Preocupació del sector turístic per la contracció de temporers a l’hivern\nInici > Preocupació del sector turístic per la contracció de temporers a l’hivern\nDv., 06/08/2021 - 01:00\nM. P. A. / Foto: CEA\nEls hotelers consideren que “anem tard” pel que fa a solucionar la manca de treballadors per aquest estiu i, en el cas de la Unió Hotelera d’Andorra (UHA) una de les seves principals preocupacions és què passarà amb la temporada d’hivern, donat que els temporers que tradicionalment venen d’Amèrica del sud “a dia d’avui” no podrien entrar a Espanya perquè molts estaran vacunats amb el vaccí rus, no aprovat encara per l’agència europea del medicament. Així ho va expressar ahir el seu director, Jordi Pujol. És una de les inquietuds que es van posar sobre la taula en la reunió del grup de treball que va tenir lloc ahir al matí a iniciativa de la Confederació Empresarial Andorrana (CEA) i en la qual van prendre part tècnics de diferents ministeris, representants de la CEA i la Cambra de Comerç i de diferents associacions hoteleres i de comerciants, coordinats pel director del departament de Turisme, Sergi Nadal.\nDe fet, la mateixa CEA té ja la mirada posada més enllà de l’estiu i va proposar una sèrie d’accions, que podrien ajudar a solucionar la problemàtica de la manca de treballadors al país. Algunes de les quals són “velles”, com va reconèixer el seu gerent, Iago Andreu. Aquestes propostes passen per obrir unes quotes específiques de temporers d’estiu i flexibilitzar els requisits per als treballadors tant comunitaris com extracomunitaris, sempre “evitant el risc de precaritzar el mercat de treball intern”, va puntualitzar. Donar la possibilitat que els temporers puguin treballar en un sector i “fer hores extra” i relaxar el requisit del temps d’experiència que han d’acreditar, així com explorar altres mercats de treballadors de l’est d’Europa, van ser altres de les propostes que per fer-se efectives comportarien modificacions normatives.\nSegons Pujol, en el fons la decisió sobre la modificació de les lleis és “una decisió política” que pot ser “impopular” per al Govern.\nA llarg termini\nMés a llarg termini, Andreu va explicar que en la trobada es va parlar de la necessitat de potenciar la formació dels joves en hoteleria i comerç, així com dels inscrits al Servei d’Ocupació. També es va reclamar “habitatge de lloguer assequible”; això sí, “no intervenint el mercat, sinó donant incentius als propietaris que optin per oferir aquest tipus de lloguer”. Igualment es va proposar potenciar el treball transfronterer. Pel que fa al transport públic, a més d’abaratir-ne el cost (mesura que entrarà en vigor l’1 de setembre amb l’abonament mensual a 30 euros) també es va incidir en la conveniència d’ampliar horaris i freqüències.\nLa patronal és conscient que cap d’aquestes accions solucionarà la problemàtica per si sola, però valoren positivament haver-les pogut exposar i veuen en el Govern una bona predisposició per estudiar-les, va assenyalar Andreu. La directora comercial d’Autèntics Hotels d’Andorra, Meritxell Cassi, va coincidir-hi: “el Govern està disposat a fer canvis” perquè la recerca de personal sigui “més efectiva i més fàcil”.\nEl govern recull el guant\nNadal va mostrar la receptivitat del Govern per analitzar les demandes del sector, sobretot les relatives a promoure la formació i la revisió de les quotes. Cal tenir en compte que el departament de Turisme va demanar a principis de juliol quants llocs de treball faltaven al sector de l’hoteleria i van constatar que feien falta fins a 300. Per això mateix, va reconèixer que era complicat resoldre ara aquesta mancança de personal. Tot i així, va posar en relleu l’esforç dels empresaris per obrir els establiments hotelers. En relació amb això, va dir que a hores d’ara n’hi ha 129 d’oberts i 43 tancats, la mateixa xifra que l’estiu del 2019, va assegurar. També va afirmar que es treballarà amb els diferents ministeris per millorar l’efectivitat del Servei d’Ocupació. De tota manera va insistir que la manca de personal en aquests sectors també es dona en altres països.\nFinalment, i de cara a l’hivern, va declarar que “s’intentaran alleugerir els tràmits per contractar els treballadors temporers”. Al setembre, el grup de treball es tornarà a reunir i s’abordarà com afrontar l’hivern, va concloure Nadal.\nURL d'origen: https://www.bondia.ad/economia/preocupacio-del-sector-turistic-la-contraccio-de-temporers-lhivern?page=0


Juliol (11) Juny (25) Maig (27) Abril (16) Març (40) Febrer (18) Gener (30) Desembre (21) Novembre (24) Octubre (29) Setembre (19) Agost (12) Juliol (27) Juny (29) Maig (14) Abril (19) Març (10) Febrer (11) Gener (8) Desembre (10) Novembre (20) Octubre (21) Setembre (6) Agost (7) Juliol (16) Juny (24) Maig (25) Abril (11) Març (15) Febrer (18) Gener (10) Desembre (16) Novembre (19) Octubre (21) Setembre (18) Agost (5) Juliol (13) Juny (21) Maig (19) Abril (13) Març (26) Febrer (18) Gener (15) Desembre (8) Novembre (30) Octubre (18) Setembre (22) Agost (12) Juliol (21) Juny (31) Maig (22) Abril (19) Març (17) Febrer (17) Gener (15) Desembre (21) Novembre (20) Octubre (20) Setembre (25) Agost (13) Juliol (23) Juny (31) Maig (19) Abril (38) Març (29) Febrer (33) Gener (22) Desembre (33) Novembre (32) Octubre (37) Setembre (33) Agost (13) Juliol (32) Juny (28) Maig (35) Abril (43) Març (45) Febrer (33) Gener (28) Desembre (20) Novembre (44) Octubre (45) Setembre (24) Agost (14) Juliol (35) Juny (38) Maig (47) Abril (48) Març (42) Febrer (38) Gener (29) Desembre (35) Novembre (30) Octubre (45) Setembre (27) Agost (14) Juliol (32) Juny (39) Maig (46) Abril (46) Març (34) Febrer (25) Gener (21) Desembre (25) Novembre (29) Octubre (23) Setembre (19) Agost (10) Juliol (18) Juny (21) Maig (36) Abril (20) Març (37) Febrer (23) Gener (21) Desembre (24) Novembre (34) Octubre (17) Setembre (30) Agost (10) Juliol (19) Juny (27) Maig (21) Abril (25) Març (22) Febrer (12) Gener (4) Desembre (11) Novembre (23) Octubre (21) Setembre (24) Juliol (1)\nMedi ambient\t(216)\nParets acull sessions formatives per a empresaris i emprenedors en la societat del coneixement\nEl Centre de recursos empresarials La Marineta de Parets del Vallès acollirà el proper divendres 5 d’octubre, de 10 a 12 h, una jornada formativa per a empresaris i emprenedors en la societat del coneixement que versarà sobre la implantació del document electrònic en una organització.\nEntra en funcionament el Sistema d’Informació Geogràfica (SIG) de Parets del Vallès\nEl Sistema d’Informació Geogràfica de Parets del Vallès ja ha entrat en funcionament. Està inclòs en el Pla de Modernització e-p@rets i permet localitzar sobre el plànol del municipi tots els comerços, empreses, equipaments i entitats amb les dades de contacte. També disposa d’un cercador per fer recerques ràpides, ja sigui d’aquests àmbits o per localitzar qualsevol carrer i numeració.\nLa Biblioteca Can Rajoler, al nou servei de biblioteca virtual de la Diputació\nAquesta setmana, la Diputació de Barcelona ha posat en marxa un nou portal web, la "Biblioteca Virtual", amb què vol donar un pas més en l'accés a la cultura i la informació de la ciutadania. El portal aplega la informació i els serveis de les 208 biblioteques de la Xarxa de Biblioteques Municipals, entre les quals es troba la Biblioteca Can Rajoler, i les fa accessibles les 24 hores del dia, els 365 dies de l'any. L’accés al nou portal es pot fer des de l’adreça http://bibliotecavirtual.diba.cat.\nEntra en funcionament la nova Oficina Virtual d’Atenció Ciutadana (OVAC) de l’Ajuntament de Parets del Vallès\nJa ha entrat en funcionament l’Oficina Virtual d’Atenció Ciutadana (OVAC), un projecte inclòs en el Pla de Modernització de l’Ajuntament de Parets del Vallès, e-p@rets, que té com a objectiu facilitar l’accessibilitat de la ciutadania a l’administració local.\nLa pàgina web municipal parets.cat rep més de 64.000 visites trimestrals\nLa pàgina web de l’Ajuntament de Parets del Vallès, www.parets.cat, ha registrat un total de 64.088 visites durant els últims tres mesos.\nParets connecta premia la creativitat en l’àmbit de les noves tecnologies\nJosé Luis López, Aida Medina i Natàlia Pallarès han estat els tres guanyadors del concurs de fotografia Parets Connecta, i Laura Pallarès i Alfonso Callejas, els guardonats amb el premi audiovisual. El lliurament de premis, a càrrec de l’alcalde Sergi Mingote i el regidor de Noves Tecnologies i Innovació, Miguel Ángel Granado, va tenir lloc el 13 de juliol, amb l’assistència dels participants al certamen.\nLliurament dels premis del concurs de fotografia i audiovisual ‘Parets Connecta’\nEl proper dimecres, 13 de juliol, a les 19 hores, a la Sala de Plens de l’Ajuntament de Parets del Vallès tindrà lloc el lliurament dels premis del concurs de fotografia i audiovisuals sobre la vila i les noves tecnologies emmarcat en el projecte Parets connecta.\nComencen les emissions en proves dels panells informatius\nJa s’han iniciat les emissions en proves dels panells informatius instal·lats a diferents equipaments municipals i a la via pública. Properament entraran en ple funcionament, amb un major nombre de continguts de servei al ciutadà.


POLÍTICA - 10/10/2019 13:20 / Redacció\nTornaràs amb més força: Toni Clapés abandona la ràdio temporalment per un problema de salut\nEl periodista del Versió Rac1, Toni Clapés, deixarà temporalment aquest programa, que s'emet cada tarda i dedicarà el seu temps a seguir un tractament mèdic. Els metges de l'Hospital Clínic li han recomanat que no torni a la feina durant un temps indeterminat que serà d'"uns mesos".\nEl periodista català ha publicat un missatge a través de les xarxes socials en què explica que "després d'un seguit de proves amb excel·lents professionals de l'Hospital Clínic, la meva prioritat ara és la salut. Espero poder tornar amb vosaltres després d'uns mesos de tractament. Gràcies pels vostres missatges d'estima i suport. Jo també us trobo a faltar".\nLa seva parella, la també periodista Marta Romagosa i la seva filla, juntament amb tot el país, li donen el suport necessari perquè torni amb més força. El substituirà al capdavant del Versió Rac1, Marc Serra.\nParaules clau: TONI CLAPÉS PERIODISTA RAC1 PROBLEMA SALUT


Dos anys de presó per amenaçar de mort un menor i robar-li el mòbil - Regió7\nDos anys de presó per amenaçar de mort un menor i robar-li el mòbil\nEl lladre té dues sentències més per robatoris violents i haurà d'entrar al centre penitenciari\n06·01·21 | 22:29\nEls fets van passar ara fa dos anys al parc del Castell de Manresa\nUn acusat de robar un telèfon mòbil a un menor i amenaçar-lo de mort a Manresa ha estat condemnat a dos anys de presó pel jutjat penal 1 de la capital del Bages.\nSegons consta en la sentència, els fets van passar el 22 de setembre de l'any 2018, a la zona del parc del Castell de Manresa, quan l'acusat, Ayoub K. K., guiat per un ànim d'enriquiment il·lícit, va abordar un grup de menors d'edat que estaven a la zona.\nAllà, l'ara ja declarat culpable, els va demanar que deixessin el telèfon mòbil però cap d'ells ho va fer. Aleshores, l'home es va posar la mà ala butxaca i va dir que «penso treure la navalla, a mi m'és igual matar-ne a un que a tres, acabo de sortir d ela presó per homicidi». Aleshores, en aquell moment, i davant la por de ser agredit, un dels menors va entregar el telèfon, un iPhone 6 a l'acusat, que va marxar del lloc dels fets.\nLa sentència, que l'home condemna a dos anys de presó per un delicte de robatori amb intimidació amb l'agreujant de reincidència, ha estat acceptada per conformitat de les diferents parts.\nTot i que la defensa de l'acusat havia demanat la suspensió de la seva entrada a presó, aquesta suspensió de la condemna ha estat denegada per la jutgessa ja que l'home tenia antecedents per fets similars. En concret, el 12 de setembre del 2017 havia estat condemnat pel jutjat amb sentència ferma, com a autor de dos delictes de robatori amb violència. Per a un d'aquests delictes se li va imposar una pena de dos anys de presó i per a l'altre, la condemna va ser a a un any. El lladre també va ser condemnat, el 6 d'octubre del 2020, a dos anys de presó i també a una pena de multa també per un altre robatori amb violència i intimidació, en aquest cas, la sentència va ser dictada pel jutjat de Tortosa.


Aprox. 3,616,816 USD\nAny de construcció 1914\nSuperfície habitable 2.809,38 sqft\nTerrassa 102,26 sqft\nAquesta impressionant residència de 4 dormitoris forma part d’un edifici històric, conegut col•loquialment com a "finca regia", que acaba de reformar completament tots els espais comuns i tots els pisos. En entrar a l’edifici, immediatament sentim sensació de grandesa a més de reconèixer la qualitat de la renovació que acaba d’acabar.\nLa casa és àmplia i està completament externa i ofereix molta llum natural durant tot el dia. El gran saló menjador i l'espai del menjador tenen balcons amb vistes al carrer.\nAquest àtic té una impressionant terrassa privada de 160m2 que està directament connectada amb el pis amb una escala interior.\nLa cuina, d'estil nord-americà, és gran i té espai per a una taula i està ben il•luminada, ja que també té vista sobre l'exterior. Al costat de la cuina trobem un safareig independent amb un emmagatzematge addicional per a una comoditat addicional. El dormitori principal està en suite, a més de 2 habitacions dobles i 2 habitacions més petites.\nEls acabats inclouen cuines Bulthaup amb electrodomèstics Neff, terres de fusta de roure, rajoles de porcellana als banys i accessoris de bany Duravit. Per a la màxima comoditat, la llar ha conduït aire condicionat i calefacció per radiadors.\nAquest bonic edifici històric reformat està situat estratègicament al centre de l’Eixample de Barcelona, al costat dels carrers més emblemàtics de la ciutat.\nValor de consum d'energia 57 kWh/(m²*a)


Literatura en neerlandès - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nLiteratura en neerlandès\nLa literatura en neerlandès comprèn tots els escrits literaris al llarg dels temps en llengua neerlandesa, un idioma que té actualment prop de 23 milions de parlants. La literatura neerlandesa no es restringeix als Països Baixos, Flandes (Bèlgica), Surinam i Antilles Neerlandeses, sinó també a altres regions de llengua neerlandesa (en altres èpoques sota domini dels Països Baixos), com el Flandes francès, Sud-àfrica i les extintes Índies Orientals Neerlandeses (actual Indonèsia). Una subsecció n'és la literatura indoneerlandesa, inspirada en la Insulíndia colonial i postcolonial, que comprèn l'edat de l'or fins a l'actualitat. Alternativament, la literatura neerlandesa va ser i és produïda per persones originàriament estrangeres que van venir a habitar a les regions d'idioma neerlandès, com Anne Frank i Kader Abdolah.\nEn les seves etapes inicials, la literatura neerlandesa és definida per fragments d'obres literàries escrites en un dels dialectes de la regió dels Països Baixos. Abans del segle xvii, no hi havia un idioma estàndard unificat; els dialectes considerats neerlandesos van evolucionar del fràncic. La llengua afrikaans pot reivindicar les mateixes arrels literàries del neerlandès contemporani, puix ambdós idiomes deriven del neerlandès del segle xvii.\n1 Textos en neerlandès antic (500-1150)\n1.1 Descobriments més antics\n1.2 Els Psalms de Wachtendonck\n1.3 Leiden Willeram\n1.5 La Bíblia rimada de Renània\n2 Literatura en neerlandès mitjà (1150-1500)\n3 Renaixement i l'edat d'or (1550–1670)\n6.1 Nova Objectivitat i el Grup Fòrum (1925–1940)\n6.2 Segona Guerra mundial i ocupació (1940–1945)\n6.3 Temps moderns (1945-present)\nTextos en neerlandès antic (500-1150)[modifica]\nAl voltant de l'any 500, el fràncic va evolucionar cap al franconi o neerlandès antic, una llengua germànica occidental que era parlada pels francs i, en menor mesura, per persones que vivien en les regions conquerides pels francs. Fins a la fi del segle xi, la literatura neerlandesa –com la literatura en la resta d'Europa– era gairebé totalment oral i en forma de poesia, cosa que facilitava als trobadors recordar i recitar els seus textos. Els textos científics i religiosos eren escrits en llatí, i per això molts textos escrits en els Països Baixos estan en llatí en comptes de neerlandès antic. Textos en neerlandès d'aquest període són rars.\nEn les etapes inicials de l'idioma, un considerable grau d'intel·ligibilitat mútua amb la majoria dels altres dialectes germànics occidentals estava present, i alguns fragments i autors poden ser reivindicats tant per la literatura neerlandesa com l'alemanya. Exemples inclouen els Psalms de Wachtendonk (neerlandès: Wachtendonkse Psalmen) del segle ix, una traducció per al baix franconi occidental d'alguns dels salms en el llindar del que és considerat l'idioma neerlandès; i el poeta del segle xii Hendrik van Veldeke (1150 - +1184).\nDescobriments més antics[modifica]\nEl 1996 una frase va ser descoberta en la beina de l'espasa de Bergakker de prop de 425-450, encara que podria ser escrita en fràncic i no en neerlandès antic. Donada l'escassesa d'obres en ambdues llengües, la demarcació entre les dues és difícil de fer.\nUna altra frase pot ser trobada en la llei sàlica de l'inici del segle vi, que va ser elaborada durant el regnat del rei Clodoveu I, que encara és un franc salis. La frase diu: "Maltho thi afrio lito" ('Jo dic, i l'allibero, semilliure'). Aquesta frase era usada per a alliberar un serf. A més d'aquesta sentència, la llei sàlica també conté un nombre de paraules soltes.\nUn text de baptisme trobat en la Utrecht del segle VIII diu: "Gelobistu in got alamehtigan fadaer" (neerlandès modern: Geloof je in God, de almachtige vader?, 'vostè creu en Déu Pare Totpoderós?').\nEls Psalms de Wachtendonck[modifica]\nEls Psalms de Wachtendonck són un nombre de psalms escrits en llatí i en una variació oriental del baix franconi. No és clar si el dialecte és antic linburguès o una variació del franconi del Ren. Molt pocs van restar-ne. Els psalms van ser nomenats en referència a un manuscrit que no va arribar fins a nosaltres, però, a banda del que es creu, els fragments que van sobreviure podrien haver estat copiats. Aquest manuscrit va estar una vegada en possessió del canonge Arnold Wachtendonck. Els fragments restants són còpies manuscrites fetes pel estudiós renaixentista Justus Lipsius en el segle xvi. Lipsius va fer una sèrie de còpies separades, aparentment del mateix material, però aquestes versions no sempre concorden entre si. A més d'això, alguns estudiosos van concloure que els incomptables errors i inconsistències en els fragments apunten no sols a algun descuit o falta d'atenció pels estudiosos del Renaixement, sinó també a errors en el manuscrit perdut d'on el material va ser copiat. El llenguatge dels salms suggereix que van ser originalment escrits en el segle x. Hi ha una sèrie d'edicions: entre d'altres, la del filòleg neerlandès del segle XIX Willem Lodewijk van Helten i, més recentment, les edicions de l'historiador i lingüista americà Robert L. Kyes (1969) i les del filòleg neerlandès Arend Quak (1981). Com es podria esperar d'una traducció interlinear, l'ordre de les paraules del text en baix franconi segueix de molt prop la de l'original llatí.\nLeiden Willeram és el nom donat a un manuscrit que conté una versió en baix franconi en alt alemany antic sobre el Càntic dels càntics de l'abat alemany Williram von Ebersberg (darrera anàlisi d'Isidor de Sevilla). Fins fa poc de temps, basat en la seva ortografia i fonologia, molts estudiosos creien que el text d'aquest manuscrit era mig franconi, que és alt alemany antic, amb una mica limbúrgic o barreges francònies. A més, el 1974, el filòleg alemany Willy Sanders va provar en el seu estudi Doni Leidener Willeram que en veritat el text representa una temptativa imperfecta, feta per un escriba de l'àrea de la costa nord-oest dels Països Baixos, de traduir l'original en franconi de l'est en el seu vernacle local. El text conté moltes paraules en neerlandès antic no conegudes en alt alemany antic, així com paraules tot just traduïdes per raó de la falta de familiaritat de l'escriba amb paraules en alt alemany antic en l'original que ell va traduir, i una ortografia confusa per influència de l'idioma original. Sanders també va comprovar que el manuscrit, actualment en la Biblioteca de la Universitat de Leiden, va ser escrit a la fi del segle xi en l'abadia d'Egmond, en l'actual Holanda meridional, d'on ve l'altre nom del text: Egmond Willeram.\nHebban olla vogala[modifica]\nEl poema més antic de què es té coneixement va ser escrit per un monjo flamenc occidental en un convent de Rochester, Anglaterra, al voltant de 1100:\n"Tots els ocells han començat a fer nius,\nexcepte tu i jo,\na què estem esperant?"\nD'acord amb el professor Luc de Grauwe, el text podria molt bé ser anglès antic, més específicament kentià antic, encara que no hi ha consens sobre aquesta hipòtesi. En aquella època, el neerlandès (occidental) antic i l'anglès antic eren molt semblants.\nLa Bíblia rimada de Renània[modifica]\nUna altra font important del neerlandès antic és l'anomenada Bíblia rimada de la Renània (neerlandès: Rijnlandse Rijmbijbel i alemany: Rheinische Reimbibel). Aquesta és una traducció en vers d'històries bíbliques, certificat només en una sèrie de fragments, que va ser composta en una barreja de dialectes que contenen elements de baix alemany, neerlandès antic i alt alemany (franconi-renà). Va ser probablement composta en el nord-oest d'Alemanya en l'inici del segle xii, possiblement en l'abadia de Werden, prop d'Essen.\nLiteratura en neerlandès mitjà (1150-1500)[modifica]\nEn els segles xii i xiii, diversos escriptors van començar a escriure romanços de cavalleries i hagiografies (o sigui, històries sobre la vida dels sants) per encàrrec de membres de la noblesa. A partir del segle xiii, la literatura es va fer més didàctica i va desenvolupar un caràcter protonacional. El públic principal no era ja la noblesa, sinó la burgesia. La creixent importància dels Països Baixos del Sud va resultar en la majoria dels treballs que van ser escrits a Brabant, Flandes i Limburg.\nEn les primeres etapes de la literatura neerlandesa, la poesia era la forma predominant d'expressió literària. Tant en els Països Baixos com en la resta d'Europa, el romanç de cavalleria i la poesia eren els gèneres literaris existents durant l'edat mitjana. Un minnesänger va ser l'esmentat anteriorment Van Veldeke. El romanç de cavalleria medieval també va ser un gènere popular, presentant el rei Artús o Carlemany com a protagonistes.\nCom l'èmfasi política i cultural en aquella època en les províncies del sud, la majoria de les obres heretades per l'edat mitjana va ser escrites en dialectes baix franconis com el limburguès, flamenc i brabantí. El primer escriptor en llengua neerlandesa conegut és van Veldeke, que va compondre poesia d'amor cortès, hagiografies i èpica.\nBeatriz de Nazaré (1200–1268) va ser la primera escriptora en prosa en neerlandès de la qual es té coneixement, autora de la notable dissertació coneguda com els Set camins de l'amor diví.\nUn nombre d'obres èpiques restants en neerlandès, especialment romanços de cavalleria, van ser còpies o expansions de composicions en alemany o francès antics, però existeixen exemples d'obres veritablement originals (com l'anònim Karel ende Elegast) i fins composicions en llengua neerlandesa que van servir de base per a versions en altres idiomes (com la peça de moralitat Elckerlijc que va servir d'inspiració per a la peça Everyman). Un altre gènere popular en l'edat mitjana era la faula, i la faula més elaborada produïda per la literatura neerlandesa fou una adaptació expandida del conte Renart, la rabosa, Vanden us Reynaerde, escrita al voltant de 1250 per una persona només coneguda per nosaltres com a Willem.\nFins al segle xiii, el neerlandès mitjà va produir principalment atenent als encàrrecs aristocràtics i monàstics, registrant les tradicions de cavalleria i de religió, però difícilment es va dirigir a la major part de la població. Amb la fi del segle xiii, va ocórrer un canvi en la literatura neerlandesa. Les ciutats flamenques i neerlandeses van començar a prosperar i a fer valer la seva supremacia comercial sobre el mar del Nord, i aquestes ciutats van obtenir privilegis equivalents a una gairebé independència política. Amb aquesta llibertat, va sorgir un nou tipus d'expressió literària.\nEl més important exponent d'aquest nou desenvolupament va ser Jacob van Maerlant (~1235–~1300), un estudiós flamenc que va treballar als Països Baixos durant part de la seva carrera. Les seves obres principals són Doni Naturen Bloeme ('La flor de la natura', c. 1263), una col·lecció de discursos morals i satírics adreçats a totes les classes de la societat, i De Spieghel Historiael ('El mirall de la història', c. 1284). Van Maerlant s'estengué en la divisió entre les províncies del nord i del sud. Fins llavors, les províncies del nord havien produït poques obres de valor, i van romandre així fins a la caiguda d'Anvers durant la Guerra dels Vuitanta anys, canviant el focus a Amsterdam. Li és moltes vegades atribuït el títol de "pare de la poesia neerlandesa", "un títol merescut per productivitat, sinó per una altra raó."\nEl frare de Bruxel·les Jan van Ruusbroec (1293/4–1381) és considerat el pare de la prosa neerlandesa que, juntament amb Beatrice, va dur la prosa més enllà dels dominis econòmics i polítics i va usar-la per a fins literaris. Va escriure sermons plens de pensaments místics.\nAl voltant de 1440, van sorgir gremis literaris anomenats rederijkerskamers ('cambres de retòrica'). Aquests, els membres dels quals es proclamaven Rederijkers o 'retòrics', eren en gairebé tots els casos de classe mitjana, i s'oposaven a les idees i tendències aristocràtiques, en pensament. D'aquestes cambres, les primeres van ser gairebé enterament dedicades a la preparació de peces de misteri i miracles per a les persones. Per tant, la seva influència va créixer fins que cap festival o processó podria esdevenir en una ciutat sense que la cambra el patrocinés. Les peces de les cambres molt rarament retrataven personatges històrics o bíblics, però sí enterament abstraccions morals i al·legòriques i eren de naturalesa didàctica. Els exemples més notables del teatre de Rederijker inclouen Mariken van Nieumeghen ('Maria de Nimega') i Elckerlijc (que va ser traduït a l'anglès com a Everyman).\nEn la fi del període inicial, Anna Bijns (c. 1494–1575) roman com una figura de transició. Bijns era una professora i germana laica nascuda a Anvers, els objectius principals de la qual eren la fe i la figura de Luter. En el seu primer volum de poesia (1528), els luterans van ser escassament esmentats i el focus era la seva experiència personal de fe, però en el volum de 1538 cada pàgina és omplerta amb invectives contra ells. Amb els escrits de Bijns, el període del neerlandès mitjà es tanca i comença el del neerlandès modern.\nRenaixement i l'edat d'or (1550–1670)[modifica]\nLes primeres sacsejades de la Reforma protestant van aparèixer en la literatura neerlandesa en una col·lecció de salms traduïts impresos a Antuérpia el 1540 amb el títol de Souter-Liedekens ('Cançons de psalteri'). Per a les congregacions protestants, Jan Utenhove va imprimir un volum de salms el 1566 i va fer la primera temptativa de traducció del Nou Testament en neerlandès. Molt diferent en el to eren les cançons de batalla cantades pels reformadors, les cançons dels Geuzen. El famós cançoner medieval de 1588, Een Geusen Lied Boecxken ('Un cançoner de captaires'), era ple de sentiment heroic.\nPhilips van Marnix, senyor de Santa Aldegonda (1538–1598), va ser un dels líders en la Guerra de la independència neerlandesa i amic íntim de Guilherme I, príncep d'Orange. La lletra de Wilhelmus, l'actual himne nacional dels Països Baixos i una demanda d'excuses de les accions del príncep compostes al voltant de 1568, són atribuïts a Marnix. La seva obra principal va ser Biëncorf doni Heilige Roomsche Kercke ('El rusc de la Santa Església romana') de 1569, una sàtira de l'Església catòlica. Marnix va ocupar els últims dies de la seva vida en la preparació d'una versió neerlandesa de la Bíblia, traduïda directament de l'original; quan va morir, solament el Gènesi estava conclòs. El 1619, el sínode de Dort va col·locar l'obra inacabada en mans de quatre teòlegs, que la van concloure. Aquesta traducció va constituir el punt de partida de la Statenvertaling o 'Bíblia de l'estat', una traducció completa de la Bíblia en neerlandès encarregada pel sínode. A fi de poder ser entesa per tots els neerlandesos, la Statenvertaling incloïa elements de tots els principals dialectes neerlandesos, i així es va fer la pedra angular del modern neerlandès estàndard.\nDirck Volckertszoon Coornhert (1522–1590) va ser el primer escriptor veritablement humanista dels Països Baixos. El 1586, va produir la seva obra principal, el Zedekunst ('Art de l'ètica', 1586), un tractat filosòfic en prosa. L'humanisme de Coornhert uneix la Bíblia, Plutarc i Marc Aureli en un gran sistema d'ètica.\nPer aquests temps, l'agitació política i religiosa als Països Baixos va resultar en l'acte de Retractació de 1581, testificant el rei, Felip II de Castella, i en el posterior conflicte de vuitanta anys per a confirmar aquesta declaració. Com a resultat, les províncies del sud, algunes de les quals havien recolzat la declaració, van ser separades de les províncias del nord, que van romandre sota domini espanyol. En última anàlisi, això resultaria en els actuals estats de Bèlgica (sud) i dels Països Baixos (nord). Després que Anvers caigués en mans espanyoles el 1585, Amsterdam es va convertir en el centre de la producció literària, puix tota la intel·lectualitat va fugir en direcció al nord. En relació amb el nivell de literatura neerlandesa practicada, això va significar un renaixement cultural del nord i simultàniament una disminució del sud. El nord va rebre un impuls cultural i intel·lectual mentre que al sud el neerlandès va ser àmpliament substituït pel francès com l'idioma de la cultura i administració.\nA Amsterdam, es formà un cercle de poetes i dramaturgs al voltant de la figura del mecenes Roemer Visscher (1547–1620), que seria eventualment conegut com el Muiderkring ('cercle de Muiden') per ser la residència del seu membre més prominent, Pieter Corneliszoon Hooft (1581–1647), escriptor de poesia pastoral i lírica i d'història. De 1628 a 1642 va escriure la seva obra principal, la Nederduytsche Historiën ('Història dels Països Baixos'). És considerat un dels majors historiadors, no sols dels Països Baixos, sinó de tota Europa. La seva influència en l'estandardització de la llengua del seu país és considerada enorme, i molts escriptors es van adaptar a l'estilística i al model gramatical concebut per Hooft. Altres membres del seu cercle incloïen la filla de Visscher, Tesselschade (1594–1649, poesia lírica) i Gerbrand Adriaensz Bredero (1585–1618, peces romàntiques i comèdies), del qual la peça més coneguda és De Spaansche Brabanber Jerolimo ('Jerolimo, el brabant espanyol'), una sàtira sobre els refugiats del sud. Un poeta versàtil, vagament associat al Cercle de Muiden, va ser el diplomat Constantijn Huygens (1596–1687), tal vegada més conegut pels seus epigrames espirituals. L'estil de Huygens era brillant i vivaç i era un expert artista en la mètrica.\nEl més conegut de tots els escriptors neerlandesos és el dramaturg i poeta Joost van den Vondel (1587–1679), que va escriure principalment tragèdies bíbliques i històriques. El 1625, va publicar el que semblava un estudi innocent de l'antiguitat, la seva tragèdia Palamedes, o la innocència assassinada, però que va ser un homenatge vetllat a Johan van Oldebarnevelt, el gran pensionari de la República, que va ser executat el 1618 per ordre de Stadhouder Maurici de Nassau. Vondel va fer en una setmana l'escrit més famós als Països Baixos en els vint anys següents, fins a l'ascens de Frederick Henry, i va mantenir un combat cos a cos amb els calvinistes de Dordrecht. El 1637, Vondel va escriure una de les seves obres més populars amb l'ocasió de l'obertura del nou teatre d'Amsterdam: Gijsbreght van Aemstel, una peça sobre una figura local històrica modelada vagament en el material de l'Eneida que encara és escenificada actualment. El 1654, Vondel va presentar la que és considerada la millor de les seves obres, la tragèdia de Lúcifer, de la qual es diu que John Milton s'hi va inspirar. Vondel és considerat l'exemple típic d'intel·ligència i imaginació neerlandesa en seu més alt desenvolupament.\nUna escola semblant a aquesta d'Amsterdam va sorgir a Middelburg, la cabdal de la Zelanda, liderada per Jacob Cats (1577–1660). Cats, d'hàbit genuí neerlandès de pensament, d'esperit utilitari i didàctic, assolí el cim de fluïdesa i popularitat. Durant l'inici de la seva vida adulta va produir el més important dels seus escrits, els poemes didàctics Maechdenplicht ('El deure de les donzelles') i Sinne- en Minnebeelden ('Imatges d'al·legoria i amor'). El 1624, es va traslladar de Midelburg a Dordrecht, on de seguida va publicar la seva obra ètica anomenada Houwelick ('Noces'); i aquesta va ser seguida per una sèrie sencera de peces morals. Cats és considerat una mica pesat i prosaic per alguns, però la seva popularitat entre les classes mitjanes als Països Baixos sempre va ser alta.\nTal com va esdevenir en la literatura anglesa, les formes predominants de literatura produïdes en aquesta època eren poesia i drama, sent Coornhert (filosofia) i Hooft (història) les principals excepcions. En un altre gènere de prosa, Johan van Heemskerk (1597–1656) va ser el protagonista d'una nova moda que va prendre tota França: el romanç. El 1637, va escriure Batavische Arcadia (Arcadisme Jakarta), el primer romanç neerlandês original que va ser, en l'època, extremadament popular i àmpliament imitat. Un altre exponent d'aquest gènere va ser Nikolaes Heinsius el Jove, la seva obra Mirandor (1675) s'hi assembla, encara que precedeixi el Gil Blas d'Alain-René Lesage.\nEl període de 1600 a 1650 va ser el temps de floració de la literatura neerlandesa. Durant aquest període, els noms de major geni van ser els primers a fer-se coneguts pel públic i el vigor i bellesa de l'expressió literària van aconseguir el seu més alt desenvolupament. Els tres literats d'especial talent dominant, Vondel, Cats i Huygens, van sobreviure fins a una edat extremadament avançada i sota la seva ombra va brollar una nova generació que va sostenir la gran tradició fins al voltant de 1670, quan va declinar ràpidament.\nDesprés de la gran divisió dels Països Baixos en República Unida dels Països Baixos i en Països Baixos Espanyols formalitzada en la pau de Westfàlia (1648), la literatura en neerlandès gairebé exclusivament va significar "literatura republicana", així com la llengua neerlandesa va caure en desfavor amb els governants del sud. Una notable excepció va ser l'escriptor de Dunkerque, Michiel de Swaen (1654–1707), que va escriure comèdies, moralitats i poesia bíblica. Durant la seva durada (1678), l'espanyol va perdre Dunkerque per al francès i, per tant, De Swaen és també el primer escriptor francoflamenc de pes.\nBetje Wolff (dalt) i Aagje Deken\nEls dramaturgs de l'època van seguir el model francès de Pierre Corneille i d'altres, liderats per Andries Pels (d. 1681). Un poeta ben conegut d'aquest període va ser Jan Luyken (1649–1712). Un escriptor que va reviure especialment l'interès per la literatura va ser Justus van Effen (1684–1735). Va néixer a Utrecht i va ser influenciat per immigrants hugonots que van fugir de la república després de l'edicte de Fontainebleau el 1685. Van Effen va escriure en francès durant gran part de la seva carrera literària, però, influenciat per una visita a Londres, on les revistes Tatler i Spectator estaven en ascens, va començar a publicar, a partir de 1731, el seu Hollandsche The Spectator (L'Espectador Neerlandès), que va quedar aturat després de la seva mort el 1735. Així i tot, el que ell va compondre durant els quatre últims anys de la seva vida és considerat per molts el que constitueix el llegat més valuós per a la literatura neerlandesa que el segle xviii va deixar enrere.\nL'any 1777 és considerat un moment de canvi radical en la història de les lletres dels Països Baixos. En aquest any, Elizabeth “Betje” Wolff (1738–1804), una vídua resident a Amsterdam, va persuadir la seva amiga Aagje Deken (1741–1804), una pobra però intel·ligent governanta, per a deixar-ho tot i anar a viure amb ella. Per gairebé trenta anys, aquestes dones van continuar juntes, escrivint en conjunt. El 1782, inspirades en part per Goethe, van publicar la seva primera novel·la, Sara Burgerhart, que va ser rebuda amb entusiasme. Dues novel·les més van aparèixer posteriorment abans que Wolff i Deken haguessin de fugir a França, el seu país de residència, a causa de la persecució per part del directori francès.\nEls últims anys del segle xviii van ser marcats per un renaixement de la força intel·lectual. El moviment romàntic d'Alemanya es va fer notar especialment en tots els rams de la literatura neerlandesa, i el lirisme alemany va prendre el lloc fins llavors detingut pel classicisme francès, encara que el país va sucumbir a l'expansionisme francès de Napoleó Bonaparte (vegeu també Història dels Països Baixos).\nDurant la fi del segle xviii i inici del segle xix, els Països Baixos van passar per una gran agitació política. Els Països Baixos espanyols, primerament, es van fer Països Baixos austríacs abans de ser annexats per França el 1795. La República va enfrontar una revolució inspirada i recolzada per França que va dur a la creació de la República Batava i el Regne d'Holanda, estats vassalls abans de l'actual annexió francesa de 1810. Després de la caiguda de Napoleó Bonaparte en la vila dels Països Baixos del sud, Waterloo, les províncies del nord i del sud van ser breument unides al Regne Unit dels Països Baixos. Aquest període va durar només fins a 1830, quan les províncies del sud es van separar per a formar Bèlgica. Aquesta transformació política va tenir poca influència en la literatura, i en el nou estat de Bèlgica, la condició de la llengua neerlandesa va romandre pràcticament sense alteracions, puix tots els assumptes governamentals i educatius eren administrats en francès.\nEn aquest context, l'escriptor més prominent va ser Willem Bilderdijk (1756–1831), un personatge intel·ligent, intel·lectual i també excèntric que va viure una vida agitada, escrivint gran quantitat de versos. Bilderdijk no tenia temps per al nou estil romàntic de poesia que emergia, però, així i tot, el fervor d'aquest estil va trobar el seu camí en els Països Baixos, primerament en la persona de Hiëronymus van Alphen (1746–1803), que actualment és més reconegut pels versos que va escriure quan era nen. Van Alphen va ser un exponent de l'escola més sentimental juntament amb Rhijnvis Feith (1753–1824), les novel·les dels quals estan impregnats de Weltschmerz.\nEn Hendrik Tollens (1780–1856), alguna cosa del poder de Bilderdijk i de la dolçor de Feith es van combinar. Tollens va escriure poemes nacionalistes i lletres de cançons celebrant els grans fets de la història dels Països Baixos i actualment és més conegut pel seu poema Wien Neêrlands Bloed ("Per a aquells en qui flueix la sang neerlandesa"), que era l'himne nacional dels Països Baixos fins a ser substituït el 1932 pel Wilhelmus de Marnix. Un poeta de talent considerable, l'habilitat del qual es va despertar per la relació personal amb Tollens i els seus seguidors, va ser A. C. W. Staring (1767–1840). Els seus poemes són una barreja de romanticisme i racionalisme.\nLa llengua neerlandesa del nord va resistir a la pressió alemanya externa i interiorment va trencar el seu llarg estancament i es va enriquir, com un mitjà d'expressió literària, amb una infinitat de formes noves i col·loquials. Alhora, cap gran geni va sorgir als Països Baixos en cap faceta literària. En els trenta o quaranta anys que van precedir 1880, el curs de la literatura als Països Baixos va ser tranquil, i fins i tot lent. Els escriptors neerlandesos havien relliscat en un convencionalisme de tractament i una limitació estricta de la forma, de què fins i tot els talents més excepcionals difícilment podrien escapar.\nLa poesia i una gran part de la prosa estava dominada per la llavors anomenada escola de ministres, puix els principals escriptors havien estat ministres calvinistes. Com a resultat, moltes de les seves obres matisaven valors domèstics bíblics i burgesos. Un bon exemple n'és Nicolaas Beets (1814–1903), que va escriure enormes quantitats de sermons i poesia, però actualment és recordat principalment pels esborranys humorístics en prosa de la vida neerlandesa en Camera Obscura (1839), que va escriure durant els seus dies d'estudiant sota el pseudònim d'Hildebrand.\nEl poeta Petrus Augustus de Genestet (1829–1861), mort prematurament, va escriure el poema narratiu, De Sint-Nicolaasavond ('Eva de Sinterklaas') el 1849. Un altre que tampoc no va deixar una gran impressió contemporània, Piet Paaltjens (ps. de François Haverschmidt, 1835–1894) és considerat un dels pocs poetes de lectura agradable del segle xix, representant en neerlandès de la pura vena romàntica exemplificada per Heinrich Heine.\nE. Douwes Dekker (Multatuli)\nSota la influència del nacionalisme romàntic, escriptors de Bèlgica van començar a reconsiderar la seva herència flamenca i van començar un moviment pel reconeixement de l'idioma neerlandès. Charles De Coster va llançar les bases per a la fundació d'una literatura nativa belga, en contar el passat flamenc amb novel·la històrica; no obstant això, va escriure les seves obres en francès. Hendrik Conscience (1812–1883) va ser el primer a escriure sobre assumptes flamencs en neerlandès i per això és considerat el pare de la literatura flamenca moderna. En poesia flamenca, Guido Gezelle (1830–1899) és una figura important. Un periodista i etnòleg ordenat, Gezelle, celebrava la seva fe i les seves arrels flamenques usant un vocabulari arcaic basat en el flamenc medieval, una mica en detriment de la llegibilitat.\nDesprés de la restauració de les Índies Orientals Neerlandeses a l'estat neerlandès, les obres literàries s'hi van continuar produint. Amb l'augment de la consciència social sobre l'administració de les colònies i el tractament dels seus habitants, una veu influent va sorgir de les Índies amb el nom de Multatuli (ps. de Eduard Douwes Dekker, 1820–1887), i la seva obra Max Havelaar (1860) és una acusació contundent de la dolenta gestió colonial i una de les poques obres en prosa del segle XIX que encara avui és considerada llegible.\nEls principis del període 1830–1880 van ser resumits per Conrad Busken-Huet (1826–1886), principal crític de l'època, que va defensar les lletres neerlandeses per la manera que les interpretava.\nEn novembre de 1881, Jacques Perk (nascut el 1860) va morir i just després els seus poemes van ser publicats: el cicle de sonets Mathilde (1882) va despertar gran emoció. Perk va rebutjar totes les fórmules de poesia retòrica, i havia trencat les formes convencionals de ritme. No s'havia oït cap música com la seva als Països Baixos des de feia dos-cents anys. Un grup de joves reunits al seu entorn, es van ajuntar al poeta-novel·lista-dramaturg Marcellus Emants (1848–1923). Emants va escriure, el 1879, un poema simbòlic anomenat Lilith, que havia estat estigmatitzat com a audaç i sense sentit; encoratjat per l'admiració dels seus seguidors, Emants va publicar, el 1881, un tractat en què va fer el primer atac obert contra l'antiga escola literària.\nLa següent aparició va ser la de Willem Kloos (1857–1938), que havia estat amic íntim i editor de Perk, i que ara liderava el nou moviment. Va fer atacs a l'autoritat reconeguda en estètica ocasionant un considerable escàndol. Per algun temps, els nous poetes i crítics van trobar gran dificultat a ser escoltats, però el 1884 van fundar una revista, De Nieuwe Gids (El Nou Guia), que va ser capaç d'oferir un desafiament directe als diaris de la vella guàrdia. El nou moviment va ser anomenat Tachtigers o "moviment dels vuitanta", a causa de la dècada en què va sorgir. Els Tachtigers insistien que les emocions íntimes i viscerals només podrien ser expressades usant-se un estil d'escrit íntim i visceral. Les principals influències dels Tachtigers van ser poetes del Regne Unit, com Percy Bysshe Shelley i els naturalistes francesos.\nEls principals representants dels Tachtigers foren:\nAl mateix temps, Louis Couperus (1863–1923) va aparèixer en l'escena literària, que havia passat tota la seva infància a Java. Els seus primers treballs literaris van ser lletres de cançons a l'estil dels Tachtigers; no obstant això, Couperus es va mostrar molt més important i durador com a novel·lista. El 1891, va publicar Noodlot, que va ser traduït en anglès com Footsteps of Fate, i fou admirat per Oscar Wilde. Couperus va continuar publicant novel·les fins a la seva mort, el 1923. Un altre talent per a la prosa va ser revelat per Frederik van Eeden (1860–1932) en De kleine Johannes ('Petit Johannes', 1887) i en Van de koele meren des doods ('De les fredes piscines de la mort', 1901), una novel·la malenconiosa.\nDesprés de 1887, la condició de la literatura neerlandesa moderna va romandre comparativament estacionària, i en l'última dècada del segle XIX es va trobar definitivament en disminució. El 1889, un poeta nou, Hermann Gorter (1864–1927) es va presentar al públic amb el poema épic Mei ('Maig'). Des del reconeixement de Gorter, cap altre talent notable es va destacar en la poesia neerlandesa, excepte P. C. Boutens (1870–1943), amb Verzen ('Versos'), publicats el 1898.\nKloos va reunir els seus poemes el 1894. Els altres, amb excepció de Couperus, van mostrar símptomes d'enfonsar-se en el silenci. L'escola literària sencera, ara que la lluita pel reconeixement havia acabat, reposava sobre el seu triomf i, per tant, es va limitar a la repetició de seus antics experiments.\nEl principal dramaturg del final del segle va ser Herman Heijermans (1864–1924), un escriptor de fortes tendències realistes i socialistes, que va modernitzar el teatre neerlandès. La seva tragèdia Op Hoop van Zegen ('Confiant la nostra destinació en les mans de Déu'), que encara és representada, és la seva peça més popular.\nEn comú amb la resta d'Europa, els Països Baixos del segle xix van romandre efectivament inalterats fins a la Primera Guerra Mundial (1914–1918). Quan Bèlgica va ser envaïda per l'Imperi alemany, els Països Baixos van enfrontar greus dificultats econòmiques a causa de la seva política de neutralidat i conseqüent aïllament polític, localitzat com estava entre els dos costats en conflicte.\nTant la societat belga com la neerlandesa van emergir polaritzades de la guerra, cosa que significa que cada un dels principals moviments religiosos i ideològics (protestant, catòlic, socialista i liberal) es va situar independent de la resta, cadascú operant en els seus propis diaris, revistes, escoles, organitzacions de ràdio i així en una forma d'autoimposició i segregació no racial. Això, per la seva banda, va afectar els moviments literaris, puix els escriptors es reunien a l'entorn de les revistes literàries de cada un dels quatre "pilars" (limitats a tres a Bèlgica, perquè el protestantisme mai hi va crear arrels).\nUn dels escriptors històrics més importants del segle xx va ser Johan Huizinga, que és conegut en l'exterior i traduït en diferents idiomes. Les seves obres escrites van ser influenciades per figures literàries de l'inici del segle XX.\nNova Objectivitat i el Grup Fòrum (1925–1940)[modifica]\nDurant la dècada de 1920, un nou grup d'escriptors, que es van distanciar de l'estil vistós del moviment de 1880, va sorgir, al·legant estar molt autocentrats i distanciats de la vida real. El seu moviment va ser anomenat Nieuwe Zakelijkheid ('Nova Objectivitat'). Un precursor aïllat és la figura de Nescio (J. H. F. Grönloh, 1882–1961), que va publicar els seus pocs contes els anys 1910. Un bon exemple de Nova Objectivitat és Ferdinand Bordewijk (1884–1965), amb el conte Bint (1931).\nUn desplegament del moviment de Nova Objectivitat centrat a l'entorn de la revista Forum va aparèixer els anys de 1932 a 1935 i era editat pel principal crític literari neerlandès, Menno hi hagi Braak (1902–1940), i pel novel·lista Edgar du Perron (1899–1940). Escriptors associats a aquesta revista modernista inclouen, en un punt o un altre, els escriptors belgues Willem Elsschot i Marnix Gijsen i els neerlandesos J. Slauerhoff, Simon Vestdijk i Jan Greshoff.\nSegona Guerra mundial i ocupació (1940–1945)[modifica]\nLa Segona Guerra mundial va marcar una abrupte canvi en el paisatge literari neerlandès. Víctimes de l'inici de l'ocupació alemanya inclouen Du Perron (atac cardíac), Haver-hi Braak (suïcidi) i Marsman (ofegat mentre intentava escapar al Regne Unit); molts altres escriptors van ser forçats a amagar-se o van ser empresonats en camps d'extermini, com és el cas de Vestdijk. Molts escriptors van interrompre les seves publicacions a conseqüència del seu rebuig a participar en la Kultuurkamer ('Cambra de Cultura') alemanya, que pretenia regularitzar la vida cultural als Països Baixos. L'escriptor jueu Josef Cohen va escapar de ser processat convertint-se al cristianisme; l'escriptora Anne Frank (el seu Diari va ser publicat postumament) va morir en un camp d'extermini alemany, així com l'escriptor de novel·la policíaca, periodista i poeta Jan Campert, que va ser arrestat per ajudar jueus, i va morir el 1943 a Neuengamme.\nDurant l'ocupació alemanya, alguna poesia de resistència va ser escrita en neerlandês, com De achttien dooden ('Els divuit morts') de Jan Campert.\nTemps moderns (1945-present)[modifica]\nEls escriptors que passen per les atrocitats de la Segona Guerra van reflectir en les seves obres la percepció alterada de la realitat. Òbviament, molts es van basar en les seves experiències passades, com va fer Anne Frank al seu diari, com va ser el cas d'Het bittere kruid ('L'herba amarga') de Marga Minco, i Kinderjaren ('Infància') de Jona Oberski. La renovació, que en història literària podria ser descrita com ontluisterend realisme ('realisme xocant'), és associada principalment a tres autors: Gerard Reve, W. F. Hermans i Anna Blaman. L'idealisme sembla haver desaparegut de la seva prosa, ara marcada per la descripció de la realitat crua amb gran atenció a l'aspecte físic i a la sexualitat. N'és un exemple De Avonden ('Les nits') de Gerard Reve, analitzant la desil·lusió d'un adolescent durant l'ocupació. A Flandes, Louis Paul Boon i Hugo Claus van ser els principals representants d'aquesta nova tendència literària.\nHarry Mulisch, escriptor neerlandès, el 2010\nPaïsos Baixos: Vijftigers, Lucebert, Hans Lodeizen, Jules Deelder, J. Bernlef, Remco Campert, Hella S. Haasse, Eric de Kuyper, M. Vasalis, Leo Vroman, Harry Mulisch, Willem Frederik Hermans, Gerard Reve, Jan Wolkers, Rudy Kousbroek, Tessa de Loo, Cees Nooteboom, Maarten 't Hart, A. F. Th. van doni Heijden, Rutger Kopland, H. H. Balkt, Gerrit Krol, Gerrit Komrij, Connie Palmen, Geert Mak, J. J. Voskuil, Arnon Grunberg, Tjalie Robinson, Marion Bloem, Ernst Jansz, Beb Vuyk, Maria Dermout, i Adriaan van Dis.\nFlandes: Gerard Walschap, Louis Paul Boon, Hugo Claus, Jef Geeraerts, Tom Lanoye, Erwin Mortier, Dimitri Verhulst, Jotie T'Hooft, Herman Brusselmans, Tom Naegels, Kristien Hemmerechts, Herman de Coninck, Marnix Gijsen, i Jos Vandeloo.\nSuriname: Wim Bos Verschuur, Hugo Pos, Corly Verlooghen, i Ellen Ombre.\n↑ Robert Nieuwenhuys; E. M. Beekman Mirror of the Indies: A History of Dutch Colonial Literature. Univ of Massachusetts Press, 1982. ISBN 0-87023-368-8.\n↑ E. M. Beekman. Fugitive Dreams: An Anthology of Dutch Colonial Literature. Univ of Massachusetts Press, 1988. ISBN 0-87023-575-3.\n↑ David A. Wells, The "Central Franconian Rhyming Bible" ("Mittelfränkische Reimbibel"): An early-twelfth-century German verse homiliary. Amsterdam: Rodopi, 2004.\n↑ Biografia Heinric van Veldeken (neerlandès)\n↑ Warnke, Frank J. «Dutch poetry». A: Alex Preminger. Princeton Encyclopedia of Poetry and Poetics. Princeton UP, 1972, p. 207â11.\nAquest article incorpora text d'una publicació en domini públic:\nChisholm, Hugh (ed.). Encyclopædia Britannica (11ª ed.). Cambridge University Press., 1911.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Literatura en neerlandès\nLa biblioteca digital d'estudi de literatura neerlandesa, conté el text íntegre de molts llibres i obres de referència (neerlandès).\nProjecte Laurens Janszoon Coster, col·lecció de literatura neerlandesa (anglès).\nDiari de Literatura Neerlandesa, diari acadèmic obert dedicat a l'estudi de literatura neerlandesa de l'edat mitjana fins a l'actualitat (anglès).\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Literatura_en_neerlandès&oldid=30162789»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 8 maig 2022 a les 12:22.


Una nova economia de la natura: orquídies, insectes i els viaranys coevolutius | Agrupació Astronòmica d'Osona\nUna nova economia de la natura: orquídies, insectes i els viaranys coevolutius\nEl dimarts dia 29 de maig a les 8 del vespre hi haurà la conferència: Una nova economia de la natura: orquídies, insectes i els viaranys coevolutius. La fecundació de les orquídies de Darwin (1862) passa per ser la primera demostració detallada dels efectes de la selecció natural. A més, però, és una exploració pels problemes de la coevolució d’espècies, amb clares ressonàncies en allò que ara anomenaríem l’abordatge ecològic de la biodiversitat. Lluny de les polèmiques altisonants que generà l’Origen de les espècies, aquest llibre fou prou millor acollit, fins i tot per aquells decididament contraris a les tesis evolucionistes. El revestiment experimental que palesa potser contribuí al seu prestigi, així com la força persuasiva d’una tria de casos ja de bestreta afavorits per l’aura de bellesa natural que els envolta. La fortuna editorial de l’obra, nogensmenys, no va fer justícia al seu contingut. Només dues edicions angleses i les traduccions al francès i l’alemany van ser conegudes per Darwin. A casa nostra, la primera traducció castellana té una data tan inversemblant com 2007, mentre que encara no n’hi ha cap al català. A càrrec de Jesús Català Gorgues, Universidad Cardenal Herrera.\nAquesta entrada s'ha publicat en notícies d'actualitat el 27/05/2018 per astroosona.net.\n← Observació amb telescopi de l’AAO Conferència: Una nova economia de la natura: orquídies, insectes i els viaranys coevolutius (Jesús Català Gorgues) →


El 'llop solitari': tres preguntes sobre el nou terrorisme\n4 min. 26/03/2012 00:00\n260x366 El 'llop solitari': tres preguntes sobre el nou terrorisme / FRANCE 2 (VIA AFP) El 'llop solitari': tres preguntes sobre el nou terrorisme / FRANCE 2 (VIA AFP)\nEls crims de Mohamed Merah a Tolosa han anivellat l'amenaça terrorista islàmica amb la ultradretana: Anders Behring Breivik va mostrar a Noruega que la massacre indiscriminada no era patrimoni del fonamentalisme islàmic i Merah ha recordat ara la capacitat mortífera del darrer. Tots dos assassins, en actuar individualment, plasmen el nou terrorisme que irromp a Occident en compartir el perfil de llops solitaris , que compta amb nombrosos precedents.\nEl gener del 2011 Jared Lee Loughner va causar sis morts a Tucson en atemptar contra la congressista demòcrata Gabrielle Giffords, a qui Sarah Palin va assenylar amb una diana com a candidata a abatre a les urnes. Al juliol Breivik va causar 96 morts a Oslo i Utoya en atacar joves socialdemòcrates. Al desembre un ultradretà de Florència, Gianluca Casseri, va abatre a trets dos senegalesos i es va suïcidar. Merah ha assassinat tres militars i tres infants i un adult jueus. Considerem que tot plegat planteja tres qüestions sobre el nou terrorisme.\n1. Proliferen el criminals pertorbats per atzar?\nMés enllà de patologies mentals, els crims d'aquests fanàtics que viuen en mons tancats i obsessius reflecteixen la visibilitat social i l'atractiu que han adquirit tant la islamofòbia i el radicalisme de dretes com el fonamentalisme islàmic.\nEn aquest sentit, Merah possiblement hauria plasmat amb els assassinats no sols la judeofòbia que destil·la Al-Qaida, sinó un antisemitisme francès no negligible. El 2002 professors d'ensenyament secundari van denunciar a Les territoires perdus de la République l'assetjament d'alumnes jueus per part de musulmans en diverses escoles. Igualment, l'anuari editat el 2009 per la Comission National Consultative des Droits de l'Homme va mostrar que dels 1.841 actes racistes i xenòfobs comesos aquell any, 815 van ser antisemites (un 44%). La massacre de Tolosa, doncs, no es produeix en el buit.\n2. Tenen trets comuns els nous terroristes?\nEn bona mesura sí. Merah i Breivik reflecteixen la popularització de cosmovisions de guerra racial i religiosa a l'era de la globalització, alhora que la seva acció reflectiria la generalització del modus operandi propi del llop solitari o lone wolf .\nAquesta expressió, segons l'estudiós de la ultradreta Nicolas Lebourg, la va difondre i erigir en mite l'extremisme dretà nord-americà. Designa la tàctica que va encunyar el 1974 el fundador d'un grupuscle neonazi, Joseph Tommasi, per transformar la seva feblesa en força: "Com que no existeix cap suport popular a la ultradreta radical [...], cal recórrer a un terrorisme individual. No hi ha cap risc de fuita d'informació o de traïció: un actua sol, cadascú s'encarrega en solitari de realitzar una acció terrorista", apunta Lebourg. Assenyala que a partir dels anys vuitanta aquesta manera de procedir es va expandir i va assolir una fita el 1995, quan Tymothy McVeigh va atemptar contra l'edifici del govern federal a Oklahoma i va matar 168 persones. El perfil de llop solitari també es va visualitzar a Suècia entre el 1991 i el 1992, quan John Ausonius va disparar a immigrants i va ser conegut com l'assassí del làser (emprava un punter làser per apuntar). Igualment, a França l'ultradretà Maxime Brunerie va voler assassinar en solitari Jacques Chirac el 2002.\nPel que fa a l'islamisme radical, l'historiador Antonio Elorza ha recordat a El País una tàctica islamista anàloga a la de Tommasi que preconitza l'acció individual i que va exposar Mustafà Setmarian el 2004 a Crida per a una resistència islàmica global . De fet, aquell any l'islamista Mohammed Bouyeri va assassinar a trets el cineasta Theo van Gogh a Amsterdam pel seu curtmetratge Submissió , titllat de "blasfem" en cercles musulmans.\n3. Per què és important internet?\nA l'alba del segle XXI aquest fenomen s'expandeix perquè internet i les xarxes socials l'afavoreixen en dos sentits. D'una banda, faciliten l'actuació dels terroristes en oferir accés a informació i contactes. De l'altra, els proporcionen una identitat: poden sentir-se membres de comunitats virtuals amb les quals comparteixen valors i són de connexió immediata.\nEn conseqüència, el llop solitari ja no ho és (o no ho és tant): creu que gaudeix d'un suport invisible i no li és imprescindible el d'una organització. Aquesta deriva s'ha traduït en la irrupció d'una violència individual imprevisible difícil de detectar pels cossos de seguretat. Davant d'aquesta dificultat, Nicolas Sarkozy ha anunciat la lluita contra l'enemic invisible: impedirà l'accés a webs terroristes per privar els llops solitaris de xarxes de suport. Ho aconseguirà?


PRESENTACIÓ FILMOTECA D'ESTIU\nIVC > PRESENTACIÓ FILMOTECA D'ESTIU\nL’IVC presenta la programació de la Filmoteca d’Estiu 2018 i les seues principals novetats Per primera vegada es programen dues pel·lícules en versió original amb subtítols en valencià\nEl director de l’Institut Valencià de Cultura, Abel Guarinos, ha participat aquest matí en la presentació de la programació de la XIX edició de la Filmoteca d’Estiu que se celebra als Jardins del Palau de la Música del 28 de juliol al 26 d'agost.\nEn l'acte també han intervingut la directora general de Nedgia Cegas, Celestina López; i el cap de Programació de la Filmoteca, José Antonio Hurtado. L'acte ha comptat amb l'assistència del director adjunt d'Audiovisuals i Cinematografia de l’IVC, José Luis Moreno.\nEn relació a les novetats de 2018, Abel Guarinos ha destacat que “amb motiu de la celebració del trenta aniversari de la creació de la Filmoteca, l’IVC ha programat en la Filmoteca d’Estiu una selecció de grans clàssics de la història del cinema».\nAbel Guarinos ha recordat també que «per primera vegada des dels seus inicis, la Filmoteca d’Estiu programa dues pel·lícules en versió original amb subtítols en valencià. També projectarem la producció catalana ‘Estiu 1993’ en versió original amb subtítols en castellà”.\nLes dues pel·lícules que es projectaran a la Filmoteca d’Estiu en versió original amb subtítols en valencià són ‘La llibreria’ (2017) d'Isabel Coixet i ‘M. Una ciutat a prop un assassí’ (1931), un dels grans clàssics de la història del cinema i pel·lícula fonamental en la filmografia de Fritz Lang.\nEn aquesta edició, la Filmoteca d’ Estiu s'inaugura el dissabte 28 de juliol, a les 22. 30 hores, amb ‘Casablanca’ (1942), el gran clàssic dirigit per Michael Curtiz i protagonitzat per Humphrey Bogart i Ingrid Bergman.\nLa resta de les pel·lícules s'estructuren en dos cicles. En el cicle ‘Cinema de hui’ es recuperen algunes de les pel·lícules premiades en els Goya, els Oscar i els Premis del Cinema Europeu.\nEl cicle ‘Cinema de sempre’, per la seua banda, ofereix la possibilitat de gaudir de clàssics imprescindibles en excel·lents còpies digitals. Una ocasió única de veure aquestes pel·lícules en pantalla gran i com a part d'una experiència col·lectiva, tal com van ser concebudes pels seus autors.\nEntre les pel·lícules del cicle ‘Cinema de hui’ figuren la xilena ‘Una mujer fantástica’ (2017), de Sebastán Lelio, Oscar a millor pel·lícula de parla no anglesa i Goya a millor pel·lícula hispanoamericana; ‘Muchos hijos, un mono y un castillo’ (2017) de Gustavo Salmerón,Goya al millor documental; i ‘The Square’ (2017) de Ruben Östlund, Palma d'Or en el Festival de Cannes i millor pel·lícula en els Premis del Cinema Europeu.\nCompleten la programació d'aquest cicle ‘La forma del agua’ (2017) del mexicà Guillermo del Toro, Oscar a millor pel·lícula i millor direcció; ‘Estiu 1993’ (2017) de Carla Simón, Goya a la millor direcció novel; i ‘La llibreria (2017) d'Isabel Coixet, Goya a millor pel·lícula, millor direcció i millor guió\nA més de ‘Casablanca’ i ‘M. Una ciutat a prop un assassí’ de Lang, el cicle ‘Cinema de sempre’ presenta els clàssics ‘El crepúsculo de los dioses (1950) de Billy Wilder; ‘Rebeca’ (1940) d'Alfred Hitchcock; i un programa doble de pel·lícules mudes protagonitzades pel còmic Buster Keaton que estan conformades per ‘La cabra’ (1921) i ‘El navegante’ (1924)\nLa celebració de la Filmoteca d’Estiu és possible gràcies a la col·laboració de l'Ajuntament de València, que cedeix els Jardins del Palau de la Música com a espai de les projeccions, el patrocini per novè any consecutiu de Nedgia Cegas i la col·laboració de Cervesa Turia.\nLa Filmoteca de València manté la seua oferta cinematogràfica en la ciutat durant el mes d'agost amb la celebració de la Filmoteca d’Estiu i les seues projeccions a l'aire lliure. Els criteris de programació de la Filmoteca d’Estiu són els mateixos que se segueixen la resta de l'any en la sala Berlanga: versió original, qualitat en les projeccions i un preu assequible.\nLes projeccions de la Filmoteca d'Estiu se celebren de dilluns a diumenge, excepte els dimecres, que no hi ha sessió. La projecció s'inicia a les 22.30 hores i la taquilla s'obri a les 21 hores. El preu de l'entrada general és de 3,50 euros i 25 euros per a l'abonament de deu sessions.


ciara johnson - Perfil\nCiara és blogger i viatger a temps complet de Houston, TX. Quan no està a la carretera, es riu amb els amics, es veu documentals i menja Chipotle. Podeu seguir els seus viatges a Instagram @hey_ciara o a www.heyciara.com\n30 subtítols per a fotos de viatges de vacances i el mode de vacances en estat activat\nPer Ciara Johnson És oficialment la temporada de vacances, per tant és hora de celebrar-ho. És una època tan especial de l'any, perquè pots dedicar temps de qualitat amb tothom que estimi, viatjar i simplement relaxar-te. Arribes a disfressar-te d’allò més brillant, assistir-hi amb temes ...\n34 títols per a les vacances de Nadal que són perfectes per a la neu a Instagram\nDe Ciara Johnson. Qui més compta els dies fins al descans de Nadal? La universitat és una experiència increïble, però deixem-ho bé: treballa el cul i mereix una petita pausa dels llibres. És hora de lligar qualsevol final solt abans que arribi el semestre ...\n34 millors pressupostos de viatges per a Instagram Bios per capturar la seva ànima plena de wanderlust\nPer Ciara Johnson Instagram és una de les millors eines per lluir el punt de mira de les vostres aventures i buscar inspiració. També és una manera excel·lent de mantenir-vos connectat amb amics i esdeveniments que estan passant a tot el món. Hi ha moltes maneres d’utilitzar Instagram a…\nEls millors destinacions als EUA per celebrar el vostre 21è aniversari\nPer Ciara Johnson El vostre 21è aniversari és una fita que no oblidareu mai. Penseu-hi, porteu anys esperant aquest moment exacte. Als 16 anys, vas rebre el permís de conduir. Als 18 anys, finalment vas poder votar i vas traspassar el llindar a ...\n6 Coses inesperades que apreneu sobre els vostres amics La primera vegada que us broten la primavera\nPer Ciara Johnson, el descans de la primavera és per a la plantilla. És una de les millors èpoques de l'any per recarregar els estudiants universitaris, i també és l'oportunitat perfecta de vincular-se amb les persones preferides. És possible que no tingueu l'oportunitat de compartir una habitació o apartament amb els vostres ...\n33 subtítols per a viatges de carretera a la primavera, ja que esteu tan a punt per creuar\nPer Ciara Johnson Quan et sembla un viatge a la primavera, volar-se arribar a una destinació tropical. Tot i això, sempre teniu l’opció d’iniciar-vos en un viatge per carretera durant la setmana. Els viatges per carretera permeten una llibertat completa: podeu començar a planificar un any en…\nEmbalar per a un viatge per carretera és una lluita, de manera que us ho he facilitat per deixar que passin els bons temps\nPer Ciara Johnson, segons la meva opinió, un viatge per carretera pot ser la màxima experiència de vincle per a tots els grups d'amics. Imprimeix això: les finestres s’enrotllen, els seus somnis estan encesos i estàs escoltant les teves cançons preferides amb la gent que més estimes. (Per descomptat, Oreos i ...\n33 subtítols d’Instagram per a San Diego que aportaran les vibracions d’estiu al vostre feed\nA Ciara Johnson, a San Diego, Califòrnia és el lloc on prendre el sol, impressionants vistes, parcs bonics, platges de sorra i menjadors dignes d’Insta. És un lloc popular de vacances a la costa oest i és fàcil veure per què. És una d'aquestes destinacions que et fa desitjar ...\nEls 5 millors llocs per viure als Estats Units si us encanten els exteriors i voleu un canvi\nPer Ciara Johnson Hi ha alguna cosa sobre com experimentar els grans moments a l'aire lliure que poden donar la volta al dia sencer. Una impressionant sortida del sol pot ser l’inici perfecte per a qualsevol dia, i una bonica posta de sol pot ser la cirereta que cobreix una excel·lent tarda. Un paisatge que cau de la mandíbula pot ...\nEl millor programa de volants freqüents del 2019 us portarà a la vostra indústria a nous llocs i avantatges\nPer Ciara Johnson Quants vols prendràs el 2019? Si teniu un cas apassionat de vagabund, les probabilitats ho passaran, en sortireu molt. Siguem sincers: volar és una part necessària per viatjar pel món, però la logística pot resultar una mica aclaparadora ...\n27 títols d’Instagram per a San Francisco que capturen la bellesa per la badia\nPer Ciara Johnson Explorar la costa oest sempre és una bona idea, i si hi ha una destinació que hauria de ser al vostre radar si no ho heu estat abans, és San Francisco. Et prendrà l’ànima i et farà ganes de quedar-te per sempre. Us preguntareu com ...\nAquesta clara experiència en caiac augmentarà la vostra instal·lació i es transforma en el mode\nPer Ciara Johnson Què significa per a vosaltres el viatge? Personalment parlant, m’encanten totes les formes d’exploració i els viatges em permeten fer això. M’encanta fer senderisme, anar en bicicleta, conduir, caiac i gairebé totes les activitats que em permetin descobrir la bellesa oculta d’un…\n35 subtítols d’Instagram per a Cape Cod que capturaran els teus millors moments de platja\nPer Ciara Johnson Amb la primavera a la volta de la cantonada, és hora oficial de començar a planificar la vostra propera escapada. Hi ha tantes destinacions per triar, però si hi ha un lloc que hauria d’estar al capdamunt de la llista de cubs, és Cape Cod. Aquesta encantadora platja ...\nLes millors coses a fer a les vacances de primavera a Texas us faran desitjar reservar un tiquet d’anada\nPer Ciara Johnson Una de les millors èpoques de l'any és gairebé aquí: la primavera. Els estudiants dels Estats Units tindran l’oportunitat de posar els llibres de moment i celebrar aquesta pausa d’una setmana a la seva condició. Hi ha tants llocs per a què ...\nDe Ciara Johnson Agafa el teu paquet de fanny i un brillo de pèl lluït, ja que Coachella 2019 és a la volta de la cantonada. La majoria de nosaltres hem vist les fotos de la moda de Coachella fent una declaració a les xarxes socials, i no hi ha dubte que és el festival a la vegada ...\nComençar el vostre propi estudi al bloc de viatges a l'estranger és més fàcil del que podríeu pensar\nPer Ciara Johnson Per tant, voleu començar un bloc de viatges? No estàs sol i és fàcil veure per què voldries començar a compartir el teu viatge a l'estranger amb el món. Heu iniciat una aventura per estudiar a un altre país i un bloc és una de les millors maneres de que ...\nNo dormiu a l’hora d’agafar aquests Instagrams de somni quan estudieu a Londres\nPer Ciara Johnson, tindreu el temps de la vostra vida en estudiar a l'estranger. Tots els antics estudiants a l'estranger saben que no hi ha experiència similar. Tens l'oportunitat de viure la vida en un altre país i conèixer gent de tot el món. Només podria ...\n40 títols d’Instagram per a la primavera de primavera 2019, ja que esteu preparats per colpejar la sorra\nPer Ciara Johnson Hola, escapada de primavera! És oficialment l’època més emocionant de l’any per a tots els estudiants universitaris del país. Vos heu estalviat per fer un viatge èpic amb el vostre equip universitari, i és el moment per obtenir els avantatges. Et dirigeixes al teu ...\nCom empaquetar la llum per a un viatge d'esquí en 6 senzills passos, perquè mai hi ha prou espai\nDe Ciara Johnson Preparat per tocar les pistes? L’esquí és molt divertit, i heu esperat tot l’any per aquesta pols fresca. Hi ha alguna cosa tan emocionant sobre esquiar per una muntanya en un dia de neu. Els viatges d'esquí són imprescindibles durant l'hivern, especialment per a aquells ...\n6 maneres impermeables d’estalviar-vos per a les vacances de primavera cada dia fins a la vostra sortida\nPer Ciara Johnson, el salt de primavera és a la volta de la cantonada. Cap a on us dirigiu? Crec que molts de nosaltres podem estar d’acord en què es tracta d’una època realment increïble per als estudiants universitaris. Els saltadors de primavera a tot el país aniran a la platja popular ...


Va registrar 40.172 passatgers, un 44,8% menys que l'any anterior\nlaura fanals 09.04.2019 | 16:02\nEl fet que la Setmana Santa caigui enguany en el mes d'abril ha endarrerit l'inici de la temporada d'estiu i, per tant, el mes de març ha estat fluix a l'aeroport de Girona-Costa Brava. Segons les dades d'Aena, les instal·lacions de Vilobí d'Onyar han rebut 40.172 passatgers durant el mes de març, el que significa un 44,8% menys que el març de l'any passat. Tot i això, el volum de viatgers durant el març sí que ha augmentat respecte el mes de febrer, ja que hi ha hagut un 17,5% més de viatgers.\nL'any 2018, la temporada d'estiu es va inaugurar el 25 de març, ja que la Setmana Santa va caure a finals del mes de març. L'inici de la temporada d'estiu és clau per a l'aeroport de Girona, ja que comporta un increment considerable en el nombre de vols, freqüències i viatgers. Això va fer que l'any passat les instal·lacions de Vilobí registressin 72.885 viatgers.\nEn canvi, aquest any la Setmana Santa arribarà més tard, del 15 al 22 d'abril, de manera que la temporada d'estiu també ha començat més tard: es va iniciar el 31 de març i, a la pràctica, la majoria de vols van arrencar l'1 d'abril, de manera que el seu efecte no s'ha deixat notar en les estadístiques de març, de manera que l'aeorport només ha rebut 40.172 viatgers durant el tercer mes de l'any.\nCom a conseqüència, el nombre d'operacions també ha disminuït, de manera que només s'han realitzat 586 enlariaments i aterratges.


Martina Delaterra: MILF catalana i escort a Barcelona\nDues ànimes no es troben per casualitat. Martina Delaterra , aquesta escort catalana madureta i estilosa convertir aquesta frase en el seu lema de capçalera des que la llegís en un llibre de Jorge Luis Borges. Fidel a ella, aquesta experimentada, culta i apassionada acompanyant de luxe espanyola converteix cada trobada amb els seus amants ocasionals en una festa per als sentits. Què millor manera de celebrar la trobada de dues persones predestinades a creuar els seus camins?\nTan discreta com seductora, tan elegant com apassionada, Martina és una dona camaleònica, conversadora i decidida. Els seus estudis universitaris li permeten mantenir una conversa sempre interessant i sempre adaptable a totes les circumstàncies. Si t'agraden les madures calentes però amb bona formació, aquesta és la teva dona.\nCom a dona culta que és, a aquesta MILF teton li agrada gaudir d'una bona lectura o d'una obra de cinema o de teatre en companyia d'un cavaller que sàpiga valorar la companyia i l'exclusivitat d'una dona com ella.\nEl coqueteig, el tacte i la intel·ligència són alguns dels instruments que fa servir aquesta exquisida cortesana per anar incrementant poc a poc l'emoció i la temperatura de cada cita fins arribar a aquest moment íntim en el qual, amb la màxima implicació i discreció, es fan realitat les fantasies més íntimes.\nMadureta, exuberant i natural\nA aquesta prostituta de luxe madura li agrada l'autenticitat i per això es mostra en totes les seves cites tal com és, sense trampes i sense enganys. La seva exuberància, completament natural, la converteixen en una MILF teton que irradia sensualitat i seducció per tots els porus de la seva perfumada i suau pell.\nAmant de la llenceria més exquisida, la roba íntima que acostuma a lluir aquesta dona no fa sinó realçar les corbes d'un cos nascut per donar i rebre plaer.\nDotada d'l'encant i la saviesa que només poden tenir les dones maduretes, Martina és una amant lliurada que ofereix als seus clients un catàleg de serveis eròtics gairebé inacabable.\nEntre els serveis prestats per aquesta escort de luxe espanyola podem assenyalar els següents: GFE (actitud de núvia), actitud MILF, petó negre, duplex, francès natural complet, ús de joguines eròtiques, lèsbic, massatges eròtics i striptease, entre d'altres.\nMartina Delaterra ofereix també entre els seus serveis l'atenció a parelles. Participar en un trio amb aquesta puta de luxe catalana és una excel·lent manera de donar un nou aire a una relació mentre es gaudeix d'una experiència sexual molt agradable.\nPer poder gaudir d'un trio amb aquesta mestra de l'plaer cal pagar un suplement, de la mateixa manera que cal fer-ho per gaudir amb ella d'una intensa sessió de grec o d'un servei de pluja daurada.\nEl savoir faire d'aquesta acompanyant de luxe madura la converteixen en la companyia ideal per acudir a qualsevol tipus d'esdeveniment, a un club liberal en el qual poder practicar l'intercanvi de parelles o un viatge. La seva empatia i el seu extraordinari coneixement de l'plaer i de les necessitats sexuals dels homes li permeten també atendre persones amb diversitat funcional.\nProstituta de luxe madura a Barcelona\nUna de les millorsescorts independents a Barcelona , Martina viatja de forma habitual a Madrid i s'ofereix a desplaçar-se (amb avís i reserva prèvia) a gairebé qualsevol racó d'Espanya.\nAmant de l'aventura i de conèixer llocs nous, aquesta rossa madureta i macizorra s'ofereix com acompanyant a qualsevol viatge tant pel nostre país com per l'estranger. Gaudir de la companyia d'aquesta odalisca de marcades corbes, cabell ondulat i ulls negres és, sens dubte, gaudir dels encants d'una professional de l'plaer que, per mèrits propis, experiència, bellesa i classe, figura entre la crème de la crème de l' acompanyament eròtic a la nostra ciutat.\nAl seu domini de l'espanyol i el català, aquesta escort madura espanyola suma suficients nocions de francès, italià i anglès com per poder desenvolupar-se amb clients que tinguin aquestes llengües com a idioma natal.\nEn qualsevol cas, i més enllà de la comunicació oral que pugui establir amb els seus amants ocasionals, aquesta sexy dona domina com ningú un llenguatge que no coneix fronteres i que no és altre que el de la seducció.\nEscort MILF teton i culona\nMartina estima la vida sana i la cura corporal. Les hores de gimnàs li permeten mantenir en perfecte estat aquest cos curvilini i seductor els encants ella s'encarrega de realçar escollint sempre les peces més femenines, elegants i actuals del seu fons d'armari.\nEl nom d'aquesta seductora MILF de somriure provocativa i mirada franca figura sens dubte (i en un destacat lloc) en un imaginari inventari d'aquestes dones culonas que tant agraden als homes i que tant exciten i estimulen les fantasies eròtiques dels mascles.\nEls homes que estimen a les femelles tetonas i amb corbes i que, a més, saben combinar a la perfecció, amb classe i espírituo seductor, l'elegància i la luxúria, troben en Martina Delaterra la companya perfecta per fer realitat les fantasies més humides i privades i per viure una intensa i inoblidable experiència sexual.\nAquests homes, si ho desitgen, poden citar-se amb aquesta valquíria de el plaer en un hotel, en un apartament per hores o en el seu propi domicili. Vagi on vagi, ella s'encarregarà de convertir aquest lloc en un paradís privat en què la discreció i la confidencialitat més fèrries aniran de la mà de la més desataca i afrodisíaca luxúria.\nMartina Delaterra és una dona madura calenta i molt exuberant. Aquesta MILF catalana, és una de les millors escorts independents de Barcelona i Madrid.


Què és el Regne de Déu? Per què hem d’orar que vinga? | Què diu la Bíblia\nQuan conseguirà este Regne que es faça la voluntat de Déu a la terra?\n1. Quina famosa oració analitzarem?\nMILIONS de persones de tot el món coneixen la famosa oració del parenostre, com generalment se l’anomena. És una oració que el mateix Jesucrist va donar com a model. Esta oració té molt de significat, i conéixer les seues tres primeres peticions ens ajudarà a aprendre més sobre què diu realment la Bíblia.\n2. Quines tres coses, entre altres, va ensenyar Jesús als seus deixebles a demanar en oració?\n2 Al principi de la seua oració model, Jesús va dir als qui l’escoltaven: “Pregueu així: Pare nostre del cel, santifica el teu nom, vinga el teu Regne, que es faça la teua voluntat ací a la terra com es fa en el cel” (Mateu 6:9-13). Què signifiquen estes tres peticions?\n3. Què ens cal saber sobre el Regne de Déu?\n3 Ja hem deprés molt sobre el nom de Déu, Jehovà. També hem parlat de la Seua voluntat, el que ja ha fet i el que farà per la humanitat. Però, a què es referia Jesús amb les paraules “vinga el teu Regne”? Què és el Regne de Déu? Com santificarà este, amb la seua vinguda, el nom de Déu? I quina relació té el fet que vinga el Regne amb que es faça la voluntat de Déu?\n4. Què és el Regne de Déu, i qui és el seu rei?\n4 El Regne és un govern que ha establit Jehovà. Ell mateix ha elegit el Rei d’eixe govern. Qui és? Jesucrist. És millor governant que tota la resta dels governants humans; per açò li diuen: “Rei dels reis i el Senyor dels senyors” (1 Timoteu 6:15). Jesús té el poder de fer moltes més coses bones que qualsevol governant humà, inclús que els millors.\n5. Des d’on governa el Regne de Déu, i sobre qui governa?\n5 Des d’on governarà el Regne de Déu? Bé, on està Jesús? Com hem vist, Jesús va morir en un pal i va ressuscitar; poc temps després va pujar al cel (Fets 2:33). Per tant, allà és on està el Regne de Déu: al cel. Per això, la Bíblia l’anomena “Regne celestial” (2 Timoteu 4:18). Però encara que està al cel, governarà sobre tot el món (llig Apocalipsi 11:15).\n6, 7. Per què és Jesús un rei excepcional?\n6 Jesús és un rei inigualable. Per què? Una raó és que mai morirà. La Bíblia diu que, en comparació amb els reis humans, ell és “l’únic que posseeix la immortalitat i habita en una llum inaccessible” (1 Timoteu 6:16). Aixina que totes les coses bones que faça seran permanents. I sense cap dubte en farà moltes.\n7 Fixa’t en esta profecia bíblica sobre Jesús: “L’Esperit del Senyor reposarà damunt d’ell: esperit de saviesa i d’enteniment, esperit de consell i de fortalesa, esperit de coneixement i de reverència pel Senyor; esperit que li inspire com reverenciar-lo. No jutjarà per les aparences ni decidirà pel que senta a dir; farà justícia als desvalguts, sentenciarà amb rectitud a favor dels pobres” (Isaïes 11:2-4). Estes paraules mostren que Jesús regnarà sobre la humanitat amb justícia i compassió. T’agradaria tindre un governant així?\n8 Una altra característica del Regne de Déu és que Jesús no governarà a soles, uns altres governaran amb ell. Per exemple, l’apòstol Pau va dir a Timoteu: “Si som constants en les proves, també regnarem amb ell” (2 Timoteu 2:12). En efecte, Pau, Timoteu i altres persones fidels seleccionades per Déu governaran amb Jesús al Regne celestial. Quants tindran eixe privilegi?\n9. Quantes persones governaran amb Jesús, i quan va començar Déu a elegir-les?\n9 Com vam vore en el capítol set, l’apòstol Joan va contemplar en una visió “l’Anyell [Jesucrist] dret dalt de la muntanya de Sió [el seu lloc com a Rei al cel], i amb ell hi havia els cent quaranta-quatre mil que portaven escrits al front el nom de l’Anyell i el nom del seu Pare”. Qui són eixos 144.000? El mateix Joan ens diu: “Han estat adquirits d’entre els hòmens com a primícies per a Déu i per a l’Anyell, i segueixen l’Anyell allà on va” (Apocalipsi 14:1, 4). Per tant, són seguidors fidels de Jesucrist, elegits per a governar amb ell en el cel. Després de morir i ressuscitar al cel, regnaran sobre la terra amb Jesús (Apocalipsi 5:10). Des del temps dels apòstols, Déu ha estat elegint cristians fidels fins a completar el nombre de 144.000.\n10. Per què és una disposició molt amorosa que Jesús i els 144.000 governen la humanitat?\n10 És una disposició molt amorosa de part de Jehovà decidir que Jesús i els 144.000 governen la humanitat. Com que Jesús va viure com a humà, coneix de primera mà els nostres patiments. Pau va dir d’ell: “No tenim un gran sacerdot incapaç de compadir-se de les nostres febleses: ell, de manera pareguda a nosaltres, ha estat provat en tot, encara que sense pecar” (Hebreus 4:15; 5:8). Els qui governaran amb ell també han passat per proves com a humans. A més, han lluitat contra la imperfecció i han patit malalties. Sense cap dubte entendran els problemes que afronta la humanitat.\n11. Per què va dir Jesús que els seus deixebles havien de demanar en oració a Déu que es fera la Seua voluntat al cel?\n11 Jesús va dir que els seus deixebles havien d’orar per a que vinguera el Regne de Déu i perquè es fera la voluntat de Jehovà “ací a la terra com es fa al cel”. Déu està al cel, on els àngels fidels sempre han fet la voluntat divina. Però, en el capítol tres vam vore que un àngel roín va deixar de fer la voluntat de Déu i va aconseguir que Adam i Eva pecaren. En el capítol deu aprendrem més sobre el que diu la Bíblia d’eixe àngel conegut com Satanàs el Diable. Déu va deixar que Satanàs i els dimonis, és a dir, els àngels que van decidir seguir-lo, es quedaren al cel per un temps. Per tant, no tots al cel feien la voluntat de Déu. Però açò canviaria quan Jesucrist començara a governar en el Regne de Déu i lluitara contra Satanàs (Apocalipsi 12:7-9).\n12. De quins dos importants successos parla Apocalipsi 12:10?\n12 Les següents paraules profètiques descriuen el que passaria: “Ara és l’hora de la salvació, del poder i del regnat del nostre Déu, i el seu Messies ja governa, perquè l’acusador dels nostres germans [Satanàs], el qui els acusava nit i dia davant del nostre Déu, ha estat expulsat” (llig Apocalipsi 12:10). T’has adonat que al versicle es parla de dos importants successos? En primer lloc, comença a governar el Regne de Déu dirigit per Jesucrist. En segon lloc, Satanàs és expulsat del cel i llançat a la terra.\n13. Quines han sigut les conseqüències d’expulsar Satanàs del cel?\n13 Com vorem més avant, estos dos successos ja han passat. Quines han sigut les conseqüències? Vegem el que va passar al cel: “Alegreu-vos-en, cel i tots els qui hi habiteu!” (Apocalipsi 12:12). Els àngels fidels s’alegren perquè es va tirar Satanàs i els seus dimonis del cel, i ara allí tots són fidels a Jehovà Déu. Hi ha completa pau i harmonia. Aixina que allà ja es fa la voluntat de Déu.\nL’expulsió, de Satanàs i els seus dimonis, del cel va portar sofriment a la terra. Però prompte acabaran tots estos problemes\n14. Quin ha sigut el resultat de llançar Satanàs a la terra?\n14 I a la terra? La Bíblia indica: “Ai de la terra i del mar, perquè ha baixat cap a vosaltres el diable, ple de fúria, sabent que el temps se li acaba!” (Apocalipsi 12:12). Satanàs està enrabiat perquè se’l va expulsar del cel i li queda molt poc temps. Com que està furiós, causa problemes en la terra. En el següent capítol vorem més sobre eixes dificultats. Però, al vore que s’ha llançat Satanàs a la terra i el dolor tan gran que està causant, segurament ens preguntem: com aconseguirà el Regne que es faça la voluntat de Déu a la terra?\n15 Recorda quina és la voluntat de Déu per a la terra. Com vas aprendre en el capítol tres, Jehovà va deixar clar en el jardí de l’Edén que volia que la terra fóra un paradís ple de sers humans justos que mai moririen. Quan Satanàs va aconseguir que Adam i Eva pecaren, el compliment de la voluntat de Déu per a la terra només es va vore afectat, però no va canviar. El propòsit de Jehovà encara és el mateix: “Els justos posseiran la terra, hi habitaran per sempre més” (Salm 37:29). I el Regne de Déu farà tot açò. Com?\n16, 17. Què ens diu Daniel 2:44 sobre el Regne de Déu?\n16 Donem un colp d’ull a la profecia de Daniel 2:44: “En temps d’aquests reis, el Déu del cel farà que s’alce un Regne que mai no serà destruït ni passarà a cap altre poble. Farà miques i aniquilarà tots aquells altres regnes, però ell es mantindrà per sempre”. Què ens diu esta profecia sobre el Regne de Déu?\n17 En primer lloc, diu que el Regne de Déu s’establix “en temps d’aquests reis”, és a dir, mentres altres governs encara existixen. En segon lloc, diu que el Regne durarà per sempre. Cap altre govern el derrotarà ni el substituirà. En tercer lloc, diu que hi haurà guerra entre el Regne de Déu i els regnes d’este món, i el Regne de Déu guanyarà. Al final, serà l’únic govern que tinga la humanitat. Disfrutarem del millor govern que mai hem conegut.\n18. Com es diu la guerra entre el Regne de Déu i els governs d’este món?\n18 La Paraula de Déu dóna molta informació sobre la guerra entre el Regne de Déu i els governs d’este món. Per exemple, ensenya que a l’acostar-se la fi, els esperits roïns parlaran mentires per enganyar “els reis de tota la terra”. Amb quin propòsit? “Per convocar-los a la batalla del gran dia del Déu de l’univers.” Els reixos seran reunits “al lloc que en hebreu es diu Harmagedon” (Apocalipsi 16:14, 16). Com diuen estos dos versicles, a l’enfrontament final entre els governs humans i el Regne de Déu se l’anomena guerra d’Harmagedon.\n19, 20. Què impedix que es faça ara la voluntat de Déu a la terra?\n19 Què aconseguirà el Regne de Déu per mitjà de la guerra d’Harmagedon? Pensem una altra vegada en la voluntat de Jehovà per a la terra: vol que la terra siga un paradís ple de persones perfectes i justes que l’adoren. Què ho impedix ara? Una raó es que som pecadors, ens posem malats i morim. No obstant, en el capítol cinc vam vore que Jesús va morir per nosaltres perquè puguem viure per sempre. Segurament recordes estes paraules de l’Evangeli de Joan: “Déu ha estimat tant el món que ha donat el seu Fill únic perquè no es perda cap dels qui creuen en ell, sinó que tinguen vida eterna” (Joan 3:16).\n20 Un altre problema és que hi ha moltes persones que fan coses males: mentixen, enganyen i cometen immoralitat. No volen fer la voluntat de Déu. Però la gent que fa coses males serà destruïda en Harmagedon, la guerra de Déu (llig Salm 37:10). I una última raó per la qual no s’està fent la voluntat de Déu a la terra, és que els governs no animen la gent a fer-la. Molts governs han sigut fràgils, cruels o corruptes. La Bíblia ho diu ben clar: “L’home domina sobre l’home, per a desgràcia seua” (Eclesiastés 8:9).\n21. Com aconseguirà el Regne que es faça la voluntat de Déu a la terra?\n21 Després d’Harmagedon, la humanitat només tindrà un govern: el Regne de Déu. Eixe Regne acomplirà la voluntat divina i portarà meravelloses benediccions a tota la humanitat. Per exemple, acabarà amb Satanàs i els seus dimonis (Apocalipsi 20:1-3). Farà que s’aplique el poder del sacrifici de Jesucrist i, per tant, els humans fidels ja no es posaran malalts ni moriran, sinó que podran viure per sempre (llig Apocalipsi 22:1-3). A més, transformarà tota la terra en un paradís. D’esta manera, el Regne aconseguirà que es faça la voluntat de Jehovà a la terra i es santifique el nom de Déu. Què significa açò? Que gràcies al Regne, totes les persones honraran el nom de Jehovà.\nQUAN INTERVENDRÀ EL REGNE DE DÉU?\n22. Com sabem que el Regne de Déu no va vindre mentres Jesús era a la terra ni justament després de la seua resurrecció?\n22 Quan Jesús va dir als seus deixebles que demanaren en oració “vinga el teu Regne”, estava clar que el Regne encara no havia vingut. Va vindre quan Jesús va pujar al cel? No, perquè tant l’apòstol Pere com l’apòstol Pau van dir que després de la resurrecció de Jesús es va complir en ell la profecia del Salm 110:1 on Jehovà li va dir: “Seu a la meua dreta, i espera que faça dels enemics l’escambell dels teus peus” (Fets 2:32-35; Hebreus 10:12, 13). Per tant, Jesucrist hauria d’esperar un temps.\nEl Regne aconseguirà que es faça la voluntat de Déu a la terra, tal com es fa al cel\n23. a) Quan va començar a governar el Regne de Déu? b) Què vorem al capítol següent?\n23 Quant de temps s’hauria d’esperar? Durant els segles XIX i XX, uns estudiants sincers de la Bíblia van comprendre progressivament que este període acabaria l’any 1914. (Si vols més informació sobre esta data, consulta l’apèndix «1914: un any important en les profecies bíbliques».) Els successos mundials que han passat des de l’any 1914 confirmen que aquells estudiants de la Bíblia tenien raó. El compliment de les profecies bíbliques mostra que Jesucrist va començar a governar com a rei del Regne celestial de Déu l’any 1914. Per tant, estem vivint en el curt espai de temps que li queda a Satanàs el Diable (Apocalipsi 12:12; Salm 110:2). També podem dir que el Regne prompte actuarà perquè es faça la voluntat de Déu a la terra. Xe, quines bones notícies! Creus que això és veritat? El capítol següent t’ajudarà a vore que la Bíblia realment ho diu.\nEl Regne de Déu és un govern celestial. El Rei és Jesucrist, i junt amb ell governaran 144.000 persones elegides d’entre la humanitat (Apocalipsi 14:1, 4).\nEl Regne va començar a governar en 1914, i després Satanàs va ser expulsat del cel i llançat a la terra (Apocalipsi 12:9).\nEl Regne de Déu prompte destruirà els governs humans i transformarà la terra en un paradís (Apocalipsi 16:14, 16).


Riberaonline.info - Priorat, Ribera d'Ebre i Terra Alta: Jornada "Dones i Terra". Commemoració del Dia Internacional de la Dona Rural a les Terres de l'Ebre\nJornada "Dones i Terra". Commemoració del Dia Internacional de la Dona Rural a les Terres de l'Ebre\nEl delegat del Govern a les Terres de l'Ebre, Albert Salvadó, juntament amb la secretària de Feminismes, Montse Pineda, i l'alcalde de Corbera d'Ebre, Antonio Alvarez, inagura aquest dissabte, 30 d'octubre, la Jornada "Dones i Terra" en commemoració del Dia Internacional de la Dona Rural de les Terres de l'Ebre.\nArreu del món, el 15 d'octubre se celebra el Dia Internacional de la Dona Rural amb l'objectiu de retre homenatge i reconèixer el paper cabdal de les dones en l'agricultura, la ramaderia, la pesca, la indústria agroalimentària i l'emprenedoria rural. Enguany, el Departament d'Igualtat i Feminisme i el Departament d'Acció Climàtica, Alimentació i Agenda Rural han coorganitzat aquesta jornada per donar visibilitat i reconeixement a les dones dels diversos sectors primaris, el foment de l'emprenedoria, i lideratge i participació d'aquestes en els òrgans de decisió.\nEn concret, la Jornada "Dones i Terra", que s'iniciarà a les 10.30 hores a l'Església de Sant Pere del Poble Vell de Corbera d'Ebre, serà conduïda per la representant de l'Associació de Dones del Món Rural, Rosa Domènech, i comptarà amb l'espai Diàlegs - amb Gessamí Caramés, cuinera, pastissera i presentadora del programa Cuines de TV3 i Anna Zaera, periodista. Seguidament, una Taula de debat, moderada pe la periodista de la Cadena SER Júlia Albacar, en què es presentaran diverses experiències de dones ebrenques: Rita Faiges, administradora de Rústiques Faiges; Montse Sérvulo, administradora d'Agropasqualet SA.; Núria Alté, copropietària d'Herència Altés; Gessamí Caramés, cuinera i Anna Zaera, periodista.\nLa cloenda anirà a càrrec de la coordinadora territorial d'Igualtat i Feminismes, Mar Lleixà, i el director territorial d'Acció Climàtica, Alimentació i Agenda Rural, Jesús Gómez.


Cooperació inverteix en dos anys 800.000 euros per donar suport a projectes de turisme solidari\nS.P. AGÈNCIES. Barcelona\nLa cooperació catalana aposta pel turisme sostenible. En els darrers dos anys, la Generalitat, a través de l'Agència Catalana de Cooperació al Desenvolupament (ACCD), ha donat 800.000 euros en ajuts a diferents entitats catalanes que promouen el turisme solidari. Segons Andreu Felip, el director de l'ACCD, «el model de turisme que rep el suport de la Generalitat és el que genera desenvolupament als mateixos països». Els projectes i programes que han obtingut les subvencions beneficien comunitats del Marroc, Mauritània i Nicaragua. En concret, l'Associació Catalana per al Temps Lliure i la Cultura (ACTLC) té diversos projectes a la província berber de Xauen, al Marroc, per consolidar el turisme rural i enfortir el teixit associatiu. A més, té un marxa un programa per promocionar activitats econòmiques d'ecoturisme al Parc Nacional d'Al- Hoceima. La Fundació Món-3 treballa a Mauritània i al Marroc. En concret, al primer país ha dut a terme un projecte per recuperar i promocionar el patrimoni cultural de l'eix Tichitt-Walata. Al Marroc, ha donat suport per desenvolupar el turisme sostenible com a activitat clau per activar l'economia de l'oasi de Figuïg. I, per acabar, l'Associació Ciutadana Anti Sida de Catalunya (ACASC) ha engegat en aquests anys dos projectes interrelacionats a Nicaragua. En concret, ha treballat amb les comunitats per fer una estratègia de comunicació per prevenir els impactes negatius del creixement del turisme i ha treballat a través de la Fundación Luciérnaga per enfortir el turisme comunitari amb l'elaboració d'una guia.\nPer a la Generalitat, com explica Felip, és important la participació dels membres de les comunitats, ja que el que es vol és que es beneficiïn de l'arribada dels turistes. En concret, el pla director demana tres requisits indispensables perquè un projectes sigui admès: respectuós amb el medi, sostenible i que reverteixi en benefici dels pobles.\nAJUDA AL PERÚ\nUn any després del terratrèmol que va afectar la regió peruana de Pisco, la xarxa d'ajut internacional de Càritas ha fet balanç. L'entitat ha invertit 3,6 milions d'euros per ajudar més de 55.000 famílies (això significa arribar a unes 275.000 famílies) afectades pel sisme. La confederació estatal de Càritas va aportar-hi 2,4 milions i Càritas diocesana de Barcelona, 273.054 euros.\nEn el marc del pla de resposta humanitària a les necessitats dels damnificats engegat per Càritas-Perú als territoris d'Ica, Cañete-Yauyos i Huancavelica, més de 55.000 llars van rebre alguns dels serveis que l'entitat va posar en marxa a la zona. Així, per exemple, es van repartir aliments i roba, habitatge i escoles provisionals i es van sanejar lavabos.