüestions que ha volgut assegurar-se el govern espanyol és que hi hagi la bandera espanyola i la foto del rei Felip VI. Dos elements que ja no van tenir presència en l’acte de presa de possessió de Puigdemont. Tampoc queda clar si, malgrat que Torra vulgui un acte de petit format sense convidats, l’executiu espanyol hi acabarà enviant un representant.\nLa fórmula: fidelitat al Parlament\nLa litúrgia habitual consisteix en una primera intervenció del secretari de Govern, que obre pas al discurs del president sortint. Seguidament, és el president del Parlament qui, en virtut de la Constitució i de l’Estatut, planteja al president electe el jurament del càrrec. En el cas de Torra, el protocol haurà de ser diferent perquè Puigdemont no podrà fer cap discurs de comiat com va fer Artur Mas en el seu moment. Per tant, avui només podran encapçalar la presa de possessió el mateix Torra, el president del Parlament, Roger Torrent, i l’actual secretari de Govern, Víctor Cullell. Malgrat l’absència del 130è president de la Generalitat, Torra sí que ha manifestat la voluntat d’emular en un aspecte el seu predecessor a l’hora de prendre possessió. Té la intenció de jurar el càrrec sense fer referència a la Constitució: prometrà “fidelitat a la voluntat del poble de Catalunya representat al Parlament”. És dubtós que el govern espanyol hi pugui fer alguna cosa: el jurament no està regulat per llei i, en el cas de Puigdemont, els serveis jurídics de l’Estat van desestimar presentar un recurs.\nEl paper dels consellers presos\nUn cop publicat el nomenament i feta la presa de possessió, el següent pas serà el nomenament dels consellers. Tant dimarts com ahir l’equip de Torra i els assessors jurídics han acabat de perfilar una estructura de l’executiu condicionada pel principi de “restitució” que vol seguir JxCat en els seus nomenaments. A diferència d’ERC, que apostarà ja d’entrada per una nova fornada de dirigents –segons informa Aleix Moldes–, JxCat ha ofert als consellers empresonats i exiliats formar part de l’executiu. Seria el cas de Jordi Turull a Presidència, Josep Rull a Territori i Lluís Puig a Cultura. Això té implicacions en l’estructura dels departaments. Per pal·liar la dificultat d’exercir des de la presó o des de Bèlgica, JxCat estudia crear comissionats –també se’ls pot anomenar viceconsellers–. Sempre que, això sí, el govern espanyol no veti ja d’entrada els consellers de l’anterior executiu en virtut de l’article 155. Els comissionats poden assistir al consell executiu si així ho demana el president, però no tenen dret a vot. Això afectaria també la correlació de forces dins el govern de coalició: tot i que no s’acostuma a votar en el si del consell executiu, si això es produís JxCat estaria en minoria enfront d’ERC. Tres dels seus consellers –en total en té sis– seran absents a les trobades.\nEn el cas de Cultura, la diputada de JxCat Laura Borràs ocuparia el comissionat i, pel que fa a Territori, assumiria aquest paper Damià Calvet, director de l’Incasòl i part del nucli dur de JxCat. Ells són també els escollits per substituir Puig i Rull en cas que siguin vetats. A Presidència no es crearia aquest comissionat i s’esperaria que fos Artadi qui n’assumís les regnes com a consellera –d’entrada serà a Empresa.\nPel que fa a la resta, es consoliden Miquel Buch a Interior, Jordi Puigneró a Governació, Pere Aragonès com a vicepresident econòmic, Ester Capella a Justícia, Josep Bargalló a Ensenyament i Teresa Jordà a Agricultura. El ball de noms, però, continua en la resta de l’executiu. A la conselleria de Benestar es debaten els noms de Chakir El Homrani i Joan Ignasi Elena, que podria assumir Sanitat si no ho fa David Elvira. A Exteriors, en canvi, s’hi situaria una dona. I és que la paritat serà clau a l’hora de tancar els noms del nou Govern.\nEl Col·legi de Periodistes critica que els mitjans privats no puguin cobrir la presa de possessió\nEl govern espanyol no assistirà a l'acte de presa de possessió de Quim Torra\nTorra assumeix el càrrec i busca fórmules per restituir els consellers


L’assessor financer Eduard Conti explica a ‘La primera pedra’ a partir de quin moment podem invertir els nostres estalvis\nEl Kakebo el va inventar una periodista japonesa fa més de 100 anys. // CC0\nPensar a tenir un futur econòmicament més còmode i tranquil sovint és una bona motivació per treballar i pensar a fer un racó. Però tots volem que aquests estalvis creixin i, per tant, cal invertir bé. L’assessor financer, especialitzat en economia domèstica, Eduard Conti, explica a La primera pedra que només podem plantejar-nos invertir si estem sent capaços d’estalviar de manera regular, encara que no siguin sempre les mateixes quantitats.\nHem de partir d’un treball previ, que consisteix a tenir una estratègia d’estalvi o uns objectius d’estalvi mensuals. Hi ha qui parla d’un 10% dels ingressos nets, hi ha qui parla d’un 20%, però Eduard Conti no creu en els percentatges sinó en les possibilitats i la voluntat de cada persona.\nPer invertir primer cal estalviar. // CC0\nQUÈ CAL TENIR EN COMPTE PER ESTALVIAR\n1. No cal esperar als 40 o 50 anys per començar a estalviar, viure la vida no és incompatible amb el fet de començar a estalviar als 20 anys o fins i tot abans.\n2. Aquest estalvi, el que sigui, ha de ser la primera cosa que fem cada mes. En lloc d’estalviar allò que sobra, el primer que fem cada mes és estalviar. Ens paguem a nosaltres abans que a ningú. Per què li hem de pagar abans a la companyia de telefonia o a la de la llum?\n3. Li demanem al banc que faci un traspàs automàtic de diners a un compte d’estalvi, el mateix dia de cada mes, per no barrejar l’estalvi amb el compte que fem servir per pagar-ho tot.\nQuan comencem a invertir?\nEn quin moment hem de començar a pensar a invertir els nostres estalvis, encara que siguin petits? Abans, hem de tenir estalviat el que s’anomena un fons d’emergència. Es recomana que cobreixi entre 3 i 6 mesos de despeses mensuals, i que el tinguem disponible, és a dir, que no el podem invertir. Si tenim unes despeses de 2.000 euros al mes, en aquest fons hauríem de tenir entre 6.000 i 12.000 euros. Tenir aquest fons ens donarà tranquil·litat perquè ens permetrà afrontar despeses imprevistes o caigudes d’ingressos.\nAmb el covid, per exemple, hi ha hagut una gran diferència entre les famílies i petits negocis que disposaven d’aquest racó i aquelles que vivien totalment al dia sense pràcticament estalvis. Un cop ja tenim el fons d’emergència, abans de començar a invertir hem d’interioritzar uns principis bàsics per invertir.\nCom s'ha d'invertir? // CC0\nELS QUATRE PRINCIPIS FONAMENTALS DE LA INVERSIÓ:\n1. Invertir a llarg termini, no de manera especulativa. Invertir diners que no necessitem per cobrir despeses, ni el mes que ve, ni l’any que ve, ni d’aquí a 5 anys si pot ser.\n2. Entendre la relació entre risc i rendibilitat. Per guanyar més cal arriscar més. Si no ens agrada gens el risc no podem esperar grans rendibilitats. Hem d’entendre en què estem invertint abans de deixar anar el primer euro, i preguntar si no ho entenem. Buscar informació i assessorament independent si cal, i que el banc no sigui el nostre únic assessor perquè és part interessada.\n3. Diversificar les inversions. No invertir només en una cosa. Per exemple, si tenim 5.000 euros invertits i ens agraden molt les criptomonedes, no cal tenir-ho tot en bitcoins i succedanis.\n4. Controlar les nostres emocions, no ser impulsius, no entrar en pànic, no ser massa cobdiciosos.\nPel que fa a les inversions, Conti parla de cinc diferents bones maneres de fer créixer els estalvis: un habitatge (si no el tenim en propietat), dipòsits i comptes remunerats, fons d’inversió i plans de pensions.\nRecupera aquí la secció de La primera pedra amb Eduard Conti.\n14-10-2021 13:17 ‘LA PRIMERA PEDRA’


Colau comparteix amb Mujica la preocupació pel retrocés de drets i llibertats | betevé Web\nRedacció btvnotícies dimarts 17 d'abril, 2018 , 22.44\nL’alcaldessa ha viatjat aquests dies a l’Uruguai per participar en un seminari sobre ciutats i habitatge organitzat per l’Ajuntament de Montevideo\nAda Colau ha estat rebuda a Montevideo per l'expresident uruguaià José Mujica, amb qui ha compartit la preocupació pel retrocés de drets i llibertats a Europa i l'Amèrica Llatina. L'alcaldessa de Barcelona ha viatjat aquests dies a l'Uruguai per participar en un seminari sobre ciutats i habitatge que organitza l'ajuntament de la capital del país llatinoamericà.\nL’alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, s'ha trobat aquest dilluns al vespre amb l'expresident uruguaià José Mujica, al Palacio Legislativo de la capital uruguaiana. Colau ha fet entrega a Mujica una reproducció del panot de Barcelona que du el logo de Barcelona, ciutat refugi i ha compartit amb ell la preocupació per la crisi humanitària que es viu a la Mediterrània i també pel retrocés de drets i llibertats tant a Europa com a alguns països de Llatinoamèrica. Tots dos han coincidit en la necessitat de promoure aliances àmplies per consolidar polítiques progressistes i inclusives tant a Europa com a l'Amèrica Llatina.\nColau ha viatjat aquests dies a l'Uruguai per participar en un seminari sobre ciutats i habitatge organitzat per l’Ajuntament de Montevideo i dilluns va rebre la distinció de visitant il·lustre. Totes dues ciutats actualitzen aquests dies l'agermanament amb un conveni de col·laboració.\nAda ColauAmèrica Llatinadrets humans


Primera persona identificada d'una fossa a p... - Govern.cat\nPrimera persona identificada d'una fossa a partir de l'intercanvi d'ADN entre Catalunya i Navarra\nquery_builder 6 novembre 2020 09:06\nEls dos territoris van signar un conveni aquest setembre\nÉs un veí de Salamanca que va ser afusellat després de fugir del Fuerte de San Cristóbal de Navarra\nEl govern navarrès va recuperar les restes en una excavació a Esteribar, prop de Pamplona\nLa Generalitat tenia les mostres d’ADN del fill, que vivia a l’Hospitalet de Llobregat\nEl conveni entre Catalunya i Navarra per compartir mostres d’ADN ha permès, per primera vegada, la identificació d’una persona recuperada d’una fossa de la Guerra Civil. Es tracta de Ramon Haro Gómez, un dels 800 presos republicans que el 22 de maig de 1938 van aconseguir fugir de la presó de màxima seguretat del Fuerte de Sant Cristóbal del Monte Ezkaba, prop de Pamplona.\nEs tracta d’una de les grans evasions de la història d’Europa. Els dies següents, uns 200 d’aquells fugats van ser assassinats i enterrats en fosses, sense cap tipus de judici previ.\nLa Guàrdia Civil va capturar i executar Ramon Haro i dos altres reclusos a Esteribar, a uns 20 quilòmetres de la presó. Posterioment, veïns del poble van enterrar els tres homes en una fossa al mateix prat on havien estat assassinats. Ramon Haro Gómez era un jornaler d’Encinas de Abajo (Salamanca). Estava casat i tenia dos fills. Va morir amb 26 anys.\nEl fill de Ramon Haro Gómez, Ramon Haro Garcia, residia fins fa uns anys a l’Hospitalet de Llobregat i l’any 2016 va facilitar mostres d’ADN a la Generalitat quan es va iniciar el Programa d’identificació genètica. La família havia inscrit el cas uns anys abans al Cens de persones desaparegudes.\nEl govern navarrès va localitzar i obrir la fossa d’Esteribar l’estiu del 2016 i va recuperar les restes dels tres homes. Davant la possibilitat que un dels tres homes fos Ramon Haro, la Direcció General de Memòria Democràtica va traslladar aquest octubre les mostres d’ADN del fill a l’Institut Navarrès de la Memòria. L’encreuament de dades genètiques ha estat positiu amb un dels tres esquelets.\nEl conveni amb Navarra\nEl conveni entre la Generalitat de Catalunya i la comunitat foral de Navarra es va signar aquest setembre amb l’objectiu de compartir perfils genètics i identificar víctimes localitzades en fosses de la Guerra Civil i el franquisme.\nEls dos governs estan portant a terme programes similars per obrir fosses als respectius territoris i identificar-ne les restes. L’acord preveu la col·laboració en els treballs de documentació, preservació i senyalització de fosses, així com la reparació i la dignificació de les víctimes.\nEl conveni també estableix l’organització conjunta d’exposicions, esdeveniments, col·loquis o seminaris relacionats amb la Segona República, la Guerra Civil, la dictadura i la Transició.\nA Catalunya, el Programa d’Identificació genètica ha permès identificar vuit persones que estaven enterrades en fosses de la Guerra Civil. És un sistema que disposa d’una base de dades amb perfils genètics de familiars de víctimes i perfils genètics de restes localitzades en fosses. Les dades s’encreuen per veure si hi ha coincidència genètica.\nEl Programa disposa actualment d’unes 2.000 mostres d’ADN de donants vius i d’uns 200 perfils genètics de restes de fosses. Cada extracció d’ADN d’un individu d’una fossa té un cost aproximat d’uns 1.000 euros. És un procés complex i car.\n316 persones recuperades\nLa Generalitat ha obert 32 fosses gràcies al Pla de fosses, el programa que des de 2017 planifica i prioritza l’obertura de fosses i els treballs per identificar-ne les víctimes. Les excavacions del Pla han facilitat la recuperació de 316 persones.\nFossa d'Esteribar a Navarra 896