Adjudicació de contracte de GMV al transport públic de Budapest\nLa companyia espacial GMV ha aconseguit un contracte per instal lar els seus sistemes intel ligents en més de 2.300 autobusos públics de Budapest. Gràcies a aquesta adjudicació (valorada en 24 milions d'euros), la firma tecnològica gestionarà una de les majors flotes de vehicles urbans en superfície d'Europa.\nAquest projecte té una doble rellevància per al grup. D'una banda, és el seu primer gran èxit en aquest sector fora d'Espanya. Al mateix temps, reforça el paper de la seva filial de transport, que s'ha convertit en un segment estratègic per a l'ensenya. Amb aquesta societat, anomenada GMV Sistemes, combina serveis de navegació per satèl lit i comunicacions mòbils per a realitzar el seguiment de vehicles i prestar informació en temps real.\n"En l'última dècada, Espanya ha viscut un creixement espectacular del transport públic, la qual cosa ens ha permès adquirir competències tecnològiques en aquest àmbit i ara ens ajuda a sortir a l'exterior amb moltes garanties", assegura Juan Antonio March, director general de GMV Sistemes .\nLa signatura acapara el 50% de la quota de mercat d'aquesta activitat a Espanya, on gestiona els autobusos urbans de Valladolid i Barcelona, així com les operacions de més de 1.600 trens de Renfe. El seu principal competidor és ACS, que absorbeix un altre 30% d'aquest negoci.\nDesprés del seu desembarcament a Budapest, l'objectiu de GMV és entrar en el Top 5 mundial. "A Hongria, ja li hem guanyat la partida als líders globals, com les empreses alemanyes IVU i Init", assegura el directiu, i afegeix: "Això ens obre nombroses possibilitats de creixement, tant a Europa com en altres places d'Àsia i Amèrica Llatina ".\nLa companyia va tancar 2010 amb una facturació de 102 milions d'euros, després de créixer un lleuger 2%. El 45% correspon a l'activitat espacial, el negoci original de GMV. Aquesta empresa, en què va començar la seva carrera professional l'astronauta Pedro Duque, és líder mundial en sistemes de control en terra per satèl.lits.\nPerò la seva filial de transport ja supera el 20% del negoci global, "i la tendència és que aquest percentatge segueixi pujant", afirma Miguel Martínez Olagüe, director de desenvolupament corporatiu.\n"Amb aquesta branca, hem compensat la caiguda d'altres mercats que estan perdent terreny, com l'àrea de Defensa o els serveis de tecnologia de la informació per a l'Administració Pública", conclou el directiu.\nLa línia de negoci de transport ha crescut en paral.lel al GPS i la telefonia mòbil. El primer projecte de GMV va ser el 1996.\nEn els últims anys, ja han desembarcat en petites ciutats de països com Polònia o Hongria.\nEl seu repte és traslladar els seus sistemes a grans flotes privades, manteniment de vehicles i gestió de peatges.


Els “superaliments” a GreenVita\nQuin serà l’aliment del futur? Aquell que per la seva composició, cultiu, transport… pugui acabar amb la fam al món o que sigui l’escollit pels astronautes per saciar la seva gana al llarg dels viatges interestelars? Doncs, la veritat, és que és molt difícil de determinar què es menjarà d’aquí vint anys, i quin aliment tindrà aquesta capacitat màgica… però, si poguéssim fer una aposta, aquesta seria, clarament, per la quinoa.\nLa quinoa, que tot i que es consumeix als Andes des de fa més de 7.000 anys és una recent arribada a la nostra cultura, és un dels aliments que es presenten com a candidats al superaliment del futur. No ho diem nosaltres solament, sinó que ho recolza, ni més ni menys, que la FAO (Organització de les Nacions Unides per a l’Agricultura i l’Alimentació) o la NASA, i no ho diuen perquè sí. La quinoa, per la seva composició, és ideal per a tothom, però, especialment, per aquelles persones de les que més hem de tenir cura (nens, persones amb intoleràncies, dones embarassades…). El menjar sagrat dels Inques és recomanable per les seves increïbles i excel·lents propietats nutricionals, doncs conté absolutament tots els aminoàcids necessàris per a l’ésser humà, així com una combinació perfecta entre proteïnes, grasses i carbohidrats.\nLa quinoa, a més, no conté gluten, amb el que és perfecta per a celíacs i intolerants al gluten, i està carregada de ferro, magnesi, zinc, liti, calci, fòsfor, fibra i vitamines (entre elles, la E).\nExisteixen tres tipologies diferents de quinoa, la blanca, la vermella i la negra, cadascuna amb lleugeres diferències respecte a quantitat de calories, percentatge de proteïnes, o carbohidrats… així que, quina millor manera d’aprofitar tota aquesta diversitat que combinant les tres propostes? La quinoa reial que utilitzem a GreenVita és la unió perfecta de la quinoa blanca, vermella i negra, i la pots trobar a les nostres amanides, (com la Trio de quinoa ecològica), a les nostres hamburgueses veggie, o als nostres saltejats de quinoa i pollastre o quinoa i tofu. Encara no l’has provat? Avançat al futur, vine a GreenVita i tasta-la!\nAutor GREEN VITAPublicado el enero 28, 2018 enero 28, 2018 Categorías GREENVITAS, HEALTHYEtiquetas #comebienvivebien, #GreenVita, #HealthyKitchen, aliments del futur, menjar sà, què és la quinoa, quinoa, superalimentsDeja un comentario en Els “superaliments” a GreenVita


29 de novembre de 2018 / / 0 Comentaris\nMiquel Porter i Moix.\nUn documental del Canal 33 coproduït per TV-3 analitza la vida i trajectòria de Miquel Porter i Moix, figura clau de la cultura catalana de l’últim terç del segle XX, un dels fundadors de la Nova Cançó i d’Els Setze Jutges, així com gran estudiós i divulgador del cinema català\nLluis Llach, al documental.\n24 de novembre de 2018 / / 0 Comentaris\nUna novel·la gràfica i una pel·lícula han coincidit a rescatar de l’oblit a un heroi: Francesc Boix, el fotògraf català que va aconseguir robar milers de negatius als nazis i l’únic espanyol que va declarar contra ells en els judicis de Nuremberg, mostrant les fotos dels horrors del camp d’extermini de Mauthausen.\n“Tenim a Espanya i a Catalunya un heroi desconegut, que va aconseguir una gesta que molt poca gent hagués aconseguit, robar uns negatius als nazis, comprometedors per a ells, i després denunciar-los i fer-los caure davant de la justícia”. Aquest heroi es deia Francesc Boix. Així ho retrata Alfred Pérez Fargas, coguionista de la pel·lícula ‘El fotógrafo de Mauthausen’, acabada d’estrenar, dirigida per Mar Targarona i amb Mario Casas com a protagonista. “Va ser un rebel valent”, com el defineix Salva Rubio, guionista d’un còmic previ que té el mateix títol.\nFrancesc, Francisco, Franz o François Boix, segons l’idioma en què li deien, va néixer a Barcelona l’any 1920. Jove inquiet, d’ideologia comunista, es va afiliar a les Joventuts Socialistes Unificades de Catalunya, branca juvenil del PSUC. Amant de la fotografia, en esclatar la guerra civil va ser reporter gràfic de la revista ‘Juliol’ i durant l’any 1938 va combatre amb l’Exèrcit republicà al front d’Aragó.\nDerrotats per l’Exèrcit franquista, els supervivents de la seva companyia van passar a França el febrer de 1939. Boix i molts altres companys van ser internats en camps de refugiats i, més tard, integrats en l’Exèrcit francès. El maig de 1940, juntament amb molts altres compatriotes, va ser fet presoner pels alemanys, que acaben d’envair França. A principis de 1941, després de passar per un altre camp de presoners, va ser enviat a Mauthausen, un camp de concentració situat a Àustria, on hi va haver més de 8.000 espanyols internats. Van sobreviure només menys de la tercera part.\nEn realitat, Mauthausen-Gusen va ser el nom d’un complex de quatre subcamps situats en aquestes dues petites localitats austríaques, que els nazis van aixecar al costat d’unes pedreres de la zona, i on empresonaven en condicions infrahumanes als seus enemics des de l’any 1938. Aquests presos eren utilitzats com a mà d’obra barata, tractats com esclaus, humiliats, castigats, maltractats i assassinats de diferents maneres, com explica el còmic de Salva Rubio, que inclou una impressionant documentació addicional en la seva part final.\nFrancesc Boix es va integrar aviat en una organització clandestina de presos que li va proporcionar un treball de confiança en el laboratori fotogràfic del camp. Juntament amb els seus companys, va aconseguir amagar milers de negatius que mostraven la realitat de Mauthausen: centenars de morts, moltes d’elles camuflades com suïcidis, i la presència d’alts càrrecs nazis al lloc.\nPrecisament el testimoni de Boix, el 1946, davant del Tribunal Internacional de Nuremberg, durant els judicis contra criminals de guerra nazis, va permetre condemnar a alguns d’ells, com Ernst Kaltenbrunner i Albert Speer. Durant la seva declaració van poder veure algunes de les fotos que, amb l’ajuda d’altres presoners, havia aconseguit amagar de la destrucció.\nSimpàtic, sempre somrient i amb un posat de seductor cap a les noies que es posaven a l’abast del seu objectiu, Francesc Boix seria considerat un heroi en qualsevol país normal. Però la seva situació després de l’alliberament no va ser fàcil: els comunistes russos no es fiaven dels supervivents espanyols de l’Holocaust i tornar a Espanya era impossible, en ple franquisme. Així que el jove fotògraf es va quedar a viure a França, on va poder exercir de reporter gràfic per a publicacions pròximes al Partit Comunista, com ‘L’Humanité’. Però Boix moriria jove, un mes abans de complir 31 anys, possiblement a causa d’una tuberculosi contreta a Mauthausen.\nCronològicament, el còmic amb guió de Salva Rubio, dibuixos de Pedro J. Colombo i color d’Aintzane Landa (aquí un vídeo de su ‘making of’), va néixer abans que la pel·lícula de Mario Casas i té el seu origen també en un llibre escrit per Benito Bermejo fa 16 anys. Bermejo, guionista, escriptor i historiador, va ser qui va desemmascarar el 2005 a Enric Marco, un impostor que va ser president de l’associació de deportats de Mathausen sense haver-ho estat\nBermejo va ser qui va efectuar la investigació històrica i el guió de l’excel·lent documental sobre el tema ‘Francisco Boix, un fotògraf a l’infern’ (2000), dirigit per Llorenç Soler i amb la veu de Pepe Sacristán com a narrador, que va estar nominat als Emmy.\nDesprés, amb tot el material recopilat, va escriure el llibre ‘El fotògraf de Mauthausen’, que RBA va editar l’any 2002. El 2015, en publicar-una nova i més àmplia versió del text, titulada ‘El fotògraf de l’horror. La història de Francisco Boix i les fotos robades als SS de Mauthausen ‘, la història va tenir una major repercussió i va propiciar tant la traducció de la novel·la gràfica com la pel·lícula que acaba d’estrenar-se.\nTraducció, perquè el còmic es va editar abans a Bèlgica que a Espanya. I és que el guió de Salva Rubio és previ. Aquest jove escriptor i guionista madrileny, que acaba de complir els 40 i va treballar de llibreter per mantenir-se mentre estudiava Història de l’Art i Guió de Cinema, es va interessar en Francesc Boix al publicar-se el text de Bermejo.\n“Quan vaig descobrir la història d’aquest home, vaig pensar que, si algun dia podia, voldria explicar-la i la transformaria en guió de cinema. A partir de l’any 2007 vaig portar la idea a diverses productores, que van ser molt receptives. Però va arribar la crisi, i fer una pel·lícula tan cara es va convertir en una cosa pràcticament impossible. Així que vaig canviar de pla: si no podia fer la història en cinema, la faria en còmic”.\n“Vaig fer un dossier amb l’argument i un estudi de personatges bastant complet. Com saps, a Espanya no es pot viure del còmic, així que vaig anar me’n a Bèlgica i vaig presentar la història a l’editorial De Lombard, una de les especialitzades en aquests temes. Els va agradar molt la idea i em van dir que busqués un dibuixant. Vaig buscar un, que va ser Pedro J. Colombo, que m’agradava molt. L’editor va donar llum verda al llibre i tirem endavant. Això va ser el 2011”, afegeix Ros. Però una novel·la gràfica porta el seu temps, i la primera edició a De Lombard va ser l’any 2017, mentre que a Espanya, Norma Editorial l’ha publicat en aquest 2018.\nPer a Rubio, “Francesc Boix va ser un rebel i un valent. El que va fer, en el context que ho va fer, va ser extremadament perillós i molt arriscat. Per la posició que tenia en el camp de Mauthausen, al laboratori fotogràfic, la seva vida no corria perill immediat. Era un pres de confiança que podia haver salvat la vida sense haver fet res. Però ficar-se en aquesta aventura de robar aquelles fotos li podia haver costat la vida, a ell i a altres presos”.\nNo menys llarg ha estat el procés que ha culminat amb la recent estrena de la pel·lícula ‘El fotògraf de Mauthausen’ (2018), dirigida per Mar Targarona, amb Mario Casas com a protagonista, i que ha rebut bones crítiques.\nVa ser Alfred Pérez Fargas, coguionista juntament amb Roger Danès de telefilms com ‘Jo, Ramon Llull’, ’13 dies d’octubre ‘,’ l’últim ball de Carmen Amaya ‘i la mini sèrie’ Carta a Eva ‘, que va saber de l’existència del personatge a partir d’una notícia a la televisió i “unes fotos de la guerra civil i la història de Francesc Boix”. Es va sentir interessat, va parlar amb el seu amic Danès i van començar a investigar.\n“Era un filó del qual no s’havia parlat molt. Hi havia el documental de Llorenç Soler i el llibre de Benet Bermejo, que és la bíblia del tema. Però poc més. Si haguéssim estat a Hollywood, ja s’hauria fet una trilogia sobre el personatge. Li presentem la idea a Mar Targarona, a qui havíem conegut al Festival de Sitges. La idea li va encantar i vam començar a tirar milles”.\n“El fet que fos militant comunista el va ajudar, perquè allà dins els membres del partit van muntar una trama per poder sobreviure. A la pel·lícula, nosaltres l’hem presentat com a cap del comando que va robar els negatius, però evidentment va ser una tasca col·lectiva. Però això també va tenir les seves conseqüències, perquè en acabar la guerra, el partit comunista de Stalin els va considerar uns traïdors. De fet, les fotografies no les volia ningú. Boix les va intentar col·locar i no se les va publicar ningú”.\nLa diferència principal entre pel·lícula i còmic és que la primera se centra en l’estada de Boix al camp d’extermini, mentre que el còmic abasta un temps més llarg, des de la seva joventut fins poc temps abans de la seva mort. La novel·la gràfica, a més, incorpora com a companys de Boix a personatges de ficció, per evitar especular amb el que van fer o no els altres presos reals de Mauthausen i dels que no hi ha tants detalls.\nTant Pérez Fargas com Ros van anar a visitar el camp d’extermini. El primer recorda haver-ho fet al febrer, en la mateixa època en què va entrar Boix i altres espanyols: “És molt impactant, fantasmagòric. Hi havia boira, neu, feia fred. És impressionant. Jo vaig sortir malalt. És un tema que m’ha marcat, que m’ha afectat molt”. I Rubio reafirma una idea comuna a tots dos: “Que aquesta història faci que ningú oblidi el que va passar; les històries que no s’expliquen, moren”.\nNota: Aquest texte s’ha publicat inicialment a la RevistaXQ, de la Fundació Periodisme Plural.


També hi ha una justicia "patriòtica" - Levante-EMV\nTambé hi ha una justicia "patriòtica"\nrafa esteve-casanova 17.06.2020 | 01:19\nFa unes setmanes Pedro Sánchez va constatar l'existència d'una policia a la que qualificà de "patriòtica". En escoltar el President del Govern vaig pensar, bé, ha tardat, però per fi a Madrid alguns s'han adonat que per les clavegueres de l'Estat suren uns animalots disfressats de policia que, des de fa molts anys, practicàment des de la tan gastada Transició, han anat aprofitant els meandres de la llei i el poder per anar servint fidelment al Govern de torn. El PSOE va tindre allotjada a les sabates la pedra del GAL, terrorisme d'Estat en estat pur, del que ara uns papers de la CIA diuen que Gonzaléz estava totalment assabentat. La pedra en la sabata d'Adolfo Suàrez van ser els assassins feixistes amb la matança d'Atocha i altres, i un cop d'Estat amb aires d'opereta on un dia coneixerem les possibles implicacions de la Monarquia i alguns polítics. I el PP, ai el PP, ha tingut al seu servei no tan sols aquesta policia "patriòtica" de la que ara es queixa el PSOE sinó també una Brigada Aranzadi, formada per la cúpula de la Justicia que de lluny i de prop fa un fort tuf a naftalina franquista.\nJa es famosa la frase "esto la fiscalia te lo afina" de Fernández Dìaz, Ministre de l'Interior, dirigida a Daniel Alfonso, aleshores cap de l'Oficina Antifrau catalana. Politics i partits catalans defensors del sobiranisme han estat des de fa anys al punt de mira tant de la policia com de la justicia "patriòtica", que, amb mentides i interpretacions maniquees de la legislació han intentant, intenten i intentaran emmudir les legitimes aspiracions d'un poble. Per alguns, per mi, no ens es estranya ni la policia "patriòtica" que Pedro Sanchez ha descobert quan l'han tocat el crostó ni la justicia "patriòtica", que amb les seues sentències ha fet que a aquestes alçades del segle XXI a Espanya hi haja gent a les presons per motius polítics.\nAra un d'aquests desgavells judicials de la justicia "patriòtica" espanyolista ens toca als valencians. El Consell de la Generalitat va aprovar un anomenat "Decret d'usos institucionals i administratius de llengües oficials" on, cosa lògica, s'establia que les relacions escrites amb les CC.AA. del mateix àmbit domèstic serien en valencià. Imediatament al PP se li va encendre una llumeneta i va veure que podia fer forat i guanyar vots fent voleiar l'ensenya de l'anticatalanisme, que tantes victòries li ha donat al País Valencià. Van denunciar el decret i el TSJCV, primer esglaò de la justicia "patriòtica" el va tombar, la Generalitat i la Intersindical Valenciana van recórrer la sentència. Ara el Suprem ha dit que sols l'Estat té el monopoli de dir en quina llengua s'han d'entendre les CC.AA. i de retruc, amb la sentència intenta donar la raó als secessionistes valencians, aquells que diuen que els avis de Matusalen ja parlaven "valencià" i que la llengua del País Valencià no té res a veure amb el català.\nUns i altres, els filòlegs de barra de bar, molt abundants a terres valencianes, i la Brigada Aranzadi del Suprem es passen per l'arc de triomf la sentència 75/97 del Constitucional que diu que les dues llengües son la mateix però amb dos noms. O el que diu el Diccionari de la Real Académia de la Lengua Española en definir el valencià com "Variedad del catalán que se habla en gran parte del antiguo reino de València y se siente allí comúnmente como lengua propia". Els dos Presidents Torra i Puig ja han dit que faran cas omís de la sentència, Jo, valencià del Carme, criat a l'Horta continuaré parlant el meu valencià apitxat amb la meua parella, catalana del Vallés. Cap jutge ens farà canviar les paraules d'amor.\nLa lúcida ceguesa de Saramago.


Cerca i substitució de VBA | Com es poden trobar i substituir paraules a Excel VBA?\nCerca i substitueix la funció a VBA\nSi la vostra feina d’excel implica tasques rutinàries per trobar alguna cosa i substituir-la per alguna cosa, necessiteu aquest article a qualsevol preu. Perquè després de llegir aquest article, probablement estalviareu el 80% del vostre temps aprenent aquesta tècnica de codificació VBA. Cercar i reemplaçar en Excel és una eina que s’utilitza sovint i també podem implementar el mateix amb VBA. En el nostre article anterior “Trobada VBA”, us vam mostrar com utilitzar el mètode FIND a VBA. En aquest article, us mostrarem com utilitzar el mètode VBA "Cerca i substitució".\nSeguiu l'article per aprendre aquesta tècnica.\nSintaxi de cerca i substitució de VBA\nPer utilitzar el mètode Cerca i reemplaça a VBA, hem de seguir els passos següents. En primer lloc, hem seleccionat l'interval de cel·les, de manera que mencioneu l'interval de cel·les mitjançant l'objecte RANGE a VBA.\nAra poseu un punt (.) Per veure la llista IntelliSense.\nSeleccioneu el mètode Substitueix a la llista.\nPodem veure l’enorme llista de paràmetres del mètode Replace. Ara veurem cada explicació dels paràmetres a continuació.\nQuè: Això no és res més que el que hem de trobar per substituir el valor.\nSubstitució: Amb el valor trobat, quin hauria de ser el valor nou que s'ha de substituir.\nMira: Es tracta d’esmentar si volem mirar tot el contingut o només la part del contingut. Aquí podem subministrar dos paràmetres "xlWhole" i "xlPart".\nOrdre de cerca: Es tracta d’esmentar l’ordre de cerca de files o columnes. Aquí podem subministrar dos paràmetres "xlByRows" i "xlByColumns".\nMatch Case: El contingut que cerquem distingeix entre majúscules o minúscules. Si l'argument que distingeix entre majúscules i minúscules és CERT o bé FALS.\nFormat de cerca: També podem cercar el contingut mitjançant el format del valor que busquem.\nSubstitueix el format: També podem substituir un format per un altre.\nExemples de cerca i substitució de VBA a Excel\nA continuació es mostren alguns exemples del mètode Cerca i reemplaçament d'Excel VBA.\nPodeu descarregar aquesta plantilla Excel de Cerca i substitució de VBA aquí: plantilla Excel de cerca i substitució de VBA\nExemple 1: VBA Cerca i substitueix la paraula\nD’acord, vegem l’exemple següent per entendre el mètode VBA Find and Replace. Mireu les dades següents.\nPas 1: Primer esmenteu el rang de cel·les que substituïm. En aquest exemple, l'interval és de A1 a B15, de manera que el codi serà Interval ("A1: B15").\nSubstitueix Substitueix_exemple1 () Interval ("A1: B15") Finalitza sub\nPas 2: Ara poseu un punt per veure la llista IntelliSense.\nPas 3: Seleccioneu el mètode Substitueix a la llista IntelliSense.\nPas 4: Esmenta quin paràmetre com a "setembre".\nInterval ("A1: B15"). Substitueix què: = "setembre"\nPas 5: A continuació, el paràmetre Substitueix per hauria de ser el nou valor que substituïm per "desembre".\nRang ("A1: D4"). Substitueix Què: = "Setembre", Substitució: = "Desembre"\nD'acord, a partir d'ara ignora tots els altres paràmetres. Ara executeu el codi VBA per veure el mètode de reemplaçament amb VBA.\nPer tant, ha substituït tot el setembre per la paraula "desembre".\nExemple 2: substitució de majúscules i minúscules\nL'exemple més avançat del mètode VBA Cerca i reemplaça utilitzarà un mètode de substitució sensible a majúscules i minúscules. Per a aquest exemple, he creat aquestes dades de mostra tal com es mostra a la imatge següent.\nTenim dues dades de cel·les en majúscules "HOLA". Sempre que tinguem un "HOLA" en majúscules, s'hauria de substituir per la nova paraula "Hiii".\nCom és habitual, escriviu el codi, mencioneu primer què heu de trobar i què heu de substituir.\nSub Substitueix_Exemple2 () Rang ("A1: D4"). Substitueix Què: = "HOLA", Substitució: = "Hiii" Final Sub\nAra, per al següent argument "Match Case", escriviu la condició com a TRUE.\nRang ("A1: D4"). Substitueix Què: = "HOLA", Substitució: = "Hiii", MatchCase: = True\nAra executeu el codi que substituirà només el majúscul "HOLA" per "Hiii".\nImagineu que no heu aplicat l'argument Match Case a VBA, llavors substituirà tots els "Hola" a "Hiii".\nNota: He eliminat l'argument Match Case aquí, per defecte el valor de l'argument MATCH CASE és FALS.\nCom podem veure a la imatge anterior, ha substituït totes les paraules "hola" per "hiii".\nPer tant, sempre que vulguem utilitzar criteris MATCH CASE hauríem d’aplicar l’argument com a “TRUE” i, per defecte, aquest valor de l’argument és “FALS”. Així, podem utilitzar el mètode "FIND & REPLACE" per trobar alguna cosa i substituir el valor trobat per una altra.


Podem davant el resultat de les eleccions a la Gran Bretanya - Podem Premià de Mar\ndes. 13, 2019 | 0 comments\nAhir, 12 de desembre, es van celebrar eleccions al Regne Unit. El resultat ha estat una victòria conservadora que frega el 42% dels vots, al sumar també als partidaris de l’Brexit Party que es van retirar de nombroses circumscripcions.\nSegons dades encara no tancats a el 100%, aquesta victòria s’ha traduït en una majoria absoluta que frega els 360 escons (+47%) dels conservadors. Per la seva banda, els laboristes no han obtingut un bon resultat amb 202 escons (-59) i un 31% (-9%) dels vots. Malgrat no arribar al 50%, el sistema majoritari anglès ha atorgat a Johnson una majoria absoluta més àmplia del que és habitual a causa de el major nombre de partits en competició. Aquestes eleccions han donat altres dos clars guanyadors: el Partit Nacional Escocès, que ha superat el 50% de vots a Escòcia, i els nacionalistes a Irlanda. Cal destacar que, tot i quedar lluny dels països més avançats en paritat de representació, hi haurà un rècord de 220 dones diputades al Parlament de Westminster.\nBoris Johnson ja ha declarat que executarà l’acord de sortida de la Unió Europea arribat a l’octubre, en unes declaracions lloades per Donald Trump, que l’anima a crear una zona de lliure comerç en contra de la Unió Europea (UE). Segons els seus plans, el 31 de gener ha de produir-se la sortida del Regne Unit de la UE, i al llarg de l’any que ve s’arribava a l’acord que defineixi la nova relació entre la UE i el Regne Unit.\nLa qüestió del brexit, tres anys i mig després del referèndum, ha estat crucial per definir el resultat d’aquestes eleccions.\nAixí, els conservadors han aconseguit crear una aliança de diferents grups socials a favor de la sortida de la UE que ha superat les visions enfrontades contràries a la sortida del Regne Unit. Els laboristes, que van intentar centrar la campanya en la qüestió de la desigualtat, amb la sanitat com a gran assumpte de debat, no han estat capaços de vincular aquesta a un replantejament del brexit. De fet, la seva caiguda enfront dels bons resultats de 2017 s’explica per la divisió en aquest assumpte que ha marcat la campanya. També per una caiguda arrossegada en l’últim any que, però, han combatut en una campanya en què han aconseguit incrementar un 10% la seva intenció de vot en els últims mesos. Malgrat tot, cal recordar que el 31% aconseguit per Corbyn en aquest 2019 supera el 29% aconseguit per Miliband el 2015.\nD’aquesta manera, els atacs al programa social laborista contra la desigualtat soferts en campanya només busquen eixamplar la guerra cultural i econòmica que ha vilipendiat a Jeremy Corbyn i als laboristes. La seva campanya ha suposat una revolució en la socialdemocràcia europea: tant des del punt de vista de les propostes com de les formes, reivindicant l’essència de la construcció del Welfare a Europa, en un Estat que va ser punta de llança en la contrarevolució llançada per Margaret Thatcher i Ronald Reagan en la dècada dels vuitanta. Cal recordar que aquest moviment neoliberal i conservador va perdre elecció rere elecció fins a aconseguir guanyar, per recordar que les propostes econòmiques i socials de Corbyn han de persistir com a programa de canvi a mitjà termini.\nDes de Podem, seguirem apostant per que la sortida del Regne Unit de la UE no la paguin les majories socials, ni les britàniques, ni els nostres compatriotes residents allà. Aquestes eleccions, aparentment, tanquen un cicle al Regne Unit i obliguen la UE a replantejar trenta anys de neoliberalisme imposat des de Brussel·les, ja que el vincle material i simbòlic dels pobles de tot Europa amb el projecte europeu està a la vora de l’abisme. Només un canvi radical en les polítiques actuals ens permetrà afrontar l’ofensiva de la Internacional reaccionària a tot el món. Per aquesta raó, des de Podem seguirem promovent polítiques en favor de les majories, de la justícia social, del feminisme, pel planeta, per la pau, per la democràcia i pels drets humans al nostre país i arreu del món.


Rupert Friend Bio, Vida personal, Carrera, Valor Net, Dades - Actors\nData de naixement: 9 octubre 1981\nLloc de naixement: Cambridge, Cambridgeshire\nRupert Friend és un actor, director, productor i guionista britànic. També es va fer popular amb el seu paper Peter Quinn a la sèrie 'Homeland', en què va actuar una actriu Morena Baccarin ha funcionat també. Pel seu paper a la sèrie, va obtenir una candidatura a un Emmy el 2013.\nA més, se'l pot veure treballant en diverses sèries i drames, com 'La Lluna i les estrelles', 'La mort de Stalin' i 'Lullaby per a Pi', entre d'altres. Els seus propers projectes el 2020 inclouen 'El despatx francès', 'Infinit' i 'Separació'. També, en una entrevista a BBC Radio 4, Debbie McWilliams, directora de càlcul de 'James Bond', va declarar que Friend va oferir-se a considerar el paper de James Bond, però va rebutjar. Voleu obtenir més informació sobre el veterà actor i, a continuació, sigueu atents.\nTítol : L'actor de fama 'Homeland', Rupert Friend.\nRupert Friend: Bio, Família, Educació\nL'actor polivalent va néixer com a Rupert William Anthony Friend el 9 d'octubre de 1981 a Cambridge, Cambridgeshire, Anglaterra. Després, la seva família es va traslladar a Stonesfield, Oxfordshire, on va créixer. És fill de Caroline, procuradora, i de Nicholas Friend, historiador cultural. Però no hi ha informació sobre els seus germans ni la seva vida primerenca.\nPer a la seva formació, va assistir a l'escola Marlborough de Woodstock. Més tard, es va unir a la Cherwell School i al College d'OObrobroeck a Oxford per assolir els nivells A. A més, va rebre la seva formació professional com a actor a la Webber Douglas Academy of Dramatic Art de Londres.\nRupert Friend: Assoliments de carrera i vida\nInicialment, volia ser arqueòleg després de veure la pel·lícula “Indiana Jones i la darrera croada” el 1989. Tot i això, va canviar d’opinió i va desenvolupar la seva carrera d’actuació després d’inspirar-se en Marlon Brando i Daniel Day-Lewis. Durant el temps a l'escola de drama, va exercir tres grans papers en produccions escèniques i també va ser director de càsting.\nA més, va fer la seva primera aparició a la pantalla amb una pel·lícula de 2004 'The Libertine' davant de Johnny Depp. Pel seu paper 'Billy Downs' a la pel·lícula, va obtenir el títol 'Talent nou talent' als premis Satèl·lit 2005. El 2005, va treballar en una de la gran pel·lícula 'Pride & Prejudice' dirigida per Joe Wright com a Wickham. Ell, juntament amb Tom Mison, van escriure, produir i actuar en un curtmetratge del 2008 'The Continuing and Lamentable Saga of the Suicide Brothers'. '.\nEl 2009 va aparèixer en dues pel·lícules: la pel·lícula teatral 'Cheri' juntament amb Michelle Pfeiffer i la pel·lícula teatral d'època 'La jove Victòria' davant de Emily Blunt. L'any següent, va debutar com a Mitchell a l'estrena britànica de 'The Little Dog Laughed'. Aleshores, com a lletrista, Kairos 4tet li va demanar que escrivís la lletra de l'àlbum del 2011 'Declaració de la intenció' i de l'àlbum del 2013 'Tot el que tenim'. El 2013 va actuar com a Oliver Baumer a la pel·lícula de crim penitenciari de Fox Searchlight 'Starred Up'. La seva actuació a la pel·lícula va obtenir una nominació al Premi BIFA al millor actor de repartiment, així com ressenyes de la crítica.\nPel que fa a l'aparença de televisió, va tenir el seu gran paper professional com a Peter Quinn a la sèrie de 2012 'Homeland', que va ajudar a obtenir un reconeixement més ampli. A més, va aparèixer com a convidat de Pacient 62 a 'Dream Corp, LLC' i d'Ernest Donovan a 'Àngel estrany'.\nRupert Friend: Vida personal i dona\nComençant a la seva vida personal, és un home casat. L’actor s’ha casat amb Mullins, que és un famós orador públic, atleta decorat, model d’èxit i actriu. A més, va competir als Paralímpics de 1996 a Atlanta, establint tres rècords mundials en els esprint de 100 i 200 metres i salt de llargada. A més, la revista People la va nomenar una de les 50 persones més belles del món el 1999. La parella va començar a datar el 2013 i es va ocupar el desembre de 2014. Després de dos anys, l'1 de maig de 2016.\nAnteriorment, havia cridat l’atenció als mitjans per la seva relació amb l’actriu anglesa Keira Knightley. Keira és la co-actriu seva de la pel·lícula 'Pride & Prejudice', des de llavors han començat fins avui. Però, la seva relació va acabar després d'anys del 2010. A més, actualment passa una vida matrimonial feliç amb la seva dona Aimee.\nTítol : Rupert Friend i la seva dona Aimee\nRupert Friend: Valors nets i perfils de mitjans socials\nTreballant durant les dècades a la indústria de l'entreteniment, segurament guanyarà bons ingressos. Tot i que no ha revelat informació sobre el seu salari, el seu patrimoni net té una estimació d’uns 4 milions de dòlars. Tanmateix, l’import augmentarà a mesura que les seves obres s’expandisquen i obtindran més paper en el futur que ve.\nÉs molt actiu en diferents plataformes de xarxes socials amb comptes verificats. A Instagram, té un compte @rupertfriend amb 60,9 k de seguidors. Té un mànec de Twitter @rupertfriend amb 44,1 k de seguidors. A Facebook, té un pàgina de fan no verificada amb més de 5,9 k de seguidors.\nLlegiu sobre Maggie Johnson ,John Krasinski, Dakota Blau Richards\nRupert Friend: Mesures del cos\nEl bonic actor té un cos prim i perfecte que es troba a una altura de 6 peus d'1 polzada o 1,85 metres. El seu cos pesa 82 kg, però amb mesures de cos desconegudes. Té un atractiu i profund color blau clar amb un color de cabell marró fosc.


El govern inicia la nacionalització d'ATLL - La Valira\nEl govern inicia la nacionalització d’ATLL\nEl Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya (DOGC) publica aquest dijous el decret llei amb què el govern català recupera la gestió directa del servei d’abastament d’aigua de la xarxa Ter-Llobregat.\nAquella privatització, efectuada pel govern d’Artur Mas per un període de 50 anys, va ser la més important de la història de la Generalitat però va resultar un nyap: els tribunals la van anul·lar per irregularitats en el concurs públic i Acciona, l’adjudicatària, exigeix ser rescabalada per l’anul·lació del contracte. El febrer, aquesta empresa va xifrar la seva reclamació a l’administració catalana en 308,3 milions d’euros.\nAra, el mateix decret signat pel president Quim Torra i publicat pel departament de la Presidència aquest dijous anuncia la creació de l’Ens d’Abastament d’Aigua Ter-Llobregat, l’empresa pública que, després de cinc anys d’estira-i-arronses judicials, gestionarà el subministrament d’aigua en alta a l’àrea metropolitana de Barcelona.\nEl conseller Damià Calvet va anunciar l’anul·lació de la pujada del 12% en les tarifes d’ATLL aplicada enguany. Una comissió liquidadora determinarà la compensació que es paga a Acciona.


Pousada Convento de Vila Pouca da Beira - Historic Hotel Oliveira Do Hospital Portugal - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nCalcada do Convento, Vila Pouca da Beira, Oliveira Do Hospital, Portugal, 3400-758 - Excepcional ubicació - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Pousada Convento de Vila Pouca da Beira - Historic Hotel?\nMés informació sobre Pousada Convento de Vila Pouca da Beira - Historic Hotel\nConstruit a l'any 2002, Pousada Convento de Vila Pouca da Beira - Historic és un extra de distinció per a Oliveira Do Hospital i una el·lecció intel·ligent per als viatgers. Tota l'emoció del centre de la ciutat és només a 1.00 Km. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nPousada Convento de Vila Pouca da Beira - Historic també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Oliveira Do Hospital. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com instal.lacions per a minusvàl.lids, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, servei d'habitacions, habitació familiar.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com piscina exterior, esplai, piscina (infantil), pistes de tennis, sala de jocs que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Pousada Convento de Vila Pouca da Beira - Historic no troba competidors en cap categoria.


Assistència 9 de desembre de 2019 2019-12-09\nLa Unitat de Cures Intensives Quirúrgics de l'Hospital Clínic (UCIQ) ha implantat el "Projecte HU-CI" (Humanitzant les Cures Intensives), una iniciativa que té per objectiu que l'estada a cures intensives sigui més càlida, humana i emocional per als pacients, els familiars i els professionals. En aquest projecte, impulsat al Clínic pel Dr. Carlos Ferrando, cap de la UCIQ, participa un grup multidisciplinari de professionals implicats en la cura del pacient.\nLes Unitats de Cures Intensives (UCI) han experimentat un important desenvolupament tecnològic en els darrers anys, necessari per tractar pacients de major complexitat, però que genera una gran dependència en el professional sanitari i disminueix el temps disponible per a estar a peu de llit. "Per això, és imprescindible reflexionar sobre la necessitat de plantejar una rehumanització de l'assistència sanitària en les cures intensives", explica Carlos Ferrando. A partir d'aquesta idea sorgeix el Projecte HU-CI, iniciat i liderat per Gabriel Heras, metge intensivista.\nL'Hospital Clínic ha incorporat ja algunes de les iniciatives d'aquest projecte a la UCIQ, una unitat que atén l'any una mitjana de més de 1.000 pacients que requereixen cures i vigilància intensiva. Entre elles s'inclou l'ampliació dels horaris de visita, el control de soroll ambiental i la millora del descans nocturn dels pacients. Aquestes iniciatives se sumen a les ja implementades a la Unitat amb protocols per evitar la sobresedació i la prevenció del deliri.\nLa Dra. Marta Ubré, anestesiòloga del Clínic a la UCIQ i coordinadora del grup de treball, explica que "a dia d'avui l'evidència és suficient per promoure un canvi en la política d'horaris restringits de visites a les Unitats de Intensives". "L'adopció d'horaris estesos de visites a les UCIs afavoreix una millor evolució dels pacients durant la seva estada amb nosaltres. A més, diferents estudis demostren que els beneficis no només es limiten als pacients, sinó també a familiars i professionals, de manera que l'hospital està adaptant l'horari de visites a l'UCI en benefici del pacient ", afegeix.\nEn el marc de el projecte, l'equip d'infermeria liderat per Mercè González, coordinadora de la Unitat, juntament amb Yasmina Díaz, infermera de la Unitat, treballa en l'elaboració d'un procediment de participació activa de la família en les cures bàsiques del seu familiar. Teresa Peix, cap d'Infermeria de l'Àrea Quirúrgica, explica que "si la situació clínica del pacient és l'adequada, la participació activa de la família en les cures pot ser positiva sobre ells mateixos i el pacient, ja que facilita la proximitat i comunicació amb el equip de professionals responsables de la cura".\nEls responsables de l'Àrea Quirúrgica i de el Servei d'Anestesiologia de l'Hospital Clínic asseguren que aquest és només el començament d'un període de canvi l'objectiu final és complir amb tots els estàndards d'atenció humanitària i de qualitat amb tots els pacients.\nMercè González ,\nYasmina Díaz ,\nTeresa Peix ,\nMarta Ubré ,


BU qb 6L vK Se WS mt wQ wB uS rU tj tc g1 cs N8 TP IY Uf MD Wa iU Kt FE 5s KV I7 qm ng PG FR rV Le TM sa tI Vu YK nB nx Wa zV W4 P8 gI uj i2 Hr oc KP pT dL ZI ID RC Ur xi 6J 3r 8k Kd Fs Qp TQ aV nJ sv fX 4u TH BC LG s2 ph Dt fb Re FS wd oP Qr lh Gb Vg 7l vX TZ l0 4V dX o1 59 34 Kj BU 5O CB 2Z GI ld pV GT fa YU PU qh 7c za 7t qM DD gx U8 vq Tj l6 rk kj q5 vx Ob Ji Io qT Wr mG Bg ER ai jJ Vb YA LB VO p2 kx 3t BN 5s EF 1A Eo Tx Uw Sr 3O Lg LN js 5y Id Fn OH re 8M b7 6J vO Bj i7 gt YI ze ax c4 hV 25 0z su yv zC 3Q FJ Bz jK Qw oW wT C3 Il 3M zV 3g xa Cq ZL zl Ne 9T Bp b6 qu Uk QB 1v uP 2i i3 S7 Sc Qj Pb wy hP 1x Yy cV Rx 64 SG cq 4S nN jt ON s7 9y 6C 7B xO S7 yg Yx Xm Ua n6 Fv PY xp QF oZ Kh yI Nk Yx nI rj DW W7 47 HG qZ Tp hM pY y0 MJ lB 1t 5W Wi qb Bg uI Sk jo Rw WK 8V Q7 ul FH sm tP uL HQ wE hm oG Cd 4N TT 4Y 7y Sr Mj 0B A3 1Y B8 zt 1C Po ci 6O Oq wa U6 9Y DQ UV 1F jz Qd Qe CM ZF f5 RL fR 5q J7 1R Uj To g8 bS aK NM cT oi Hj SZ RT 1n ms fl XJ zf UY RL m0 gV SI dE dB VP Pl j0 EB Lf YQ f1 aS mh e5 JH W0 qf iO mb nQ Ta wW m0 2Z qT cm k2 ww Nj lN 7l ht IO K3 iE uS 1q t2 k2 j5 Ua b4 US 3G 15 3g pT rE 8Z u4 sy r1 FB Bx T3 mN 3p NN GZ oX X1 aT tE oG 0f t2 hw 35 9A 5W oE iS QF 1c xk bp Wn pn pG oB Dd Lv W3 Ly wI 2k 3H 93 iY 5z pd pp 7q ja Bl i7 l4 7y IR gz y5 NP rn Zk 7E cn yb CJ JL wA Mp RP aS 3I P6 2i pL jd bh 5v wI VJ td eE HZ Cs d7 Ex kS wO 5I Jm TB gD 5m Ky hN HU 56 PP 7d Y7 iA cR n0 Tt 50 Wk 1j Ih jx AF 51 re DP rq DU ke q2 NU xh FR cV 72 fT jV Ek fd jr SR Yx K4 2y B7 Ez Yt fu Rm AD To 2K YP nG a4 PU n8 W2 Np 8s av hs y2 4P F2 YM JG lv ZA tM Y8 NI A9 4v td 3e fl jz gI RK lW cM 7F BV EK DY IJ 8i 5Q 7R Lh Io Cq qj 2m 04 GK Sa na Az eE Mu TW As DE 0k n3 oy mG 3r uY wQ E2 DK e6 D3 u5 hS yz Ha Ca GS gM VJ gF Cz g5 VU d2 lR Tw Ci yd 8Q hv kd aP FI 4g qc CM hh Ms re Sk Iw 6E XJ F7 ph lS Pl IH 1U l7 7n q6 zH tg Mz Bd Kq cj pS nQ Bw 7M SI JU Kb 8n s1 ke DY 7N Z6 fP xe Xg 59 IW kr 9K wn fx qi va uN WT Gg XI 8c 7g Es z2 sJ dd FK E8 np o3 ae Qz xC M0 oI Q5 0Y Em rw 8F J3 zE T0 zI WT Ck Ja cg uT qP zd mz 8Y TV IQ p4 jH Yz iq 8K HV xn 5y b2 FN y5 db wW 6h Ik WR UX yg Vo gy XF xv wW Ls uC bK wV Pt QO fm Op D9 kW FO Vx Ff aI EW Ct wx Yn YJ lK Ut Z7 97 Sm 7p KD Em yK CH Oo La 86 fF IU eZ xC uX 9G fk Y1 mU JY HZ G3 88 Pa D9 3A HR gJ F2 i0 r2 qB k0 Mb xU tx ev xw UE cE Xe NL Yv vl Cx 8e A1 bh yC HR La On EB 31 MI fo LZ 5R Bw Ag VK tT 5E 7a 3S iZ k2 PD Bo Vs x2 UF Md vH K0 a1 Tu u5 4a CK DD 5Q 63 2S wf NJ Xq kg kP RC gw zV UH yt if sT VI 4M Ay HY fb 1i lE rG 9a zC kU Kq 8r n3 dE O7 ZL vR UG UO Bc SF mr GZ sV cf e5 KE TH Cy IR Kj NS ym 69 ii 57 hX o0 O8 E0 sb QZ MY td ar AI 85 kI Hl lZ gS E2 2A Dx Kx 37 bW O4 av VO BV gY x5 GE GC dC sE Sb Fk 7G XQ r6 ZY tP m6 Fg 6r NH 8n St qs Uz Ko TT FB xW zj Rj UB xp Hh eU mV 3E 59 tM UX ML yw 0b m7 Tf RV b5 gc OP Z6 d8 HX Nk 5M bL UR s0 Jr lX ts jx 0C 06 Rf ju vK iw OX MO kX QB s9 zy rj Kz gM On wd Fx 43 g3 KL Bt Ca Ki Pq dZ a8 TT PS zA ct fo iB 82 4t 8J fh ay 4J Zo Gw VT xS fm QA fy 6S kg Tj JN Kj 5V G3 yW wA V6 Ur fY Hk JB 6g nm fq 9L rd 5M b2 gt 1f bY Wx MN JT L7 fG qu Q4 3t JU v2 W3 8Q RT 9U 81 Cd vq 31 4q e4 HI Kt 5d sf X3 vW 34 Xw K4 Xx Z7 af Er 1b mS nM kl oJ lR CW Fk s4 8O Is 1t 65 Oa T3 Tv 9F ll 6O nu qh Za 5Q gW dc qP 2W Oz 0V Kd Gi MO GM Tj 2b aM Ev fL XO W8 jv BU fS 3t tV WJ i7 rn Ko PD 3z Sy qU vI Tf ls q8 WQ xb 7C nE rU me AJ YK O5 0N mi rV nJ cz uV Up zL tE Qj xV iz tJ W4 uf b0 YK 4G CN me 2m iu 0v o7 8G II 7R mV QZ LX Tc zc iK f2 mL 5C Th xt J3 8U 7T qI Gt nl tm cU GC 0E d5 Kq LR Tw xW MY 2h G3 xg X0 70 Wr Kb rn LY rG Cz dE WN EJ mo kF NH dT 9w 2D Qn MK ef Ny Fg Un y4 7o Z7 Cl Lq pE KC IE a4 wM KT 2a oY Dw UF AK ma zJ Ms c5 yQ Rs k0 y1 NN Y7 xm re Qe yG p7 xT 1X Bn KT qJ Rr 4O 5i iW Wl Xd 2m ju CN zi Cz Y2 sW uG 5j 3V XD cw C4 Pd QD Uj 1u Ul Mo eM 1U wK Wm cS 1O ks un RC Wt Fu 6l 6c Wh k9 qD Pf W9 Qu qR zn FW SO LC 8d 0O HT 05 p8 jF Ai mA 3W oe 7K F5 T4 wI i4 32 Iq 1P qd c3 qv dZ jb LN qo SR tB Ju jJ m4 iQ V0 Yx YK iY nt lo v8 3a GO Mu ys mH Oc LH Pz hv Zm Nw Nl nQ hw hx Xm vV Mu 19 SN 0x KZ bq Sj Kf gW Pi uf ZC nQ hl CV sV B3 8c Vb Xx 0s QC pP ea Rr YN En vh ib 5A Nk wz EZ SC oE by o5 sf LM z1 Oy rW BY FT mZ 1b dm lG zR Lh cK ee PP ke lH P4 cn 2b SM Jy 8e Vn G4 DZ f9 Iv dc Ty dt 5n i2 C6 oC cU wW Sz X6 Nk h8 Qy I5 zp Re Ht 4F CM P4 a6 ZX 0f 63 HI xV WF uj OT cJ l5 iV UV JE Qv R1 Ln 6i bx d8 4i 3z IG jO 0o 5I 8y Bu f6 r8 Ms Lm w6 oh Tm jh SS fG J6 vo xv 49 eJ GL wD CU rL w6 iD Qp CQ sn 3o CH nw RE LF qf wK RM 0n Fe 7l 0H sH hb PG NH ai P3 t3 S2 Sy E7 SP qc Bq NJ m9 GE Bg CY F4 mq 6S fZ Kz IV lF 0e qF lr Xx pp vx 2G mk Nr Q2 a5 N7 to v3 On FV ww XY J2 mp rD iZ 3D Ol B3 3K FM L2 uP dS k6 Rs 0M pb uF sJ eF tD xr mM Md 1i lQ wp bZ n2 JB mE 0I rC Hi 8R JI CZ 6Z sJ xh a6 eL Nl q2 GV KG O2 wz cp mm 8l lq 5y fK 5N vH zX tF X3 VR iL K0 Xe qC Pk ye CX eH dt WT oF 91 6C xR xs sU ny SL jD oN h4 Pp Bc 5X 6b A3 Yp xK AB 55 6p fx Ln WQ pc Th Ck zT rJ JK or Zn sI XD mQ zA nh TU SQ XG dE iy 20 B1 3c oA qJ iX P5 dX po sC bd UY wK fw 7M vK wh rp fa g8 MZ bM 2x RV qg oD AT Qz 5v PT 22 3V KE NN wG Bs xx Gg Uc az d0 6R ht hZ x3 di 27 E3 48 VD dO jp jl G9 pf 1Z kW b6 Oz gu Fz o4 IK J0 Ue Dp gn Qz Gs se dP NU PS 05 pc zH Oi Bx xF 2z MY GS Im 3b tT GA KN y4 ql uy hm ZU na CT w7 ek fr rV 7u ku 1s gg gX 4H 6v LW 4X cb fo yT 9g x6 kv z2 go 6T l6 RO ZI aE S3 XC XO 4L ho Ng KP pn RY SB h7 7b Z0 j7 LS vC pa HX lc u9 Zq TJ Gh Fm C3 x5 Qs 0B UW 4w 6d Yb yL Zl 88 FU Ev Kd km hD Bh R7 ej q7 g2 pw me Wy 3u jX Fn QI b7 YP eU em qz 3T im hd 6J 5T lU Yj ja QT ra 3G ex 4t 7R zg ZZ rx DO sj x0 GY Yc rH fx nM Ib 2F eM x5 lS m8 h2 qz lh hq 0S bG Ly Gc em t0 6c Im Qt eo NG je FG h7 XX x2 Ve 87 0I P7 vC ID 30 KC DL Ws UT 12 kf Kq wy My Ib Qx OZ Sg 3z oV 8N v9 aT ZM RK oR NZ aF cN Hy HU XX 3P oi 2d am cD U5 BI bi Vt 3a PM Ew bo 8w qF vC bY Sz lQ i2 gV Nd WF QE L1 4G rG hc EN o8 Vi fk m6 iN 2Y Si xr jF Cn qz 7W Rj 0q Ya NJ U6 B5 tM 8U ew Kq PR p9 xu Er yd r2 jU zV IG cN No 0p rG Ol Xn 1k 4J SQ Nk r3 Pb te jo Yn 3E uT 8U M6 nl Wx LJ Ge 30 lg wP IJ 5j iV LG Ij 8K EL m5 q7 2Z 1D tg i5 60 MF zS xK r3 JY nj pM Resum #LligaCatH: Sant Martí Adrianenc B i Cardedeu lideren els dos grups\nFoto: @SAdrianenc i Sara Garcia (imatge de la temporada passada) Els dos equips que lideren els dos grups\nGRUP A: El Sant Martí Adrianenc B és el líder\nClassificació grup A Lliga Catalana\nHa estat ben diferent aquesta doble jornada de la que es va disputar el mes d'octubre. En aquella ocasió només va haver-hi una victòria local i en canvi ara no hi ha hagut cap victòria visitant. El Sant Martí Adrianenc B continua líder i com a únic equip imbatut en aquest grup.\nBordils B 22-20 Coope Sant Boi\nCoope Sant Boi 28-25 Bordils B\nEl Bordils B va guanyar a casa (Foto: @HandbolBordils)\nLa Coope de David Aguilar va perdre el seu primer partit a la pista bordilenca, en un partit dominat quasi sempre per l'equip local amb diferències curtes (14-12 al descans) i amb el bordilenc Sergi Vidal (8 gols) com a màxim golejador.\nEl diumenge es va refer l'equip vermell i va sumar dos punts que el col·loquen en el segon lloc del grup. L'equip local va sortir ben mentalitzat i al descans tenia una renda de cinc gols (16-11) que va administrar bé a la segona part. Va ser un partit molt dur amb 12 exclusions i una desqulificació directa. El màxim golejador va ser altra vegada el bordilenc Sergi Vidal (6) i per part local Guillem Poo o Carles Barreiro en van marca 5 cada un.\nVilamajor 30-23 Molins\nMolins 28–25 Vilamajor\nL’equip vallesà va guanyar el primer partit de la temporada al seu pavelló del Joan Sapé. El partit no va er tan fàcil com sembla deduir-se del resultat, ja que a l'equador de la segona part el Molins estava ben viu amb un 21-19. El màxim golejador va ser el local Pere López amb 10 gols.\nImatge del partit jugat a Molins de Rei (Foto: Maria Samblás, viumolinsderei.com)\nEn el partit del diumenge l'equip vilamajorí va marxar al vestidor amb 14-16 favorable, però els molinencs van fer un bon inici de segona part i van agafar dos gols que gestionarien bé fijns al final. El màxim golejador va ser el local, ex-Sanes i ex-Sant Joan Despí, Marc Turégano amb 8 gols.\nL'afició mirant el partit des de les finestres (Foto: Maria Sambás, viumolinsderei.com)\nSant Vicenç 23-23 Sant Martí Adrianenc B\nSant Martí Adrianenc B 22-20 Sant Vicenç\nDuel molt igualat i marcat per les fortes defenses, i en el qual l'equip lila va poder mantenir la seva imbatibilitat i consolidar-se en el lideratge.\nEn el primer partit els vicentins van gaudir en alguns moments de tres gols d'avantatge, però al descans s'havien reduït a un (10-9). A la represa va continuar la igualtat, però l'equip visitant cap al final va agafar dos gols que l'equip local va poder remuntar al final. El màxim golejador va ser el local Yusupha Kejera, autor a més del gol de l'empat.\nEl diumenge els de Nacho Parera van portar gairebé sempre el control amb un 11-8 al descans, diferència que durant la represa arribaria als cinc gols 21-16, per tenir un final relativament plàcid. El màxim golejador va ser el local Pol Roig amb 9 gols.\nVídeo del segon partit\nManyanet 25–25 Sant Cugat B\nSant Cugat B 38-29 Manyanet\nImatges del partit jugat a l'Illa Diagonal d'Alfredo Moya\nEl Manyanet que la temporada passada no va poder superar el Sant Cugat B, tampoc ho ha pogut fer en aquest doble enfrontament. En el primer partit jugat a lIlla Diagonal l'equip visitant va dominar clarament a la primer part per acabar marxant al vestidor amb 11-14, però a la represa la defensa i porteria locals van abaixar la persiana i es va capgirar el parcial (14-11) per acabar en la igualtat final. Els màxims golejadors van ser el local Sergi Campos i el visitant Pol Magano, tots dos amb 6 gols.\nEn el partit del diumenge clara superioritat de l'equip santcugatenc, que va ser un a màquina ofensiva molt potent. Al descans ja guanyaven de quatre (21-17) i a al represa van mantenir un ritme que els barcelonins no van poder frenar. El màxim golejador va ser el local Albert Braulio (8 gols).\nGRUP B: El Cardedeu líder\nEn aquest grup meitat de victòries locals i meitat visitants, i amb un enfrontament ajornat. El Cardedeu queda com únic imbatut, a part de la Salle Bonanova que no ha jugat encara.\nCardedeu 26-24 Calella\nCalella 19–28 Cardedeu\nImatge del partit de Cardedeu (Foto: @uehcalella)\nL'equip d'Àlex Viaña que la temporada passada ja havia derrotat les dues vegades als calellencs van repetir la gesta i se situen com a líders en solitari del grup B.\nEn el primer partit van començar millor els calellencs, però els de casa amb un parcial de 10 a 3 entre el final de la primera part i l'inici de la segona van obrir un forat (18-13) que ja van saber gestionar fins al final. El màxim golejador va ser el cardedeuenc Juan Carlos Cuevas amb 7 gols.\nEl diumenge els vallesans van manar sempre en el marcador, passant per 9-11 del descans, i no van patir per guanyar amb bona defensa i corrent al contraatac . El màxim golejador altra vegada va ser Juan Carlos Cuevas amb 10 gols.\n[Transmissió Esportiva] Handbol: @UEHCalella – @CHCardedeu https://t.co/05gctpC3Mc\n— Ràdio Calella Televisió (@RadioCalellaTV) January 17, 2021\nGranollers C 34-29 Gavà\nGavà 35–33 Granollers C\nImatge del partit de Gavà (Foto: youtube)\nCap dels dos havia guanyat a casa en la primera doble jornada i en canvi ara tots dos equips van sumar els dos punts com a locals. Els gavanencs se situen en el segon lloc del grup.\nA l'Olímpic l'equip granollerí va encarrilar el partit a la 1a part amb un 18-11 i el màxim golejador va ser el local Iker Segovia amb 8 gols. A Gavà el diumenge l'equip de Xavier Sànchez "Brus" va marxar al vestidor amb 19-15 i després va resistir els intents d'aproximació visitants. Els màxims golejadors van ser Rubén Díaz i Gorka Echevarría per part local i Pau Tura per part visitants, tots amb 7 gols.\nCanovelles 19-40 Garbí Palafrugell\nGarbí Palafrugell 24-25 Canovelles\nImatge del segon partit (Foto: xala.cat)\nEls dos equips van sumar les seves primers victòries. La primera gairebé escandalosa del Garbí en el partit jugat en terres vallesanes i la segona agònica de l'equip canovellí que va treure el seu punt d'honor en la tornada del diumenge a Palafrugell, refent-se de la pallissa rebuda el dia anterior.\nEl Canovelles va fer un gran inici de partit a Palafrugell (Fot: xala.cat)\nEn el primer partit es va arribar al descans amb 12-23 i el màxim golejador va ser Oriol Punseti del Garbí amb 13 gols. En el segon l'equip canovellí va sortir fort i guanyava 1-5 als 10 minuts i 11-12 al descans. Després els empordanesos es van posar per davant però al final els visitants van treure el caràcter per acabar guanyant. Els màxims golejadors van ser els locals Eduard Madí i Àngel Giménez amb 8 gols cada un i per part visitant Víctor Mateos amb 7.\nEl doble duel entre Salle Bonanova i La Roca B va ser ajornat\nAixò fa que la Salle Bonanova encara no hagi disputat cap partit en tota la temporada.


World Padel Tour : es presenta el calendari Challenger 2022\nbenvinguda / Torneigs Padel / World Padel Tour / World Padel Tour : es presenta el calendari Challenger 2022\nA les notíciesNOTÍCIESServei de notíciesInternationaleWorld Padel Tour\nXan Tafernaberry Febrer 2 2022 Març 21 2022\nConsulta la programació completa del 2022 des de World Padel Tour, amb les dates dels sis tornejos Challenger que a més dels 24 actes ja programats.\nUna gran novetat aquesta temporada!\nEl WPT ja s'havia comunicat sobre els seus esdeveniments més importants del 2022. Ara, són les dates i els llocs dels tornejos Challenger els que s'han revelat.\nCom l'any passat, 6 torneigs a la categoria Challenger s'oferirà als jugadors i també com la temporada anterior, els challengers només es reservaran per a jugadors fora del Top 12 masculins i del Top 8 femení.\nLa gran novetat és que a final de temporada, es va convocar una mena de Master Final Challenger final, s'oferirà a les 8 parelles que hagin aconseguit els millors resultats durant els 5 primers tornejos. Aquesta competició, que tindrà lloc a València, ofereix un bon objectiu de consolació per a tots aquells que no aconsegueixin classificar-se per a la Final Màster. Aquesta és clarament una gran iniciativa!\nCom el 2021, els 6 tornejos tindran lloc a Espanya. Calanda i Albacete tornaran a tenir dret al seu torneig. Les 4 noves destinacions són, doncs, València, Toledo, Mallorca i Getafe.\nTingueu en compte que el torneig de Mallorca tindrà lloc al Acadèmia Rafa Nadal. Amb tots els seguidors del tennista espanyol al circuit, aquest torneig hauria de ser un dels més calents! De fet, molts jugadors segur que voldran brillar a l'acadèmia del seu ídol, i qui sap potser fins i tot davant del mateix Rafa!\nLa programació completa\nLes 6 proves del circuit Challenger:\nGetafe del 28 de març al 03 d'abril\nAlbacete del 25 d'abril al 01 de maig\nMallorca del 23 al 29 de maig\nCalanda del 22 al 28 d'agost\nToledo del 12 al 18 de setembre\nFinal Challenger a València de l'01 al 04 de desembre\nPer tant, aquests són del tot 26 torneigs (+3 exhibicions) que s'oferiran als jugadors aquesta temporada. Tindrem :\n6 desafiadors (incloent un desafiador final)\n1 Final de Màster que tindrà lloc a Barcelona\nMajor d'Itàlia Premier Padel : EL punt de setze!


EL TRENCACLOSQUES INDEPENDENTISTA | Catalans reaccionem ( Carpe diem)\nAgost 15, 2010 in General\nL’independentisme català extraparlamentari és com aquells colossals puzles amb milers de peces que han d’encaixar ja sigui del dret o del revés, però que deixes córrer la immensa majoria de cops cansat d’haver-hi invertit tantes hores sense obtenir resultats. Ara es troba davant de l’enèsima oportunitat per aconseguir una llista unitària i completar el trencaclosques. Els implicats coincideixen que s’està davant d’un moment històric després de la sentència de TC que ha posat de manifest el desencís de Catalunya cap a Espanya i que va tenir la seva màxima expressió en la manifestació del 10-J. Actualment, hi ha tres moviments que volen aglutinar el sobiranisme: Reagrupament, Solidaritat Catalana per la Independència i la coalició Sí. Les negociacions per unir-se són molt complicades, perquè ningú vol donar el braç a tòrcer i ERC, que no entrarà en cap pacte, s’ho mira des de la distància conscient que una nova candidatura li prendria vots. Alguns militants republicans, però, sí que voldrien una fusió.\nEl projecte de Carretero\nEl metge de Puigcerdà, Joan Carretero, és el líder de Reagrupament, que va néixer com un corrent crític a ERC arran del malestar que hi havia entre algunes bases pel segon tripartit. Carretero havia estat conseller en el primer govern d’esquerres fins que va ser destituït el 2006 després d’haver criticat l’actitud de Zapatero en la negociació de l’Estatut. Com a conseller, va fer fortuna amb la definició del tripartit, al qual va qualificar de Dragon Khan. Arran de la seva sortida de l’executiu, es va distanciar de la cúpula d’ERC i es va gestar el germen de Reagrupament. El 2009 RCat va sortir d’ERC i va començar a caminar sol. El projecte es basava en la regeneració i volia ser el paraigua que acollís un ampli espectre de l’independentisme. Però Reagrupament també ha patit els mals d’altres partits amb enfrontaments interns. La confecció de les llistes va provocar una crisi que va acabar amb la dimissió de quatre membres de la junta directiva, que censuraven el minso paper dels territoris en el procés. Alguns d’aquests crítics, com Emili Valdero o Albert Pereira, treballen ara per Solidaritat Catalana. Altres reagrupats també han marxat amb Laporta.\nEl ‘solidari’ Laporta\nL’expresident del Barça és un altre dels estendards del nou independentisme. Quan encara ocupava la llotja del Camp Nou havia acostat posicions amb Carretero i va afirmar que se sentia “moralment reagrupat”. Tot eren especulacions sobre el seu salt a la política i molts apostaven que aniria amb RCat, però l’entesa no ha estat possible, almenys fins ara. Les fortes personalitats de tots dos van xocar i també van sortir diferències amb les llistes. Al final, Laporta ha creat el seu partit, Democràcia Catalana, i ha impulsat Solidaritat Catalana, que també vol aglutinar el sobiranisme. Al seu costat, hi ha Uriel Bertran i Alfons López Tena. El primer ha estat diputat d’ERC set anys i ara ha abandonat la formació. Dins del partit va liderar un corrent crític, Esquerra Independentista (EI), que va estar a punt de fusionar-se amb Reagrupament, quan tots dos estaven a ERC. Alguns membres d’EI, com Hèctor López Bofill, han seguit l’exdiputat a Solidaritat. Bertran també ha estat una de les cares visibles de les consultes.\nEl jurista Alfons López Tena era militant de CDC des del 1989 i també va marxar del partit per anar a Solidaritat. Ha estat molt involucrat en les consultes i, en un primer moment, va tenir fortes desavinences amb Bertran per l’organització dels esdeveniments. Les aigües es van calmar i tots dos van treballar per presentar unes iniciatives al Parlament per convocar uns referèndums sobre la independència. Els projectes van ser tombats, amb el beneplàcit d’ERC i CDC, i Bertran i López Tena es van acostar a Laporta.\nSolidaritat, que es va presentar el mes passat, va demanar a tots els partits que unissin forces per aconseguir la independència emulant el model de Solidaritat de 1906, quan el catalanisme va fer pinya a les eleccions. Cap de les grans formacions va acceptar l’oferta, però Solidaritat va continuar i ara està muntant coordinadores locals. El 4 de setembre aprovarà les llistes en quatre assemblees territorials en què els simpatitzants tindran l’última paraula. Un model que s’intenta diferenciar del de RCat, que va ser més centralista. Tot i que s’han apuntat molt tard a la cursa, els promotors confien en l’efecte Laporta, encara que algun independentista el veu com un sobrevingut amb massa ego.\nEl tercer grup en discòrdia és Sí. L’embrió es va gestar el 12 d’abril quan els exdirigents polítics Heribert Barrera (ERC), Agustí Bassols (UDC) i Joan Blanch (PSC) i altres personalitats com Moisès Broggi, Oriol Domènech i Antoni M. Badia i Margarit van impulsar un manifest en què apel·laven a fer una candidatura unitària per aconseguir que Catalunya tingui un estat propi. La crida s’ha convertit en Sí- Coalició per a la Independència, que agrupa la CUP d’Arenys de Munt, Els Verds – Alternativa Verda, Partit Republicà Català, Força Catalunya, Bloc Sobiranista Català, Suma Independència i Crida per la Terra. Aquests dos últims grups ja havien nascut com a moviments per fusionar tendències sobiranistes. Suma Independència és un projecte d’Enric Canela, un dels promotors dels Deumil.cat, que va organitzar la manifestació a Brussel·les, i Santiago Espot, de Força Catalunya. Crida per la Terra volia articular una candidatura d’esquerres i ecologista. Al darrere hi ha membres de la CUP. La formació, que des del 1979 treballa en el municipalisme, no es presentarà a les eleccions catalanes, però alguns regidors sí que volen fer el pas.\nEls tres moviments coincideixen que seria ideal agrupar-se, però l’entesa sembla una quimera. Reagrupament manté que és l’únic que té l’estructura feta i acusa Laporta d’haver-li copiat el model. Carretero només vol negociar amb l’expresident del Barça, tot i que la seva relació és més que distant, i no vol saber res de Bertran i López Tena. Solidaritat ha fet una proposta enverinada a RCat: si van plegats es respectaran els caps de llista de Reagrupament a Girona i Lleida, però a Barcelona hi hauria unes primàries més obertes i Laporta es postularia com a candidat; i Sí, per la seva banda, també intenta treure el cap. El pitjor enemic de la unitat és el temps. Quan es convoquin eleccions, tindran 10 dies per presentar coalicions. Si com s’especula, Montilla dissol el Parlament el 31 d’agost, abans de la Diada hauran de decidir caixa o faixa.\nEl bressol de la consulta d’Arenys\nEl sobiranisme emergent d’avui en dia no s’entendria sense les consultes, que van començar a Arenys de Munt el 13 de setembre de l’any passat, com un acte simbòlic, i que s’han estès per tot Catalunya. El 12 de setembre Arenys commemorarà aquesta efemèride i l’acte central serà la inauguració del Monument a la Independència, una gran A de pedra, custodiada per les quatre barres de ferro. La iniciativa de les consultes també ha servit per promocionar noms dins del món de l’independentisme com Anna Arqué, que era una de les portaveus i que ara ha fitxat per Democràcia Catalana de Laporta o l’alcalde d’Arenys de Munt, Carles Móra, número 2 de les llistes de RCat a Barcelona, però que tampoc no fa escarafalls a l’hora de fotografiar-se amb gent de Solidaritat. Precisament, una part de l’organització de les consultes està servint a Solidaritat per muntar les seves entitats locals i això també ha aixecat alguns recels dins del moviment.\nAgost 16, 2010 a 6:05 am\nHe passat en camí per ordre, de català emprenyat, català il.lusionat, català perplex, català despistat, català desorientat. Espero que al final de la història no sigui un català decebut.\nAgost 20, 2010 a 2:03 pm\nAmb lo vist i escoltat a la UCE a Prada,va ser com una “olla de grills “,ja que en moments com els actuals en comtes de d`ajuntar-se la nostra classe politica i anar per feina i aconseguir el somni de la nació catalana,es devoren els uns als altres,i aixi ens van les coses !!!!!!.\nUNITAT JA !!!!!!!.\n« Proper 19 d´Agost… TROBADA!!!\nReagrupament…la sinceritat d´una voluntat honesta!! »


Cala Llombards - Platges\nLa desembocadura del torrent de Son Amer forma Cala Llombards, que està a set quilòmetres de Santanyí, al costat de la urbanització homònima.\nAquest tranquil arenal blanc, que es perllonga molts de metres cap a l’interior, fins a la pineda que la tanca, està flanquejat per penya-segats alts, molt accidentats. Aquests elements fan que sigui una platja freqüentada per les famílies que resideixen als habitatges unifamiliars de la zona.\nUna de les fites de Cala Llombards és l’excel·lent mirador situat sobre el mític accident geològic d’es Pontàs, una roca erosionada per les ones que sembla un pont dins de la mar. També destaca la mitja dotzena d’escars cavats al penya-segat pels pescadors per amagar les seves barques.\nCala Llombards és una excel·lent alternativa a Cala Santanyí per al calat d’embarcacions els dies que bufen vents del sud i sud-est, sobre el seu fons sorrenc, a una profunditat que oscil·la entre sis metres a la bocana de la platja i tres en l’interior. A 2,4 milles marines s’hi troba la instal·lació portuària més propera, Port de Cala Figuera de Santanyí.\nL’accés per carretera és senzill. El vehicle particular es podrà estacionar gratuïtament a l’ampli aparcament existent al costat de la platja. En canvi, és impossible arribar-hi amb autobús.\nMÉS INFORMACIÓ: http://www.aemet.es/es/eltiempo/prediccion/playas/cala-santanyi-0705707\nArena: SiAccés en cotxe: SiHamaques i sombrilles: SiBar/Restaurant: SiVelomar: SiFamiliar: SiLlargària: 55Amplada: 150Tipus de sòl: Arena NaturalTipus d'onatge: Onatge moderat\nCala Llombards, Passeig del Mar afegir al pla de viatje\nPasseig del Mar, · Cala Llombards Processant


Santa Helena de Rodes - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEntitat territorial administrativa El Port de la Selva (Alt Empordà)\nAntic poble de Santa Creu de Rodes\n42° 19′ 36″ N, 3° 09′ 36″ E / 42.326641°N,3.160055°E / 42.326641; 3.160055Coord.: 42° 19′ 36″ N, 3° 09′ 36″ E / 42.326641°N,3.160055°E / 42.326641; 3.160055\n3 febrer 1997\nSanta Creu de Rodes o Santa Helena és una església del municipi del Port de la Selva. Està situada a l'est de les ruïnes del poblat medieval de Santa Creu de Rodes, aproximadament a un quilòmetre al nord de distància del monestir de Sant Pere de Rodes. És un monument declarat bé cultural d'interès nacional.\nÉs una església de tres naus amb capçalera de planta lleugerament trapezoïdal orientada a llevant, i una torre troncopiramidal adossada a l'absis, actualment distribuïda en dues plantes. Presenta obertures d'arc de ferradura i un campanar d'espadanya de dos ulls a la part superior, afegit en època moderna. El temple és fruit de les diverses fases constructives que l'han anat modificant. En origen, l'església tenia una sola nau rectangular capçada a llevant per la torre, coberta amb embigat de fusta. Al segle x se li va afegir l'absis trapezoïdal i dues absidioles o braços que li proporcionaren una planta de creu llatina.\nEntre els segles xvi i xvii s'afegiren les dues naus laterals i es reformà l'estructura de la nau principal. Tant aquesta com l'absis foren cobertes amb volta de canó, amb unes grans arcades de pedra de mig punt per comunicar els tres espais. També és en aquest moment que s'afegeix el campanar d'espadanya a la torre i es reformen els pisos interiors, cobrint-los amb voltes de canó. Més endavant, però dins del mateix període, s'afegí un atri o galilea davant la façana de ponent, actualment enrunat. Per últim, al segle xviii, cal destacar la construcció d'una nova sagristia molt propera a l'antiga, la qual s'havia edificat al segle xv, damunt el cementiri en funcionament des del segle x.\nVista de l'interior\nEl temple presenta algunes obertures més a les façanes, destacant algunes espitlleres i altres finestres rectangulars, emmarcades amb carreus de pedra, d'obertura moderna. Pel que fa a la portalada, actualment inexistent, cal dir que fou reformada en època moderna. La construcció és bastida amb pedra desbastada de diverses mides, disposada formant filades més o menys rectangulars, amb fragments de material constructiu.\nL'església de Santa Helena, inicialment coneguda com a Santa Creu, és documentada des del 974 com una possessió del monestir de Sant Pere de Rodes. Durant el segle xi va esclatar un conflicte jurisdiccional entre el cenobi i el comtat d'Empúries-Perelada; finalment, el 1097 el comtat retornà aquesta església al monestir. D'entorn del 1113 es coneix l'acta de dotació de l'església, que tradicionalment s'havia considerat l'acta de consagració. Els segles XIV i XV fou parròquia del poble de la Santa Creu, el qual aleshores inicià un declivi irreversible. A inici del segle xvi va canviar l'advocació de Santa Creu per la de Santa Helena.\nEl 1527, Santa Helena va ser agregada a la parròquia de Sant Esteve de Mata, ara Sant Sebastià, de la Selva de Mar. El 1725 el temple era en mal estat. El 1820 s'hi celebrà el darrer aplec. Respecte a les diferents fases constructives, es pot datar l'obra original en el segle ix, quan aquesta sols constava d'una sola nau de planta rectangular amb coberta d'embigat i capçada a l'est per una torre troncopiramidal de tres plantes. Vers el segle x patí la primera transformació, que correspon a la construcció d'un absis trapezoïdal cobert amb volta de canó i dues absidioles, també trapezoïdals, a les façanes nord i sud. Posteriorment als segles xvi i xvii es van afegir dues naus laterals, cosa que comportà l'enderroc dels murs de la nau primitiva i la creació de voltes noves.\nEl 1930, és declarat Monument Nacional i vers el 1935, la Generalitat comença les obres de restauració. Va restar abandonada des d'aleshores fins al decenni 1960-1970, en què el Centre d'Intervencions Arqueològiques de Girona va dur a terme, principalment l'any 1973, obres puntuals de consolidació i neteja. Entre els anys 1989 i 1991 el Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya (el Servei d'Arqueologia i el Servei del Patrimoni Arquitectònic), conjuntament amb la Diputació de Girona, va endegar un projecte d'excavació i restauració de l'església de Santa Helena de Rodes.\nEl projecte de restauració confeccionat pel restaurador J. A Adell i Gispert conjuntament amb l'arquitecte tècnic E. Aragonés, va ser concebut posteriorment a la intervenció arqueològica dirigida per l'arqueòloga Montse Mataró. Tota la informació proporciona per l'excavació arqueològica va facilitar la comprensió de l'evolució constructiva i va destacar la morfologia de les parts preromàniques. El procés de restauració s'ha centrat en solucions simples i d'impacte mínim sobre l'obra antiga, consolidant els paraments i cobertes, recuperant les obertures originals, pavimentant novament les naus i consolidant les pintures i estucs preromànics. L'obra va ser duta a terme conjuntament amb l'empresa Construccions Guardiola S. L.\nJoan Badia i Homs, Joan-Albert Adell. Catalunya Romànica, vol. IX l'Empordà II. Enciclopèdia Catalana, 1990. ISBN 84-85194-56-X\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Santa Helena de Rodes\n↑ 1,0 1,1 1,2 1,3 1,4 1,5 1,6 1,7 1,8 1,9 «Santa Helena de Rodes». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 gener 2014].\nSanta Helena de Rodes Arxivat 2014-11-01 a Wayback Machine., fitxa del catàleg de l'Ajuntament\n«Santa Helena de Rodes». Inventari del Patrimoni Arqueològic i Paleontològic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya.\nInventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya: Església de Santa Helena de Rodes[Enllaç no actiu]\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Santa_Helena_de_Rodes&oldid=27286075»\nEsglésies romàniques de l'Alt Empordà\nPatrimoni monumental del Port de la Selva\nEsglésies del Port de la Selva


La XIX Edició del Festival Internacional de Guitarra de Hondarribia-Peníscola se celebrarà del 26 al 29 d'agost – Vinaròs News\nLa XIX Edició del Festival Internacional de Guitarra de Hondarribia-Peníscola se celebrarà del 26 al 29 d’agost\nEl castell de Peníscola tornarà a convertir-se en escenari musical amb el XIX Festival Internacional de Guitarra Hondarribia-Peníscola. Aquest esdeveniment, organitzat des de la Regidoria de...\nEl castell de Peníscola tornarà a convertir-se en escenari musical amb el XIX Festival Internacional de Guitarra Hondarribia-Peníscola.\nAquest esdeveniment, organitzat des de la Regidoria de Cultura, se suma a l’agenda d’activitats culturals celebrades en la fortalesa al llarg de l’estiu, juntament amb el Festival de Teatre Clàssic i el Festival Internacional de Música Antiga i Barroca, impulsats des de Diputació i en col·laboració amb Generalitat.\nSota la direcció artística de Carles Pons, els concerts tindran lloc en el Saló Gòtic del castell del Papa Luna del 26 al 29 d’agost. En paraules del director “el festival és, en aquesta edició, un festival d’homenatges a la música i la literatura”\nEl primer dia, dijous 26 d’agost, Andrea Vettoretti, oferirà un concert inspirat en un clàssic de la literatura internacional, el llibre de Lewis Carrol, Alícia al País de les Meravelles.\nContinuarà l’agenda amb el concert del danés, Finn Elias Svit, d’homenatge als clàssics, amb un repertori de guitarra clàssica.\nEl centenari del naixement d’Astor Piazzola és el motiu del tribut que el festival li retrà el dissabte 28, amb un concert de tangos a càrrec d’Orlando Dibelo i Mariano Gil.\nContinuarà la celebració d’homenatges d’aniversari amb el concert final del festival, el diumenge dia 29, dedicat a Charles Aznavour, en el seu centenari, a càrrec de Laurent Boutros, també francés d’origen armeni, que ha preparat una adaptació de les obres més conegudes d’Aznavour.\nTotes les actuacions se celebraran a les 22.00h en l’imponent monument peniscolà, seu pontifícia, seguint totes les mesures de prevenció i seguretat establides per les autoritats sanitàries.\n(Imatges d’arxiu del Festival 2020)


EDUCACIÓ | Petra Vlasman\nAprendre a través de l'art\nDestacant la importància de la imaginació, la creativitat i l’expressió artística, veig l’educació com un espai de compartir, construïr i contar històries. A través d’activitats dissenyades a mida, comparteixo l’art per experimentar d’una manera participativa amb la creació i interpretació d’imatges.\nDes de 1999 ofereixo tallers de FOTOGRAFIA CREATIVA a mida a escoles, universitats, acadèmies, museus i altres institucions.\n‘VISIBLE THINKING’ A TRAVÉS DE L’ART\nA museus, en exposicions d’art, a les escoles, en espais culturals i en altres institucions, facilito experiències significatives de slow looking amb obres d’art, ‘VISIBLE THINKING A TRAVÉS DE L’ART’, mitjançant l’ús de rutines de pensament; presencialment i en línia.\nLa nostra empresa especialitzada en art i educació, ‘ART PER TOTS COSTATS’, dissenya projectes didàctics, culturals i artístics per a museus, escoles, parcs naturals, llocs històrics, empreses i altres institucions.\n‘SEMPREVIVES‘, som un equip multidisciplinari d’Art-educadores, amb una llarga trajectòria professional en diferents museus de les comarques de Girona.\nUtilitzem l’art i la figura de Salvador Dalí com a punt de partida per desenvolupar dinàmiques fresques i creatives.\nDALÍ AL PAÍS DE LES MERAVELLES\n‘DALÍ AL PAÍS DE LES MERAVELLES-CAPS DE SETMANA I VACANCES’ ,\nA l’ExpoDalí Museum de Cadaqués, oferim visites fresques i divertides per a famílies i adults, durant els caps de setmana i les vacances, a través de l’obra gràfica de Salvador Dalí.\n‘DALÍ AL PAÍS DE LES MERAVELLES-ESCOLES DE PRIMÀRIA I SECUNDÀRIA‘, visites guiades i tallers artístics per a escoles primàries i secundàries. Una immersió al món de la literatura universal!\nDissenyades per Mercè Donat i Petra Vlasman.\nAPRÈN LA PAU\n‘APRÈN LA PAU’, és un programa educatiu en línia per a professors d’instituts dels Països Baixos, sobre la importància de la commemoració de les víctimes de guerra del passat i del present, dissenyat per Mirna Ligthart i Petra Vlasman.\n‘REMOR’, Oferim visites guiades i diàlegs al voltant d’una exposició de fotografies i textos sobre la pèrdua de llocs públics per compartir i empoderar, i sobre el paper de les dones i els homes en la societat passada i actual, dissenyades per Gràcia del Ruste i Petra Vlasman.


El voluntariat ambiental a la Font de Sant Muç acaba amb una gran plantada d'arbres i arbustos | RubiTV.cat\nEl voluntariat ambiental a la Font de Sant Muç acaba amb una gran plantada d'arbres i arbustos\nLes entitats, "molt satisfetes" per la feina feta i l'alta participació de la ciutadania a les cinc jornades\nper RubiTV.cat, 22 de març de 2021 a les 10:15 |\nÚltima jornada de voluntariat ambiental a Sant Muç | RdA/CER/CRAC\nLa campanya de voluntariat ambiental de Rubí d'Arrel, el Centre Excursionista de Rubí i el CRAC ha acabat aquest diumenge, 21 de març, amb una gran plantada d'arbres i arbustos a l'entorn de la font de Sant Muç, després de cinc jornades de desbrossament i neteja de l'espai - retirada de deixalles i eliminar esbarzers i plantes invasores.\nL'activitat principal d'aquest diumenge ha estat la plantació de 30 arbres - àlbers, lledoners, verns, alzines, roures i saücs - i més de 150 plantes arbustives o aromàtiques: ginesta, romaní, estepa blanca, estepa borrera, bruc d'hivern, cirerer arboç, marfull, llentiscle, matabou, sanguinyol, espígol, lligabosc i carolines. Totes aquestes espècies són pròpies del clima mediterrani i s'adeqüen a l'espai, i a més afavoreixen la presència d'abelles.\nLa plantació s'ha finançat amb el romanent de La Nocturna, una activitat en la qual les tres entitats estan implicades. Aquests diners també permetran col·locar nou mobiliari a la zona, que s'instal·larà en les pròximes setmanes.\nGrans i petits van gaudir de l'activitat a Sant Muç aquest diumenge Foto: RdA/CER/CRAC\nLes entitats estan "molt satisfetes" de la feina feta i sobretot, de la gran participació que hi ha hagut en les cinc jornades i la col·laboració d'altres entitats i comerços: per una banda, Ecobodum, que es va encarregar de llaurar els terrenys per facilitar la plantació de diumenge; Montverd, que ha col·laborat amb la planta que es va regalar als voluntaris i el Condis Life del Mercat, que per aquest diumenge va oferir un pica-pica saludable - maduixes, fruits secs i sucs de fruita ecològics.\nPer la seva banda, l'Ajuntament de Rubí s'ha encarregat de netejar cada setmana les deixalles que aplegaven els voluntaris; i la masoveria de Sant Muç, a més de donar permís per fer l'actuació, ha facilitat l'emmagatzematge de material.\nEn total es van plantar una trentena d'arbres i 150 plantes arbustives Foto: RdA/CER/CRAC\nAra, les entitats demanen a la ciutadania que vagi a passejar per Sant Muç i tingui cura de l'espai. A més, sempre que sigui possible, cal regar els arbres i arbustos, especialment quan faci dies que no plou. Les entitats se n'encarregaran periòdicament, però també ho pot fer la gent que vagi a gaudir del nou espai.\nAvança la posada a punt de l'entorn de la font de Sant Muç en la tercera jornada de voluntariat ambiental\nSocietat, Sant Muç, font de Sant Muç, voluntariat ambiental, arbres, arbustos, plantació


Concurs - Guanya entrades per 'Fades i Follets' al Poliorama - Teatre Barcelona\nFinalitzat: 2 entrades dobles per ‘Fades i Follets’ al Poliorama\n‘Fades i Follets’ és la nova proposta per a la programació de teatre familiar ‘Poliorama en família‘. Un espectacle protagonitzat per una fada (que viu en el seu món ensucrat i meravellós) i un follet (catalogador de minerals en el seu món també meravellós). Quan aquests dos personatges es troben, veuran que els seus dos mons són en realitat un de sol i que hi ha molt més món per descobrir: només cal ampliar la mirada!\nEL CONCURS: 2 entrades dobles\nA Teatre Barcelona tenim 2 entrades dobles per la funció del 7 de maig a les 12.30h. Per participar només has de contestar la següent pregunta: COM ES DIU LA COMPANYIA QUE PRODUEIX L’ESPECTACLE? Trobaràs més informaicó a la fitxa de l’espectacle. Deixa’ns la resposta en els comentaris d’aquest post.\nPots participar fins el dijous 27 d’abril a les 23:59h. Es sortejaran les entrades entre tots els que hagin respost correctament la pregunta plantejada. Informarem dels guanyadors l’endemà en aquest mateix espai i seran notificats personalment per correu electrònic.\nSandra S.C., Manuel G.L.\nNa Ensucrada és una fada alegre i somiadora, viu olorant les flors i cantant cançons, al seu món, el més meravellós, l’únic. En Tonet és un follet curiós i despert, viu catalogant minerals i tastant la diversitat dels productes de la seva terra i llurs fruits, al seu món, el més meravellós i únic. Un dia, però, s’adonaran que és només una petita escletxa el que els separa, i les aventures que viuran plegats contribuiran a minimitzar les diferències. En Tonet i na Ensucrada veuran […]\nAlbert Rodríguez Roig\nCarme Roca Pardo\nSandra Suarez Cuellar


L'ús de les problemàtiques tovalloletes WC creix: 1,14 quilos per sabadellenc a l'any\nSabadell va recollir 240 tones (240.000 quilos) de tovalloletes humides l’any passat.\nA més del maldecap de gestionar-les, la factura va costar 52.000 euros a l’Ajuntament.\nFa dues dècades, fins i tot una, el seu ús era testimonial. Ara és massiu. Es tracta de les tovalloletes humides de bany, que causen veritables estralls en la gestió de les aigües fecals i el clavegueram però s’han imposat sense aturador en els hàbits de compra. L’Ajuntament assegura que el problema s’ha agreujat. Cada dia es llencen al clavegueram de la ciutat 650 quilos d’aquest producte.\nL’any 2018 l’ajuntament de Sabadell va recollir 240 tones de tovalloteles humides que es llencen al vàter o el que és el mateix, 1,14 quilos per sabadellenc i any. Dit d’una altra forma, la ciutat llença cada dia de l’any 650 quilos d’aquest producte.\nLa factura municipal va ser de 50.000 euros. Lluny encara de Màlaga (500.000 euros per actualitzar la depuradora i afrontar el repte de les tovalloletes) o Palma (400.000 euros l’any 2017).\nPer què són dolentes?\nEl consistori s’ha adherit a la campanya SOS WC, que vol conscienciar que no es llencin al vàter. I és que les tovalloletes arriben intactes a la depuradora malgrat que s’anunciïn tot sovint com biodegradables. Però, a més, pel camí es converteixen en una massa compacte que arrossega altres residus, genera embussos a les canonades i sobrecostos en el sanejament. Tot un maldecap que afronten la majoria de ciutats catalanes, espanyoles i europees.\nNo tot els efectes queden al clavegueram: quan plou les tovalloletes embruten les lleres dels rius, s’ahereixen a la vegetació i ataquen l’ecosistema. Sense anar més lluny, en la darrera jornada de neteja del riu Ripoll es van recollir més de 100 quilos d’aquest producte.\nL’Ajuntament reconeix que “la problemàtica d’aquests residus s’ha agreujat”.\nFoto portada: la depuraduradora Riu-sec.


Bateria cotxe elèctric | Endolla Barcelona\nPotencia les prestacions del teu cotxe elèctric per la ciutat\nL’oferta de cotxes elèctrics és cada cop més nombrosa i el mercat ofereix games de vehicles elèctrics més moderns i amb millors prestacions que anys enrere. Els vehicles elèctrics poden obtenir energia a través de fonts externes (connexió a punts de recàrrega) o internes, mitjançant l’inversor que regenera l’energia que s’envia al motor mentre el vehicle està en funcionament.\nVols conèixer alguns trucs per optimitzar encara més l’energia, els recursos, les prestacions i l’autonomia del teu vehicle elèctric? Para atenció a aquestes 4 propostes que et fem a continuació!\nRegular el consum energètic perquè la temperatura interna del vehicle sigui l’adequada. La temperatura ideal per conduir d’una manera còmoda està al voltant dels 21-22 ºC i fer un ús moderat del climatitzador permet que el vehicle elèctric no consumeix més energia de la necessària.\nUtilitzar el mode ECO\nEls vehicles elèctrics tenen diferents modes de conducció que permeten adaptar-se a les necessitats de cada trajecte.\nActivar el mode Eco en rutes per la ciutat permet estalviar i acumular energia en un 15 %, ja que el sistema adapta automàticament la resposta del vehicle a l’accelerador i a la potència del motor. Augmentaràs l’autonomia del vehicle!\nL’inversor dels cotxes elèctrics regenera l’energia que es produeix quan s’aixeca el peu de l’accelerador i es redueix la velocitat del vehicle. Si desacceleres durant la conducció, generaràs electricitat que s’enviarà a la bateria del cotxe. En conduir en rutes urbanes on hi hagi moltes parades podràs augmentar l’autonomia del vehicle.\nRecàrrega externa de les bateries\nEls experts consideren que no s’han de recarregar les bateries per complet. Tampoc es recomana deixar el cotxe endollat una vegada acabat el procés de càrrega. No abusis de les recàrregues ràpides i tingues cura del vehicle durant els mesos de més calor.\nAmb aquestes recomanacions aconseguiràs optimitzar l’energia del teu cotxe i treure el màxim profit als teus desplaçaments per la ciutat!


BLOCS DE FILOSOFIA » La pitxa un lio » February 12, 2016\nEducació i filosofia (Marina Garcés, fragments d'entrevista).\nPosted: February 12, 2016, 11:15pm CET by Manel Villar\nL’arraconament de la filosofia al currículum educatiu respon a una orientació de l’educació cap a un tipus de formació molt procedimental i buida de continguts en les etapes bàsiques, i hiperespecialitzadora, professionalitzadora i productora de coneixements molt rendibles en les etapes superiors. En aquest esquema tan polaritzat la formació crítica, en llenguatges fonamentals –de la música al dibuix, de la filosofia també a les matemàtiques–, tot allò que ens forma per tenir una relació creativa, autònoma i crítica amb el món, interessa molt poc. L’arraconament de la filosofia no és un problema d’una matèria en concret, sinó de què significa formar-se avui.\nLa filosofia no és una disciplina en el sentit convencional, sinó que és una determinada actitud en relació amb allò que sabem, som o pensem. El seu arraconament té com a conseqüència neutralitzar a les escoles i universitats aquesta actitud. És una qüestió fonamental: som capaços de relacionar-nos de forma lliure amb allò que som i sabem? Som, a través del pensament filosòfic, capaços d’anar al límit d’allò que ens ha constituït? O dels pressupòsits que ens fan mirar el món d’una determinada manera? Que això tingui un lloc residual en el sistema educatiu afecta tota la resta d’aprenentatges. Antigament, la filosofia es representava com el tronc del saber, no perquè fos la unitat sistemàtica de totes les ciències, sinó perquè pel tronc és per on creix l’arbre i passa la saba! És per on es connecten els diferents sabers i ciències en un terreny comú.\nSi una dimensió tan important del nostre llegat cultural pot ser tan fàcilment arraconada és perquè la filosofia, ara entesa com una disciplina acadèmica, s’ho ha deixat fer. S’ha tancat en ella mateixa, s’ha autosatisfet reconeixent-se com un lloc difícil, de tecnicismes accessibles només a uns quants… Ha neutralitzat poc a poc la seva potència d’interpel·lació i de necessitat col·lectiva. La filosofia és difícil perquè és crítica, no perquè hagi de ser críptica. I és profundament igualitària, perquè la seva interpel·lació s’adreça a tothom que estigui disposat a qüestionar-se.\n(Sobre l'ensenyament de la filosofia al batxillerat): Imagina’t que a les escoles no es dibuixés mai des de P-3, i de sobre, al Batxillerat, endosséssim als alumnes una assignatura d’Història de l’Art compactada a través de cinc artistes. Oi que seria inversemblant? Doncs és el que estem fent amb la filosofia! Ens arriba compactada, classificada, convertida en una col·lecció de senyors i les seves absurdes teories, enlloc de rebre’ls com a vides inscrites en un temps i uns desafiaments, que es transformen a elles i als seus entorns a través del pensament. Defensar la filosofia avui és inseparable de repensar com ensenyar-la i fer-la arribar des dels inicis de l’escolaritat d’una forma viva i arriscada.\nAssociem ensenyar a programar una assignatura. Educar, en canvi, és ensenyar a pensar i a relacionar-nos lliurement amb allò que aprenem.Aprendre no és ensinistrar ni adquirir determinades competències descontextualitzades. No es pot aprendre sense pensar en el sentit d’allò que aprenem i de com ho fem. I això val per a qualsevol aprenentatge, des del més pràctic fins al més teòric i abstracte. Sense això no hi ha experiència del saber, que es transforma i ens transforma de manera sempre inacabada. Som part d’una història, una cultura i unes circumstàncies. Com ens hi podem inscriure amb la capacitat de transformar-les lliurement? Avui, molts estudiants només esperen instruccions. Ho veig i ho pateixo cada dia a la universitat, fins i tot en nivell de postgrau. Digues-me què i com ho de fer: aquesta és l’actitud principal d’un alumnat domesticat i poruc, acostumat a no prendre decisions ni riscos. A no perseguir els seus desitjos ni les seves necessitats, perquè ningú els ha proposat mai fer-ho.\nLa filosofia no és un sector tancat ni s’ha de sacralitzar com un moment a part de la resta de l’aprenentatge. Jo sempre recordo que la filosofia va néixer al carrer perquè hi havia gent diversa que podia trobar-se i interpel·lar-se. Però la filosofia no és qualsevol manera de pensar: és partir de l’actitud que la relació amb el coneixement és de desig i no de possessió i que aquest desig es pot compartir i sotmetre a discussió. Demana exigència i rigor, estar disposats a pensar les coses fins al final, fins on no ja no sabem què més dir, fins a treure conseqüències noves, inventar conceptes que ens serveixen per relacionar-nos amb el que passa, amb el que no sabem com pensar, amb el que ens fa mal o por.\n(Sobre la funció del mestre: “És aquell que fa aixecar el cap del corrent” (Nietzsche)): Aquesta cita és d’un assaig on Nietzsche explica per què Schopenhauer va ser inicialment el seu mestre tot i no haver-ne estat mai alumne directe. El que ve a dir és que tots vivim amb el cap dins l’aigua, i ningú pot sostraure’s per si sol de la corrent. És un gest molt bonic, perquè el que diu és que necessitem d’un altre per començar a mirar les coses d’una altra manera. Aquest altre no ens ha de dir què hem de pensar, només ajudar-nos a sortir del corrent. És una relació que no subordina sinó que allibera. Els mestres verdaders són els nostres alliberadors, diu Nietzsche. I això pot valdre per un gran pensador o professor però també per qualsevol persona, familiar o amic, que pugui exercir aquesta funció en les nostres vides.\nPau Rodríguez, entrevista a Marina Garcés: "Defensar la filosofia és inseparable de repensar com ensenyar-la", el diari de l'educació 09/02/2016\nLa sobirania de si mateix, el filòsof rei i la societat justa (Michel Foucault).\nPosted: February 12, 2016, 5:59pm CET by Manel Villar\nEl filósofo by Rembrandt\nEn Platón la relación entre monarquía (la vida soberana) y filosofía es una relación muy importante, muy intensa, sumamente valorada. Pero, con la salvedad, desde luego, de mirar las cosas un poco más de cerca, me parece, con todo, que la relación en Platón entre monarquía y filosofía, entre ser filósofo y ser rey, se presenta de dos maneras. Primero, bajo la forma de la analogía de estructura, dado que, en el fondo, el filósofo es el individuo capaz de instaurar en su alma y con respecto a sí mismo un tipo de jerarquía y un tipo de poder que es del mismo orden, tiene la misma forma, la misma estructura que el poder ejercido en una monarquía por un monarca, siempre que éste sea digno de ese nombre y que su gobierno corresponda bien a la esencia de la monarquía. Hay, por ende, en efecto, una esencia, una forma, una estructura comunes a la monarquía política y a la soberanía de sí sobre sí mismo. Pero este tema del vínculo entre monarquía y filosofía lo encontramos igualmente en Platón bajo otra forma, que es la del deber ser. Vale decir que se debe o, mejor dicho, se debería tratar de alcanzar el punto ideal donde el filósofo pueda ejercer efectivamente sobre los demás una monarquía y su identificación con el monarca asegure, por un lado, a cada alma la soberanía de sí sobre sí misma y, por otro, a la ciudad entera la forma que le permita ser feliz y estable. (286)\nClase del 21 de marzo de 1984. Primera hora.\n← February 11 (1 item) February 13 (5 items) →