Penzion Villa Regia Košice Eslovàquia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nDominikánske námestie 3, Staré Město (Ciutat Vella), Košice, Eslovàquia, 4001 - Veure al mapa\nBarri Staré Město (Ciutat Vella) Staré Město (Ciutat Vella) Juh\nDissenyat tant per oci com per negoci, Family Hotel Villa Regia està situat idealment a Košice; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Per opcions de turisme i atraccions locals, no es necessita anar enfora ja que l'hotel gaudeix proximitat a Museu de Cera, Teatre Estatal, Catedral de St Isabel.\nA Family Hotel Villa Regia, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Els clients de l'hotel poden gaudir de magatzem d'equipatge, instal·lacions per a reunions i banquets , restaurant, premsa, servei de bugaderia.\nL'ambient de Family Hotel Villa Regia es reflexa en cada habitació. aire condicionat, calefacció, servei de despertador, escriptori, mini bar són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Family Hotel Villa Regia la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Košice.\nTots els tipus de viatgers (294) Parelles (139) Viatgers en solitari (62) Famílies amb infants petits (32) Famílies amb infants grans (15) Grups (48)


Petit teatre d'ombres de Pímbalo | Parentalis\nPetit Teatre d'Ombres de Pímbalo amb 9 acetats de contes, històries, decorats i personatges per a fer funcions.\nPetit Teatre d’Ombres de Pímbalo:\nEl Teatre d’Ombres permet explicar històries, conegudes o inventades, als més petits fent-los partíceps com actors i espectadors.\nEls pares i mares poden retallar i combinar les siluetes juntament amb els seus fills petits (2 a 5 anys).\nEls nens i nenes poden jugar, preparar i explicar contes amb ombres (6 a 9 anys).\nEl Funcionament és molt senzill doncs només cal obrir-lo i preparar les figures i decorats que es vulguin emprar.\nAmb una llum que es col·loqui al darrera ja està disposat per preparar, assajar i representar la història.\nUn teatret de cartró, pantalla translúcida i dos laterals per fer servir sobre la taula.\n9 acetats amb personatges i decorats per poder combinar moltes històries.\nUna bossa per guardar les siluetes retallades.\nTambé s'inclou via web instruccions, més guions ja preparats per a representar i siluetes complementàries.\nGuions ja preparats:\nEls peixet i l'ocell marí


Hui, Dimecres de Cendra, el regidor de Festes, Vicent Ripoll, el president de la Junta Major de Confraries Setmana Santa, Pepe Serrat i el Retor d'Altea, José Abellán, han donat a conéixer els actes religiosos que tindran lloc a Altea fins al 9 d'abril.\nPer al regidor de Festes, "la Setmana Santa alteana va agafant més carisma i ímpetu i convertint-se en un referent per als turistes que ens visiten cada any en aquesta època", ha assenyalat Vicent Ripoll, qui ha agraït "la feina del Retor i les diferents confraries que fan que la Setmana Santa siga una realitat a Altea". L'edil de Festes ha recordat també que dissabte 17 de març a les 20.00 h i el diumenge 18 a les 18.00 h, a Palau Altea, tindrà lloc la representació de La Passió a càrrec de Pla i Revés. La posada en escena de dissabte serà en valencià i la de diumenge en castellà.\nCom a responsable de la Junta de Confraries, Pepe Serrat ha explicat que en els 3 anys que porta constituïda la Junta, aquesta té com a principal missió la de "consolidar els actes que es realitzen any rere any i organitzar algun nou". Pepe Serrat ha demanat la participació dels confrares i de la població en els diferents actes i ha anunciat que aquest dissabte que ve tindrà lloc la Missa dedicada a la Junta Major de Confraries, després de la qual tindrà lloc el pregó, a càrrec de Luis Morote, la presentació del cartell que ha dissenyat Josep Lanuza i un concert a càrrec del Duo Bach.\nA més, en aquesta mateixa celebració es durà a terme una campanya de recollida d'aliments, a la qual han anomenat "El Kilo" i que pretén recaptar aliments i productes no peribles que es posaran a disposició de Càritas Parroquial i en la qual "preferentment es necessita oli i sucre"; ha matisat Serrat.\nPer la seua part, el Capellà rector de Nostra. Sra. Del Consol, José Abellán, ha destacat que "cada dissabte de Quaresma va tenir lloc l'homenatge a cadascuna de les confraries del municipi durant una Missa Solemne, a la qual cosa es presentaran els nous confrares".\nPer segon any consecutiu, la Mare de Déu de l'Esperança serà portada pels xiquets de Primera Comunió. Aquesta processó tindrà lloc el dimecres Sant a les 20.30 h, i el diumenge 25 de febrer a les 12.00 h durant la Missa dels xiquets, els confrares de l'any passat rebran als nous i se'ls han d'imposar les insígnies i medalles pròpies de la Confraria.\nJa el Dijous Sant a les 18.00 h a San Francisco i a les 19.00 h a la Parròquia, se celebrarà la Missa del Sopar del Senyor i després de la Missa es procedirà a l'Adoració del Monument. En aquest punt, El Retor ha agraït "la col·laboració de la Comunitat Parroquial i a les Confraries el que facen els seus torns de vela". A les 00.00 h tindrà lloc el Via Crucis, durant el qual el grup de teatre Pla i Revés representarà 4 escenes congelades de la Passió de Crist.\nFinalment, el Retor d'Altea ha finalitzat la seua intervenció agraint i convidant a alteans i visitants a la participació.


Audiències en confinament - Minoria Absoluta\nAudiències en confinament\nTot i la situació en que hem viscut aquest mes de març les audiències tant de l’Està Passant com del Polònia han resistit de forma excel·lent el confinament.\nUn cop decretat l’estat d’alarma ambdós programes s’han hagut d’adaptar a aquesta nova situació i buscar la fórmula de fer el programa cadascú des de casa seva, amb la voluntat d’entretenir en aquests moments tan difícils.\nMalgrat tots els entrebancs tècnics, tant Polònia com l’Està Passant no han faltat a la seva cita i això l’audiència ho ha agraït amb unes xifres remarcables.\nD’una banda l’Està Passant, líder destacat de la seva franja, ha fixat un 19,7% de quota de pantalla -3 dècimes per sobre de la mitjana del mes de febrer-, amb 481.000 espectadors (70.000 espectadors més que el mes de febrer). La situació de confinament ha fet que el consum de televisió hagi pujat d’una forma considerable i per tant, el nombre d’espectadors hagi augmentat molt.\nPolònia, curiosament, també ha registrat una quota de pantalla de 19,7% amb 533.000 espectadors, això vol dir 6 dècimes per sobre el mes de febrer i un augment de 40.000 espectadors també en relació al mes passat.


elsensespai | salaflyhard\nen gira temporada 22/23\nEL SENSEPAI va ser el projecte final de la graduació de Lara Díez Quintanilla en “Psicoterapeuta de grups i famílies” impartit pel Grup Alfa. Va ser un intent de personificar i fer tangible una part de la realitat i el dolor que hi ha darrere de l’etiqueta diagnòstica de TLP (Trastorn límit de personalitat).\nProposta seleccionada en la primera Convocatòria de Projectes dels Teatres de Proximitat - On el teatre batega 21/23.\nEl SENSESPAI és el treball final que vaig presentar a la meva formació de psicoterapeuta de grups i famílies impartida pel Grup Alfa, al 2013.\nVolia compartir més enllà del món de la psicologia, els aprenentatges sobre la ment i relacions humanes que m’havien ajudat a pensar-me i habitar-me des d’un lloc més saludable.\nAixí que vaig unir les meves dues professions i vaig crear una peça teatral. Vaig situar-la en una consulta d’orientació psicoanalítica perquè necessitava transmetre l’univers fascinant que es pot arribar a desplegar en un espai d’aquestes característiques. En ella, s’elabora el dolor d’una persona diagnosticada de trastorn límit de personalitat, supervivent a un intent de suïcidi. M’interessava especialment parlar d’aquesta relació problemàtica amb els límits com a malaltia genètica individual i col·lectiva.\nL’obra fa una immersió sota la superfície de les etiquetes, els relats i les fantasies que construïm per amagar els monstres, tracta de fer una mica d’espai al SENSESPAI de confusió que son els abusos sexuals i transita pels límits i la fragilitat que tenim alhora de relacionar-nos, tractar-nos i acompanyar-nos.\nTot plegat per seguir generant espais on poder trobar-nos, seguir entrenant-nos en el respecte i fer-nos una mica més savis.\nMontse Morillo / Lara Díez Quintanilla / Francesca Vadell Cubells, Anna Pérez Moya / Gemma Polo Bosch**\nALUMNES EN PRÁCTIQUES D'ESCENOGRAFIA (ARTIDI)\nAnna Margarit i Patricia Egea\nLaura Garcia i Marina Pujades\nALUMNES EN PRÀCTIQUES DE REGIDORIA (ITES)\nÀlex Rodríguez, Paula Vicario i Núria Vega\nRoser Blanch / Juanjo Marín\nDISSENY GRÀFIC I DE CARTELL\nCAP DE SALA I TÈCNIC DE FUNCIÓ\nAMB ELPATROCINI DE:\n**EL SENSESPAI compta amb dos personatges, que seran interpretats per cinc actrius diferents, ja que ha calgut treballar-la i abordar-la de manera col·lectiva amb un equip de dones que s'intercanviaran els rols i la mirada per elaborar amb més perspectiva el diagnòstic de TLP, l’abús i l’espai terapèutic. D'aquesta manera, la psicòloga i la pacient seran encarnades per intèrprets diferents segons el dia, com a part del treball polièdric que suposa sostenir la diferència de veus, cossos i pensaments en les relacions humanes.\nLa crítica n'ha dit\n"El sensespai és un bon text dramàtic amb una estupenda direcció de l’autora i la frapant interpretació d’Anna Pérez Moya. Magnífica, aquesta jove actriu a qui serveix com a bon espàrring Montse Morillo."\n"Una proposta aparentment senzilla que, com la seva escenografia, amaga algunes sorpreses."\nOriol Puig-Taulé, Núvol\n"Un combat dialèctic, intens, duríssim i ple de revelacions i punts d'inflexió, que camina cap un punt que pot ser de no retorn."\nToni Polo Bettonica, El País\n"Unes excel·lents interpretacions (en el cas de la funció a la qual vaig assistir, a càrrec de Montse Morillo i Anna Pérez Moya). Lara demostra saber com eludir el perill: la seva forma d’acabar amb aquestes sessions, constitueix de fet l’encert més gran d’aquest ben encertat muntatge."\n"En la trobada entre la terapeuta i la pacient es van arrencant les capes de ceba amb la pulcritud d'un bisturí i aboquen a un final que és aparentment tendre i reconfortant però que podrà ser llegit de fracàs a ulls de la societat civil."\nJordi Bordes, Recomana.cat, El Punt Avui\n"La contenció de Montse Morillo en el paper de la doctora i l’oscil·lació constant d’Anna Pérez Moya, arriben al públic amb versemblança, un públic que va descobrint les capes d’aquesta història de bracet amb elles."\n"Una proposta imprescindible per apropar-nos més al problema enorme que tenim de salut mental, per viure-ho en primera persona, veure que tot final és possible, i el més important, real."\nMargarita Alba, Teatre Barcelona\nEntrevista a Icat.cat, EntreCaixes (21/02/22)\nReportatge a TV3, TN Migdia (10/03/22)\nReportatge a TV3, Tot es mou (14/03/22)\nReportatge a TV3, Quan arribin els marcians (05/04/22)


Sants-Montjuïc és el segon lloc amb més problemes de neteja\nRedacció, Sants-Montjuîc\t| Actualitzat el 06 Setembre 2017 a les 10:52\nEl mal ús dels contenidors és la principal causa de la brutícia. Foto: Arxiu\nSants-Montjuïc és el segon districte de la ciutat on hi ha més punts que tenen problemes de neteja a la via pública. Aquesta és una de les conclusions que es pot extreure de la campanya municipal de sensibilització per a la millora de la neteja dels carrers i places de la ciutat, que ha permès a l’Ajuntament fer un recompte dels punts negres al conjunt de la ciutat.\nAixí doncs, Sants-Montjuïc apareix com la segona zona de Barcelona amb més punts amb brutícia acumulada. En té un total de 106, només superat per Ciutat Vella, on n’hi ha 107. Al conjunt de la ciutat n’hi ha 863, cosa que significa que el 12,3% dels punts negres són al districte.\nPel que fa a les zones del districte, el Poble-sec-Parc Montjuïc és on s’acumulen més punts negres, un total de 40. Tot seguit hi ha Hostafrancs (19), Sants (19), la Marina del Port (15), Sants-Badal (9) i la Bordeta (4). Segons la tinent d’alcalde d’Ecologia, Janet Sanz, es tracta de “punts crítics com contenidors desbordats, papereres en mal ús, presència de mobles i andròmines fora de l'horari de recollida” i “excrements de gossos”, entre d'altres. En el cas del districte, tal com passa a Sant Andreu i Gràcia, la principal causa d’aquesta brutícia és, segons ha determinat l’Ajuntament, el mal ús de contenidors i papereres. A la resta de districte el principal problema són els excrements de gossos.\nDes del passat mes de febrer un cos d’informadors de l’Ajuntament s’encarrega de sensibilitzar els ciutadans i els comerços per millorar la neteja dels carrers. Des del consistori afirmen que “s’ha percebut una millora durant tots els mesos de la campanya”.\nCarrer de Sants i Creu Coberta segueixen sent referents\nEl JAC vol certificar la salvació les pròximes setmanes\nSi algú li hagués dit als aficionats del JAC, fa tres mesos, que a l’equip podrien sobrar-li [...]\nLlambrich guanya la Marató en la categoria de visibilitat reduïda\nL’esforç va tenir recompensa. L’atleta santsenc Daniel Llambrich va guanyar, el passat [...]


Jordi Benavente [escrits]: de febrer 2015\nJaume Muxart, devastat per la grip però rotund: “Aquí qui mana és el color”\nVisitat per feina el pintor Jaume Muxart (Martorell, 1922) al seu pis barceloní, un principal ampli i amb pati. Trobo un home de 92 anys devastat per una grip i sord però molt amable. Personatge magnètic. Gest torçat, somriu amb els ulls. Conceptes rotunds que transmet amb fermesa, la veu ofegada per la grip i els anys. Diu que en la seva nova mostra pictòrica (Flors i colors) més que flors hi ha “taques” perquè el que compta és el color: “Aquí qui mana és el color”. L’apassionen les flors “perquè totes són diferents, més grans o més petites, però de colors sempre diferents: una paleta que no s'acaba mai”. L’entrevista se’m fa curta. Fetes quatre fotos. Baixant les escales cap al carrer, sento passos gomosos i estridents que s'allunyen sobre l’enrajolat –les sabatilles de l'artista, que es recull. M’ha agradat poder passar una estona amb ell.\nEtiquetes 08760, Apunt, Muxart\nAlbert Pijuan: “Els que gaudim d’aquests universos hem hagut d’entrar-hi a través del castellà”\nRecordo que després de llegir el primer acte vaig pensar que havia de deixar-ho. Vaig aixecar-me i vaig llançar el llibre a la llar de foc (…) vaig arrabassar-lo de les brases i vaig carranquejar cap a la meva habitació, on vaig llegir-lo i rellegir-lo, i vaig plorar i riure i tremolar amb un horror que a vegades encara m’assalta.\n“El reparador de reputacions” (El Rei de Groc) Robert W. Chambers\nEl Rei de Groc és un llibre dins d’un llibre. Un llibre –una obra de teatre, de fet– maleït i prohibit perquè fa embogir tothom qui el llegeix, i que narra l’arribada del Rei de Groc i la terrible amenaça que comporta. Va imaginar-ho el novel·lista Robert William Chambers (Brooklyn, 1865-1933), fill de terratinents de Providence (la mateixa Providence bressol de Lovecraft, sí).\nChambers va passar una època a París i Nova York. Feia d’il·lustrador per a Vogue i Life fins que decidí posar-se a escriure, i –allò que té saber trobar el teu públic– es va fer famós i ric amb una quarantena de novel·les roses. El “Corín Tellado amb bigoti” (diu Pijuan a la introducció), tot i que també cultivà la novel·la històrica, la infantil, el teatre… i el fantàstic.\nDels deu relats que conformaven el recull d’El Rei de Groc en el seu moment, Angle Editorial en publica ara quatre (“El reparador de reputacions”, “La màscara”, “Al pati del drac”, “El signe groc”), traduïts per Albert Pijuan, que també en signa una interessantíssima introducció, amb l’afegit del relat “L’habitant de Carcosa”, d’Ambrose Bierce.\nCarcosa… Rei Groc… Les estrelles negres… Us sona, oi? De True Detective. N’hem parlat amb l’Albert Pijuan, autor d’El franctirador (Angle Editorial), i amb l’editora Rosa Rey.\n-Fins a quin punt l’èxit de True Detective us va fer decidir a traduir i publicar El Rei de Groc, de Chambers?\n-ALBERT PIJUAN: L’èxit de True Detective ha estat l’excusa per traduïr-lo. El fantàstic en català té molts buits, és cert, encara que dos dels mestres, Poe i Lovecraft, han estat força traduïts. En canvi Chambers, que fa de pont entre aquests dos autors, no té cap obra traduïda al català. Fa uns mesos vaig llegir un article a Núvol d’en Josep Sala que, aprofitant l’èxit de la sèrie, assenyalava aquest forat. I si dos ja pensàvem així, en debem ser uns quants més.\n-Com va sorgir la idea d’incloure el conte “L’habitant de Carcosa”, de Bierce?\n-AP: Si la idea era posar a l’abast del públic neòfit l’origen dels mites de groc, no pots evitar fer referència al relat seminal d’en Bierce. I és curtet. Per què no tenir un detall amb el lector?\n-A la introducció parleu de “fangars”, dels “problemes i les mancances de la literatura catalana”.\n-AP: El fangar de veritat seria intentar respondre això amb quatre ratlles. O fins i tot provar de respondre-ho com si l’explicació fos clara, o única. Ara bé: generacions de lectors s’han format amb llibres com El Rei de Groc, revistes de gènere, autors lovecraftians… Aquí, els lectors que gaudim amb aquesta mena d’universos hem hagut d’entrar-hi a través del castellà. Per tant, és un fet: hi ha una mancança en la literatura catalana, i el problema és relativament greu perquè la majoria d’aquest públic és jove, i es forma amb la idea que aquest tipus de diversió està vedat al català. I que comenci la barra lliure de prejudicis. Hi ha motius històrics i polítics que expliquen aquesta mancança, però no sé si tot es limita a això.\n-Ens en sortirem?\n-AP: Ens en sortirem, hi ha esperança, sempre hi ha un camí si es busca.\n-Aplicar l’etiqueta de “fantàstic” a El Rei de Groc seria simplificar massa…\n-AP: Doncs sí, perquè El Rei de Groc apareix abans que el gènere es tipifiqués. I justament per això és tan interessant. Llegit ara, ens sembla un pastitx de subgèneres… que és justament la tendència de les últimes dècades, els encreuaments impossibles, produir obres tan bastardes com sigui possible.\n-A la introducció, també parles del clar referent que tenen “l’horror còsmic” i els “mites de Cthulhu” de Lovecraft en els “mites de groc” de Chambers?\n-AP: El mateix Lovecraft admet que la seva inspiració per als mites del Cthulhu són els mites de groc. Encara que, estrictament, es converteixen en “mites de groc” per analogia amb els “mites del Cthulhu”, perquè Chambers no els va concebre en forma de saga, com Lovecraft, sinó que s’hi van convertir posteriorment amb les aportacions d’altres autors fascinats pel món de groc. I evitem confusions: el món de groc de l’Albert Espinosa no pertany, que jo sàpiga, als mites de groc.\n-I Chambers va beure dels malsons literaris de Bierce, per això s’inclou el relat “L’habitant de Carcosa” en aquesta edició.\n-AP: Chambers beu del món fantasmal que crea Bierce i el fa més terrible. I “L’habitant de Carcosa” és el referent clau per entendre aquest vincle. Un dels relats que no està inclòs en aquesta edició, “The Demoiselle d’Ys”, és pràcticament una variació del relat de Bierce. De fet, la topografia de Chambers està treta del relat de Bierce. Chambers parla de Carcosa, del llac de Hali i de les estrelles d’Aldebaran i les Híades com si tothom sabés de què parla. Pressuposa que coneixem Bierce. És un joc de referents. És diversió pura.\n-Heu publicat ja El diccionari del diable, també de Bierce, i El vampir, de Polidori. Veurem més clàssics del fantàstic traduïts al català, com ara Lovecraft?\n-ROSA REY: I tant! Tot i que el següent no serà Lovecraft. Estem preparant la traducció al català de la novel·la curta d’Elizabeth Gaskell, Lois the Witch. El gòtic i fantàstic són gèneres que ens agraden i on tenim camp per traduir al català.\n-I Richard Matheson o Stephen King, els fareu parlar català algun dia?\n-RR: La filosofia de la col·lecció és publicar clàssics o llibres de culte en un sentit ampli, i tocar tots els gèneres, així que per què no? M’encantaria haver editat Sóc llegenda de Matheson, però ja ho va fer Laertes fa temps. Stephen King sens dubte és dels grans però potser massa “modern” per a la col·lecció. Alfred Kubin també m’agrada molt i està per traduir al català, espero que algun dia aparegui al nostre catàleg. I en queden molts més… Espero que Fantàstik ens faci suggeriments!\n*Publicat per Jordi Benavente a la pàgina Fantàstik.\nEtiquetes Bierce, Chambers, entrevista, Fantàstik, novel·la de terror, novel·la fantàstica, Pijuan, relat\nJaume Muxart, devastat per la grip però rotund: “A...\nAlbert Pijuan: “Els que gaudim d’aquests universos...


Una església ortodoxa d’Atenes buida per la pandèmia. MILOS BICANSKI / GETTY\nAtenesEl coronavirus ha donat un doble cop per a la poderosa Església ortodoxa grega: el covid-19 fa estralls entre els seus fidels i, a més, la institució està en el punt de mira acusada d’haver contribuït a la propagació de la pandèmia. El patriarca Ieronymos, de 82 anys, va instar la setmana passada els grecs a “disciplinar-se i seguir les regles”, després de ser donat d’alta de l’hospital d’Antenes on havia estat ingressat 12 dies per recuperar-se de la infecció. Però el desafiament de l’ala dura i el ferm compromís de l’Església amb la tradició de la santa comunió, en què els fidels consumeixen pa sacramental sucat al vi d’una cullera comuna, contradiuen les seves paraules. Diversos membres del clergat han arribat fins i tot a insistir que la fe en el sagrament de la comunió pot protegir del virus.\nCovid-19 Grècia Esglesia ortodoxa


Durant (Oklahoma) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n33° 59′ 59″ N, 96° 23′ 05″ O / 33.9997°N,96.3847°O / 33.9997; -96.3847\nComtat Bryan County (en)\nBryan County (en)\nDurant és una ciutat dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2007 tenia una població de 16.161 habitants.\nSegons el cens del 2000, Durant tenia 13.549 habitants, 5.488 habitatges, i 3.309 famílies. La densitat de població era de 274,9 habitants per km².\nDels 5.488 habitatges en un 28,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 42,8% hi vivien parelles casades, en un 13,2% dones solteres, i en un 39,7% no eren unitats familiars. En el 32,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 13% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,32 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.\nPer edats la població es repartia de la següent manera: un 23,2% tenia menys de 18 anys, un 18,1% entre 18 i 24, un 24,7% entre 25 i 44, un 17,9% de 45 a 60 i un 16,1% 65 anys o més.\nL'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,8 homes.\nLa renda mediana per habitatge era de 25.328$ i la renda mediana per família de 32.988$. Els homes tenien una renda mediana de 26.574$ mentre que les dones 19.676$. La renda per capita de la població era de 13.849$. Entorn del 17,2% de les famílies i el 22,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.\nAchille (18 km)\nArmstrong (7 km)\nCaddo (18 km)\nColbert (19 km)\nKenefic (17 km)\nSilo (9 km)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Durant_(Oklahoma)&oldid=24406556»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 4 ago 2020 a les 10:42.


Notícies 12. 19/03/2018\nDijous, 19 abril 2018 09:40\nL’entrada en funcionament del tram del corredor del Mediterrani, aquest any, implicarà millores al servei de trens regionals a les principals estacions del Camp de Tarragona. Avui s’ha anunciat l’acord històric entre la Generalitat i els ajuntaments de Tarragona, Reus,…\nNotícies 12. 18/04/2018\nEl Camp de Mart de Tarragona reobrirà portes aquest estiu, després que tanqués el setembre passat per afrontar un projecte de remodelació que finalment no s’ha fet. Els informes tècnics però han avalat les garanties de seguretat de l’estructura. L’equipament…\nNotícies 12. 17/04/2018\nTarragona obrirà al públic d’aquí un mes, el teatre romà, després de l’adaptació que s’hi ha fet per convertir en visitable aquest equipament arqueològic situat a la part baixa de la ciutat. La Generalitat hi ha invertit 700mil euros. Les…\nS’esfondra part de l’església de Constantí, afectada per l’esquerda que travessa el municipi i que mantenia el temple tancat des de fa 2 anys. Aquesta nit finalment, part del sostre i les voltes de la nau central han cedit sense…\nNotícies 12. 13/04/2018\nDivendres, 13 abril 2018 10:14\nPàgina 34 de 72


Puigdemont: la nova Hisenda catalana està «preparada» per aplicar el resultat de l'1-O - Diari de Girona\nPuigdemont: la nova Hisenda catalana està «preparada» per aplicar el resultat de l'1-O\nEl vicepresident Junqueras assegura que l'Agència Tributària de Catalunya té un potencial de recaptació de 42.000 milions d'euros · El president denuncia les «dificultats» que han posat al desplegament de l'ATC els «que auguraven la catàstrofe»\nefe / acn / ddg 05.09.2017 | 08:29\nPuigdemont, Junqueras i Salvadó, reunits ahir amb els responsables de l´Agència Tributària de Catalunya. acn\nEl president de la Generalitat, Carles Puigdemont, va assegurar ahir que l'Agència Tributària de Catalunya (ATC), amb un potencial de recaptació de 42.000 milions, està «preparada» per aplicar el resultat del referèndum anunciat per a l'1 d'octubre, «sigui quina sigui la voluntat» que manifestin aquell dia els catalans. En roda de premsa per presentar la nova etapa de l'ATC, que ahir va assumir la gestió plena dels principals impostos cedits per l'Estat i ha culminat així el seu sostre competencial, el president es va referir d'aquesta forma a l'evolució de l'ATC, embrió de la futura Hisenda catalana que desitja el Govern.\nPreguntat per si l'ATC estarà preparada el 2 d'octubre, l'endemà del referèndum, per assumir tots els impostos estatals, el vicepresident i conseller d'Economia, Oriol Junqueras, es va limitar a comentar que l'ATC «s'adaptarà als reptes que comporti el futur», i va insistir que «passi el que passi l'1 d'octubre» hi haurà «voluntat de diàleg» amb l'Estat espanyol.\n«L'ATC té un potencial de recaptació d'uns 42.000 milions d'euros, la qual cosa multiplica per 15 la recaptació efectiva d'aquest any i per 34 la que vam fer el 2015, abans de l'inici del desplegament», va assegurar Junqueras, que va dir que l'ATC és un ens «homologable a les millors agències europees». Aquests 42.000 milions d'euros són el resultat de restar a la pressió fiscal total de Catalunya, estimada en uns 75.000 milions, les cotitzacions socials dels catalans i els impostos locals, segons van precisar fonts del Departament d'Economia.\n«Crec que avui posem les estructures necessàries perquè Catalunya estigui preparada per fer possible la voluntat que expressin els catalans en el referèndum de l'1 d'octubre», va afegir Puigdemont, que va centrar el seu discurs en el desenvolupament de l'ATC i va evitar respondre a diverses preguntes sobre l'aprovació, prevista per als pròxims dies, de la llei del referèndum i de la transitorietat, tot i que al matí el conseller Jordi Turull, va assegurar que el Govern «en ple» signarà el decret de convocatòria del referèndum.\nLa principal novetat de l'ATC\nLa principal novetat de la nova etapa de l'ATC és que assumeix el control dels principals impostos cedits per l'Estat com el de Transmissions Patrimonials i Actes Jurídics Documentats i el de Successions i Donacions, que liquidaven fins ara els registradors de la propietat. Encara que la Generalitat va assumir aquestes funcions oficialment l'1 de setembre, l'atenció al públic començava ahir, amb 32 oficines habilitades a tot Catalunya, 19 d'elles pròpies de l'ATC (les quatre delegacions provincials de l'ATC i 15 oficines més) i 13 més compartides amb ens locals.\nD'una altra banda, l'ATC centralitzarà a partir del mes d'octubre vinent el pagament a l'Estat dels impostos estatals que corresponen a tot el sector públic català, és a dir, a la mateixa Generalitat i a unes 180 empreses públiques catalanes, equivalents a uns 2.500 milions. Durant la roda de premsa, el secretari d'Hisenda del Govern, Lluís Salvadó, va ressaltar que l'ATC ha passat de 321 treballadors el 2015 a 700 actualment, que seran uns 800 al desembre.\nJunqueras va titllar l'evolució de l'ATC en aquests anys d'«èxit colossal», perquè l'agència està preparada «per ser la peça clau del sistema fiscal» català, mentre que Puigdemont va titllar la culminació del desplegament competencial i territorial de les ATC de «gran dia». Davant els que «auguraven la catàstrofe», s'ha aconseguit una transició «amb seguretat jurídica i tecnològica» en temps «rècord», va reblar Puigdemont.\nDurant aquest procés, l'ATC ha assumit com a interins 220 persones que abans treballaven per als registradors de la propietat.\nAvís del Ministeri d'Hisenda\nEn paral·lel, segons els tècnics del Ministeri d'Hisenda (Gestha), l'ATC necessitaria ampliar la seva plantilla en més de 4.000 nous efectius per assumir les competències dels tributs estatals. Per la seva part, el Ministeri d'Hisenda va recordar a les empreses que els impostos que no se li paguin a ella poden comportar responsabilitats penals. A més, va afegir que les comunitats tenen la potestat de cobrar els seus impostos i els cedits per l'Estat però la resta s'han de pagar a la Hisenda espanyola. En cas contrari consten com a impagats, tot i que s'hagin pagat davant d'una altra administració. Així, en el cas dels impostos que correspon gestionar a l'Estat, es podrien iniciar procediments de comprovació, liquidar el deute tributari i imposar sancions.


Se centrarà en les famílies amb fills menors de 14 anys\nL'Ajuntament de Borriana a través de la Regidoria d'Igualtat, Inclusió i Diversitat ha iniciat el diagnòstic de necessitats en matèria de conciliació i corresponsabilitat, dins del Pla Corresponsables 2022 que ha mamprès, per a establir un mapa de necessitats de les famílies que millore la conciliació i la corresponsabilitat amb el suport de serveis municipals, tant amb el reforç dels ja existents com amb la creació de nous, segons les necessitats de les famílies consultades.\nL'Ajuntament de Borriana disposa de 172.200 euros procedents de la subvenció de l'Institut Valencià de les Dones de la Conselleria d’Igualtat i Polítiques Inclusives que és qui gestiona la transferència dels fons estatals als Ajuntaments, dins del Pla Corresponsables de la Secretaria d'Estat d'Igualtat i contra la Violència de Gènere del Ministeri d'Igualtat, per a l'elaboració de diferents mesures en matèria de conciliació i corresponsabilitat centrades en el públic 0-14 anys.\nEntre les mesures a realitzar, que devien sempre tractar d'ampliar serveis ja existents i realitzar-se en espais públics i fora de l'horari escolar, es contempla també la possibilitat de dur a terme un diagnòstic de situació i necessitats a nivell local.\nSegons ha explicat la regidora d'Igualtat, Maria Romero, resultava indispensable fer un diagnòstic que permeta analitzar la realitat municipal en matèria de conciliació i corresponsabilitat familiar per a poder planificar adequadament.\nSobre aquest tema, la fase d'anàlisi qualitativa es durà a terme durant dos setmanes a través d'un procés de recollida de dades, “amb una metodologia aleatòria simple o enquestes a peu de carrer per part d'un equip professional, que garantirà que els resultats obtinguts siguen representatius del municipi i científicament vàlids”.\nEn paraules de l'edila, l'objectiu és “entendre, conèixer i saber quines necessitats tenen les famílies amb menors de 14 anys per a conciliar la vida laboral amb les responsabilitats familiars, tant les tasques de cures com les inherents al manteniment de la llar. Quins serveis necessiten, a més d'analitzar la idea que tenen les famílies sobre quins n’existeixen en l'actualitat, siguen públics o privats, la seua valoració i la utilitat pràctica”.\nPerquè tot el veïnat estiga degudament informat dels avanços d'aquest projecte municipal, l'Ajuntament de Borriana difondrà la informació pertinent a través de les seues xarxes socials i del web municipal.\nMaria Romero ha destacat la transversalitat del Pla que es coordina des de la Unitat d'Igualtat i s'ha referit a accions ja realitzades en el consistori subvencionades dins del Pla Corresponsable del Govern, vinculades a diferents activitats d'oci educatiu, com ara les escoletes de Pasqua i el taller de robòtica organitzades per la Regidoria de Joventut, o les Jornades multiesportives d'hàbits saludables de Pasqua de l’SME, que han comptat entre altres qüestions amb l'ampliació d'horaris i de franges d'edat per a facilitar la conciliació familiar.\nAixí mateix, ha assenyalat que amb aquests fons també està prevista una ampliació i millora de determinats programes d'èxit com l'Escola d'Estiu Municipal, l'Escola d'Estiu Artística i el Campus multiesportiu d'estiu, així com accions lligades a l'Escola d'Igualtat Municipal.\nEl Diagnòstic, segons la responsable d'Igualtat, es realitzarà en diferents fases amb la consulta de diferents departaments, entitats, àmbit educatiu i a associacions vinculades a infància i joventut. L'última fase consistirà en la redacció del document de diagnosi i les propostes consensuades.\nPer a l'edil d'Igualtat es tracta “d’avançar en matèria de les cures com un dret de la infància i les famílies i és, a més, una de les mesures que marcava tant el Pla d'Igualtat Municipal com el Pla d'Inclusió aprovats l’estiu passat. Unes mesures que sens dubte afecten especialment les dones però que ens interpel·len a tots, administració i famílies, perquè elles són el futur de la ciutat i de la vida en general”.\nRomero considera que, a més de treballar en matèria de conciliació responsable entre homes i dones, “s'ha de redundar en el foment de la cultura, la coeducació, l'educació emocional i els valors mediambientals i interculturals amb l'objectiu d'aconseguir societats més justes i igualitàries”.


Creen la regata de creuers Interclubs Costa Brava\nIntervenen: Xavi Ferrer, CN Sant Feliu de Guíxols\nEls principals clubs de vela del Baix Empordà s'han unit per crear la regata de creuers Interclubs Costa Brava, una prova dividida en quatre caps de setmana.El CN Port d'Aro, el CN Sant Feliu de Guíxols, el CN Costa Brava - CV Palamós i el CN L'Estartit, en aquest ordre, seran els amfitrions d'aquesta novedosa competició.\nL'Interclubs Costa Brava neix després d'observar una problemàtica conjunta en el si dels clubs: la manca de participants a totes les regates de creuers que organitzaven. D'aquesta manera, ara cada club aportarà una sèrie de regatistes propis, a més dels que s'uneixin engrescats per la idea d'una ambiciosa competició de diverses proves diferents.\nEn el primer any de prova s'estima que seran una quinzena les embarcacions inscrites, una xifra considerable si es té en compte el compromís de participar durant els quatre caps de setmana de proves que han d'adquirir els regatistes.\nCada una de les cites esportives serà de format diferent, feta al gust del club organitzador. Es podrà competir en format medits, puntuable per la Copa de la Federació Catalana de Vela, i en no medits, obert a tothom. La primera regata serà la del CN Port d'Aro el cap de setmana del 3 i el 4 de març. La competició finalitzarà amb la prova de L'Estartit, on es farà el fi de festa i l'entrega de premis.\nDissabte torna la Fira Retromotor de Platja d'Aro en la seva 22a edició\nPresentat el Palamós CF 2019/20El Palamós es mostra davant el seu poble. Els 22 jugadors del Degà i el cos tècnic encapçalat per Joan Màrmol van voler fer una celebració a l'alçada de l'entit\nJunts pel Degà presenta 31 DNIs i desbloqueja el vot de censuraLa Junta Directiva del Palamós ha rebutjat dos cops la sol·licitud de vot de censura per defectes de forma i va demanar que les signatures es fessin amb DNI com\nLa UE Costa Brava no aixeca cap\nL'assemblea del Guíxols es reuneix per escollir nou presidentL'assemblea del Guíxols es reuneix per escollir nou president\n30 embarcacions i 87 navegants en una exitosa 49a Guíxols MedesEl Club Nàutic Sant Feliu de Guíxols ha acollit aquest cap de setmana la 49a edició de la Guíxols Medes, la regata de creuers celebrada ininterrompudament més a\nL'OK Lliga comença al gairebé impossible Palau BlaugranaSemblava que no arribaría mai però torna l’esport de màxim nivell a casa nostra. Aquest cap de setmana comença l’edició més estranya de l’OK Lliga i l’estrena d\nEl Palafrugell confia en l'aturada per arribar més preparats contra el LloretLa lliga s'ha aturat però l'equip segueix entrenant de valent i amb la tranquil·litat de no tenir competició perquè sap que la lliga és dura i que no s'hi val r\nPalafrugell viu la 4ª Marxa femenina del SuroUna vuitantena de ciclistes escalfaven pedals ben d’hora a Palafrugell aquest diumenge al matí amb la 4a Marxa femenina del Suro amb BTT. Aquesta era una de le\nDesig d'any nou: Mantenir-se a OK Lliga i recuperar el públic i els partits de la base\nPalafrugell acollirà el Congrés del Circuit Europe Athletisme Promotion el 2021


L'Empordà i la Costa Brava\nLa carena de l’Albera constitueix la frontera entre Catalunya i França des del 1659 , quan es va formalitzar el Tractat dels Pirineus.\nAmb el nom de “Serra de l’Albera” es coneix el tram del Pirineu que va des del Pertús fins al mar, per la seva vessant oriental. Aquesta serra separa l’Empordà del Rosselló des del 1659, quan el Tractat dels Pirineus va establir com a frontera entre Catalunya i França la seva carena.\nLa serra de l’Albera té una llargada d’aproximadament 25 quilòmetres, en els que hi trobem alguns cims importants com el Puig Neuós (1.257m), el Puig dels Pastors (1.167m), el puig dels Quatre Termes (1.156m) i el pic de Sallafort (992m).\nL’Albera està formada per diferents municipis:\nA l'Alt Empordà: Cantallops, Espolla, Rabós, Llançà, la Jonquera, Colera, Port-bou, Garriguella i Sant Climent Sescebes.\nAl Rosselló: Argelers, Banyuls de la Marenda, Cervera de la arenda, Cotlliure, Montesquiu d'Albera, Portvendres, la Roca d'Albera, Sant Andreu de Sureda, Sant Genís de Fontanes, Sureda, Vilallonga dels Monts i el Voló.\nAl Vallespir: l'Albera, les Cluses i el Pertús.\nA més a més, a l’Alt Empordà, l’Albera dóna cabuda al Paratge Natural d’Interès Nacional de l’Albera, creat al 1986 amb una extensió protegida de 16.302 ha. Aquest paratge està constituït per dos zones ben diferenciades, una d’occidental, Requesens-Baussitges i una d’oriental, de Sant Quirze de Colera – Balmeta. Dos zones separades pel coll de Banyuls.\nEl sector Requesens-Baussitges presenta les zones més humides i enlairades, amb una cobertura de bosc de gairebé el 100% i amb una vegetació extraordinàriament variada amb suredes, alzinars, castanyedes, rouredes, fagedes i els prats de la zona culminal. L’àrea de Requesens comprèn la capçalera del riu Anyet, amb una esplèndida vegetació de ribera que inclou freixes, salzes i verns.\nEl sector Sant Quirze de Colera-Balmeta està vertebrat al voltant de l’important monestir de Sant Quirze de Colera, vertadera joia de l’art romànic català. La vegetació està dominada per escadusseres suredes, brolles i matollars. En aquest indret subsisteixen les darreres poblacions de tortuga mediterrània de la península Ibèrica.\nUn dels valors naturals més destacats del Paratge Natural és l’extraordinària diversitat botànica que atresora. És molt remarcable que en un espai relativament petit s’hi trobi una varietat tan considerable d’espècies vegetals.\ncaminant o en bicicleta, és molt aconsellable visitar aquests municipis i anar descobrint els meravellosos racons que la natura ofereix al Paratge Natural de l’Albera. Entre aquests hi destaquen especialment:\nEl coll de Panissars i el del Pertús, un dels llocs de pas mil·lenari a banda i banda dels Pirineus, amb el complex fortificat de les Cluses, les restes del punt de trobada de la Via Domícia i la Via Augusta i dels Trofeus de Pompeu, les ruïnes del priorat de Santa Maria de Panissars i la fortalesa de la Bellaguarda. Monuments megalítics (dolmens i menhirs), entre els quals el conjunt dels dolmens d'Espolla.\nEls monestirs benedictins de Sant Quirze de Colera, Sant Genís de Fontanes i Santa Maria del Vilar. I les esglésies romàniques de Sant Andreu de Sureda i Santa Maria de Colera.\nEls castells de Requesens, de Rocabertí i d'Oltrera.\nI les torres de de Madeloc i de la Maçana. Cal tenir en compte, però, que tothom que visiti aquest magnífic paratge, cal conservar-lo i, per això, cal respectar unes normes molt importants com no encendre- hi foc ja que el risc d’incendi és elevat, no utilitzar el cotxe fora de les pistes senyalitzades expressament per a aquests vehicles i respectar la flora i la fauna de la zona. Mantenir aquest magnífic entorn, és cosa de tots.


“A dins un CIE no hi ha res a fer i les hores passen molt lentament” | Elena Ferran | Barcelona | Societat | El Punt Avui\n“A dins un CIE no hi ha res a fer i les hores passen molt lentament” “A dins un CIE no hi ha res a fer i les hores passen molt lentament” “A dins un CIE no hi ha res a fer i les hores passen molt lentament” “A dins un CIE no hi ha res a fer i les hores passen molt lentament” + “A dins un CIE no hi ha res a fer i les hores passen molt lentament” E-mail\nOrdóñez a la seu de Migra Studium, una de les entitats que demanen el tancament dels CIE, on poden entrar per acompanyar els interns JOSEP LOSADA.\n“A dins un CIE no hi ha res a fer i les hores passen molt lentament” “A dins un CIE no hi ha res a fer i les hores passen molt lentament” “A dins un CIE no hi ha res a fer i les hores passen molt lentament” “A dins un CIE no hi ha res a fer i les hores passen molt lentament” “A dins un CIE no hi ha res a fer i les hores passen molt lentament” E-mail\nSi la por era el risc de contagis, es podien haver limitat les visites com han fet a Madrid o fer-les telemàtiques\nNo són bons temps per defensar el tancament dels CIE, però creiem que hi ha prou alternatives que es recullen a la normativa\nLa pandèmia mundial va obligar a tancar els centres d’internament d’estrangers, els CIE, però van tornar a reobrir a l’octubre. El que hi ha a Barcelona, a la Zona Franca, va aturar durant 200 dies les detencions, internaments i expulsions. Entitats com Migra Studium demanen que es posi fi a la realitat més repressiva de les polítiques migratòries. Des del 2012 els voluntaris fan visites als interns per acompanyar-los en el dia a dia.\nFinalment el jutge ha autoritzat les visites, prohibides des de la reobertura del CIE de Barcelona. Satisfets?\nSí, però arriba tard i només s’ha produït fruit de la pressió social. Era alarmant que no hi poguessin entrar familiars ni les ONG ni tampoc els capellans del servei d’atenció religiosa.\nLa conclusió és que fèieu nosa?\nS’ha tornat a viure una etapa molt preocupant en la qual ni la direcció del CIE ni els jutjats de control han actuat de manera eficaç ni prou diligent davant les denúncies i queixes de les organitzacions de drets humans. És clar que ens volen més fora que dins. Incomodem al CIE perquè acompanyem els interns i tenim els ulls i les oïdes ben obertes a tot el que ens expliquen. En onze anys d’informes sobre la situació als CIE espanyols, no hem deixat de posar-hi el focus crític i denúncies.\nAltres centres d’Espanya ja rebien visites. La pandèmia era l’excusa?\nMostra la manca de respecte i sensibilitat sobre els drets dels interns i que la pandèmia ha anat perfecte per aprofundir en l’opacitat del centre. Ignorar durant mesos el compliment dels drets de les persones migrants és una mostra de racisme institucional. A Madrid i a les Canàries els CIE eren oberts per a les visites. Si la por era el risc de contagis, es podien haver gestionat les visites com han fet a Madrid o fer-les telemàtiques i flexibles. Però la realitat és que no s’han volgut facilitar gens des de la direcció. Continuarem treballant perquè es depurin responsabilitats en els casos denunciats des del mes d’octubre i perquè es respectin els drets de les persones internades.\nCom és un CIE per dins?\nÉs un establiment de privació de la llibertat. Tot i que la llei diu que no és un centre penitenciari, té una estructura similar. Hi ha un espai de control d’entrada i d’escorcoll electrònic on s’han de deixar bosses i telèfons i t’escorcollen abans d’accedir a la zona de locutoris. N’hi ha sis en un passadís, que és la zona que trepitgem els voluntaris. Més enllà de les portes automàtiques no passem. Hi ha el pati i les escales cap al pati, una sala comuna i les habitacions.\nI el dia a dia com és per a ells?\nEl règim és molt semblant al de la presó, amb horaris tancats per llevar-se, esmorzar, anar al pati, pujar a les cel·les. Poden fer servir el mòbil sempre que no tingui internet, mentre que al CIE de Madrid sí que en poden tenir i això els facilita enviar documents als seus advocats. A diferència de la presó, a dins d’un CIE no hi ha res a fer. No tenen cap curs ni cap taller i les hores passen molt lentament. No hi ha cap programació i s’estan hores passejant pel pati. La Creu Roja hi és per si els cal roba o atenció mèdica.\nÉs un espai provisional abans de la deportació. Hi ha un temps màxim d’estada?\nSón seixanta dies màxim. A la Zona Franca hi ha una seixantena d’interns. N’hi ha sis que m’han explicat que són del Marroc i el més probable és que en dos mesos el conflicte diplomàtic no hagi millorat per deportar a ningú. És totalment inútil mantenir aquesta gent tancada, amb angoixa, quan és pràcticament segur que les autoritats marroquines diran que no accepten a ningú.\nEn el darrer informe que heu presentat sobre els CIE consta que només un de cada quatre és expulsat.\nÉs un contrasentit, acabes pensant que és per donar-los un patiment gratuït. Com si el fet d’estar tancats fos el càstig perquè no tenen papers. Això és criminalització, quan la llei diu que és una mesura cautelar abans de l’expulsió. Ahir vaig rebre una trucada d’un intern perquè li comunicaven que l’expulsaven al migdia tot i tenir dos fills, un d’ells nascut aquí. Com ha arribat aquest senyor al CIE si té la seva família aquí?\nLes expulsions es produeixen en qualsevol moment?\nEn el cas d’aquest intern vam saber que hi havia un vol exprés cap a Colòmbia i la República Dominicana i havien de mirar d’omplir-lo, sense gaires miraments, amb els que tenen passaport. Així funcionen les devolucions. I amb aquest intern, de qui sabem que havia fet el seu recurs, poca cosa pots fer. S’estan expulsant persones cap a països llatinoamericans, però de moment cap al Marroc i Algèria està aturat. És d’on provenen la majoria dels interns i amb les fronteres tancades saben que quan passin dos mesos tancats els hauran de deixar sortir al carrer.\nCom arriben al CIE la majoria d’ells?\nVuit de cada deu han arribat a diferents punts de la costa amb pasteres. A principi d’hivern, després de la crisi dels cayucos a les Canàries, en van arribar molts que eren traslladats directament cap aquí per evitar l’amuntegament amb les pèssimes condicions en què estaven. N’hi havia que havien migrat de Mali i el Senegal que van acabar sortint perquè no era possible expulsar-los. Això evidencia un ús dels CIE per descomprimir un problema i traslladar-lo, quan continuen estant en una situació d’emergència humanitària i privats de llibertat i sense donar-los cap resposta a les seves necessitats.\nI quan tot just han iniciat el periple migratori.\nLa majoria d’ells no volen quedar-se a Espanya i busquen passar cap a França i Bèlgica, ja que molts són de països francòfons. La por quan surten d’un CIE és que no els puguin tornar a detenir una altra vegada.\nQuines són les vulneracions que més us traslladen els interns?\nLa manca d’atenció sanitària és endèmica dins el CIE. Sí que hi ha una infermera a les tardes i un metge als matins, però no tenen ningú els caps de setmana i si tenen una emergència d’alguna malaltia aguda els traslladen al Clínic o a Drassanes. Quan va reobrir el centre, a l’octubre, i es van produir quatre contagis, vam demanar als jutjats que el tanquessin perquè les condicions sanitàries són pèssimes. Ara és el Covid, però el 2018 va ser un brot de tuberculosi i l’Agència de Salut Pública de Barcelona hi va intervenir perquè es traslladessin les persones malaltes fora del centre. El 2015 va ser per un brot de sarna.\nVau filtrar fa dies unes imatges colpidores de com la policia retenia un intern.\nEra una persona que portava deu dies aïllada pel Covid en una cel·la en unes condicions indignes. Quan li va agafar un atac de pànic i es va començar a autolesionar, no va rebre cap atenció mèdica i, en lloc de traslladar-lo a urgències, hi va haver contenció mecànica de la policia. Això demostra que no hi ha cap recurs mèdic.\nL’equip de voluntaris que fan les visites quina feina fan quan són dins?\nEn diem visites, però són acompanyaments amb l’objectiu de saber com estan i fer-los d’enllaç amb el món exterior. No som advocats que hi anem a resoldre qüestions legals. Els anem a veure per fer-los companyia, donar-los conversa i per altres necessitats més bàsiques, com pot ser contactar amb els seus familiars, que sovint són fora de Catalunya. És una atenció més humana i social. Ells estan angoixats i necessiten explicar a algú el que els passa, i mirem d’ajudar-los a contactar amb l’advocat que els pugui explicar per què són allà. Al Servei Jesuïta a Migrants, del qual forma part Migra Studium, som prop d’uns seixanta voluntaris visitant els CIE de Barcelona, València, Algesires i Madrid.\nReben abans formació per fer aquesta atenció personal?\nEs dona formació per saber allà on es va i com s’organitza un CIE. Els acompanyaments es fan amb parelles de voluntaris perquè les estades abans, durant i després són difícils i s’ha d’estar preparat per saber escoltar. El procés d’escorcoll a les entrades dels centres a vegades es fan de manera professional, però també et pots trobar molta tensió. No és un voluntariat fàcil de fer, requereix potser més fermesa. Cal estar preparats per no cremar-se i que l’experiència sigui positiva.\nMolts col·lectius com Migra Studium reclamen que es tanquin els CIE, però el ministeri n’anuncia un de nou a Algesires. És una batalla perduda?\nSí, la tendència espanyola i també europea és enfortir la xarxa d’internament i expulsió. El pla europeu de migració i refugi presentat al setembre enforteix aquesta línia del retorn forçós i internament. No són bons temps per defensar el tancament dels CIE, però creiem que hi ha prou alternatives que estan previstes en la normativa, com pot ser la retirada del passaport, residir en un lloc fix o presentar-se periòdicament en un lloc. L’internament que dicta el jutge hauria de ser l’última resposta, però acostuma a ser la primera.\nEl 2020 van ser internades 2.224 persones. Quantes persones hi ha retingudes avui als CIE?\nSón poc més d’un centenar a tot Espanya, on hi ha els centres de Múrcia i València tancats per obres. Són la seixantena d’interns de Barcelona i uns 25 que hi ha Madrid i molt pocs a les Canàries i Algesires. Tenim uns dispositius infrautilitzats, muntats per a un centenar de persones, quan en un cap de setmana poden arribar milers de migrants i veus com es busquen alternatives. Ja es va veure a Ceuta amb els menors. I per què no ho fan amb tothom?\nLa pandèmia ha fet que els països siguin més hostils amb la immigració?\nSí, i que molta gent que era a aquí de forma regular passin a perdre els seus drets. Molts no han pogut renovar el permís de residència perquè no han pogut demostrar la vinculació laboral o no han trobat cita prèvia per accedir a les administracions. Són persones que estaven integrades però amb la pandèmia han quedat fora de joc i ara podrien ser expulsades.\nQuè falla quan un menor acaba tancat en un CIE?\nÉs un despropòsit i un cúmul de negligències en cadena. L’any passat van ser 12 a Barcelona. És trist perquè és l’últim esglaó, la porta de sortida abans de l’expulsió, i sembla increïble que ni en el rescat de Salvament Marítim, ni en la detenció, ni en la conducció a comissaria, ni el fiscal de guàrdia, el jutjat o la policia, ningú pugui escoltar i veure que és menor. Va haver de ser una ONG la que va posar l’alerta sobre els 42 menors que no es van protegir perquè no trepitgessin un CIE.\nCom és que hi ha tan poques internes?\nA Madrid es van internar 16 dones l’any passat. A València i Barcelona tenen mòduls per a dones, però fins ara els estan fent servir per fer els grups bombolla o els aïllaments dels contactes estrets per Covid. En nombres absoluts, les dones d’entre 20 i 40 anys de països de Llatinoamèrica són el grup més nombrós de persones en situació irregular, però en l’imaginari social són els africans que salten la tanca i que arriben en pasteres. La irregularitat de les dones que venen a fer tasques domèstiques o cura de gent gran està tolerada, i ocupen un sector laboral en què no interessa que siguin perseguides pel sistema d’expulsió i internament.\nÉs una gran hipocresia defensar els drets universals quan a la pràctica no ho són per a tothom. S’ha d’acabar el discurs autocomplaent que fa setanta anys que dura i ser més sincers per repensar seriosament què vol dir els drets humans.\nNascut a Pamplona el 1973, amb trenta anys va arribar a Catalunya, on es va casar i s’hi va quedar a viure. Compagina la seva feina com a advocat a Migra Studium amb la docència impartint classes sobre estrangeria a la Universitat Pompeu Fabra i la Universitat Oberta de Catalunya. Presideix el patronat d’Arrels Fundació, que atén les persones sense llar. És coautor del darrer informe sobre el CIE a la Zona Franca, on es revela que és el centre de tot el territori espanyol on es van fer més aïllaments, un total de 72. Aprofitant ahir la commemoració del dia internacional del refugiat, destaca la tasca que fa la xarxa de comunitats d’hospitalitat per acollir i donar una segona oportunitat a les persones migrades. A Sant Cugat, on entitats i veïns acullen cinc joves, s’organitzava una passejada.\nEl Punt Avui. Girona 21-06-2021, Pàgina 16\nEl Punt Avui. Nacional 21-06-2021, Pàgina 16


Comunicat: El Barça nega pagaments a un treballador pel traspàs de Neymar\nEl Barça intenta sobreviure al terratrèmol provocat per comissions del fitxatge de Neymar pel PSG, desvelades per la Cadena SER. La ràdio va informar que André Cury, treballador del club, va cobrar 6,6 milions d'euros quan Neymar va fer les maletes per canviar Barcelona per París.\nAra, el club blaugrana "desmenteix haver abonat cap pagament a André Cury com a comissió de la sortida del jugador Neymar Jr.". En l'escrit, el Barça recorda que el davanter brasiler no va marxar després d'una negociació, sinó mitjançant el pagament de la clàusula de rescissió. Això deixaria els intermediaris sense ingressos.\nEl club admet que Cury segueix en nòmina "sense exclusivitat" i col·labora a través de la seva empresa per realitzar tasques de scouting. El comunicat també assegura que Cury va col·laborar amb el Barça per cristal·litzar fitxatges com els de Paulinho, Yerry Mina, Philippe Coutinho o Arthur Melo.\nEl Barça tanca el seu escrit indicant que "es reserva el dret d'emprendre les accions legals oportunes contra tots aquells que difonguin notícies falses sobre el club, en defensa de la seva imatge i dels seus legítims interessos".\nFutbol Guardiola: "La premsa espanyola és cruel, té malícia" El Nacional\nBarça Sergio Busquets: una dècada gloriosa Aleix Torres\nComo lo de hígado comprado ... JEJEJE Pero bueno..como dicen en Can Farsa, VALORS!!\nNada, nada, que lo de las comisiones es una leyenda urbana.