“Donem una oportunitat a les refugiades a través del futbol” - Valors\n“Donem una oportunitat a les refugiades a través del futbol”\nRedacció| 07/12/2021 28/09/2021 |Gent amb valors|\nUna quinzena de refugiades o noies en situació de petició d’asil cada dimecres es calcen les botes de futbol i entrenen amb l’Associació Esportiva Ramassà de Les Franqueses del Vallès. Marc Larripa és el responsable de l’àrea social i de cooperació internacional d’aquest club que uneix esport i transformació social.\nA l’Associació Esportiva Ramassà uniu esport, cooperació internacional i acció social. Com ho feu?\nSom un club de futbol de les Franqueses del Vallès, molt petit i modest. No destaquem pels nostres resultats esportius, estem a quarta catalana, que és l’última categoria que existeix a Catalunya. El 2014, però, vam iniciar el vessant més solidari de l’entitat fent viatges a diferents països a la recerca de diferents ONG que treballessin al terreny. I, des d’aleshores, nosaltres els ajudem a finançar alguns projectes.\nCom relacioneu aquests projectes més solidaris amb l’esport?\nHem iniciat una col·laboració amb una entitat del Camerun, on tenim una escola de futbol i un centre de formació per a infants d’un barri de Yaoundé. I, aquí, l’any passat, vam idear aquest nou projecte de futbol femení inclusiu destinat a noies nouvingudes, refugiades o sol·licitants d’asil. Per temes de la pandèmia del coronavirus, però, l’equip no es va poder posar en marxa fins al passat mes de maig.\nDones refugiades i jugadores de futbol, una combinació per a molta gent força singular.\nNo hauria de ser així, però sí que ho és. La majoria de projectes que uneixen esport i persones refugiades van dirigides al col·lectiu d’homes. Nosaltres també només teníem com a equip federat l’amateur masculí, fins que l’any passat vam decidir donar una volta al projecte, apostar pel col·lectiu de refugiades i federar l’amateur femení.\nQuina motxilla personal portes aquestes jugadores?\nHi ha noies de tot el món, però la majoria són de l’Amèrica Central o del Sud. Venen d’Hondures, Nicaragua, El Salvador, Perú, Nigèria, Gandia, Ucraïna… Són noies que, per raons molt diferents, han hagut de fugir dels seus països, moltes vegades per motius de conflictes en veure perillar la seva vida o la de les seves famílies.\nQuins valors intenteu transmetre des de l’Associació Esportiva Ramassà?\nIntentem inculcar els valors de l’esport: treball en equip, empatia, conèixer realitats diverses que estan al nostre voltant i familiaritzar-nos amb aquestes. Però, destacaria per sobre de tot l’empatia, ja que manca bastant en la societat d’avui en dia.\nEn un context on el futbol s’acostuma a relacionar amb certes actituds negatives i violentes, fins i tot racistes, vosaltres reivindiqueu l’esport com “una eina de transformació”.\nSí. El futbol, lamentablement, crea aquestes desagradables situacions. Però, també provoca altres situacions molt amables, que a vegades queden invisibilitzades. Nosaltres intentem treballar la cara amable del futbol i donem una oportunitat a les noies refugiades a través d’aquest esport. De retruc coneixen gent nova i tenen un punt de suport extra en la seva nova vida a Catalunya.\nAra es parla una mica més de futbol femení, però fa uns anys ni se’n parlava.\nÉs trist que hàgim hagut d’esperar tants anys, però de mica en mica va agafant visibilitat. Nosaltres abans ja teníem un equip femení, però el vam haver de desfer i ara estem molt contents d’aquest projecte d’equip femení inclusiu, que, tot i no competir, serveix per reivindicar el futbol com eina de transformació social.\nL’uniforme del Ramassà és groc i vermell. També, però, porteu el logotip de les Nacions Unides. Per què?\nExacte. El groc i el vermell en referència a la senyera. I el logotip de l’ONU perquè som ambaixadors dels Objectius de De-senvolupament Sostenible (ODS) d’aquesta institució. És un toc distintiu que ens fa sentir molt orgullosos, però també és una gran responsabilitat.\nAssociació Esportiva Ramassà, esport, futbol, refugiades\n←“La frustració és conseqüència del trencall de les estructures”\n→Nadal: parlar de Déu\n“La mitjana de vida de l’ELA és de dos a cinc anys. Cal una cura”


El terrassenc Josep Rull se suma a la vaga de fam\nEls exconsellers Joaquim Forn i Josep Rull han anunciat aquest dilluns que se sumen a la vaga de fam que el també exconseller Jordi Turull i l’expresident de l’ANC Jordi Sànchez van iniciar aquest 1 de desembre. En un comunicat, tots dos expliquen que portaran a terme aquesta acció per denunciar “el bloqueig de l’accés als tribunals internacionals i en particular a la justícia europea que el Tribunal Constitucional ens imposa amb el seu comportament injust i arbitrari”.\nAixí doncs, argumenten que aquesta vaga de fam “és una mesura extrema de protesta” que inicien “després d’haver reflexionat, d’entendre què suposa i assumir-ne els riscos i les conseqüències“. “La injustícia que patim, la lesió dels nostres drets fonamentals i l’arbitrarietat judicial amb què som tractats ens legitimen per prendre aquesta decisió malgrat ser sabedors de l’impacte que pot tenir sobre els nostres organismes”, afirmen.\nJoaquim Forn Josep Rull vaga de fam\nFelip Desembre 04, 2018 | 10:05\nÉs llastimós i una vergonya haver-se vist obligat a dur a terme aquesta acció.


Exposicions Temporals - Exposició "Über alles", d'Àngel Jové\nInici > Programació Cultural > Futures > Exposicions Temporals > Detalls - Exposició "Über alles", d'Àngel Jové\nExposició "Über alles", d'Àngel Jové\n27.02.2021 - 04.04.2021\nInauguració el dissabte 27 d'abril de 2021\nÀngel Jové presenta una sèrie de dibuixos i escultures. Dibuixos on veiem un paisatge únic, un dibuix canviant de llums, colors i formes oscilants que representa un paisatge mental, el paisatge simbòlic que podien veure els presoners dels Lagers del nazisme i dels camps d'extermini. I escultures-objectes realitzades amb fustes trobades, filferros rovellats, sabates velles, etc. relatives a la presència humana en temps d'indigència i abandonament.\nEl títol Über alles és una referència a la lletra de l'himne nacional alemany Das Deutschlandlied, escrita per August Heinrich Hoffmann el 1841, precisament al famós paràgraf "Deutschland, Deutschland über alles, über alles in der Welt" (Alemanya, Alemanya per sobre de tot en el món), himne que cantava la societat alemanya en l'època del nazisme. Però també les paraules über alles, descontextualitzades de l'himne alemany, mostren que aquest "damunt de tot", o "per sobre de tot" fa referència a un espai que mostra ensems l'imperatiu categòric del mal i també el seu contrari, l'über alles del romanticisme alemany, un referent metafísic, "des de les alçàries", com escriu Hölderlin a les Väterländlische Gesänge: Du fragst mich, wenn auch die Menchen, ihrer Natur nach sich über die Noth erheben (Vostè em pregunta, encara que els humans, per la seva pròpia naturalesa, s'alcen per damunt de la necessitat).\nÜber alles pertany a l'època de les grans sèries realitzades per Àngel Jové des de l'any 2007, quan va realitzar la sèrie Altra volta mossego un tros de pa. Cristòfol - Pavese (Publicacions de la Fundació Caixa de Pensions, BArcelona, 2008), on ja trobem dibuixos que fan referència a l'exili i al camp d'Argelers, escultures realitzades amb fragments per a representar el dolor, el misteri i la memòria.\nÀngel Jové (Lleida, 1940), és un dels representants històrics de l'inici de l'art conceptual a Catalunya. El seu treball ha tingut un referent metafísic i de reflexió al voltant de la memòria i la imatge. Des del seu treball s'accentua el concepte de representació del buit, la malenconia i la fractura entre natura i cultura.\nCoordinació de l'exposició: Maria Josep Balsach (UdG)


“Animi el Sant Pare a continuar empenyent aquesta primavera eclesial” | Catalunya Religió\n“Animi el Sant Pare a continuar empenyent aquesta primavera eclesial”\n- "Ramon Llull és un personatge de l'Església i volgudament de l'Església"\n(FJM/CR) “Senyor Cardenal, quan es trobi amb el Sant Pare animi’l a continuar empenyent aquesta nova primavera eclesial perquè ens està fent un gran bé i, cregui’m, molts allunyats de l’Església tornen a preguntar-se si el relat de la fe pot tornar a ser important en les seves vides”. Aquesta és la petició que públicament va fer a l’arquebisbe de Barcelona el president de la Fundació Joan Maragall, Josep Maria Carbonell.\nAquest dilluns es va obrir oficialment el curs d’aquesta institució en un acte a l’Aula Magna dels Seminari de Barcelona presidit per Lluís Martínez Sistach. El cardenal participarà a partir d’aquest dissabte en les sessions del Sínode de la Família per designació directa del papa Francesc.\nEn la inauguració, Josep Maria Carbonell va emmarcar el nou curs en la “il·lusió i esperança de l’agenda de canvis que promou el Papa Francesc” i que ara es pot concretar més en el Sínode: “estem convençuts que veurem canvis que ajudin a apropar i renovar la doctrina de l’Església sobre la família des d’una perspectiva més pastoral que dogmàtica”.\nPer això, va demanar que Sistach sigui dels sectors que animi en aquesta línia i que expliqui al papa que “a Barcelona, hi té molts fidels il·lusionats amb els nous camins que està obrint”. Un papa que també està exercint un “lideratge en el món, que el reconeix com el seu referent moral”, posat de manifest en els seu darrers discursos al Congrés americà, a Cuba, al Parlament Europeu o de denúncia davant del drama dels immigrants i refugiats.\nCarbonell també va situar el nou curs de la Fundació Joan Maragall com “un moment de consolidació després dels vint-i-sis anys de la seva constitució”. I també es va referir al moment polític actual que demanant valors ferms per “guiar la convivència, la dignitat, la unitat, la justícia i la llibertat del nostre país”.\nEn aquest context la Fundació també pot fer “la seva petita aportació, com a institució compromesa amb la inculturació de la fe en la nostra cultura i societat, com a institució de trobada, de diàleg i de reflexió oberta a tothom, com a institució que afirma les arrels cristianes de Catalunya i la seva convicció que aquestes arrels són essencials per ajudar a configurar, ara i avui, els valors del nostre país i el seu espai públic”. Per Carbonell, cal “aixecar aquest diàleg intern, que no ha existit, en el país i extern amb Espanya i Europa per trobar una sortida sòlida de cara al futur”.\nLa perifèria de Ramon Llull\nLa lliçó inaugural del curs es va dedicar a Ramon Llull l’any Llull, coincidint amb l’any que començarà el proper mes de novembre per commemorar el setè centenari de la seva mort. “Ramon Llull, creativitat, espiritualitat i renovació des de la perifèria” va ser lliçó impartida per Albert Soler, doctor en filologia catalana (UB) i professor de literatura catalana medieval, especialitzat en la literatura catalana del segle XIII –sobretot en Ramon Llull i Arnau de Vilanova.\n“Ramon Llull va ser un laic, casat i amb fills, que es va veure abocat a procurar-se una formació autodidacta”, va remarcar Soler. “Va desplegar una intensa activitat intel·lectual, missional i política sempre des de les perifèries geogràfiques, eclesials i culturals. Aquest fet, però, no el va limitar en cap sentit; al contrari, la seva acció i el seu pensament són d’una creativitat desbordant i il·limitada, sempre a la recerca de noves maneres de fer possible la comunicació de la veritat entre les persones”, va afegir per enllaçar la seva tasca de fa set segles amb el treball actual de la Fundació Joan Maragall-\nDesprés de presentar alguns elements del nou marc conceptual i simbòlic que desenvolupa Ramon Llull i la potència innovadora de les seves propostes, Soler va relacionar aquesta experiència amb la crida del papa Francesc a viure en les perifèries. “Llull abandona el benestar, el centre de confort, per anar a les perifèries”, que és un viatge “a tant físic com intel·lectual a les fronteres de la cristiandat”. “Creativitat” és una altra de les claus d’aquesta aportació de Ramon Llull, “a la recerca d’un terreny comú entre les religions”.\nEl cardenal Martínez Sistach va tancar l’acte elogiant el treball de la Fundació Joan Maragall, sobretot per la seva dimensió de “sortida” i “d’anar a trobar” des de l’Església i en diàleg, com demana el papa Francesc.\nRespecte al Sínode de la Família, va vincular-lo a l’any sant de la Misericòrdia que comença just després de finalitzar l’assemblea de bisbes: “segurament si el papa ha ofert a l’Església l’any sant de la Misericòrdia, serà potser perquè s’apliquin les conclusions del Sínode amb misericòrdia?”. Sistach, que ja va participar en la primera part del Sínode de la tardor passada, va reconèixer la importància que pot tenir aquest esdeveniment.\nEl cardenal també va desitjar que durant l'any Ramon Llull pugui avançar el seu procés de canonització, i la proclamació de Llull com a doctor de l'Església. Una figura amb "un pensament i forma de procedir molt actual" i que pot ser "una ajuda en el diàleg entre el cristianisme i l'Islam".\nUna de les novetats del nou curs de Fundació es que compta amb una nova pàgina web en la qual es pot trobar tota la informació sobre la programació del curs i accedir als àmbits d’actuació d’una manera més fluïda i intuïtiva\nEn el programa d’aquest any té previstos dos cicles en col·laboració amb altres institucions: amb l’Aula Eixample (UdEC-UPF) un cicle sobre l’humor; i amb de la Unió de Religiosos de Catalunya organitzant amb un cicle sobre la vida religiosa i la seva contribució al país, dins l’Any de la Vida Consagrada.\nTambé organitzarà una nova edició –la vuitena- del cicle sobre Claus de lectura de la Bíblia. En aquesta ocasió es reflexionarà sobre la Bíblia com a gran codi cultural des de la poesia i la literatura, des de la pintura, des de la filosofia i des de la ciència. Coordinat per Pere Lluís Font, el curs oferirà cinc mirades personals encarregades a perfils diferents. I abans de Nadal, les sessions de reflexió teològica d'enguany aniran a càrrec del Gabriel Amengual sobre dimensions de l’existència cristiana: interioritat, memòria i alteritat. Igualment, prosseguirà la reflexió amb alguns seminaris interns, com per exemple el de patrimoni sacre i el de l’islam –que es realitza des de fa una quinzena d’anys-.\nPel que fa a les publicacions, els propers números de la revista Qüestions de Vida Cristiana –coeditada amb Publicacions de l’Abadia de Montserrat- portaran per títol Ecologia i Europa: retrobar l’ànima. La col·lecció "Quaderns de la Fundació Joan Maragall" tindrà continuïtat amb dos números dedicats a la figura de Llull: un que recollirà la lliçó inaugural de l’acte, d'Albert Soler, i un segon d’un treball també sobre Ramon Llull -un acostament des dels seus proverbis-, l’autor del qual és un jove intel·lectual que va rebre ara fa dos cursos l’Ajut a la Formació.\nAbans de final d’any es publicarà a la col·lecció "Cristianisme i cultura2 un llibre del professor Gabriel Magalhães, pensador i escriptor portuguès: Mirall de vida. Una lectura quotidiana de l’Evangeli, una reflexió pausada, en clau poètica, alhora espiritual i de contingut cultural. Un testimoniatge de la seva fe en diàleg amb el món que de ben segur interpel·larà el lector.\nI a començaments de 2016 un treball del professor Pere Lluís Font, vicepresident de la Fundació: Cristianisme i modernitat. Per una inculturació moderna del cristianisme. Es podran llegir els textos que recullen la reflexió de l’Aula Joan Maragall.\nAjut a la formació\nUn dels objectius i finalitats de la Fundació Joan Margall és promoure vocacions de persones joves que tinguin capacitat i vulguin treballar en el camp del diàleg entre la fe i qualsevol dels àmbits de la cultura. Així es tracta de suscitar i promoure futurs intel·lectuals cristians sensibles a les relacions entre la pròpia disciplina, tant en el camp de les ciències de la naturalesa com en el de les ciències humanes, i el cristianisme, fent veure les repercussions religioses i les implicacions humanístiques, ètiques o polítiques del tema estudiat.\nEn aquesta quinzena edició de la convocatòria s’ha atorgat l’ajut a Lorena Duque González, que es va fer públic en l’acte d’inauguració de curs. Sota la direcció de la professora Elisa Valero Baños treballarà el projecte La llum en l’espai litúrgic de l’arquitectura contemporània. El seguiment per part de la Fundació anirà a càrrec d’Ignasi Boada.\nLorena Duque és llicenciada en arquitectura (UIC) i Màster en Restauració de Patrimoni Arquitectònic per la UPM. Actualment està realitzant el projecte final del Màster d’Arquitectura i Art per a la Litúrgia en el Pontifici Institut Litúrgic de Sant Anselm de Roma centrat en l’estudi mistagògic de la llum a l’espai litúrgic. El projecte té com a finalitat estudiar el nexe existent entre la fe cristiana i l’arquitectura contemporània a través de la llum. L’objectiu d’aquesta recerca és, doncs, “obrir noves perspectives per la construcció de les esglésies del nou mil·lenni, en un clima de diàleg interdisciplinari i d'obertura cap a un llenguatge contemporani, sense que impliqui la renúncia al seu caràcter mistagògic, irrevocable en un edifici d'aquesta mena”.\nFundació Joan Maragall, Josep Maria Carbonell, FJM, Lluís Martínez Sistach, Albert Soler, Ramon Llull, Sínode de la Família, Barcelona, Episcopat, Actes, Pensament, Cultura i art


Punto y Hora de Euskal Herria - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nPunto y Hora de Euskal Herria (1976-1990) fou una revista setmanal de temàtica política vinculada a l'esquerra abertzale. Editada en dues èpoques, la primera a Pamplona i la segona a Sant Sebastià, patí diversos episodis de censura, amb processament dels seus directors tot i la seva posició contrària a tota mena de violència. Era bilingüe amb predomini del castellà respecte al basc. Era venuda en la Comunitat Autònoma Basca i Navarra, abordava notícies sobre els territoris d'Euskal Herria.\nVa ser publicada per primera vegada a Pamplona a l'abril de 1976 sota la direcció de Mirentxu Purroy (que un any després participaria en les converses de Chiberta entre totes les forces del nacionalisme basc) en plena transició espanyola. Entre els col·laboradors podem trobar al lingüista José María Sánchez Carrión.\nEl primer nombre que va ser segrestat per les autoritats governatives va ser el 10, per un editorial sobre l'amnistia. Al setembre la directora va sofrir amenaces de mort, i fou empresonada al desembre d'aquest mateix any acusada d'injúries a les Forces Armades per la publicació d'una carta. La mateixa protagonista explica les causes de la seva detenció i Consell de Guerra que se li aplica:\n« Era una carta d'un espontani que explicava com havia estat a la festa de les oques a Lekeitio. Va entrar la Guàrdia Civil a sac, va massacrar famílies senceres, va entrar en bars, a una senyora embarassada la van colpejar i gairebé va donar a llum al carrer. El remitent va relatant una carta molt succinta. Jo la publico i a partir d'aquí, com la Guàrdia Civil era militar, em fan un consell de guerra militar. Vaig haver de recuperar dades per al judici. Em va ajudar moltíssim el metge de Lekeitio. Ell em va dir: "Jo vaig atendre als ferits, tot és cert". Només que a mi em porten a la presó i em fan un consell de guerra militar. Després em van amnistiar, afortunadament, perquè, si no, m'esperaven catorze anys de presó. »\n— Extracte de l'entrevista de Josemari Velez de Mendizabal Azkarraga a Mirentxu Purroy a Izaro News. Juny de 2008.\nEl 5 d'octubre de 1977 va sofrir un atemptat amb bomba reivindicat per l'Alianza Apostólica Anticomunista (Triple A) d'extrema dreta que va destruir completament la redacció de Pamplona. La directora i el gerent acabaven d'abandonar-la mitja hora abans. Avui se sap que les organitzacions terroristes d'extrema dreta eren relacionades amb els serveis secrets espanyols, com va confessar abans de morir José Antonio Sáenz de Santamaría, militar significat i responsable de les forces policials durant la transició política espanyola.\nÉs de destacar la reacció de la revista després de l'atemptat. Gràcies a Egin i a Deia que els van oferir els seus locals van poder preparar el següent nombre. Quan tancaven el nombre van conèixer l'assassinat del president de la Diputació Provincial de Biscaia Augusto Unceta i els seus dos guardaespatlles, per la qual cosa van inserir una doble portada, col·locant per fora la referida a aquest últim atemptat i el següent editorial titulat Ja n'hi ha prou!:\n« Una ràfega de violència intermitent, iniciada amb l'atemptat a El Papus, seguida pel ametrallament del capità Herguedas, el taxista guipuscoà, la bomba a la nostra revista, ha culminat amb les morts del President de la Diputació de Biscaia i dos membres del seu escorta.\nLa irracionalitat que va abastar tots els camps de la vida en la dictadura, es va manifestar en una sorda i constant repressió que va ser contestada a Euskadi des de l'aparició de ETA, originant-se una cadena de repressió-acció-repressió. Aquest detonant en un poble essencialment pacífic, va ferir en principi les seves consciències. Gradualment va anar instal·lant-se un respecte i suport als qui combatien el fons d'aquella torturant ceguesa.\nL'original repressió que tan conscientment es va amagar a tota la resta de l'Estat —es va viure i es va morir en l'anonimat— ha estat col·lectivament rebutjada a les urnes. Els vots han permès poder dir, de manera legal, que es desitjava sortir de l'infern. El cos sencer d'Euskal Herria d'extrem a extrem, ha dit un no rotund a la cadena. Des del llindar de l'acceptació d'una nova situació, assumida amb esperança de canvi, ha de partir l'anàlisi per a l'acció política.\nETA ha d'autocriticar-se i tenir la valentia d'admetre que el seu protagonisme ha conclòs. Ara és el poble qui està regint el seu futur. Ho proven les seves mobilitzacions populars, la participació activa en els actes convocats pels seus partits, la reclamació unànime d'eleccions municipals, amnistia, estatut d'autonomia; la celebració conjunta i massiva de l'aniversari de la constitució del Govern Basc. Tot indica el canvi sociològic i la nova forma política que decisivament ha adoptat el País. De la no acceptació d'aquest fet, ETA pot convertir-se en l'assot del seu poble, i paradoxalment, deixar el camí franc a l'ultradreta feixista del vell ordre establert, que ens ofereix el pitjor dels mons. Precisament del que es vol sortir.\nS'ha volgut presentar com a nova aquesta última violència, quan tristament no ha deixat de ser la constant que ha anegat aquest poble. El nou premi Nobel de la Pau “Amnesty International”, és el testimoni contundent, amb els seus engruixats dossiers del País Basc del que aquí segueix succeint. Avui el món ho coneix, i aquesta denúncia davant les nacions pot ajudar a posar fi a una història que volem resoldre. Amnistia, creu i ratlla, sense mesquinesa.\nEls partits, amb assossec, poden llimar les seves discrepàncies, suprimint andanades que couen i obren abismes. Es fa necessari aconseguir formes de mútua cooperació. En cas contrari, la possibilitat d'arrossegar un poble esperançat a la desfilada de sofriments innecessaris, pot ser un fet.\nAtrinxerar-se en la raó única i inamovible, és potenciar el subjectivisme a ultrança. Abordar l'autocrítica ajudaria a aclarir i a assumir a cada ideologia el seu paper i la seva responsabilitat. Un pacte de no-agressió entre tots ens posaria en el camí del respecte màxim.\nEliminar el perill del feixisme significa fonamentalment suprimir aquelles contradiccions en el seu doble aspecte: estructural i psicològic. D'una banda, denunciant la permanència d'unes estructures franquistes, amb llur concepció “il·luminista i messiànica”, i tota llur rèmora que immobilitza el procés cap a la democràcia. Per una altra, revisar i autodiagnosticar aquelles accions i actituds que en temps passats van obtenir consens, prestigi i força pel seu objecte alliberador. Però que avui han quedat invalidades, i constreny adequar-les al quefer polític que la consciència col·lectiva està marcant. Que quedi per als irracionals de la violència el Ja n'hi ha prou!. I per al nostre poble el timó del vaixell a tota màquina, amb l'entusiasme de sentir-nos junts per reconstruir la nostra casa.\n— Editorial del número 57. 19 d'octubre de 1977\nAl gener de 1979 es va tancar la seva publicació fins a abril del mateix any en què es va començar una nova etapa amb la seva edició a Sant Sebastià i un nou director, Xabier Sánchez Erauskin.\nAl febrer de 1981, després de la mort de Joseba Arregui, torturat per la policia el setmanari va tornar a ser segrestat. En aquest mateix mes el director va ser acusat d'Injúries a la Corona per un article en relació amb la visita del rei Joan Carles I d'Espanya a la Casa de Juntes de Guernica amb el títol “Paseíllo y espantá”. El "paseíllo" per aquesta visita i l'"espantá" per la dimissió recent d'Adolfo Suárez en el mes de gener. Va ser condemnat per això a un any de presó, ingressant-hi el 15 d'abril de 1983, deixant la direcció de la revista i va sortir-ne al gener de l'any següent..\nAl juny de 1983, va tornar a ser segrestada la revista per suposades injúries al llavors president del Govern, Felipe González, i al ministre de l'Interior, José Barrionuevo.\n↑ Fundación Sancho el Sabio\n↑ José Luis de la Granja i Santiago de Pablo (coords.). «El nacionalismo vasco». A: Historia del País Vasco y Navarra en el siglo XX, 2002, p. 264. ISBN 84-9742-077-2.\n↑ Entrada de Punto y Hora de Euskal Herria a l'Enciclopedia Digital Ilustrada del País Vasco "Auñamendi"\n↑ 4,0 4,1 Punto y Hora de Euskal Herria. Nº 57. 13-19 de octubre de 1977\n↑ 5,0 5,1 5,2 http://www.matrix666.net/Leyes/1024.pdf\n↑ Josemari Velez de Mendizabal Azkarraga entrevista a Mirentxu Purroy a Izaro News. Juny de 2008.\n↑ Atentado contra la revista "Punto y Hora de Euskal-Herria", en Pamplona · ELPAÍS.com\n↑ El informe forense reconoce que José Arregui fue torturado, noticia d'El País, 17 de febrer de 1981.\n↑ Pello Zubiria entrevista a Sánchez Erauskin - Pedradas\n↑ En libertad el director de 'Punto y hora', acusado de apología del terrorismo · ELPAÍS.com\n↑ DOCUMENTACIÓN: No es la primera vez que secuestran una publicación - eitb24.com\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Punto_y_Hora_de_Euskal_Herria&oldid=22258090»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 6 nov 2019 a les 23:49.


Programa sobre Seguretat en Caiac de Mar | Pagaia\nPrograma sobre Seguretat en Caiac de Mar\nEns complau anunciar l’inici d’un programa bianual d’informació sobre aspectes de seguretat al mar per a caiaquistes.\nAquest programa estaria constituït per un conjunt de documents tècnics i activitats associades que aspiren a resumir els punts clau sobre prevenció i gestió d’afectacions o situacions al caiac relacionats amb la seguretat i la salut.\nLes característiques principals del programa serien:\n1. El caràcter participatiu i col·laboratiu de l’elaboració dels materials informatius. Més que un material escrit i redactat per un més o menys “expert” en la matèria que es “penja” a la web per que estigui a l’abast dels socis, penso que pot ser molt més enriquidor que el procés d’elaboració del material estigui obert a la participació de tots els socis. La idea de funcionament és que un Moderador inicia un tema amb la preparació d’un “document base”. Per exemple, el primer seria “Afrontar situacions de calor” (Els Efectes de la Calor sobre la Salut dels Caiaquistes).\nEl document base seria penjat a la web durant un temps per tal de que els socis que vulguin compartir els seus coneixements i experiències puguin aportar millores al document base. Les millores/aportacions que vindrien dels socis serien molt variades. Des dels continguts, suggerències de bibliografia, passant pel format, per exemple elaboració de figures, dibuixos, esquemes, etc., traduccions als idiomes oficials de la web Pagaia. Per exemple, els metges, infermeres del club segur que tindran molt a dir sobre els continguts, els dissenyadors gràfics tindran idees per millorar les característiques comunicatives dels materials, els caiaquistes en general poden aportar les seves experiències i casos reals que els hagin pogut passar, podrien recomanar productes comercials que han demostrat que funcionen, procediments que han vist a altres fòrums, etc.\n2. Simplicitat comunicativa. Més que un tractat profund i llarg sobre seguretat al mar per a caiaquistes, el programa tindria com a objectiu presentar la informació en format simple, entenedor, complert i el més riguròs possible. Per aconseguir aquest objectiu, els materials informatius s’elaborarien per temes molt concrets i cada tema seria redactat en forma molt esquemàtica i comunicativament senzilla per tal que els lectors puguin ràpidament amb un petit cop d’ull ficar-se al cap els punts claus i crítics per la seva seguretat i la dels altres.\nAl final es generarien un conjunt de documents cadascun d’un tema específic.\n3. Pràctic. Els materials han de servir per a que els lectors puguin posar en pràctica els coneixements transmesos. Sempre va bé per assentar els coneixements adquirits posar en practica la informació rebuda. Per exemple, es pot estimular la pràctica dels conceptes en sortides organitzades del club, es poden integrar conceptes en les sessions formatives planificades del club. Es poden realitzar sortides informals de grups interessats en experimentar els conceptes. Fins i tot, es poden millorar els documents a partir de les experiències adquirides. Els documents per tant serien documents vius que s’anirien modificant, ampliant en funció de les experiències dels socis. Per tant la col·laboració i participació dels socis aniria més enllà de la inicial tasca d’elaboració dels documents. Aquestes activitats pràctiques es podrien vehicular en el fòrum web de seguretat.


L’alfabet secret dels arbres | El Culturista\nL’alfabet secret dels arbres\nEns hem assabentat que el Departament de Parcs de Nova York, a més de jardiners, ambientòlegs i urbanistes en plantilla, també disposa d’una artista resident! Es diu Katie Holten i se li va encarregar d’explorar “la intersecció de l’art, l’ecologia urbana, la sostenibilitat, la naturalesa i el disseny”. Una de les seves creacions és el New York City Tree Alphabet, un singular alfabet que juga amb el nom dels arbres de la ciutat dels gratacels: cada lletra representa amb una il·lustració el nom en anglès d’un dels arbres que et pots trobar passejant per Nova York.\nDes d’aquesta web s’encoratja tothom a descarregar l’alfabet arbori i escriure-hi “paraules, poemes, missatges i cartes d’amor”. Les millors aportacions que rebi, assegura Holten, les plantarà en format real als parcs i jardins públics de la ciutat!


cal rèflex: A prendre!\nDe tant en tant és bo desfogar-se, oi? I més quan saps cap on van tots els teus improperis.\nEstic amb tu, perquè com a ciutadà de comarques també em sento menystingut en molts aspectes. De vegades, per culpa de les companyies, que són el màxim exponent de l'usura (amb permís de la banca, els usurers majors), de vegades per la inoperància dels nostres polítics (els de casa, els del país i els d'allà) i de vegades pel nostre propi conformisme.\nHem d'aprendre a no callar i a rebentar aquest embut que fa tant de temps que ens encotilla.\nI és cert que també teniu problemes amb els mòbils?\n12 de febrer de 2008 a les 14:27\nI a sobre ens venen la moto de la liberalització, la competència entre empreses, la possibilitat d'escollir i totes aquestes martingales. Merda de monopolis dirigits i encoberts que només ens xuclen la sang.\nSí, els mòbils tampoc no funcionaven.\n12 de febrer de 2008 a les 15:28\nAi, l'Arcàdia, quan no és feliç...\nEt comprenc perfectament per la ràbia del moment, però discrepo en un punt. Els teus improperis no es dirigeixen a la persona adequada. L'operador timofònic que t'atén, per molt malament que ho faci, no és el responsable de Timofónica. És l'últim pelacanyes en qui s'escuden els veritables responsables. Però clar, aquests darrers no sempre els tenim a mà per dir-los el nom del porc. A més de porcs, acostumen a ser covards.\nPuigmalet, l'operador telefònic que m'atén no és cap persona, és una màquina. Si m'hagués atès una persona, no m'hauria cagat en ella perquè ella no en té cap culpa. Però potser li hauria dit que em cago en la mare que va parir els de Telefónica i que els donin pel cul. Senyoreta, no va per vostè, però si em fa el favor de trametre-li aquest missatge al senyor Timofónica...\n12 de febrer de 2008 a les 19:24\nM'ha fallat la comprensió lectora. Però em reitero. Pobres robots, que la gent creu que no tenen sentiments...\nSeriosament, llavors no t'has passat ni un pèl. A més de donar-nos pel sac, cada cop s'estalvien més sous i guanyen més clients impotents i fins als dallonses.\nA mi em va passar això la setmana passada. Vaig poder xerrar amb català. I internet no va tornar a rutllar fins que les vaig emprendre a castanyes amb el mòdem.\n12 de febrer de 2008 a les 22:00\nAmics, avui m'he posat més trascendent de l'habitual. Però el vostre mail... em fa venir la pregunta, que us trasllado, perquè m'angoixa...\nQuè passaria si perquè un cop us he presentat a les eleccions municipals del vostre poble... i ara us diuen que qualsevol candidatura en les que esteu és il·legal???\nDisculpeu l'intrussisme. Estic indignat.\n12 de febrer de 2008 a les 23:00\nElies, el que estan fent els socialistes i els jutges al País Basc confirma que no tenen cap mena de voluntat ni capacitat perresoldre el conflicte basc. Ni els de dretes ni els d'esquerres\nAvui en parla molt clarament el Terricabras al Psoeriódico.\nEls d'ETA deuen estar ben contents...\n13 de febrer de 2008 a les 14:19\nPagar l'ADSL a preu d'or per rebre aquesta "atenció al client" és de jutjat de guàrdia. No continuo que m'encenc...\n14 de febrer de 2008 a les 23:56\nA mi ahir em va passa el mateix, i tela! Em van tenir penjat del telèfon de les 8 del vespre a 3/ de 10! La primera operadora es va esfumar sense resoldre'm res, el segon va dir que se n'anava perquè no em sentia, i el tercer se'n va sortir finalment, amb esforç. No m'han donat oportunitat de dir que el que penso sobre els dos primers, ni he pogut expressar-me en català: "A partir de la ocho no hay servicio en catalán", em diuen. La nostra llengua, ja ho veieu, és una anomalia sotmesa a restriccions horàries. I això, pagant l'ADSL a preu d'armilla forta. M'estalvio els comentaris.\n16 de febrer de 2008 a les 11:09\nEls avantatges d'una suposada liberalització del sector de telefonia són una enganyifa; el servei en català, també.\nFer servir el català és un obstacle o una impossibilitat. Si una llengua fa nosa i resulta incòmode utilitzar-la, què passa?\n16 de febrer de 2008 a les 12:35\nDoncs jo, a la meva empresa estic pensant de canviar-me a Al-Pi. Ho tenen tot en català. L'altre dia me'n va venir un comercial. Algú sap alguna cosa de la seva eficàcia?? Bé, salutacions.\n16 de febrer de 2008 a les 19:05


Setmana 31 | Parc Agroecològic de l'Empordà\nTambé ens surten per les orelles les síndries, les albergínies (aquest és un any d'albergínies, vés, que hi farem), el blat de moro dolç, els pebrots verds italians i, com sempre, les pastanagues. No patiu que de la resta de productes també n'hi ha prou per tot@s.\nSi sabeu algunes receptes per a fer menjars o begudes amb alguns d'aquests productes seran molt ben vingudes. Recordeu que teniu l'apartat de receptes del web ( a la columna de l'esquerra) on podeu enviar les receptes i consultar les que ja ens heu anat enviant.\nD'altra banda ja fa més d'un mes que vam obrir Tasta'l, l'espai de degustació dels nostres productes. Estem molt contents de com està anant aquesta bogeria ja que molta gent que ha i heu vingut, heu tornat més d'un cop. Pràcticament tothom ha quedat impressionat amb les habilitats del "chef" i ningú ha sortit indiferent de l'experiència que li a suposat venir a dinar o sopar. A més el fet de variar setmanalment tot el menú engresca a tornar-hi aviat. Així que gràcies per ser partícips d'aquest "experiment". Recordeu que Tasta'l estarà obert fins al 15 de setembre.\nVinga, que comença a sortir el sol i avui diuen que la calor promet de debò.\nSi voleu venir ja sabeu on som.


Social TIC :: LaT, un laboratori de iniciatives tecnològiques per a la transformació social | portal comunitari del barri de La Mina\nQuè és LaT?\nLaT, el Laboratori de tecnopolítiques pel bé comú, és un centre de pensament i pràctiques crítiques sobre tecnologia, subjectivitat i societat. El laboratori vol ser un catalitzador de projectes i comunitats d’aprenentatge, recerca, desenvolupament i prototipat tecnològic orientats a la transformació social i el ben comú. És un projecte autònom que neix de la col·laboració de tres actors: TecnopoliticaBCN, ThoughtWorks Barcelona i Tecnopolitica.net/UOC. Som un grup de persones apassionades per les tecnologies i la transformació social.\nLaT es troba en el número 117 del Carrer de Roc Boronat, en la 8ª planta de l'edifici Mediàtic, al costat de la Superilla del Poblenou, un recent experiment d'ecologia urbana i espai públic. El laboratori està situat en una àrea promoguda com a districte motor de la innovació tecnològica i del coneixement a Barcelona. Poblenou és un barri amb una forta tradició associativa, amb gran arrelament de col·lectius makers, horts urbans i gran concentració de centres de recerca i formació amb un fort teixit empresarial tecnològic.\nA LaT volem ser un ateneu d'experimentació tecnopolítica que serveixi com a catalitzador de projectes i comunitats de recerca, desenvolupament, prototipat i acció orientats al bé comú. Treballem per ser un projecte de referència en la construcció de visions i pràctiques crítiques. Aspirem a construir un projecte resilient i sostenible a llarg termini. Per aconseguir-ho interpel·lem i orientem les nostres activitats a comunitats, col·lectius i persones apassionades per les tecnologies i la transformació social, de Barcelona i fora d’ella.\nCom treballa LaT per assolir els seus objectius?\nA dia d'avui tenim 5 eixos organitzatius a La T: coordinació, investigació, web, comunicació i producció.\nCoordinació: encarregada de supervisar la relació entre partners, facilitar els processos, donar autonomia als grups, supervisar tots els mecanismes de funcionament.\nInvestigació: orientada als continguts de la T, curatela dels projectes, anàlisi prèvia i posterior de les temàtiques.\nWeb: infraestructura web de La T, mailing list, wiki, pads, open source.\nComunicació: encarregada de la social media de la T, narrativa textual i audiovisual, relació amb mitjans.\nProducció: encarregada de la posada a punt dels esdeveniments, infraestructura, economia, transparència.\nQuins projectes està desenvolupant?\nFins avui, La T ha presentat 2 laboratoris: Ciberfeminismes i Make/Made in Poble Nou. Queda per presentar els altres dos: Virtual Reality Hub i Barcelona Futura. Aquests dos projectes es presentaran a la tornada de les vacances de l'estiu. Creiem que el seu impacte serà més gran si comptem amb tota la comunitat.\nMentre descanseu a l'estiu, estarem treballant en el que serà el rellançament del laboratori, a mitjans de setembre 2017. Aquest segon llançament portarà novetats i creiem que algunes us sorprendran gratament.\nCom podem participar-hi?\nEls dijous, a partir de les 18h30, ens trobaràs a LaT amb diferents activitats en una lògica informal, acollidora i unes birres per amenitzar. Els esdeveniments canviaran a cada setmana. Tenim conferències amb persones rellevants en els àmbits d'interès de la T. També tenim trobades amb un col·lectiu o diversos col·lectius, projectes o xarxes perquè presentin el seu treball i coneixements sobre temes específics. Comptem amb un seminari permanent d'investigació col·lectiva sobre ciències, tecnologies i transformació social.\nAlguns divendres, a partir de les 19h, es presenten els projectes que acull la T. La presentació dels projectes sol ser la part més teòrica dels mateixos. En la segona fase dels projectes, els laboratrios seran més interactius.\nPrimera sesió: 9 de Juny; segona sesió: octobre 2017.\nPassat, present, futur: un cicle per visibilitzar espais d'acció ciberfeminista i facilitar la diversitat de gènere en el camp tecnològic.\nMake/Made in Poble Nou\nPrimera sesió: 22 de Juny; segona sesió: novembre 2017\nMakers de barrio: vamos a pensar, diseñar y construir herramientas y dispositivos para el entorno urbano como bien común.\nL'Institut Escola La Mina, a les ones de Catalunya Ràdio\n"Com és viure a La Mina?", ens pregunta Catalunya Ràdio


QUI NO ES MOU NO CORRE PERILL DE CAURE | Arran La Plana\nCarta oberta d’Arran la Plana a l’Assemblea de Joves de Benlloch\nAmb motiu de la celebració del Feslloch a la població de la subcomarca del Pla de l’Arc, Benlloch, l’assemblea comarcal d’Arran la Plana ens vam ficar en contacte en l’organització del festival per tal de poder fer uns murals a la zona del camp de futbol que dóna a la zona càmping com porte fent l’Esquerra Indepentista en les darreres edicions del Feslloch. La resposta de l’organització va ser afirmativa sense entrar en detalls d’on podíem fer-los entenent que serien als murs on s’han fet sempre.\nAixí, ahir a la vesprada sis militants d’Arran la Plana ens vam desplaçar fins a Benlloch per tal de fer primer una exploració dels espais disponibles i la posterior realització de dos dels tres murals que havíem decidit fer finalment (un de temàtica feminista, un antifeixista i un independentista). De les dos parets que donaven al càmping on s’han fet els darrers anys els murals, una, enguany està parcialment coberta per una tanca que tapa inclús la meitat superior dels murals que hi havia d’altres anys. Aleshores sols quedava una paret disponible la qual està anegada per vegetació quasi a la totalitat, fins i tot en llocs on altres anys s’han fet murals, quedant així sols disponible una part del mur entre la cantonada i la porta de les dutxes del camp de futbol i uns tres espais més (entre pilar i pilar del mur) a l’altra banda de la porta a les dutxes del camp.\nEn aquestes zones disponibles per fer murals, evidentment, ja hi havien murals de l’any passat que havien estat pintats sobre altres. Estos eren, un d’Arran i SEPC, un grafisme sense signar, i dos fets per l’Assemblea de Joves de Benlloch per a les Festes Braves de l’estiu passat signat com “Braves 2015” col·lectiu el qual va fer aquests murals amb motiu de la seua creació l’any passat, fet que vam conéixer en arribar a casa anit. Aleshores, vam decidir que faríem un, amb fons groc, damunt del d’Arran i SEPC del Feslloch passat, i dos, amb fons blanc, damunt dels altres murs que quedaven, escollint tapar aquells murals que per les seues característiques menys transparentarien que justament van resultar ser els de les Festes Braves. Ens vam disposar a fer, doncs, els que requerien fons blancs i deixant per a hui el del fons groc.\nAl arribar a casa, com hem dit, ens van avisar de la problemàtica i ens vam disculpar immediatament ficant-nos a disposició de l’Assemblea de Joves de Benlloch per al que fera falta tot entenent que el valor sentimental que tenien estos murals tapats ere irreemplaçable. Amb aquesta Carta Oberta tornem a reiterar les nostres disculpes, sense més excuses que l’exposició dels fets, i tornant a insistir en la nostra voluntat de col·laboració amb l’assemblea de les Festes Braves per al que calgue, tant per a repintar les parets de blanc novament un cop passat el Feslloch, com per a prestar ajuda en tot el que sigue necessari de cara a les festes majors de Benlloch del pròxim 15 d’agost. Així mateix anul·lem la realització de la resta de murals previstos per hui.\nARRAN LA PLANA\n← Centenars de persones al míting d’#aLaValenciana\nVÍDEO-RESUM DEL MURAL “TRES VOLTES REBEL” – BENLLOCH 2016 →


El PSOE recorre davant el TC la indemnització per Castor\nEl PSOE ha acudit aquest divendres a la seu del Tribunal Constitucional (TC) per presentar un recurs contra el Reial decret-llei 13/2014 pel qual s'estableixen, entre altres coses, mesures "urgents" per compensar la inversió de l'empresa ESCAL UGS, S.L. per la paralització del projecte de magatzem gasístico Castor enfront de la costa de Castelló i Tarragona.\nSegons el parer dels socialistes, com a conseqüència del decret, "se li ha pagat a una empresa 1.300 milions d'euros sense intentar saber què havia passat realment", segons ha explicat als mitjans el secretari general del secretari de Reformes Democràtiques del PSOE i secretari general del PSPV, Ximo Puig. A més, el portaveu del partit al Congrés, Antonio Hernando, ha assegurat que l'Executiu "s'ha tret de la màniga" la quantitat i "ni ha mirat la factura".\nEl text presentat per la formació apunta que fins a sis articles del Decreto-llei (els sis primers) "excedeixen àmpliament, en el seu contingut regulatori, el marc i els criteris constitucionals establerts per la jurisprudència del TC" en matèria de "adequació constitucional de les lleis singulars". A més, considera que la norma aprovada per l'Executiu afecta a principis i drets fonamentals de l'ordre constitucional com són el principi d'igualtat, el principi d'interdicció de l'arbitrarietat dels poders públics, la tutela judicial efectiva i els drets dels consumidors i usuaris.\nEls responsables de presentar el recurs han lamentat que, al seu judici, el decret-llei defensa "un interès particular en lloc d'un interès general". De fet, el recurs que han presentat denuncia l'aparent "renúncia" del Govern a "imputar al concessionari qualsevol responsabilitat en el succeït en l'emmagatzematge i la seva posada en servei".\nEls socialistes reconeixen que "sembla que amb la informació disponible es pot descartar el dol" però arguyen que atès que "la instal·lació no s'ha arribat a lliurar en condicions d'operació i que, per molt que es tracti d'un projecte planificat per una concessionària de l'Estat, i amb retribució regulada i reconeguda, el sistema concesional no hauria de, almenys inicialment, implicar que el concessionari no assumeix risc algun en l'operació".\nCOST EXTRA EN LES FACTURES\nA més, lamenten que, segons han indicat, el cost de les compensacions es traduirà en un cost extra en les factures del gas dels consumidors que tindrà efecte fins a dins de 30 anys (a partir de 2016) i qüestionen si "no hagués estat desgavellat haver plantejat un esquema de repartiment del cost entre el concessionari i els consumidors més equilibrat". A aquest cost caldrà afegir a més "altres partides encara indeterminades" que es derivaran del cost que suposi mantenir el magatzem en estat d'hibernació i, en cas que s'adopti la decisió de desmantellar-ho, la despesa corresponent a l'operació, segons explica el document.\nEn aquest sentit, han criticat també que es descarti finançar la compensació mitjançant Deute Públic en lloc d'a través de finançament als mercats i estima que l'alternativa adoptada pel Govern suposarà "un sobrecoste de gairebé 200 milions d'euros". Finalment, critica que la decisió de mantenir el magatzem en estat d'hibernació no soluciona la "complexa situació tècnica existent" sinó que la posterga.\nEn conjunt, els socialistes creuen que en el procés d'aprovació del Decreto-llei "ha faltat transparència i publicitat" sobre els informes disponibles sobre el projecte i de les fallades sísmiques presumptament causats des de l'inici dels treballs relatius a l'emmagatzematge de gas, així com el cost total de l'operació.


Per què mai no escolteu Phoebe Cates - Pel·lícules | Febrer 2021\nPer què mai no escolteu Phoebe Cates\nPer Brian Boone/11 d'agost de 2017 6:40 am EDT/Actualitzat: 10 d’octubre de 2017 14:06 EDT\nPhoebe Cates va ser una de les grans estrelles adolescents dels anys vuitanta. Després de debutar a la gran pantalla a la secció Llacuna Blava knockoff Paradís, va protagonitzar una sèrie de pel·lícules dels cinquanta anys dels anys 80, incloses Temps ràpids a Ridgemont High, Private School, i Gremlins. Semblava que Cates estava aquí per quedar-se fins a mitjans dels anys 90, quan ella només va desaparèixer ... Aquí és on va anar Phoebe Cates i per què va deixar Hollywood enrere.\nElla volia centrar-se en la cria dels seus fills\nPoc després del seu paper innovador a Temps ràpids a Ridgemont High, Cates va fer una audició per a rols més adults, inclòs Chloe al clàssic Baby Boomer The Big Chill. Ella no va obtenir el paper (va anar a Meg Tilly), però va arribar a conèixer una de les estrelles de la pel·lícula, Kevin Kline. Hi va haver grans focs artificials, i els dos es van datar anys abans casant-se el 1989. El 1991, Cates i Kline van tenir el seu primer fill junts, un fill que es deia Owen i tres anys després van tenir una filla, Greta. Com molts pares, Cates va decidir que preferia centrar-se a criar una família per exercir una carrera a temps complet fora de casa.\nNo trobava cap paper que li interessés\nCates no es va retirar del tot. El seu darrer paper principal va ser a la pel·lícula independent del 2001 La Festa d'Aniversari. Ho va fer en favor de la directora, Jennifer Jason Leigh, una de les seves millors amigues des que les dues van jugar com a intèrprets Temps ràpids a Ridgemont High. (El marit i els fills de Cates també apareixen a la pel·lícula.) The Festa El paper, però, és un dels petits projectes que Cates ha considerat digne del seu temps. Ella i Kline van arribar a un acord que un cop van tenir fills alterna els seus horaris: un d’ells funcionaria mentre l’altre es quedaria a casa amb els nens. Però, sempre que era el seu torn, els projectes que se li van oferir no semblen justificar sortir de casa durant setmanes o mesos alhora, així que els va rebutjar.\nDes que La Festa d'Aniversari, Cates ha actuat en un projecte més, i ha estat una mica nostàlgic. Ella va tornar a repetir el seu paper (només en veu) de Kate Beringer, el seu personatge de la Gremlins pel·lícules, per al videojoc Dimensions LEGO.\nLes seves pel·lícules no anaven bé\nPer molt que trobem a faltar avui, la pel·lícula Cates va protagonitzar el final dels seus anys de treball no eren exactament taquilles. Tot i ser la tan esperada seqüela d’una pel·lícula molt popular, Gremlins 2: el nou lot El 1990 va obtenir una decepció relativament decebedora de 41 milions de dòlars el 1990. Drop Dead Fred va fer 13 milions de dòlars quan va arribar als cinemes l'any següent, i la seva gran pel·lícula important, la comèdia peculiar de 1994 Princess Caraboo, va obtenir només 2,9 milions de dòlars durant una decebedora representació teatral.\nEs dedica molt a la tasca de beneficència\nEl fill de Cates, Owen, té diabetis juvenil (també anomenada tipus 1). Des que ha vist els seus efectes de primera mà, ha dedicat molt temps, esforços i diners a la recaptació de fons per trobar una cura per a la malaltia metabòlica, que afecta més d’un milió d’americans. Entre les organitzacions que recolza Cates hi ha la Juvenile Diabetes Research Foundation, que aporta beneficis com Rock the Cure i Ball Promesa recaptar diners per a la investigació.\nHa trobat una nova trucada\nKline se centra avui en el treball escènic i la seva presència al circuit de teatre de Nova York permet que ell i Cates visquin al fantàstic Upper East Side de Manhattan, que també és on Cates ha operat una boutique de luxe, anomenada. Arbre blau, des del 2005. La botiga va començar a vendre joguines de disseny cars, però s’ha ampliat per incloure roba, articles per a la llar i aliments especialitzats. 'Sempre he volgut tenir una botiga general', va dir EUA Avui el 2006. 'Si hagués pogut tenir una cabina fotogràfica i vengués caramels, hauria.'\npel·lícula de vídua i negre\nEncara assisteix a esdeveniments del sector\nCates no ha donat l’esquena totalment a la indústria de l’entreteniment. El seu marit Kevin Kline ha estat descobert a la catifa vermella dels grans esdeveniments. Per exemple, Cates va assistir als Premis Tony 2017, on Kline va guanyar per a la millor interpretació d'un actor amb paper principal en una peça de teatre Rialles presents. Cates també participa en reunions i retrospectives; el 2015 va assistir a un esdeveniment a l'Anthody Film Archives en honor a Dick Miller, la seva co-estrella a Gremlins. Cates, Miller i Zack Galligan també van participar en una Q&A. Cates va parlar de com encara està orgullosa dels efectes pràctics emprats en aquesta Gremlins Les pel·lícules que prefereix en les actuacions actuals dirigides per CGI, lamentant: 'Les pel·lícules ja no es fan així'.\nCada pel·lícula de Daniel Day-Lewis es va classificar en el pitjor dels millors\nCom sembla el repartiment de My Cousin Vinny avui\nEl veritable motiu que Futurama va ser cancel·lat\nEls personatges més poderosos de Seven Deadly Sins van ser classificats\nThat’s What's Up: La pujada lleugerament improbable de Squirrel Girl\nEls millors programes de televisió de la darrera dècada\nSèrie de Dark Shadows a les obres\nLa veritat incontestable de Jackass\nnova pel·lícula del diable d’atreviment\nla casa de paper actors


Reagrupament-UMP - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n1977 (RPC), 1978 (RPCR), 2004\n13 diputats al Congrés de Nova Caledònia\nFou fundat el 1977 per Jacques Lafleur amb el nom de Reagrupament per la Caledònia (Rassemblement pour la Calédonia), i quan, sota els auspicis de Jacques Chirac es va integrar amb el RPR de Nova Caledònia dirigit per Dick Ukeiwé adoptà el nom de Reagrupament per Caledònia dins la República (Rassemblement pour la Calédonie dans la République). La seva intenció és aplegar totes les forces contràries a la independència de la República Kanak.\nAmb la signatura de l'Acord de Nouméa, que preveu un referèndum sobre la independència entre 2012 i 2017, accepta la idea que el territori es pugui independitzar, però lluita fermament perquè els resultats d'aquests referèndums siguin els manteniment de Nova Caledònia dins de la República Francesa.\nAfiliat al Reagrupament per la República fins al 2002, el RPCR es va ajuntar amb la Unió pel Moviment Popular i va passar a anomenar-se Reagrupament-UMP. Va perdre les eleccions provincials de 9 de maig de 2004, però ha guanyat les eleccions provincials de 10 de maig de 2009, però, sense obtenir la majoria absoluta.\nDiverses tendències de la dreta tradicional estan representades dins del partit: chiraquians (Jacques Lafleur, Simon Loueckhote, Dick Ukeiwé, personalitats que ja no formen part de la vida política o que han deixat el RPCR per al nou partit de Jacques Lafleur, Reagrupament per la Caledònia) sarkozistes (Pierre Frogier, Marianne Devaux), liberals (Jean Lèques, Pierre Maresca) ...\nA les eleccions legislatives de 2007 va aconseguir els dos diputats que li corresponien a Nova Caledònia, Gaël Yanno i Pierre Frogier. Dick Ukeiwé fou escollit diputat dins les llistes de RPR-UDF a les eleccions al Parlament Europeu de 1989, el primer canac a aconseguir-lo. Tot i això, el 1993 deixà el partit per a fundar el Moviment dels Caledonians Lliures i el seu escó fou ocupat a les eleccions al Parlament Europeu de 1994 per Dominique Baudis. A les eleccions al Parlament Europeu de 2009 hi fou escollit per l'UMP Maurice Ponga.\nDesprés de les eleccions provincials de Nova Caledònia de 2009 té 13 escons de 54 al Congrés de Nova Caledònia, 15 de 40 a l'Assemblea de la Província del Sud i 1 de 22 a l'Assemblea de la Província del Nord. Després de les eleccions municipals de 2008 governa a sis municipis de la Província del Sud:\nBoulouparis: Alain Lazare (12 regidors de 19)\nDumbéa: Georges Naturel (29 regidors de 34)\nFarino: Ghislaine Arlie (5 regidors d'11)\nÎle des Pins: Hilarion Vendégou (7 regidors de 19)\nMont-Dore: Éric Gay (28 regidors de 35)\nNouméa: Jean Lèques (40 regidors de 53)\nRassemblement UMP, web oficial\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Reagrupament-UMP&oldid=17914063»


Estudien prohibir el pas de camions per la N-240 | Lleida.com NOTÍCIES\nEstudien prohibir el pas de camions per la N-240\nImatge d'arxiu d'un peatge.\nEl conseller de Territori i Sostenibilitat, Santi Vila, va avançar dilluns, a Girona, que el departament que dirigeix estudia prohibir el pas de camions per la N-240 entre Montblanc i Lleida per la seua alta perillositat i desviar el trànsit pesant per l'autopista AP-2. Vila, que fa dos setmanes va anunciar, en una visita a Sort, que negocia amb Foment l'alliberament del peatge de l'autopista en aquest tram, va assenyalar que la Generalitat podria aplicar a Lleida el model que ha adoptat a la carretera N-II a Girona. Des del mes d'abril, els camions no poden passar pel tram de la N-II de Girona, també altament perillós, i són desviats, en aquest cas, per l'AP-7.\nGovern central i Generalitat van arribar a un acord amb la concessionària Abertis per bonificar el peatge que han de pagar els camions amb rebaixes del 35 al 50%, segons els casos. Vila es va mostrar molt satisfet amb el funcionament de la prohibició a la N-II a Girona i va dir que el primer mes, l'autopista havia registrat el pas de fins a 100.000 vehicles pesants més. Actualment, els camions paguen 23,35 euros de peatge entre Lleida i Tarragona i 9,95 euros al tram entre Lleida i Montblanc.\nLa mesura que estudia la conselleria, paral·lela a la negociació per alliberar el peatge de l'autopista, es podria aplicar en dos de les vies actualment amb més alta sinistralitat, la N-240 a Lleida i la N-340 a Tarragona.\nL'alliberament del peatge és la mesura més defensada en els últims anys per les entitats locals i les associacions tant de Tarragona com de Lleida per reduir la perillositat. Des del 2010 hi ha hagut a la N-240 entre les Borges Blanques i Lleida 17 víctimes mortals en accident. L'últim sinistre es va registrar al setembre a l'altura de les Borges i va causar la mort de dos veïns de Lleida, cosa que va encendre encara més les reivindicacions dels alcaldes.\nD'altra banda, l'autovia entre Tarragona i Lleida (A-27) només compta amb 7,8 quilòmetres construïts entre Tarragona i el Morell.


La Conselleria de Salut ha informat que hi ha sis casos menys hospitalitzats que dijous, tot i que s'ha notificat un nou ingrés a Unitats de Cures Intensives\n2 min. Palma 25/09/2020 12:50\nLa Conselleria de Salut ha informat aquest divendres que en les darreres 24 hores s'han detectat 139 PCR positives en coronavirus més, una menys que dijous. A més, ha comunicat una nova mort a les Illes per covid-19 d'una persona resident a un centre per a gent gran, DomusVi Capdepera. El total de defuncions és de 294 i, en concret, a les residències, de 140.\nEl nombre de casos actius a l'Arxipèlag se situa en 2.738, xifra que suposa un increment de 47 persones respecte de dijous. El nombre de casos notificats al Ministeri de Sanitat ha estat aquest divendres de 154 i, per tant, l'acumulat puja a 13.414. Pel que fa al nombre de persones que han superat la malaltia, Salut ha informat que ja són 10.382, 106 més en les darreres hores.\nAixí mateix, Salut ha comptabilitzat sis casos menys hospitalitzats que dijous, tot i que hi ha hagut un nou ingrés a Unitats de Cures Intensives (UCI) entre ahir i avui. Per altra banda, s'han sumat fins a 19 altes hospitalàries i 350 d'Atenció Primària.\nLes persones que, a hores d’ara, estan hospitalitzades són 255 al conjunt de les Balears: 210 a Mallorca i 48 a Eivissa. Atenció Primària, pel seu costat, atén a domicili 4.631 persones: 3.816 a Mallorca, 761 a Eivissa, 35 a Menorca i 19 a Formentera. Quant als llits d’UCI ocupats, aquest divendres n’hi ha 61 a Mallorca, 7 a Eivissa i cap a Menorca i Formentera.\nLa situació a les residències és una mica millor respecte de dijous, tot i que Salut ha notificat un nou mort a la de DomusVi Capdepera. Mentre que ahir els usuaris actius eren 217, aquest divendres la xifra ha davallat a 183. Al mateix temps, els interns ingressats a l'hospital han passat de 113 ahir a 107 avui. Els professionals d'aquests centres que tenen el contagi actiu també han baixat de 79 a 71.\nEls veïns de la zona Son Gotleu podran tornar a sortir dels barris amb restriccions


Els dotze treballs d’Hèrcules - Cultura I Entreteniment\n? El més gran dels herois grecs\nA la mitologia grega, les històries poden ser trencades per les generacions d’herois. En cada generació, normalment hi ha un rei o un heroi que és el més gran entre els seus companys. A la primera generació hi va haver Perseu, fill de Zeus i fundador de la principal ciutat de Micenes. Després de Perseu va ser Teseu, fill de Posidó i rei d'Atenes. Després hi ha Hèracles, besnét de Perseu i fill de Zeus.\nHèracles, (també Hèracles, o Hèrcules als romans) apareix en innombrables mites de la mitologia grega. A diferència de la majoria dels semidéus, Hèracles va ser finalment elevat a la divinitat. Moltes de les grans famílies de Grècia i Roma van remuntar la seva ascendència a Hèracles.\nEl més famós de tots els seus mites són els dotze treballs. En un atac de bogeria, Hèracles va matar la seva dona Megara. Va preguntar a l'Oracle d'Apol·lo a Delfos com podia expiar. Li van dir que viatgés a Tiryns i fes les tasques que li va demanar el rei Euristeu (el seu cosí a través de la seva mare mortal). Durant dotze anys, va viatjar per tot arreu per completar aquestes tasques increïbles. NOTA: Atès que diferents poetes grecs antics van explicar els seus propis treballs d’Hèrcules, alguns detalls poden variar.\nUn: matar el lleó Nemeu\nLa primera tasca va ser viatjar a Nemea i matar el lleó Nemean, una ferotge bèstia que aterrava el camp. Aquest monstre de lleó que tenia una pell era tan dur que cap fletxa no la podia perforar. Hèracles va sorprendre la bèstia amb el seu bastó de fusta d’olivera i després la va escanyar amb les mans nues. Atena el va instar a pelar el lleó, utilitzant les pròpies urpes afilades del lleó, i sempre va portar la pell.\nDos: Mata l’Hidra Lernaean\nLa malvada Hydra, com una serp, tenia nou caps. Si un es feia mal, en creixerien dos al seu lloc. Però Hèracles va tallar ràpidament els caps, mentre que el seu auriga, Iolaus, va segellar les ferides amb una torxa. Hèracles va fer que les seves fletxes fossin verinoses submergint-les a la sang de l’Hidra.\nmostra’m el mapa dels estats units\nTres: Capturar el Ceryneian Hind\nLa deessa Artemisa estimava i protegia aquest tossut cérvol petit, que tenia banyes d’or. Hèracles va trobar un repte capturar la delicada cervana sense fer-li mal (i enfadar Artemisa). Després d’haver seguit les cries durant tot un any, se les va endur amb seguretat.\nQuatre: captura el senglar eryanthià\nLa gent del mont Erymanthus vivia amb por d’aquest animal mortal. Hèracles va perseguir el senglar pujant per la muntanya i convertint-se en un ram de neu. Després la va agafar en una xarxa i la va portar al rei de Tiryns, que tenia tanta por de la bèstia que es va amagar en un enorme pot de bronze.\nCinc: netejar els estables d'Augean\nMilers de vaques vivien en aquestes estables del rei Augeas. Feia 30 anys que no havien estat netejats, però es va dir a Hèracles que els netegés completament en un sol dia. Per fer-ho, va fer doblar dos rius perquè desembocessin a les estables, escombrant les brutícies.\nNova York en un mapa\nSis: Mata els ocells estimpalians\nAquests ocells assassins vivien al voltant del llac Stymphalos. Les seves urpes i becs eren nítids com el metall i les seves plomes volaven com dards. Hèracles els va espantar dels seus nius amb un sonall i els va matar amb les fletxes verinoses que havia fet de la sang de l'Hidra.\nSet: Captura el toro de Creta\nEs va dir que aquest toro salvatge, guardat pel rei Minos de Creta, era boig i respirava foc. Hèracles va lluitar contra la terra la bèstia boja i la va portar de nou al rei Euristeu. Malauradament, el rei el va alliberar i va recórrer Grècia, causant terror allà on anava.\nVuit: captura els cavalls de Diomedes\nEl rei Diomedes, líder dels Bistones, alimentava els seus cavalls sanguinaris de carn humana. Hèracles i els seus homes van lluitar i van matar el rei Diomedes i van alimentar el rei amb els seus cavalls que menjaven homes. Això va fer domesticar els cavalls, de manera que Hèracles va ser capaç de conduir-los al rei Euristeu.\nNou: agafa la Cinta de Hipòlita, reina de les amazones\nHèracles va anar a la terra de les amazones, on la reina Hipòlita (o Hipòlita) el va donar la benvinguda i va acordar donar-li el cinturó per a la filla d'Euristeu. Però Hera va difondre el rumor que Hèracles venia com a enemic. Al final va haver de conquerir les amazones i robar el cinturó daurat.\nDeu: captura el bestiar de Geryon\nGeryon, un monstre alat amb tres cossos humans, tenia un ramat de bells bovins vermells. Va custodiar el seu preuat ramat amb l'ajuda d'un gegant i un gos cruel de dos caps. Hèracles va matar Geryon, el gegant i el gos i van portar el bestiar al rei Euristeu.\nOnze: pren les pomes daurades de les Hespèrides\nLes Hespèrides eren nimfes. Al seu jardí creixien pomes daurades protegides per Ladon , un drac amb cent caps. Hèracles va negociar amb Atlas, que va mantenir la terra. Hèracles va espatllar la terra mentre Atlas, el pare de les nimfes, va buscar les pomes d'Erytheia.\nDotze: captura Cerberus\nHèracles va rebre l'ordre de capturar Cerberus, el gos guardià de tres caps de l'inframón, sense utilitzar armes. Hèracles va lluitar pels caps salvatges del gos i va acceptar anar amb ell al rei Euristeu. Cerber va ser retornat aviat il·lès a l'Hades.\nHerois en la mitologia grega Mitologia: déus, deesses, muses, monstres Monstres en la mitologia grega .com / ipa / 0/8/8/2/0/7 / A0882073.html\nNoms De Mascotes Populars Top 10 De Les Cançons Més Reproduïdes Del 2009 Top 10 De Les Cançons Més Reproduïdes Del 2010 Cites Memorables De Muhammad Ali Avions Privats: Piper Cub\n1 1/4 tassa\npaïsos i regions d’Amèrica del Sud\nés Iran Orient Mitjà\nnombres primers superiors a 200\npoblació per estats


5ª edició de les Jornades “Visions d’Amèrica Llatina, recursos naturals: riquesa o espoliació?” | Xarxanet - Entitats i voluntaris de Catalunya per un món millor\n5ª edició de les Jornades “Visions d’Amèrica Llatina, recursos naturals: riquesa o espoliació?” Inici » Internacional » 5ª edició de les Jornades “Visions d’Amèrica Llatina, recursos naturals: riquesa o espoliació?” Cartell de les jornades\nEl Centre de Cooperació al Desenvolupament de la Universitat Rovira i Virgili (URV Solidària) organitza la cinquena edició d’aquestes jornades que pretenen mostrar diferents enfocaments sobre la realitat de l’Amèrica Llatina, des de la colonització fins al moment actual.\nTweet Bookmark/Search this post with 07/02/2011 - 10:11\nEntitat redactora: Fundació Autònoma Solidaria\nEntitats relacionades: Centre de Cooperació al Desenvolupament "URV Solidària"\nCentre de Cooperació Internacional de la Universitat de Lleida\nOficina de Cooperació per al Desenvolupament de la Universitat de Girona\nComitè Òscar Romero\nAgència Catalana de Cooperació per al Desenvolupament\nEn aquesta 5ª edició es repassaran els orígens del subdesenvolupament d’Amèrica Llatina, així com les polítiques que s’estan duent a terme en aquest moment. També es parlarà sobre la situació dels drets humans i es debatran els nous plans i estratègies econòmiques.\nAquestes jornades constaran de quatre sessions repartides entre els dies 16 i 23 de febrer, en horaris de les 9:30 a les 13:30 o de les 16 a les 20 hores. Les sessions es faran a la Sala de Graus del Campus Catalunya de la URV i seran les següents:\nAigua i governança al Sud, el dret humà a l’aigua. Natalia Uribe, psicòloga i antropòloga social i cultural responsable del programa “Agua i desarrollo” d’UNESCO Etxea. El dia 16 pel matí.\nEmpreses extractores, dependència energètica i deute ecològic. Iñaki Barcena, Director del Departament de Ciència Política i de l’Administració i professor de Ciència Política de la Universitat del País Basc. El dia 16 per la tarda.\nAccés a recursos genètics i distribució de beneficis. El cas de la biopirateria. Jorge Cabrera, jurista expert en legislació ambiental i assessor del “Instituto Nacional de Biodiversidad” (Costa Rica). El dia 23 al matí.\nEls moviments forçats de població per causes ambientals a Amèrica Llatina. Oliver Klein, politòleg i professor de Ciència Política a la URV. El dia 23 a la tarda.\nEl període d’inscripció pels alumnes de la URV es del 31 de gener al 15 de febrer per intranet. Es podran reconèixer fins a 2 crèdits de lliure elecció si es paguen 40 euros, en el cas de no voler reconeixement les jornades tindran un cost de 30 euros.\nNotícia > Comunitari Recursos pedagògics per escampar la pau i els drets humans arreu del món\nLa Llum de la Pau de Betlem, un projecte internacional amb una llarga tradició, arriba de nou a casa nostra i ens convida a posar-nos “Drets per la pau”. Notícia > Comunitari Suport Associatiu: 25 anys al costat de les entitats\nSuport Associatiu fa anys i ho comença a celebrar a la seva jornada anual, on participaran, entre d'altres, l'Assemblea Nacional Catalana, el Club muntanyenc Sant Cugat i la Fundació d'atenció a persones dependents.


Riberaonline: Obertes les inscripcions als nous cursos formatius del Ribera d'Ebre VIVA per a aturats del 2017\nObertes les inscripcions als nous cursos formatius del Ribera d'Ebre VIVA per a aturats del 2017\nRibera d'Ebre VIVA ha preparat, per aquest 2017, tres noves càpsules formatives dirigides a persones aturades i que formin part del Dispositiu d'Inserció Sociolaboral Ribera d'Ebre VIVA, de forma que segueixin un itinerari personalitzat per trobar una feina adequada a la seva formació i les seves necessitats. Gràcies als cursos, a més, podran treballar les seves competències transversals i reforçar el teu perfil professional, a més de preparar-se tenint en compte les necessitats de l'empresariat de la comarca. Una formació que consta d'una part teòrica i una de pràctica, a més d'oferir la possibilitat de pràctiques no laborals en empreses de la Ribera d'Ebre.\nEls cursos que s'han organitzat per enguany han tingut en compte els perfils més demandats pels empresaris de la comarca i també pels mateixos usuaris en les anteriors edicions.\nD'una banda, d'abril a juliol tindrà lloc el curs d'ajudant de cuina i rebosteria de 250 hores, en el qual, entre altres, s'ensenyarà als alumnes elaboracions bàsiques de cuina i rebosteria o manipulació d'aliments. A més, les persones que el realitzin tindran l'oportunitat de fer 40 hores de pràctiques no laborals en una empresa riberenca.\nD'altra banda, els mesos de maig i juny es farà el curs de dependent/a, de 120 hores, i on s'impartiran tècniques de venda, aparadorisme, reposició de producte o sistema de cobrament. També es faran visites a empreses, per aproximar els usuaris a l'entorn laboral i conèixer de primera mà la situació del sector a la comarca, que s'ha posat les piles aquest passat 2016 gràcies a la Taula Comarcal de Comerç que, per exemple, ja ha creat la marca unitària Pobles Vius pels establiments riberencs.\nFinalment, al setembre i octubre es realitzarà el curs de mosso/a de magatzem, de 120 hores. Entre altres aspectes es tractaran competències com activitats auxiliars de magatzem, preparació de comandes o conducció de carretons elevadors, a més de fer també visites a empreses.\nAquestes dues últimes càpsules han doblat el nombre d'hores que oferien l'any passat, de manera que els usuaris les puguin acabar amb una formació més completa i adequada a la demanda del mercat laboral.


Torna el temps de les crispetes: així és com comenceu\nHan passat gairebé cinc anys des que el servei de streaming Popcorn Time va deixar d'existir. Aleshores podies reproduir gairebé totes les pel·lícules i sèries de forma gratuïta. Popcorn Time era fàcil d'utilitzar i molt popular, però sobretot molt il·legal. Tot i això, Popcorn Time està tornant.\nTot i que hi ha moltes maneres il·legals de veure pel·lícules de forma gratuïta que acaben d'arribar als cinemes o que no es poden trobar als serveis de transmissió legals, Popcorn Time sempre ha estat molt popular per la seva facilitat d'ús i la seva interfície simplificada. No és per res que el servei de streaming sovint s'anomena Netflix il·legal.\nEl coronavirus ha deixat moltes persones a casa i els desenvolupadors de Popcorn Time volen aprofitar aquest moment per rellançar el servei de streaming. "L'amor en els temps de Corona, la versió 0.4 ja està disponible", diu el compte de Twitter del servei de streaming.\nEn els últims dies s'ha llançat una nova versió i Popcorn Time funciona com de costum. L'aplicació encara és d'ús gratuït i continua fomentant l'ús de VPN per evitar que el vostre ISP descobreixi les vostres pràctiques de reproducció il·legals.\nUn cop més, l'aplicació inclou les últimes pel·lícules i sèries, com ara Star Wars: The Rise of Skywalker, Joker, Sonic the Hedgehog, així com sèries com Westworld, Better Call Saul, Futurama i centenars d'altres programes.\nAixí que Popcorn Time encara és tan il·legal com fa anys. A més, en els darrers anys s'han afegit molts nous serveis legals, com ara Disney+, Amazon Prime Video i Videoland, que ha suposat un augment enorme de l'oferta de pel·lícules i sèries. I amb això, la demanda d'un servei com Popcorn Time probablement ha disminuït una mica.\nTanmateix, si encara voleu començar amb el servei de transmissió (versió beta del), podeu navegar a popcorntime.app al vostre navegador. Premeu el botó gran Descarrega Popcorn Time 4.0 i l'aplicació es baixarà immediatament. El servei està disponible per a Windows, macOS, Linux, iOS i Android.\nDesprés de descarregar el fitxer, podeu passar per l'assistent d'instal·lació per instal·lar el servei de reproducció en temps real al vostre sistema. Això trigarà uns minuts.\nA continuació, inicieu l'aplicació. En un sistema Windows, probablement rebràs un missatge que el Firewall de Windows Defender ha desactivat algunes parts de l'aplicació. A continuació, feu clic a Permet l'accés per utilitzar Popcorn Time. Accepteu les condicions d'ús del servei de reproducció en temps real i podreu accedir directament a moltes pel·lícules i sèries.\nSi esteu sonant en una pel·lícula o sèrie, podeu ajustar la qualitat de la imatge i afegir subtítols sempre que sigui possible. També és possible configurar l'idioma de l'àudio.\nA propi risc\nA la part superior dreta de l'aplicació, podeu prémer el pany vermell intermitent per crear un compte VPN. Si utilitzeu aquest servei il·legal, es recomana utilitzar sempre una VPN perquè no es pugui rastrejar la vostra adreça IP. Si descarregueu o distribuïu molt contingut il·legal, hi pot haver sancions considerables. Per tant, l'ús d'aquests serveis il·legals és totalment sota el vostre propi risc.


La policia deté tres persones per violència domèstica\nEls agents també van arrestar un home per superar la taxa d'alcoholèmia i donar positiu en cànnabis\nLa policia va detenir 18 persones durant la setmana passada\nActualitzada 23/04/2018 a les 13:07\nLa policia va detenir ahir un jove de 25 anys i una dona de 19 anys acusats d'un delicte contra la integritat física en l'àmbit domèstic. La parella va tenir una forta discussió a la via pública i es van agredir mútuament, segons el balanç setmanal d'intervencions. També van detenir un jove resident temporal a La Massana pel mateix delicte. L'acusat hauria agredit i causat lesions a la seva parella després d'una discussió.\nEls agents van arrestar un home de 42 anys amb una taxa de 2,18 grams per litre de sang i a un home resident de 29 anys per donar positiu per alcohol amb una taxa de 2,60 g/l i també en cànnabis. El detingut va patir un accident i va resultar ferit.\nPel que fa als delictes contra la salut pública, la policia va detenir dos joves a la frontera del riu Runer que accedien al Principat en un turisme particular. Un d'ells per possessió de 0,7 grams d'speed i 6,7 grams d'haixix. L'altre va ser interceptat amb 2 grams d'speed, 4,6 grams d'haixix i 60,7 grams de bolets al·lucinògens.\nI per omissió del deure de socors, no detenen a ningú?\nQue ella agredeixi a ell també es considera violència de gènere?


La carpa gegant va ser tot un èxit i repetirà el pròxim any - Diari de Terrassa\nSopar de Germanor, a la carpa gegant. Miquel Badia\nLa carpa gegant va ser tot un èxit i repetirà el pròxim any\nA. Losada 03.09.2019 | 04:00\nLa carpa gegant que es va muntar entre l'avinguda del Mas Sot i el carrer de Sant Joan, una de les principals novetats d'aquesta edició de la festa major de Matadepera, va ser un èxit rotund. La carpa, de 1.400 metres quadrats, va acollir la majoria d'activitats del programa, entre elles les més multitudinàries, com ara el Sopar de Germanor, amb 2.300 participants (mai s'havia arribat a aquesta xifra); el concert del grup Els Catarres, que va deixar l'espai petit; part de la celebració del 35è aniversari de l'agermanament de la localitat austríaca de Mariapfarr amb el municipi (el sopar i el concert, mentre que l'acte oficial es va ver a la plaça de l'Ajuntament); o l'actuació del Mag Lari, que va ser seguida per unes 600 persones.\nTambé va ser multitudinària (potser massa) la Festa Jove de dissabte a la nit a la plaça de l'Ajuntament, fins al punt que els joves van ocupar també els carrers adjacents.\nDonat l'èxit de la carpa gegant (feia 70 metros de llargada per 20 d'amplada), molt probablement l'experiència es tornarà a repetir el pròxim any. Almenys, així ho va confirmar ahir la regidora de Festes, Carme Querol, qui va declarar que "estem molt contents" de com ha funcionat i va afegir que de cara a la pròxima edició es millorarà la carpa, posant-hi parquet a terra perquè no s'aixequi pols, com ha passat aquest cop.\n"Tot ha anat molt bé i hi ha hagut molta afluència de públic, de fet, més del que havíem previst inicialment", va explicar ahir Querol en fer balanç de les festes.\nLa celebració del 35è aniversari de l'agermanament entre Matadepera i Mariapfarr va ser especialment "emotiu i entranyable", va dir Querol, una activitat que va comptar amb tots els alcaldes que ha tingut el municipi des del 1984 (a excepció de Lluís Iribarren, que és mort).\nTambé en van fer a la carpa gegant el tradicional Tastets de les Entitats: el concert de la Banda de Mariapfarr i la Banda de Matadepera (dins de la commemoració de l'agermanament); el concert de reggae per a nens del grup The Peneguins; o la cantada d'havaneres dels grups Mariners de Riera i Port Bou, ahir al vespre.\nD'entre les més de 80 activitats programades també va haver-hi espai per a la cultura popular, com les sardanes, amb la cobla Contemporània, la cercavila o la plantada de gegants. Les activitats esportives també van tenir un protagonisme important, amb la Cursa popular com a principal exponent, a més d'altres iniciatives dirigides al públic infantil i juvenil que són tot un clàssic a les festes.\nL'activitat "Anem a fer un tomb", que proposa una excursió pels voltants del municipi, es va portar a terme dissabte al matí i diumenge a la tarda. En la mateixa línia, aquest dijous a les 21.30 h es passarà un audiovisual al Casal de Cultura titulat "Camí ignasià en BTT".\nCom a punt negatiu, cal destacar la suposada agressió que va patir una noia la matinada de dissabte a diumenge en un espai proper a la Festa Jove. Segons fonts veïnals, la noia, que anava en moto, va ser increpada per uns joves, que primer li van llençar un cubata i després la van agredir. La noia va ser rescatada pel seu germà i un cosí, sempre segons fonts veïnals.\nEs va celebrar dissabte a la nit a la plaça de l'Ajuntament i va ser multitudinària (potser massa segon l'organització), fins al punt que els joves van ocupar també els carrers adjacents. Es va produir almenys un incident, segons fonts veïnals.