Una poma i un iogurt: Primera sessió de control\nAmb una poma i un iogurt se poden fer més coses que menjar-s'ho talment i amargar-se.\nPrimera sessió de control\nM'ha sorprès la manera de fer feina d'aquest equip.\nAhir capvespre vaig anar a la visita de control ponderal i he sabut exactament com funciona aquesta gent, vull dir quin sistema segueix.\nLa cosa és que na Maria m'ha demanat si havia anat mai a una sessió de grup. Sessió de grup? li he dit jo.\nM'ha comentat que a ella li agrada que la gent pugui acudir a les sessions de grup per posar en comú els problemes que els suposa el procés i cercar solucions entre tots.\nM'ha dit que aquestes sessions se fan els divendres dematins, per tant no hi podré anar. Quan li he explicat m'ha dit que no hi havia problema, que feríem sessions individuals. Sessions individuals? he demanat jo\nEl seu sistema de feina és el següent:\nUna primera sessió on expliques la teva vida, què fas, què menges habitualment, i què pretens aconseguir. Ella avalua les dades i te diu què fas malament. A mi m'ha dit que menj massa poc i que el meu cervell pensa que estic sota mínims, en recessió calòrica i es programa per gastar menys del que entra.\nM'ha donat unes pautes del que me va dir que era una de les més estrictes que té.\nJo actualment faig 3 menjades al dia, ella me proposa que en faci 6. Segons el que jo calcul, menjaré molt més del que menjava fins ara. No sé fins a quin punt funcionarà.\nAra he d'aconseguir un podòmetre amb control de pulsacions. La cosa és caminar durant un temps controlat a unes pulsacions controlades. És el que feia amb la bici elíptica. Crec que me'n compraré una, m'agrada fer elíptica.\nLa següent sessió pot ser en grup o individual, et fan el seguiment de pes i després una mica de teràpia, consells, dificultats, etc... ja veurem com anirà aquesta.\nDe moment intentaré seguir les pautes marcades, el més difícil serà menjar tantes vegades, i començar a fer plats atractius amb els ingredients i les quantitats exposades.\nPublicat per Chis a 1:33\nArxiu del blog de febrer 2009 (1) de desembre 2008 (1) de novembre 2008 (7) d’octubre 2008 (1)


La Diada, de tots els catalans | - Mollet a mà\nLa Diada, de tots els catalans\nDijous, 13 de setembre de 2012 | 18:39h\nNo és just en cap cas que aquells que desitgen l’independentisme de Catalunya s’apoderin de la Diada com si fos únicament seva i com si només representés l’independentisme, semblant aquesta una competició per veure qui és més independentista.\nEm sap greu dir a tots aquells que així ho creuen que som molts els catalans no independentistes que estimem la nostra terra, Catalunya, i ens sentim orgullosos de la terra on hem nascut, crescut, viscut i on volem ser feliços, i no desitgem que aquesta es separi d’Espanya, i menys amb els arguments tan poc sòlids que donen. De què ens serviria portar l’independentisme ara? No portaria res més que problemes, i és una cosa de la qual alguns no se’n volen adonar, o pitjor encara, se n’adonen i tot i així volen seguir endavant amb el seu precari objectiu per mera tossuderia. La situació de la Catalunya independitzada seria realment dramàtica, com ja han anunciat nombrosos mitjans de comunicació, així que deixem de frivolitzar amb els temes econòmics. El que els joves volem es poder treballar i tenir un futur.\nDeixem-nos d’enfrontar Catalunya amb la resta d’Espanya amb aquestes matèries, en el que ens hauríem de centrar en controlar el dèficit i abaixar el deute, en comptes de llençar els diners en superficialitats com les ambaixades. Ara és el moment d’estar units, fer les coses bé i no buscar fragmentar encara més els territoris, perquè, per si alguns no se n’han adonat, és molt millor unificar que separar, i és a la unificació al que tendim. El que alguns volen és no progressar, retrocedir en l’assolit, quedar-se estancats en èpoques passades, en comptes de seguir cap endavant i millorar amb cada dia que passi.\nNosaltres ens sentim tant o més catalans que aquells que reclamen Catalunya com un estat independent i no tenen cap dret a passar per sobre nostre fent el que ells volen, ignorant l’opinió d’una part molt gran de la població catalana. També ha ignorat aquesta opinió el propi president de Catalunya, Artur Mas, amb les seves declaracions, que hauria d’actuar com a president de tots els catalans, i no només dels independentistes.\nLa Diada és una festivitat que ens pertany a tots els catalans.\nSecretari de Noves Generacions de Mollet i del Vallès Oriental.


L'Ateneu Golmesenc acull una xerrada sobre la importància de l'últim adéu\nLa Sala Doctor Baiget del Centre Cívic de Golmés acull divendres a les 20.00 hores\nper Redacció 10/03/2020 19:20h\nLa Sala Doctor Baiget del Centre Cívic de Golmés acull divendres a les 20.00 h | LleidaDiari.cat\nEn la litúrgia de comiat, la família s'uneix per recordar el difunt i, en aquest homenatge, construeix una festa en memòria seva, en què l'ésser estimat és el protagonista. El ritual del dol es construeix en bona part en funció de l'últim adéu. Un adéu adequat, «tal com a ell li hauria agradat», és la nostra manera de retre l'últim homenatge a aquella persona que se'n va. El ritual és clau per a la família, en tant que fa partícip del seu dolor l'entorn proper i crea comunitat en un moment en què pot trobar-se desemparada.\nEl valor de la cerimònia de comiat per facilitar el dol posterior\nAmb aquesta idea, Remei Capitan, promotora d'Agraïments, ofereix aquesta xerrada per tal d'explicar el valor de la cerimònia de comiat per facilitar el dol posterior. Agraïments és un servei integral d'organització de cerimònies de comiat personalitzades, siguin litúrgies laiques o bé funerals alternatius dins del ritu cristià.\nLa Remei Capitan, mestra de cerimònies, ofereix un acompanyament integral a les famílies en el moment de la mort d'una persona estimada, començant per la cerimònia de comiat, d'acord amb les darreres voluntats del difunt o de la seva família. S'encarrega de l'organització de la cerimònia, que entén com un homenatge a la persona que ja no és entre nosaltres, com un agraïment i un reconeixement del seu llegat.\nSempre en col·laboració amb la família i els amics del difunt\nSempre en col·laboració amb la família i els amics del difunt, la meva feina consisteix a organitzar el comiat més adient a cada persona, però els meus serveis van més enllà. A banda de la mateixa cerimònia, que inclou els parlaments, la música o la projecció d'un audiovisual personalitzat, la meva tasca segueix més enllà. L'orientació emocional, l'orientació de suport en l'acompanyament del dol i l'assessorament en aspectes tant logístics com administratius i financers són també part de la meva feina.


Menorquines a l'engròs - Castell Menorca\nCongo, Dem. Republic\nSelecciona tu país e idioma\nPaís envío SpainUnited KingdomAlbaniaArmeniaAzerbaijanBosnia and HerzegovinaBulgariaBelarusCzech RepublicEstoniaGeorgiaCroatiaHungaryLithuaniaLatviaMoldovaMontenegroPolandRomaniaSerbiaSloveniaSlovakiaUkraineAndorraAustriaBelgiumSwitzerlandCyprusGermanyDenmarkFinlandFaroe IslandsFranceGibraltarGreenlandGreeceIrelandIcelandItalyLiechtensteinLuxemburgMonacoMacedoniaMaltaNetherlandsNorwayPortugalSwedenVatican City State AngolaBurkina FasoBurundiBeninBotswanaCongo, Dem. RepublicCentral African RepublicCongo, RepublicIvory CoastCameroonCape VerdeDjiboutiAlgeriaEgyptEritreaEthiopiaGabonGhanaGambiaGuineaEquatorial GuineaGuinea-BissauKenyaLiberiaLesothoLibyaMoroccoMadagascarMaliMauritaniaMauritiusMalawiMozambiqueNamibiaNigerNigeriaPalestinian TerritoriesReunion IslandRwandaSeychellesSudanSierra LeoneSenegalSomaliaSwazilandChadTogoTunisiaTanzaniaUgandaSouth AfricaZambiaZimbabwe ArgentinaBoliviaBrazilChileColombiaEcuadorFrench GuianaGuyanaPeruParaguaySurinameUruguayVenezuelaAntigua and BarbudaAnguillaNetherlands AntillesArubaBarbadosBermudaBahamasBelizeCosta RicaDominicaDominican RepublicGrenadaGuadeloupeGuatemalaHondurasHaitiJamaicaSaint Kitts and NevisCayman IslandsSaint LuciaSaint MartinMartiniqueMontserratMexicoNicaraguaPanamaPuerto RicoEl SalvadorTurks and Caicos IslandsTrinidad and TobagoSaint Vincent and the GrenadinesVirgin Islands (British) United Arab EmiratesAfghanistanBangladeshBahrainBruneiBhutanChinaHongKongIsraelIndiaIraqJordanJapanKyrgyzstanCambodiaSouth KoreaKuwaitKazakhstanLaosLebanonSri LankaBurma (Myanmar)MongoliaMacauMaldivesMalaysiaNepalOmanPhilippinesPakistanQatarRussian FederationSaudi ArabiaSingaporeSyriaThailandEast TimorTurkmenistanTurkeyTaiwanUzbekistanVietnamYemen CanadaUnited States American SamoaAustraliaCook IslandsFijiMicronesiaGuamIndonesiaKiribatiMarshall IslandsNew CaledoniaNauruNiueNew ZealandFrench PolynesiaPapua New GuineaPalauSolomon IslandsTongaTuvaluVanuatuWallis and FutunaSamoa IdiomaEspañolCatalàEnglish\nEnvío gratuito a partir de 50€ a Península, Balears i Portugal\nES / ca\nCarret 0 0\nUna família amb història\nMade in Menorca\nCampanya SS 18'\nCatàleg SS 18'\nMenorquines a l'engròs\nBLACK WEEK CASTELL MENORCA: 40% DESCOMPTE BOTIGA ONLINE\nTRADICIÓ I QUALITAT. CASTELL A 50’INSIDE\nCASTELL MENORCA A MICAM 18’\nSandÃ lies nen\nÚltimas tallas mujer\nÚltimas tallas hombre\nÚltimas tallas niños\nMENORQUINES A L’ENGRÒS\nDes de Menorca per al món\nGràcies als nostres clientes particulars, aquells que esperen cada col·lecció amb inquietud i alegria, som avui una empresa d'àmbit internacional, amb la capacitat de donar suport i sustentació a altres marques en la seva producció d’avarques menorquines.\nDes de Menorca seguim treballant amb el saber que els nostres avantpassats ens van transmetre, perquè Menorca és una illa de reconeguda tradició sabatera. Aquí va ser on els nostres avantpassats ens van ensenyar, generació rere de generació, l'art de l'elaboració de calçat i des d'aquí, envoltats pels millors, vam seguir honrant la nostra labor artesanal. Una qualitat que és tant un llegat familiar, com l'indiscutible segell de Castell.\nExportem qualitat a l'engròs\nAquesta nova aventura es nodreix de socis pels quals produïm sota la nostre garantia de qualitat, però sota la seva marca, amb la mateixa il·lusió amb la qual inaugurem el nostre segell i marca amb la primera fàbrica, allà per 1985. Gràcies a la confiança dels nostres clients i l'expectació dels nostres dissenys, avui podem presentar aquest nou projecte global i local, des del qual Menorca fabrica per al món sencer.\nSolament unes sandàlies menorquines d'alta qualitat podrien haver arribat a països tan dispars com Emirats Àrabs, Mèxic, Costa Rica, Califòrnia, Austràlia, Filipines, Xina, Sud-àfrica, Corea, etc. i a ciutats capitals de la moda com Nova York o les grans capitals europees.\nAlguns dels nostres clients a l'engròs, són tan fidels que porten amb nosaltres 32 anys, símptoma que no defraudem i que el nostre equip integral, conformat per dissenyadors i experts en la confecció de calçat i avarques artesanals, està sempre pendent de les tendències.\nUn valor afegit\nCastell no és solament una qüestió de nombres, és una aposta per la creació d'ocupació des de Menorca i per al món. Una forma de mantenir la tradició i els llocs de treball d'un sector que ha sofert la deslocalització en detriment de la qualitat.\nCastell vol ancorar el futur d'aquesta illa en el mar de la globalització, sota el segell de la màxima qualitat sabatera. Per això comptem amb materials nacionals de primera, mà d'obra qualificada i un equip multidisciplinari d'alt rendiment al servei de clients externs.\nDisseny i confecció al seu servei\nCastell s'ha convertit en una marca internacional, tant per la qualitat com pels seus dissenys. Comptem amb un dels millors creadors de Menorca, amb més de 35 anys d'experiència al nostre servei i sota l’exigència de qualitat de Castell.\nA través del nostre equip de disseny i la reconeguda garantia de qualitat de Castell, oferim un servei integral de confecció i disseny de calçat. Sempre al servei de les preferències del client final i oferint la possibilitat d'incloure un segell propi a cada parell de sabates.\nCaracterístiques del calçat Castell\nA Castell no solament realitzem avarques menorquines de primera qualitat, també sandàlies d'estiu per a dones, homes i nens amb una àmplia varietat de dissenys, en els quals la qualitat i comoditat són la nostra premissa.\nAlta qualitat de pells nacionals.\nMuntatge en forma pròpia: el que suposa una perfecta subjecció al peu i major confortabilitat.\nEquip de control de qualitat: realitzem un constant control de qualitat, durant el procés i previ a l'enviament.\nUnim moda, comoditat i artesania. Una combinació que per experiència pròpia sabem que es ven sola.\nLa nostra capacitat d'assessorar i elaborar menorquines d'alta qualitat per a altres marques, ens fa receptors d'un gran afecte i respecte per part dels nostres clients a l'engròs, alguns dels quals estan amb nosaltres des de fa ja 32 anys.\nAvui tenim el plaer de treballar amb més 400 empreses repartides per tot el món, entre les quals es troben Pwani, Virreina, Marblava, etc. qui aposten per la qualitat del nostre producte, segurs d'oferir el millor als seus clients.\nSi desitja més informació sobre el nostre calçat a l'engròs o per encàrrec, per favor, no dubti a posar-se en contacte amb nosaltres.\nEn motiu de les\nfestes de Sant Joan\nles comandes entre el 22 y 25 de\njuny, es tramitaran el día 26.\nDisculpin les molesties\nSUBSCRIU-TE A LA NEWSLETTER DE CASTELL I REP UN 10% DE DESCOMPTE!


Vox convoca una concentració aquest dilluns davant Les Corts per la llibertat educativa, el districte únic i el xec escolar\n16 de setembre de 2019 (11:38 CET)\nPresidència del Govern, ara Palau dels Borja, Corts Valencianes\nEl grup parlamentari Vox ha convocat una concentració davant la porta principal de les Corts aquest dilluns, 16 de setembre, en defensa de la llibertat d'educació, el districte únic i el xec escolar.\nSegons ha informat en un comunicat, el principal objectiu és "defensar la llibertat dels pares per a triar el centre escolar per als seus fills amb independència del lloc de residència (districte únic), la llibertat lingüística i el xec escolar".\nL'acte de protesta, que tindrà lloc el dilluns a les 12 hores, comptarà amb l'assistència de dirigents nacionals de Vox, els diputats per València en el Congrés, Ignacio Gil Lázaro i Cristina Esteban; els 10 diputats de Vox en Les Corts i els regidors del partit als ajuntaments valencians.\nVox ha decidit organitzar aquest acte de protesta coincidint amb l'inici de curs per a exigir a la Generalitat "que deixe d'utilitzar l'educació com a eina per a adoctrinar" als xiquets. "Són els pares els que eduquen (en el col·legi s'ensenya, no educa) i són els pares, no l'Estat o l'administració autonòmica, els que han de triar lliurement el centre escolar que consideren més adequat per als seus fills", ha agregat.\nAixí mateix, han explicat que reivindicaran també la llibertat de les famílies per a triar la llengua vehicular, castellà o valencià, i "que es complisca una de les recomanacions de la UNESCO que aconsella rebre l'educació en la llengua materna perquè això suposa major rendiment".\n"Que es respecte la llengua dels valencians, el valencià de les normes del Puig i no el català que s'ensenya en els col·legis públics i concertats", han remarcat.\nLa formació ha fet extensible la invitació a aquest acte de protesta a la resta de grups de les Corts, a les associacions de col·legis concertats i privats, a professionals de l'ensenyament i a associacions de pares d'alumnes.


Les Plantes de les Nostres Excursions: 2017\nVilafamés: Cresta del Morral-Cova Bolimini\nGalatella sedifolia (Aster sedifolius)\nMas del Rullo, 17/09/2017\nPublicat per Centre Excursionista de Castelló a 18:10 Cap comentari:\nInfantil: Voltants de Sant Joan i les Mallaes\nColl del Vidre, 04/06/2017\nJa prop de la nostra destinació vam fer una paradeta per observar algunes orquídies, entre altres vam vore aquesta, d'un color rosat molt claret i una delicada flaire a clavellina.\nPlatanthera montana (P. clorantha)\nPlatantera de flor verdosa\nBarranc de la Pegunta, 04/06/2017\nAl barranc de la Pegunta hi havia un formidable esclat de flors, les més cridaneres els corriols (Aquilegia vulgaris) i les diferents espècies d'orquídies. La que mostrem ací fotografiada es pareix molt a una altra del mateix génere (P. bifolia) que té els polinis paral·lels, l'espoló filiforme i no dilatat a l'extrem, la punta del label no és verdosa i és molt més olorosa.\nSalvia lavandulifolia subsp. lavandulifolia\nMas de le Mallades, 04/06/2017\nArribats al punt més allunyat de la nostra excursió (refugi de les Mallades) seguim encontrant una gran diversitat de flora. Destaca la sàlvia, amb el seu aroma i delicat color de fulles i flors. Aquesta planta té moltes propietats medicinals i ja el seu nom ens ho indica, doncs la paraula sàlvia deriva del llatí "salvare".\nPublicat per Centre Excursionista de Castelló a 20:44 Cap comentari:\nSan Agustín-La Pobla-Montanejos (13 i 14 de maig)\nSan Agustín, 13/05/2017\nGallet de blats\nLa Pobla d'Arenòs, 14/05/2017\nPublicat per Centre Excursionista de Castelló a 19:45 Cap comentari:\nEstrets del riu Llucena (06/05/2017)\nMas de les Roques Llises, 06/05/2017\nAlthaea és un génere de la família Malvaceae. A l'Althaea officinalis se li atribueixen moltes propietats curatives. La que hem vist en aquesta excursió és la més xicoteta de les tres espècies presents a les nostres terres. Diuen que és comestible com a verdura cuita.\nPublicat per Centre Excursionista de Castelló a 19:27 Cap comentari:\nRiu Bordón, 23/04/2017\nPublicat per Centre Excursionista de Castelló a 12:44 Cap comentari:\nCamins de Granada i Caminito del Rey (13-17 d'abril)\nCaminito del Rey, 14/04/2017\nPublicat per Centre Excursionista de Castelló a 20:42 Cap comentari:\nTransespadà, 1 i 2 d'abril\nMas de Bagan, 01/04/2017\nColl de Barres, 02/04/2017\nOrtiga morta roja\nVies verdes d'Alcoi, 11 i 12 de març\nSarpa de llop\nPublicat per Centre Excursionista de Castelló a 22:35 Cap comentari:\nPublicat per Centre Excursionista de Castelló a 22:27 Cap comentari:\nVI Flama de la Llengua al tossal dels Tres Reis (12/02/2017)\nFalguereta de cingle\nPublicat per Centre Excursionista de Castelló a 19:24 Cap comentari:\nVI Flama de la Llengua al tossal dels Tres Reis (1...


Perfil del Contractant - SERVEI DE DINAMITZACIÓ DEL ESPAIS JOVES (SDEJ)\nSERVEI DE DINAMITZACIÓ DEL ESPAIS JOVES (SDEJ)\nDia 07/05/2018 a les 9,00 hores al Saló de Sessions de l'Ajuntament de Palma, Plaça de Cort 1, 1r.\nL'obertura pública prevista per al proper dilluns, 7 de maig, s'ha ajornat al dia 14 de maig de 2018, a les 9h. al Saló de Sessions de l'Ajuntament de Palma.\nL'obertura pública prevista per al proper dilluns, 14 de maig, s'ha ajornat al dia 21 de maig de 2018, a les 9h, al Saló de Sessions de l'Ajuntament de Palma.\nLa Mesa ha donat compte del resultat de l'obertura del sobre A en sessions internes de dies 27 d'abril i 4 de maig de 2018 i de la proposta d'exclusió de l'empresa DIC DRAC SLU per no haver esmenat les deficiències en la documentació administrativa.\nA continuació s'ha procedit a l'obertura del Sobre B amb la Proposició tècnica relativa als criteris avaluables mitjançant judicis de valor del licitador admès i la presidenta ha donat compte del contingut.\nLa proposició s'ha tramés a la comissió tècnica designada a l'efecte per a informe.\nLa Mesa de contractació, en sessió interna de dia 15 de juny de 2018, ha acceptat l'informe tècnic realtiu als criteris de valoració quantificable mitjançant judicis de valor emès per la comissió tècnica designada a l'efecte i ha acordat proposar a la Junta de Govern el següent:\nL'exclusió d'ESPORT 3 SERVEIS ALTERNATIUS SL perquè no ha assolit la puntuacíó mínima exigida als Plecs.\nDeclarar deserta aquesta licitació i arxivar l'expedient.\nLa Junta de Govern en sessió de dia 04.07.18 va declara deserta la licitació, ja que ambdues empreses que s'han presentat ha quedat excloses.


Buch 9788481095395 Bartra, Agustí\nGuillamon, Julià, (sel.)\nISBN: 8481095397 ISBN-13: 9788481095395\nEn els dies anteriors a la caiguda de Barcelona, el gener de 1939, Catalunya va veure marxar cap a lexili els seus millors escriptors i intellectuals. Lexili va representar un daltabaix terrible que va acabar amb tot un món. Però al mateix temps va obligar els escriptors a enfrontar-se amb alguns temes clau de la contemporaneïtat: la pèrdua didentitat, el tema de l«altre» o la vida en les grans metròpolis del segle XX. Gràcies a lexperiència del desterrament la literatura catalana va assolir la seva plena maduresa i va esdevenir universal. Aquest volum, a cura de Julià Guillamon, reuneix per primera vegada una antologia de textos narratius que permeten recompondre la història de lexili a la manera duna ficció documental: la sortida de Barcelona, lestada a França, els camps de concentració i la peripècia americana. Inclou la novella Crist de 200.000 braços dAgustí Bartra, situada al camp de concentració dArgelers; els contes de la Mercè Rodoreda Cop de lluna, Orleans, 3 quilòmetres i Nit i boira, entre daltres, que evoquen lexili francès; la novella Tots tres surten per lOzama de Vicenç Riera Llorca, testimoni del xoc cultural amb el tròpic; la novella Paraules dOpòton el vell, dAvellí Artís-Gener, una falsa crònica precolombina , escrita des del punt de vista dun guerrer mexicà que va participar en el descobriment dEuropa; Aquí descansa Nevares i altres narracions mexicanes de Pere Calders, obra mestra de la narrativa breu; La ciutat i el tròpic de Lluís Ferran de Pol, possiblement el seu millor llibre; els contes exuberants i sarcàstics de Ramon Vinyes: El professor negre i la filosofia del jo, La mulata Penélope, El pastisser Hess i Una Pasqua de Resurrecció en el tròpic; la novella El Rusio i el Pelao de Cèsar-August Jordana, una història plena de sensibilitat al voltant de dos nois del carrer a Xile; els contes El desaparegut, Lhome dels prismàtics, La dama del parc i la meva ombra de Xavier Benguerel, històries que parlen de personatges fugitius i absències que fan mal; i Temperatura, la única novella que Francesc Trabal va publicar a lexili, un símbol corprenedor dun renaixement impossible. Els textos de Maria Campillo i Carlos Guzmán Moncada que encapçalen aquesta edició sendinsen en el conflicte entre la mentalitat europea i l«Amèrica furienta» i els itineraris de la literatura catalana a Mèxic; i una cronologia permet situar en el temps les obres dels escriptors que sinclouen en aquest volum.\nAndere Kunden, die NARRATIVA CATALANA DE L"EXILI , kauften, kauften auch:


Anna Maria Lluïsa de Mèdici - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(it) Anna Maria Luisa de' Medici\n11 agost 1667\n18 febrer 1743 (75 anys)\n29 abril 1691 – 8 juny 1716\nCircumscripció electoral: Electorat del Palatinat\nJoan Guillem del Palatinat (1691, 1691–1716)\nFerran de Mèdici, Gran Príncep de Toscana i Joan Gastó I de Mèdici\nRetrat d'Anna Maria de Mèdici, obra d'Antonio Franchi.\nAnna Maria Lluïsa de Mèdici ( Florència, Gran Ducat de Toscana 1667 - íd. 1743 ) fou una princesa de Toscana, l'última representant de la família dels Mèdici, que es convertí en princesa electora pel seu matrimoni.\n3 Extenció dels Mèdici\nVa néixer l'11 de juliol de 1667 a la ciutat de Florència sent filla del Gran Duc Cosme III de Mèdici i Margarida Lluïsa d'Orleans. Fou néta per línia paterna de Ferran II de Mèdici i Victòria della Rovere, i per línia materna de Gastó d'Orleans i Margarida de Lorena.\nFou germana de Ferran de Mèdici, príncep hereu de la família, i de Joan Gastó I de Mèdici.\nEl 5 de juny de 1690 es casà amb Johann Wilhelm von der Pfalz, fill de Felip Guillem I del Palatinat i Elisabet Amàlia de Hessen-Darmstadt. D'aquesta unió no tingueren fills.\nExtenció dels Mèdici[modifica]\nA la mort del seu espòs, ocorreguda el juny de 1716, retornà a Florència, on estava ja prop l'extinció de la família Mèdici. Havien estat, de fet, estèrils els matrimoni dels seus germans Ferran i Joan Gastó i també la tragicòmica temptativa de Cosme III de fer abandonar els hàbits cardenalicis al seu germà menor Francesc Maria amb l'esperança d'aconseguir un hereu.\nCosme III, resignat a l'extinció de la seva dinastia, va intentar perllongar el govern disposant que a la seva mort el tron passés a Anna Maria Lluïsa, però la proposta va ser bloquejada per les potències europees que consideraven el Gran Ducat de Toscana com una preciosa peça en el joc de mercadeig de trons. Després de diverses guerres i tractats, es va decidir que el tron toscà passés a Francesc de Lorena.\nA la mort del seu germà Joan Gastó el 1737 el representant de Francesc de Lorena oferí a Anna Maria la regència del Gran Ducat en nom seu, però la princesa va declinar l'oferta, romanent però al Palau Pitti dedicant-se a la seva passió per l'art i les antiguitats. Abans de morí, fet ocorregut el 18 de febrer de 1743, establí mitjançant la signatura d'un "Pacte de família" que les obres d'art dels Mèdici romanguessin a Florència i que no passés el mateix amb les obres dart dels ducs d'Urbino, que a l'extinció de la Dinastia della Rovere fou espoliada.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Anna Maria Lluïsa de Mèdici\nBiografia d'Anna Maria Lluïsa de Mèdici Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine. (italià)\nISNI: 0000 0000 6121 6666\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Anna_Maria_Lluïsa_de_Mèdici&oldid=26210096»\nElectors del Palatinat\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 1 feb 2021 a les 09:21.


Sants de la Pedra (2) - Parròquia dels Sants Reis - ALBALAT DELS SORELLS - COMUNITAT VALENCIANA\nAl mig porta incisa la següent inscripció: "Santos ABDÓN y SENÉN / ALBALAT DELS SORELLS 1942", indicant el nom de la campana, així com la localitat on es destina i el any. Aquestes d'inscripcions són molt comuns als anys posteriors a 1939, causades per la desaparició de centenars de campanes en la Guerra Civil i que de les conservades no totes tornaren a la seua torre original per no existir un inventari ni indicar les inscripcions a quina població pertanyen. Per un altra banda les inscripcions són incises i indiquen que la campana estava fosa prèviament al seu encàrrec, afegint-les després. Junt a aquesta trobem la marca de fàbrica: "FUNDICION / DE / MANUEL ROSES VIDAL / HIJO DE M. ROSES SANTOS / VALENCIA".\n(06) "Santos ABDÓN y SENÉN / ALBALAT DELS SORELLS 1942"\nTradicionalment sembla que sols s'ha voltejat, ja que als peus del campanar sols hi ha una fusta amb tres forats, corresponents a les campanes grans. A més en la mecanització de 1985 no va ser dotada de mecanismes per al repic automàtic\nSuposem que en el moment de la seua fosa seria dotada amb una truja de ferro i els corresponents mecanismes per al toc manual.\nPresentava una truja de ferro Manclús nova i un motor de vol continu per als tocs automàtics.\nVa ser fosa per Manuel Roses Vidal en 1942, junt a altres quatre campanes destinades a suplir el lloc de les campanes perdudes durant la Guerra Civil (1936-1939). El conjunt es va beneir i pujar al campanar poc després. En 1985 Salvador Manclús va mecanitzar-la, canviant la truja original de fusta per altra de ferro i instal·lant un motor de vol continu.\nALEPUZ CHELET, Joan (03-10-2013)


Casa Tulipano Montelepre Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nVeure tots els 7 allotjaments a Montelepre.\nCasa TulipanoApartamentVia Vittorio Emanuele 1, Montelepre, Montelepre, Itàlia, 90040 - Veure al mapaExcel·lent8,4Basada en11comentarisCasa TulipanoVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 24 fotos\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Casa Tulipano és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Montelepre. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Amb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Casa Tulipano és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Casa Tulipano és una elecció inteligents per a viatgers a Montelepre, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.


MÉS per Menorca ha denunciat aquest dimarts que el Govern ha tret un total de cinc convocatòries de lliure designació per cobrir llocs de feina en l'àmbit sanitari menorquí sense el requisit de coneixement de la llengua catalana, com preveu la disposició transitòria quarta de la Llei de mesures de capacitació lingüística.\nEn concret, es tracta dels llocs de responsable d'infermeria de l'Equip d'Atenció Primària del Verge del Toro de Maó, responsable d'infermeria de l'Equip d'Atenció Primària del Canal Salat de Ciutadella, supervisor d'Unitat d'Urgències Hospitalàries de l'Hospital Mateu Orfila, supervisor d'Urgències de Cirurgia, Oftalmologia i Urologia de l'Hospital Mateu Orfila i supervisor d'urgències de Pediatria del Mateu Orfila.\nLa formació ha recordat que el punt segon de l'esmentada disposició transitòria estableix l'exigència del coneixement de la llengua catalana al personal sanitari en els procediments iniciats a partir de l'1 de juny del 2017 i ha reclamat al Govern que esmeni «l’error». «Ni jurídicament, ni políticament és acceptable avui que no s'inclogui el requisit de català en les convocatòries per al personal sanitari», ha advertit el diputat i coordinador de Més per Menorca, Nel Martí.\n«Jurídicament ho deixarem clar quan estàvem en el Govern i políticament forma part dels Acords pel Canvi», ha recordat Martí, abans de defensar que «no podem permetre ni un error en l'àmbit de la normalització lingüística i molt menys quan es tracta de garantir que els pacients puguin ser atesos en la llengua oficial i pròpia de les Balears».\nPer IB3, en català!, fa mes de 3 anys\nA qualsevol àmbit que mireu, no només el sanitari, veureu que treballen perquè el català hi sigui prescindible. N'hi ha prou d'observar IB3 (ràdio i televisió).\nNo entenc com en aquestes alçades, encara fan aquestes coses. Tan que s'omplien la boca abans d'entrar en el Govern....\nUna manera de que els gallecs i d'altres regións, que tenen ajudes i desgravacions per les acadèmies d' oposicions, prenguin les places als balears.\nL'actitud dels que ens governen, en l'àmbit de la nostra llengua, per a mí només te un qualificatiu, són uns pocavergonyes.


Mercè Rodoreda – AFA Reina Violant\nLA NOSTRA COLOMETA\nUn dels punts de trobada més populars de la canalla de l’escola Reina Violant, després de l’horari escolar, és la plaça del Diamant, que és el nom del llibre més conegut de l’escriptora catalana Mercè Rodoreda i Gurguí. Sabeu que als nens els encanta jugar amb l’escultura de bronze? Aquesta escultura de Xavier Medina Campeny anomenada “La Colometa” (1984) es va posar a la plaça en homenatge a la novel·la i representa la protagonista i els seus coloms. La història transcorre a la postguerra, al barri de Gràcia.\nMercè Rodoreda va néixer el 1908 al barri de Sant Gervasi de Cassoles de Barcelona. Filla única, va tenir una infantesa solitària perquè només va anar a l’escola entre els set i els deu anys. L’avi matern li inculcà un profund sentiment catalanista i un amor a la llengua catalana i a les flors que quedaren ben reflectits al llarg de tota la seva obra.\nDesprés es dedica a aprendre a cosir i cuinar sense abandonar la lectura. Es casa amb el seu oncle matern, catorze anys més gran. D’aquest matrimoni, mai acceptat per ella, neix el seu únic fill. És aleshores quan tria la literatura com una alternativa d’evasió d’aquell entorn clos i decebedor que pateix. Comença a escriure contes per a diaris i revistes, un ofici que li donà la independència financera de l’espòs, de qui s’acaba separant.\nL’any 1937 rep el Premi Joan Crexells de narrativa per la seva obra “Aloma”.\nEl 1939 emprèn el camí de l’exili i viu anys a França i a Ginebra. L’any 1962 es va publicar la seva novel·la més important i amb la que es va consagrar com una autora coneguda arreu del món, La plaça del Diamant.\nL’obra literària de Mercè Rodoreda es caracteritza per l’ús de personatges principals femenins en les seves novel·les; dones pertanyents a diferents estaments socials, edats o nivells culturals que es troben condicionades per la problemàtica de la maternitat i sotmeses a l’home, que en molts casos provoca un desig de trobar un espai propi, enmig de la soledat i la incomunicació.\nLa seva obra ha estat traduïda a desenes de països i ha guanyat nombrosos premis. Alguns dels seus treballs han estat adaptats al cinema i televisió i ella és considerada una de les escriptores més importants de la llengua catalana.


Totes les persones consumidores poden reclamar les despeses hipotecÃ ries mitjanÃ§ant les reclamacions extrajudicials colÂ·lectives d'ADICAE\n(Barcelona, 9.1.2017). Totes les hipoteques afectades pel frau massiu de les despeses hipotecàries (notaria, registre, impostos, etc.) poden reclamar a la seva entitat a través de les reclamacions extrajudicials col·lectives d’ ADICAE,\n"Aquestes reclamacions extrajudicials haurien de propiciar acords col·lectius amb els bancs. Però, si aquests persisteixen en l'abús, ADICAE presentarà les corresponents demandes judicials col·lectives davant de cadascuna de les entitats que no compleixin la legalitat", explicava Manuel Pardos, president d’ADICAE en roda de premsa.\nEn paral·lel, des de l’Associació també es traslladarà al Parlament propostes de reformes legislatives en matèria fiscal que permetin aclarir què ha de pagar la persona consumidora i què ha d’abonar el banc.\n"Una vegada més han de ser els tribunals els que posin límit als infinits abusos de la banca davant els quals ADICAE ve actuant des de fa més de 20 anys". En aquest sentit, "els supervisors han fallat situant-se al costat de la banca fraudulenta", mostra inequívoca de la necessitat de reformar organismes com el Banc d'Espanya o la CNMV.\nDavant la complexitat de l'assumpte i la confusió generada per algunes notícies i la pròpia legislació, per ADICAE és prioritari aclarir amb rigor qüestionis perquè ningú es porti a enganys:\n1) REPARTIMENT DE DESPESES ENTRE BANC I PERSONA CONSUMIDORA\nLa sentència de la Sala civil del Tribunal Suprem de desembre de 2015 està sent interpretada en els seus efectes pràctics pels jutjats de primera instància i audiències provincials. I, encara que tots segueixen la línia marcada per l'Alt Tribunal (anul·lar per abusiva la clàusula que imposa totes les despeses a les persones consumidores) es manté certa disparitat de criteris en relació a l'impost d'Actes Jurídics Documentats (AJD), existint resolucions que atribueixen aquesta despesa al consumidor, uns altres al banc i uns altres a tots dos en diverses proporcions.\nI és que aquí estreba una de les principals controvèrsies de l'aplicació de la sentència del Suprem. La Llei de l'Impost sobre Transmissions Patrimonials i Actes Jurídics Documentats assenyala en el seu article 8 que el consumidor (el prestatari) és subjecte passiu del préstec, però no de la garantia (la hipoteca). Per tant no li correspon al consumidor "d'ofici" el pagament d'aquesta part de l'impost. Però, no obstant això el Reglament de l'impost (Reial decret 828/1995, de 29 de maig, pel qual s'aprova el Reglament de l'Impost sobre Transmissions Patrimonials i Actes Jurídics Documentats) eximeix en el seu article 25 al prestador (el banc) de l'abonament de l'impost.\nAixí mateix, la nul·litat de la clàusula no prescriu, per la qual cosa qualsevol usuari pot reclamar encara que hagi finalitzat la vida de la seva hipoteca o aquesta s'hagi cancel·lat ja.\n2) RECLAMACIONS EXTRAJUDICIALS COL·LECTIVES\nADICAE interposarà reclamacions extrajudicials col·lectives, per això busquem recaptar l'adhesió i suport a aquesta reclamació de totes les persones consumidores que desitgin reclamar els seus drets. En paral·lel facilitarà a totes les persones hipotecades que acudeixin a AICEC-ADICAE un model de reclamació perquè ho presentin, primer davant la pròpia entitat bancària (Servei d'Atenció al Client) i després, si aquest no respon o ho fa insatisfactòriament, davant el Banc d'Espanya. En tot cas cal remarcar que aquestes accions seran col·lectives i no individuals.\n3) LES INCERTESES DE LES DEMANDES INDIVIDUALS\nDonades les discrepàncies entre diferents jutjats d'instància, derivades al seu torn de les contradiccions entre la Llei de l'impost de AJD i el seu Reglament de desenvolupament, les demandes judicials interposades poden estimar-se parcialment (és a dir, donant la raó en part a l'usuari però negant-la-hi en la part de reclamació del pagat per l'Impost de AJD). Això comporta la no imposició de costes de contrari, és a dir, que cadascun es pagui els seus costos d'advocats i procuradors, la qual cosa pot portar al fet que el cost de la demanda sigui major que la quantitat efectivament recuperada.\nEnfront de les actuacions judicials individuals, ADICAE considera que l'acció col·lectiva, primer extrajudicial i després si cal judicial, és l'única via de resoldre el frau, a més de que evitaria el col·lapse d'un sistema judicial ja de per si mateix saturat.\n"Com en les clàusules terra, un frau que afecta a la pràctica totalitat de les hipoteques no pot resoldre's cas per cas, com pretén la banca portant a cada persona als tribunals d'una en una", tal com ha assenyalat Pardos. I més quan la Justícia s'ha pronunciat de forma tan taxativa sobre la generalització d'un abús en uns contractes d'adhesió com els hipotecaris on no cabia cap tipus de negociació.\nPer més informació, clic aquí


Les XXX Olimpíades Escolars de Burjassot s’acomiaden amb una vesprada d’inflables en el Poliesportiu Municipal – Ajuntament de Burjassot\n14 juny 2017|Burjassot\nDes de 15/06/2017 fins a 15/06/2017\nDesprés de l’esforç d’aquests dies, en els quals les competicions esportives s’han succeït en les àrees esportives municipals en les XXX Olimpíades Escolars, la Regidoria d’Esports de l’Ajuntament de Burjassot, dirigida per Manuel Pérez Menero, ha preparat una vesprada d’inflables, amb berenar, per a tots els participants.\nLa cita serà aquest dijous 15 de juny a partir de les 17:30 hores en el Poliesportiu Municipal on se situaran inflables perquè els xiquets i les xiquetes gaudisquen d’una vesprada festiva i tanquen amb jocs la seua participació en les Olimpíades. Una participació que també els va a reportar el berenar de la vesprada ja que a tots els participants que es passen pel Poliesportiu se’ls convidarà a una porció de pizza i un suc perquè recuperen forces després de saltar en els inflables.\nUna vesprada de diversió amb la qual Burjassot clausurarà les seues XXX Olimpíades Escolars. No hi ha excusa per a gaudir d’una gran vesprada en la qual l’única cosa que fa falta portar és aportar les ganes de passar-ho bé.\ninflables, poliesportiu, Olimpíades Escolars, berenar, clausura


9h 00’.- Malanyeu – Cruïlla de l’església - Deixarem a l’esquerra la pista que va a l’església i començarem a caminar per la pista de la dreta direcció a cal Llumà.\n9h 07’.- Cruïlla – Cartell indicador – Poc abans de creuar un petit torrent deixem la pista i agafem un corriol a mà dreta que puja endinsant-se al bosc.\nSeguim les marques grogues que corresponen a la xarxa de camins del Berguedà núm. 1203 en direcció al Graell de Pujals.\n9h 23’.- Part baixa del graell – Per salvar aquest pas el primer tram està condicionat amb una corda, i en quant al tram final s’ha de fer una petita grimpada. És un lloc espectacular si baixa aigua.\n9h 40’.- Part superior del graell – Girem a la dreta i tornem a creuar el torrent. Tot seguint les marques de color groc guanyem alçada i ens endinsem en un petit bosc de faig.\n10h 10’.- Sortim a la carena – En aquest punt deixem de seguir les marques grogues i girem a l’esquerra pujant per la carena gaudint d’unes grans vistes. Un cop arribats a unes roques el camí continua pel cantó dret. Al cap de poc veurem un forat a mà esquerra que permet creuar les roques i sortir a un balcó natural.\n10h 15’.- La Foradada – Magnífica vista panoràmica. Hi ha una llibreta on es pot signar.\nFa molt de temps que és mosso d’Esquadra?\nM’han dit que parla Aranès?\nSí, vaig estar destinat molt de temps a la Vall d’Aran i Alta Ribagorça. Allà vaig aprendre l’aranès per poder-me comunicar millor amb els ciutadans.\nDes de quan està a Berga?\nDes de finals del 2005 quan em van nomenar Inspector.\nEs pensa retirar aquí?\nEl cap de comissaria no té plaça fixa, em poden traslladar quan vulguin, i com que és un cos jerarquitzat, no podem dir que no.\nTambé és molt afeccionat al submarinisme, no?\nSí, formo part del club Pedraforca Sub.\nQuin horari fa un mosso d’esquadra?\n24 hores al dia els 365 dies de l’any. Tenim la jornada dividida en 3 torns, matí, tarda i nit.\nQuina es la vostra àrea d’actuació? Cobrim tot el Berguedà.\nQuin es l’índex de delinqüència del Berguedà?\nSom la tercera comarca de tot Catalunya amb l’índex més baix de fets delictius. En quant a resolució, és una de les més altes de tot Catalunya, resolem una mitjana del 60% del casos, mentre que la mitjana de Catalunya és del 30%.\nQuins delictes tenim a la comarca?\nEl que hi ha més és el delicte contra el patrimoni (furts, danys, robatoris, estafes, etc).\nQuants mossos d’esquadra tenim a Catalunya actualment?\nUns 18.000 mossos a tot Catalunya.\nÉs cert que els mossos han d’acabar el dia amb un determinat nombre de multes?\nAixò és una llegenda urbana que porto sentint tota la vida i no només dels Mossos.\nCom està dividit el cos de mossos d’esquadra?\nEstem dividits en 3 nivells: basic, regional i central. El Berguedà està integrat dintre de la regió policial central, conjuntament amb el Bages, el Solsonès, l’Anoia i Osona, i la seu és a Manresa. En quant a especialitats n’hi ha moltes, per exemple tenim: trànsit, seguretat ciutadana, un grup de desactivació d’explosius, unitats de subsòl (sota terra), per exemple clavegueres (si ve una autoritat s’han de revisar les clavegueres i segellar-les), pous (si hi ha un suïcidi d’aquest tipus hem de baixar), unitat de mitjans aeris (helicòpters), unitat aquàtica (submarinistes), unitat especialitzada de muntanya (pel rescat de cadàvers de muntanyencs), la científica...etc.\nEl CSI de la TV, oi?\nEl cine i la televisió fa molt mal en aquests casos. Molta gent es pensa que es poden fer les coses tal com surten allà, i no és així. Quan es comet un delicte els mossos primer prenen les dades i es preserva el lloc, i després ve la científica. Això que fan a la ”tele” de trobar un pèl, ficar-lo a una màquina i donar-te un nom, de moment és difícil, però tot arribarà.\nQuines són actualment les competències dels mossos d’esquadra aquí al Berguedà?\nActualment tenim competències en: Seguretat ciutadana, ordre públic, trànsit i policia Judicial (investigació). Som la seu operativa de l’àrea bàsica policial (ABP), el que anomenem nivell 1. Tenim tots els serveis bàsics per donar cobertura al Berguedà. Si es necessita més especialitat vindrien a donar suport des de Manresa i si encara fos més gran pujarien de Barcelona, dels serveis centrals.\nHa viscut alguna situació de perill?\nEl darrer cas més impactant va ser el del tiroteig a Vilada. Un home que fugia dels mossos en cotxe des del Ripollès després de disparar-los. Anava sense pneumàtic, feia córrer el cotxe només amb les llantes. Estava fora de control. Es va muntar un dispositiu molt important, a la zona hi havia moltes cases de colònies amb nens. Es va estimbar i va entrar al bosc i es dirigia cap a Castell de l’Areny. Va disparar i els mossos es van haver de defensar. Tot va acabar amb la mort del delinqüent, però no va ser el final desitjat per cap de nosaltres. Dos mossos també van resultar ferits. Sempre en aquests casos el Jutge i la divisió d’afers interns, la policia de la policia, estudia cada cas en particular.\nHa hagut de treure la pistola i ha hagut de disparar?\nHe hagut de treure la pistola però per sort, fins ara, no m’ha calgut disparar. Quan t’avisen d’un atracament o d’una situació de perill on has d’actuar sí o sí, l’adrenalina es dispara, i un mosso amb dècimes de segon ha de decidir, blanc o negre, és una situació molt estressant, però per la qual estem preparats.\nQuina postura prendrien els mossos d’esquadra en cas que Catalunya declarés la independència?\nNosaltres ens devem al govern de la Generalitat. Acatarem les lleis. Ja va passar el 9N, deien que faríem retirar les urnes, i molta gent al veure'ns feien córrer que anàvem a retirar-les, però el cert és que només estàvem allà per mantenir l’ordre públic.\n11h 00’.- Reprenem el camí – Desfem el camí fins el punt on hem sortit a la carena. (Alerta) A pocs metres agafem un corriol que baixa a mà esquerra entre uns boixos, per arribar al cap de poc a una pista forestal.\n11h 05’.- Pista forestal – La seguim cap a l’esquerra.\n11h 17’.- Cruïlla – A la pista per la que caminem se li ajunta una pista pel cantó esquerre. Seguim endavant.\n11h 21’.- Cruïlla – A mà dreta hi ha una font, just en el punt on una pista se’ns ajunta pel cantó dret. Nosaltres continuem per la mateixa pista.\n11h 35’.- Cruïlla – Forta baixada que desemboca en una pista que seguim cap a l’esquerra.\n11h 48’.- Cruïlla – La nostra pista conflueix amb una altra que ve de cal Llumà. Continuem recte.\n11h 53’.- Cruïlla amb el corriol de pujada – Desfem aquest tros de pista que ja hem fet al matí.\n12h 00’.- Cotxe.\nVeig que porta una samarreta d’una caminada que fan el mossos d’esquadra?\nSí, l’any 2012 la regió policial central va tenir companys que es van morir de càncer, companys molt propers, i vam decidir fer alguna cosa. D’aquí va sortir la idea d’anar a Montserrat i fer el camí Ignasià. Vam fer una samarreta commemorativa amb el símbol de Montserrat i el lema “Fem el camí al teu costat”. Els diners recollits van destinats a centres oncològics. El primer any van ser per Altaia, el segon any es va incorporar el Consorci Hospitalari de Vic, l’any passat es va incorporar al de l’Anoia i aquest any a l’hospital de Berga. El primer any vam ser uns 300, el segon ja arribàvem a 600 i l’any passat a 900. Hem rebut el suport de molts famosos que s’han retratat amb la samarreta, com el Pep Guardiola, el Messi, mossèn Ballarín o el Marc Coma. Us convidem a tots a participar-hi. Ens podeu trobar a: http://www.facebook.com/femelcamialteucosat\nS’aconsella fer la ruta a la tardor, després d’uns quants dies de pluja, per tal de veure la cascada amb aigua, un dels punts forts d’aquesta excursió. Sense aigua perd molt d’encant. A la tardor també té l’al·licient de poder veure les fulles grogues i vermelles de la fageda de la font de les Travesses que hem de creuar. Magnífica panoràmica sobre el Cadí, Pedraforca, Ensija, Vallcebre i vall de Malanyeu.\nTemps realment caminat aproximat: 2h 15’\nMés en aquesta categoria: « Camí de l'Aigua de Queralt i cingles d'en Garreta La Bòfia del Tec, "una aventura inesperada" »\n› Clam, Festival Internacional de Cinema Social de Catalunya.\nManresa, Navarcles i Navàs\nDel 27 d’abril al 7 de maig Clam, Festival Internacional de Cinema Social de Catalunya. Manresa, Navarcles i Navàs organitzen la 14a edició d’aquest festival amb el títol ‘Herois de la Salut’ com a eix central de reflexió i debat.\nData : Dimarts, 02 Maig 2017\nData : Dimecres, 03 Maig 2017\nData : Dijous, 04 Maig 2017\n› IX Puig-Reig canta ‘Ens fem grans’\n12h IX Puig-Reig canta ‘Ens fem grans’. Pavelló.\n› 1r Festival de Màgia El Pont Màgic\nDivendres 19 de maig 20h ‘El temps de la màgia’, espectacle interdisciplinar amb grups de teatre i música locals. Al Casal de la Vila. Dissabte 20 de maig 10.30h Tallers infantils de màgia, a càrrec de Fèlix Brunet, Eduard Juanola, Pau [...]\n› Festa Major de Graugés\nFesta Major de Graugés Divendres 19 de maig 21h Foc de Sant Isidre i focs artificials, acompanyats de la colla de diables Esclata Aglans d’Avià. Hi haurà coca, xocolata i moscatell per a tothom. 22h Teatre ‘Un fanàtic del Barça’, amb l’Associació [...]\n› La Ruta de les 30 Paelles celebra el seu desè aniversari\nVilada es convertirà en la capital berguedana de les dues rodes el dissabte 20 de maig amb motiu de la desena edició de la Ruta de les 30 Paelles, un esdeveniment que atrau una gran quantitat [...]\nSolxicsona Dissabte 20 de maig Matí. Tallers de circ, feltre, postres, maquillatge artístic, polseres de llana... també es farà un mural sobre els drets humans i hi haurà una biblioteca mòbil, jocs gegants i inflables. Sala Polivalent i altres espais. Només cal reservar [...]\n› Torneig de botifarra a l'Hotel Berga Park\nDe 10 a 13h i de 16 a 19h Torneig de botifarra. 3 partides al matí i 3 partides a la tarda. Premis de pernils i trofeus del primer al quart classificat, i obsequi d’una espatlla del cinquè al novè [...]\n› 20a Caminada Pedalada per la ruta de les Colònies\nBerga i Gironella\nDescobreix les colònies del Llobregat a peu o en bicicleta El 21 de maig se celebrarà una nova edició de la caminada-pedalada per la ruta de les Colònies. Fa vint anys que la Federació d’Associacions del Baix Berguedà organitza aquesta ruta [...]\nPROGRAMA Divendres 26 de maig 20h Marató de Ball en Línia Solidària en benefici de Mans Unides Puig-reig. Plaça Nova. Diumenge 28 de maig 10h 8a Cursa Ciclista Memorial Ramon Garriga. Plaça de la Creu. Programa a part. Dilluns 29 de maig 17h Inauguració del parc infantil de la [...]\n› 4a Caminada poular\nDiumenge 28 de maig 10.05h 4a Caminada poular. Recorregut de 10 km. Preu (inclou entrepà): 7 € (el mateix dia), 5 € (anticipada), gratuït per a menors de 12 anys. La cursa i la caminada sortiran des del local social (km 74,4 de la C-55). Inscripcions anticipades a [...]\n› 3a Cursa popular (10km)\nDiumenge 28 de maig 10h 3a Cursa popular. Recorregut de 10 km. Preu: 15 € (el mateix dia), 12 € (anticipada amb xip de lloguer), 10 € (anticipada amb xip propi). Entrega de dorsals de 8 a 9.40h. Entrega de premis a les 12 h. Premi especial per al primer classificat que [...]\nData : Dilluns, 29 Maig 2017\nData : Dimarts, 30 Maig 2017\nData : Dimecres, 31 Maig 2017


la serp blanca: “La generació literària d’Ausiàs March”: un assaig de Josep Iborra sobre literatura medieval\n“La generació literària d’Ausiàs March”: un assaig de Josep Iborra sobre literatura medieval\nAquesta setmana he acabat la panoràmica de literatura catalana medieval que done cada curs en primer de batxillerat. Com a cloenda, m’agradaria proposar la lectura de La generació literària d’Ausiàs March, un assaig de Josep Iborra sobre els tres autors principals del nostre segle d’Or —Ausiàs March, Joanot Martorell i Jaume Roig—, en què assenyala una sèrie d’aspectes que els donen un caràcter estrany, enigmàtic i contradictori, com ara la dissociació que presenta la seua vida en relació a la seua obra, el seu menyspreu o indiferència per la literatura tal com aleshores començava a ser entesa, com un ideal estètic, o el fet que la seua literatura sembla elaborada al marge de la visió cristiana de la vida.\nLa generació literària d’Ausiàs March és un assaig de crítica literària, no de recerca filològica. En lloc d’explicar aquests autors en relació amb el seu context cultural i històric, Josep Iborra remarca la seua reacció contra aquest context: “estan submergits encara en el món medieval. Però, paradoxalment, van ser ells els qui van trencar els motlles literaris que havien heretat. És l’empenta de la seua experiència —rica, enigmàtica, personal— el que els va permetre de constituir-se en uns renovadors genials.” Profundament ancorats en els esquemes del món medieval, aquests autors van renovar i subvertir aquest marc des de dins. És per això que avui no són arqueologia i que val la pena llegir-los.\nGravat de Manuel Boix per a l'edició de bibliòfil de Tirant lo Blanc a cura de Josep Palàcios\nPD. No sé en quina publicació va aparèixer aquest assaig, encara que és molt possible que fos en alguna revista de La Safor durant la dècada dels setanta. El tenia fotocopiat de feia temps, però no hi vaig anotar la referència bibliogràfica. Mon pare no la recordava tampoc. Aquest Nadal vam regirar papers, sense èxit, per veure si trobàvem algun exemplar d’aquella publicació. No té massa importància, però si algú té localitzada la referència bibliogràfica d’aquest text, li agrairia que m'ho digués.\nAl cap de poc de deixar aquesta nota, Gabriel Garcia Frasquet em comunica que La generació d'Ausiàs March va ser publicat en el llibre Gandia. Fira i festes 1984, Ajuntament de Gandia, Gandia, 1984. Aquest assaig pertany al Dossier XXV Anys del Premi Ausiàs March, juntament amb articles de J.M. Bonastre, Joan Climent, Enric Ferrer, Jesús Huguet i Joan Valls Jordà.\nPublicat per Enric Iborra a 9:10\nAnònim 4 d’abril de 2011, a les 21:29\nPense que Ausiàs March va ser un gran autor valencià de l’època medieval, encara que els poemes no son precisament bonics .\nVa ser el primer en escriure poesia catalana sense provençalismes i es va referir al català com a la llengua de la veritat, donant així un cert prestigi a la seua terra i donant valor a la llengua que es quedava en segon pla front al llatí.\nVa parlar de l'amor com a reflexió moral en la seua poesia trobadoresca.\nAls seus poemes reflexa l’anhel d'aconseguir un amor purament espiritual, però ell mateix reconeix l’impossibilitat, i veu l'amor com un dilema tràgic, estant sincer amb ell mateix.\nA pesar d'aquest pessimisme veig a March com un home fidel a les seues creences i que no dubta a l'hora de expressar els seus sentiments, no busca agradar al lector o a l'oient, pense que vol establir les seues opinions clares i contundents sense més mirament i conscienciar amb la poesia el que realment existeix al seu mon d’injustícia.\nMiriam Sarti 1P\nAnònim 4 d’abril de 2011, a les 21:48\nPersonalment, l'autor més interessant m'ha paregut Ramon Llul perquè va suposar un gran canvi en la literatura medial tant per la conversió dels infidels com pel seu pensament. La creació de l'Art suposa, no l'escriptura de novel·les sinó una gran enciclopèdia amb una tècnica de base lògica i matemàtica molt interessant per a la seua època.\nElena Quesada 1rB\nAnònim 4 d’abril de 2011, a les 22:15\nCom ja he dit a classe aquest matí l'autor que més m'ha agradat del sXV ha sigut Joanot Martorell, tant per la seua novel·la del Tirant com per la seua vida. Sent llàstima envers Joanot que vivía amb la il·lusió de ser cavaller en un moment en el que eixe món minvava a marxes forçades.M'imagine que devia ser molt frustrant per a algú com ell que semblava prendre-s'ho tots els assumptes cavallerescos i de l'honor seriament(com quan estava arruïnat i va viatjar a Londres, fet que li va causar encara més problemes econòmics). Li tinc simpatía! El Tirant m'ha agradat molt, pensava que m'anava a avorrir com que m'havien dit que era molt pesat de llegir... però no per a mi ha estat una lectura molt entretinguda. Per una part he aprés alguns fets històrics i per l'altra m'ho he passat bé.\nMarcel·la Giner 1P\nAnònim 4 d’abril de 2011, a les 22:51\nA mi, l'autor que m'ha paregut més interesant és Bernat Metge.\nEm pareix un autor molt agut i modern, ja que la finalitat principal de la seva obra era demostrar la seva innocència i que s'havia convertit a la religió cristiana. Però si s'analitza aquesta obra des d'un punt de vista més crític i objectiu, podem arribar a la conclusió que en realitat està criticant la manera de pensar d'aquella època i també el que deia la religió. Cosa molt atrevida per la seva part.\nSandra Ponsoda 1rB\nAnònim 4 d’abril de 2011, a les 22:55\nDesprés d’aquest estudi medieval d’autors valencians i com ja he comentat a classe, l’autor d’aquest període que més interessant m’ha semblat és Joanot Martorell. La seva obra mestra, Tirant lo Blanc, m’ha sorprés no sols per les batalles i combats que narra, si no per la combinació o contrast que fa d’elements com l’erotisme, el realisme i l’humor irònic que en ocasions utilitza.\nD’ altra banda, l’autor que més m’ha desencantat ha sigut Ausias March. Els seus poemes pessimistes, així com l’ús continu de la mort com a element de vitalitat o el tractament de l’amor com a horror, han fet d’ell un autor, al meu parèixer, sense encant. No obstant, sé que és un gran autor.\nJosé Manuel Sellés Tomás. 1er B.\nAnònim 5 d’abril de 2011, a les 17:27\nLlevat que pot pareixer extrany, un del autors que més m`han agradat ha sigut Joan Roís de Corella ja que m`agradat que mostrara els seus sentiments i/o sofriments que pateix en veure l`engany de la seua enamorada. També m`agrada com combina els versos i va jugant amb ells utilitzant una gran fluidesa per expresar els seus sentiments.\nDesprés, com ja s`ha dit en classe, el que no m`ha fet molt gracia ha sigut Jaume Roig perque no m`agrada Gens com despresia les dones d`eixa manera utilitzant molt la generalització sense cap escepció. Ja que l`únic que fa és ridicularitzar i burlar-se de les dones.\nPel que respecta als altres escriptor, Ausiàs March després de tot el que em fet i se que és un dels més destacats, seguisc sense entendre ben bé els seus poemes ja que no acabe de comprendre al que es referix.\nPerò ho seguire intentant!\nCarmina Cogollos Martínez, 1r A- Bat!\nAnònim 5 d’abril de 2011, a les 18:06\nL'autor que més m'ha agradat ha sigut, com ja vaig dir a classe Joanot Martorell. Pel fet de cóm va escriure el Tirant.\nEm va semblar una obra molt entretinguda en quant a l'história pero a més la forma que té de tractar la sensibilitat del cavaller fent-lo més humá, i el tó hirónic que usa en l'erotisme em pareixen sorprenents i també impactants per a l'época en que es va escriure.\nTambé la forma en que está escrit s'entén prou bé i la veig una novel·la molt completa perqué no sols pertany a les novel·les cavalleresques si no que també podría ser una obra histórica, milirat, social, psicológica i fins i tot erótica.\nMentre que el pitjor autor per exeléncia davall del meu punt de vista és Jaume Roig, perque encara que portava una vida aparentment feliç es queixava de les dones amb una actitud misógina i damunt anava més enllá perque també demostrava un odi per la vida i no hi ha que ser tan fatalistes sinó que hi ha que ser feliç.\nTampoc m'han agradat els autors relacionats amb la religió i sobretot St. Vicent Ferrer. Aquest home podía captar bé a les persones i fins i tot entretíndreles pero la finalitat dels seus discursos no m'agrada gens.\nCarlotTa Lloret, 1r Batx A\nAnònim 5 d’abril de 2011, a les 18:08\nPer a mi, l'autor que més m'ha cridat l'atenció, ha sigut Joanot Martorell.\nPerque després de llegir el Tirant, vaig poder comprovar, que aquest relat era molt mes interesant del que jo m'esperava. Esta molt ben narradt, i aconsegueix juntar molt bé dos temes molt diferents, com son el de l'amor, i la guerra.\nPersonalment, el tipus de novel·la cavalleresca, no m'agrada molt, pero al acabarme el Tirant, em vaig dur una sorpresa, perque em va resultar molt entretingut i interesant.\nJoan Tejedor Montagud 1r B.\nAnònim 5 d’abril de 2011, a les 18:30\nJo trobe molt interessant a Bernat Metge: deixant de banda el fet de que va ser una figura fonamental en la formació d'un model unificat de la llengua catalana, és el que més s'acosta a un humanista que tenim al nostre territori i la primera manifestació de prosa humanística a Espanya. Metge fou un innovador, es va atrevir a veure el món d'una manera diferent a la de l'Edat Mitjana; de tots els escriptors i poetes que hem vist durant el curs, és el qui més s'acosta a la idea contemporànea d'escriptor. Mirem a "Lo Somni", prenem la interpretació de que Metge el va escriure per exculpar-se dels seus càrrecs: és un joc brillant de manipulació. Mentre a la seva època gent com Anselm Turmeda i Sant Vicent Ferrer se centraven en la conversió d'infidels, Bernat Metge demostrava ser més intel·ligent atrevint-se a mirar més enllà i s'avançava al seu temps.\nAnònim 5 d’abril de 2011, a les 18:41\nEn aquest perídoe literari, sense cap dubte, l'autor que més m'agradat ha sigut Joanot Martorell.\nMartorell m'agrada tant per la seua vida, com per la seua novel·la cavallaresca, sobretot la més coneguda, el "Tirant lo blanc".\n· Respecte a la seua vida, hem resulta molt curiós, que l'autor volgués viure el seu present: defenguent valerosament a les seues germanes, reptant a senyors amb lluites a mort, viatjant per demanar permís per enfrontar-se com un noble cavaller, ...\nEl que no m'agrada tant és que al final, Martorell perguera tots els béns, i tinguera que delinquir i unir-se a una banda.\n· Respecte a la seua novel·la cavalleresca, referintment-me, evidentment, al "Tirant lo blanc", el que més hem crida l'atenció la combinació d'aspectes còmics amb aspectes tràgics, i la seua forma de caracteritzar als personatjes de l'obra.\nM'agrada observar com Martorell humanitza tan bé els personatjes i deixa en ridícul als cavallers, com a venjança per els problemes que va viure en la seua vida.\nTrobe que Joanot Martorell ens sorpren cada dia més i més amb la seua magnífica obra, ja que pense que no s'han trobat encara tots aspectes literaris que Martorell ens ha volgut mostrar amb la seua obra.\nPer altra part, l'autor que menys m'agradat ha sigut Bernat Metge. Encara que va ser acusat injustament, junt amb altres, d'assassinar al rei, pense que la seua obra "Lo somni" és una escussa barata per retornar a la seua estimada Cancelleria reial i per salvar el seu coll.\nRealment l'obra de Metge hem pareix que està molt ben elaborada, pero parlen de temes que pense que al lector poden arribar a cansar: diàlegs sobre la immortalitat de l'ànima, l'atac violent contra les dones per part de Tirèsies, ...\nJoan Soler i Mislata, 1er A.\nAnònim 5 d’abril de 2011, a les 18:49\nLa veritat es que un dels autors que més interesant m'ha semblat de la nostra literatura medieval és Joanot Martorell, amb la seva gran obra el Tirant lo Blanc ja que no conté elements meravellosos i increïbles, ni herois extraordinaris i sobrehumans quant a qualitats físiques i morals i això fa que siga més real i creïble,els humanitza. També m'ha agradat com combina al llarg del Tirant les escenes bèliques, l'humor,el sensualisme, l'erotisme...\nArnau Darós Piquer 1r A\nAnònim 5 d’abril de 2011, a les 19:57\nEn la meua opinió el autor més rellevant d'aquesta generació literària ha sigut sense cap dubte Ausiàs March. Sé que no es precisament l'escriptor més diveritt ni el més irònic amb els seus textos però sense cap dubte pense que ha sigut el que ha marcat un abans i un després en la litaratura catalana.\nMarch fou el primer escriptor en escriure amb un català sense provençalismes, amb una actitud patriòtica cap a la seua terra i, proclamant la seua com a "llengua de la veritat".\nDe segur que March fugia de la vida qüotidiana i monòtona, i, com bé diu Josep Iborra, utilitzava la escriptura per aclarir i definir la seua pròpia experiència.\nNo hi ha cap dubte què Ausiàs March amb la seua escriptura vivia una experiència vital que no es pot descriure. Pense que per aquesta raó l'admirem tant i no crec que mai ningú siga capaç de superar-lo.\nAlícia Herrera Blanes\n1r BAT P\nAnònim 5 d’abril de 2011, a les 19:59\nÉs evident que Joanot Martorell i la seua gran obra El tirant lo Blanc m’agrada molt però jo vull destacar Isabel de Villena. Després de conéixer l’Espill de Jaume Roig i, com ja vam comentar a classe, l’odi que manifesta per les dones (només se salven la Mare de Déu i sa mare del seu atac) em va sorprendre i agradar molt el Vita Christi de sor Isabel de Villena i la teoria de Fuster que creu que venia a ser una contestació a la misogínia dels escriptors de l’època.\nIsabel de Villena escrigué la vida de Jesús però destacant el paper de la dona: la maternitat, la tendresa, l’amabilitat i la pietat, front a les manifestacions masclistes. Això em pareix molt fort per a l’època i encara més que ho escriguera d’una manera emotiva, tendra...\nAixí que jo em quede amb Isabel de Villena per ser una feminista i tindre el reconeixement dels escriptors valencians de la seua època que eren un masclistes però hagueren de reconéixer una dona culta.\nMercè Queva Durà 1r A\nAnònim 5 d’abril de 2011, a les 20:03\nL'autor que més m'agradat de la nostra literatura medieval a estat Joanot Martorell, pel fet d'escriure una novel tan innovadora per a l'època. M'encanta com fica temes completament nous com la novel cavalleresca, en la qual es diu adeu a elements irreals com ara un força de gegant o uns mons totalment fantàstics. També m'agrada com incorpora l'element erotic i humorístic d'una forma totalment natural.\ntambé he de dir que encara que m'agrade més Joanot Martorell, pense que Ausiàs March és l'autor més important de la literatura medieval, principalment pel fet que va ser el primer a escriure la seua poesia completament en català sense provençalismes.\nAlberto Rodriguez Espagnol 1r Batx A\nL’escriptora que a mi més m’ha agradat ha sigut sor Isabel de Villena, pot ser no tant pel seu estil, sinó perquè em sembla que va intentar defensar la dignitat de la dona de la seua època.\nAl Vita Christi explica la vida de Jesucrist a partir del punt de vista de les dones. Amb aquesta obra defensa que les dones tenen la mateixa validesa moral que els homes i que en contra del que deien els misògins de l’època, les dones no són instruments del diable ni persones sense criteri. El que també m’agrada de la seua obra és que s'opose a allò que Jaume Roig deia en la seua obra misògina l’Espill. Sor Isabel, en lloc d’acceptar la quantitat de proves i testimonis que Roig aporta, els rebat mostrant la fermesa i la bondat de la dona.\nEm sembla que és una de les poques persones defensores de la dona al segle XV.\nBeatriz Tarrasó Castllo, 1r bat B\nAnònim 5 d’abril de 2011, a les 21:03\nA mi l' escriptor que més m' ha agradat és Joanot Martorell ( Tirant lo Blanc ) ja que és l'obra més important de l'escriptor i cavaller valencià i està considerada un dels màxims exponents de la novel·la cavalleresca en llengua catalana i del segle d'or valencià. Amb tot aço ja es pot pensar que va a ser la típica novel·la aburrida de cavalleresca peró només ens endinsem en les primeres fulles ja es nota el canvi que produeix i les passions que provoca amb la seva versemblança i on apareix un heroi de ficció de "carn i ossos".\nMax Darós Piquer, 1r Batx. A.\nAnònim 5 d’abril de 2011, a les 21:05\nA mi el que més m'ha agradat ha sigut Joanot Martorell.\nEm sembla increïble que a eixa época es fera un relat tan complet com és el Tirant, no només per l'intent (aconseguit) de donar-li versemblança a l'història, també pel fet d'incloure-hi diverses accions al mateix temps, i la doble història romàntica i bèl·lica és genial. Em pareix una obra magnífica per al seu temps, que no té preu com a mitjà d'oci i entreteniment.\nAnònim 5 d’abril de 2011, a les 23:23\nBé, després d'haver-hi vist a classe tots aquestos autors, pense que cadascú te la seua pròpia qualitat que el va fer important, però si hagués de triar el que més m'ha agradat ha sigut joanot Martorell. Pense que el Tirant va ser una meravella de llibre i que ahi ell demostra les seues habilitats ja que fa d'una simple història de cavalleria tota una trama amorosa molt divertida.\nPer altre costat no diria que el que menys m'ha agradat ha sigut Jaume Roig sino que em pareix prou interessant, digne de estudi. Pense que més enllà d'eixe odi a les dones hi ha un odi a la vida que em pareix molt curiós. Degut a açò s'ha guanyat un reconeixement i estar en boca de molt dels meus companys, jo no estic d'acord en el que diu però em pareix molt curiós com ja he dit abans tant el fet que trata, com la forma d'escritura en versos tan curtets.\nAnònim 6 d’abril de 2011, a les 0:17\npersonalment, pense que ausias march sigue un escriptor que marcà una època a la història de la literatura ja que va utilitzar una llengua sense provençalismes i va fer una poesia tractant l'amor amb les característiques dels trobadors.\nSens dubte aquest narrador, ha tractat peculiarment aquest tema com es l'amor; però encara mes, m'agradat joanot martorell i el tirant lo blanch; no sols per el tema bèlic sino perque l'amor es tractat d'un punt de vista extremista, ell sofrix per ella en sil.lènci, pero a la fi decideix contar-li-ho tot, a pesar del que puga fer ella. I quan ell veu qeu ella esta "enganyant-lo" decideix fugir lluny per evitar mals de amor...\npense que es una narració apta per a tots i molt recomanable. Ha sigut el mes interesant de la literatura tractada aquest curs.\nCarla alpuente esteve 1bach P :)\nAnònim 6 d’abril de 2011, a les 12:40\nL'autor de la literatura medieval que més m'agradat i més m'ha interessat, ha sigut Jaume Roig que, malgrat que no l'hem donat a fons pense que es un bon escriptor, deixant a banda la persona misògina que demostraba ser en els seus texts.\nM'agradaria llegirme pel meu compte el llibre de L'Espill, perquè varem llegir un fragment a clase i em va agradar molt.\nBernat Macià 1er Bat P\nAnònim 6 d’abril de 2011, a les 12:43\nEl que més em va agradar de la literatura medieval va ser l´autor Ausiàs March,ja que la qualitat del llenguatge poètic de March es basa en el fet que va forjar una eficaç expressió dels sentiments amorosos, morals i religiosos.Amb això vull dir que els poemes d´ell representen sentiments, i no justament sentiments optimistes,tot el contrari.En la meua opinió els seus poemes no són simples,i aixó és el que més m´agrada,ja que sempre es pot buscar un doble sentit al poema,o simplement d´un poema molt curtet podem treure moltes coses a llum,depenent sobretot de qui ho llegeixi i del seu estat d´ànim.\nNúria Olcina Fernáncez. 1er Bat B\nPau Baquero 6 d’abril de 2011, a les 16:49\nA mi m'han cridat l'atenció dos autors de la literatura medieval: Joanot Martorell i Ramon Llull.\nMartorell és interessant pel Tirant, bàsicament. Una novel·la de cavalleries que se n'ix un poc de l'esquema més clàssic d'aquest gènere literari; tant per la manera de tractar el tema amorós com per la caracterització del cavaller com a ésser imperfecte i com per la situació de l'acció en llocs reals.\nDe Ramon Llull, per l'altra banda, em va cridar molt l'atenció en la manera més o menys científica de tractar el coneixement, així com el que ell anomenava Art, una espècie de sistema lògic i sistemàtic mitjançant diagrames.\nAnònim 6 d’abril de 2011, a les 18:35\nL'autor de literatura que més m'ha agradat ha sigut Joanot Martorell, autor de Tirant lo Blanc, ja que, a diferència d'altres autors de novel·la cavalleresca, Martorell no els atribueix qualitats sobrehumanes, sinó que els humanitza: els personatges es contradiuen entre allò que creuen que són i allò que els seus actes diuen que són, i a més tenen virtuts i defectes.\nL'autor que menys m'ha agradat, com ja he dit a classe, és Jaume Roig i el seu llibre de l'Espill, ja que es mostra molt pessimista i és un llibre misògin, on generalitza a totes les dones diguent que són dolentes, presumides, geloses, males mares, assassines... I tan sols es salven la Mare de Déu i la seua esposa.\nNerea López Canet, 1r A, Bat\nAnònim 6 d’abril de 2011, a les 18:37\nSe'm fa un poc difícil escollir un sol autor entre tots els autors de la literatura catalana medieval. Cadascun té les seues característiques i el seu mèrit. Potser, si n'he de destacar alguns, en ressaltaria bàsicament tres: Bernat Metge, ja que m'ha paregut un personatge interessant i innovador per a l'època i m'ha agradat la seua obra principal (Lo Somni) i tot el que el va portar a escriure-la. També Joanot Martorell i la seua novel·la "Tirant lo Blanch", ja que també és una obra diferent a les de la seua època i magistralment escrita (tot i que només hem llegit alguns fragments originals de l'obra). I per últim destacaria a Jaume Roig i Isabel de Villena, i no només als autors particularment, sinó el contrast (o contestació si ho considerem així) que estableixen entre les seues obres. Pense que és interessant.\nAnònim 6 d’abril de 2011, a les 19:36\nÉs clar que Ausiàs March és sens dubte, si no l'autor més important de l'Edat Mitjana fins als nostres dies, un dels més importants, influyents i revolucionaris, ja que a més de tindre una obra excel·lent va ser el primer a escriute en llengua catalana total, es a dir, sense provençalismes, i aixó encara que hui dia no semble valent ni arriscat, en la seua època va marcar, definitivament, un abans i un després en la literatura i la poesia catalana i valenciana.\nSandra Zahonero, 1er Bat P\nAnònim 6 d’abril de 2011, a les 20:12\nL'autor que més m'ha cridat l'atenció és Bernat Metge, principalment per la seua obra "Lo somni", ja que ni tan sols hui en dia está clara la intenció d'aquesta. M'agrada la idea que no puguem analitzar amb total seguretat el pensament d'un autor, que no estiguem segurs de si l'obra és molt complexa i el seu significat real és tot el contrari al que s'ha escrit, o si és massa senzilla i el seu significat real és allò que diu tal qual. D'altra banda m'agrada molt que els seus pensaments i forma de veure la vida (principalment en contra de la religió) surten de l'esquema de l'època, que expresse el seu pensament lliurement i sense por.\nCarmen Burriel, 1er Bat B\nAnònim 6 d’abril de 2011, a les 20:18\nSi he d'escollir un, per a mi es Bernat Metge. Amb la seua obra ( Lo Somni ) , suposadament escrita per defendre la seua innocència , critica per una banda la religió i la cultura i forma de pensar de l'època. Es admirable el seu atreviment i la seua intel·ligència .\nD'altra banda , també em quedaria amb Ausiàs March i la seua forma d'expressar els seus sentiments als poemes.\nLaura Aguilar Gascón 1r B\nAnònim 6 d’abril de 2011, a les 21:07\nEntre tots els escriptors que hem donat al llarg d’aquets dos trimestres he de fer referència a alguns d’ells.\nNo tinc cap preferència però si que hi ha alguns que m’han interessat molt més.\nSant Vicent Ferrer em sembla interessant pel que fa als seus sermons, amenaçava a la gent per a, en certa mesura, fer-los pensar d’una manera determinada. Em pareix graciós allò que diu de l’infern i del que et passarà si ets un pecador.\nPel que fa a Bernat Metge, m’agrada perquè té un altre punt de vista de la vida medieval i està molt en contacte amb el nou Humanisme. La ironía que utilitza amb Lo somni m’agrada molt, fa pensar que s’ha convertit al cristianisme quan en realitat es ferm amb les seues idees. M’agrada que no es deixe convencer pel simple fet de que qui li ho diga siga el rei Joan l.\nJoanot Martorell m’agrada pel simple fet de que haja escrit el Tirant lo blanc, perquè em pareix una història que encara que estiga escrita en el s. XV es bastant interessant per a l’actualitat i pot servir com a model per escriure altres històries.\nEl que menys m’han agradat han sigut Jaume Roig pel tracte tan masclita cap a les dones. Les anul·la com a persones i mostra una imatge d’elles totalment irreal i fantàstica. Jordi de Sant Jordi la veritat esque el trobe un poc indiferent, pot ser perquè tampoc li he donat molta importància a diferència de Sant Vicent Ferrer i altres.\nMarina Pinto Carbó 1r B\nAnònim 7 d’abril de 2011, a les 19:19\nA mi el que més m'ha agradat ha sigut Bernat metge.\nEm pareix un escriptor molt inteligent i satíric.\nEn el seu llibre lo somni a més d'aconseguir defensar-se i després arribar a ser de nou una persona important. També fa creure que s'ha convertit al cristianisme , però jo opine que mes bé esta fent una crítica.\nA més Bernat metge defensa les dones , sobretot a la reina , amb qui aconsegueix guanyar-se els seus favors.\nAnais Mas-Masià .1º A\nAnònim 7 d’abril de 2011, a les 20:18\nEl escriptor que més m'agradat ha sigut Joanot Martorell. M'he sorprés molt al llegir Tirant lo Blanch perquè pensava que un llibre aborrit i he acabant enganchatme des de els primer capitol. Crec que és com diu Cervantes en el Quixot, és del unics llibres de caballeries que es campa de la foguera.\nA banda d'aixó Joanot Martorell desperta simpatia per la seua vida, al menys per a mi. Em pareix molt trist que fora un home que volia fer les coses com un caballer i no va poder perquè això ja no interesaba en aquella época. Va acabar sense diners, ni honra, ni tan sols en els pergamins del Tirant, que per a colme ara es reconegut com un dels mijors llibres, i aquest sense asabentarse.\nEmma Bosque Rico 1º Bat P\nAnònim 9 d’abril de 2011, a les 11:00\nBernat metge, Ausiàs March, Joanot Martorell, Sant Vicent Ferrer però a mi el que mes m’ha agradat de aquestos és sens dubte Sant Vicent Ferrer que va ser un gran predicador. La seua forma de commoure el públic que utilitzava per convèncer i corregir la gent que li escoltava.\nEll predicava per a la massa popular i la manera que tenia de predicar es caracteritzava per tindre un gran varietat de jocs teatrals, però també utilitzava per mantindre l‘atenció de l’auditori efectes emotius i impressionants com el diàlegs.\nSant Vicent descriu la societat valenciana de el seu temps, tot açò a fet que aquest personatge es tan conegut al rest de Europa.\nRicardo Cabello Martín\nAnònim 9 d’abril de 2011, a les 20:33\nClarament Joanot Martorell va ser l'escriptor més important d'aquesta época, però jo em quede amb l'escriptora i abadessa Isabel de Villena, ja que va desmostrar una actitud un poc feminista en una época de misoginia i masclisme total, i va aconseguir escriure una obra literària interessant escrita amb descripcions realistes, on dedica una atenció especial a la Verge Maria mentres parla de la vida de Jesucrist, el 'Vita Christi'.\nTambé m'agrada perque es diu que aquest llibre és una contestació a l'Espill de Jaume Roig, autor al que va conéixer de prop, que era molt misògin i així ho va constatar al seu llibre.\nEm pareix d'admirar la posició defensora que va prendre amb les dones Isabel de Villena, i em pareix interessant que fóra abadessa del Convent de la Santísima Trinitat de València, que està molt prop.\nClara Pérez, 1er Bat P\nAnònim 10 d’abril de 2011, a les 19:44\nPersonalment, crec que l'autor més interessant en aquesta época és Joanot Martorell. No solament per escriure una obra tan magnífica a més de divertida i irònica sino per plasmar en aquesta obra la vida quotidiana y cavalleresca d'aquell temps. Amb Tirant Lo Blanc, Martorell reinventa d'alguna manera la literatura d'aquell temps, sobretot si ens fixem en com tracta els temes amorosos i fins i tot el tema del sexe, que aquest el tracta amb ironia i humor.\nCristina Peris Juan\nAnònim 11 d’abril de 2011, a les 22:58\nL'autor que més m'ha agradat és Joanot de Martorell i la seua obra Tirant Lo Blanc, per una part perquè considere que és una de les novel·les més representatives de la nostra narrativa i per una altra banda personalment m'ha agradat molt perquè és una novel·la d'aventures molt interessant que té la particularitat d'estar basada en fets reals i a més es tracten temes que malgrat haver sigut escrita fa molts anys són plenament actuals, com ara l'amor, l'amistat o la mort, temes que tal i com diu Josep Iborra al seu assaig estan plens de contrastos, com "l'heroisme i la covardia, la generositat i la crueltat, el pudor i l'erotisme descordat".\nFrancesc Ferre Sánchez 1er A\nAnònim 12 d’abril de 2011, a les 10:47\nSense dubte l'autor que més m´agradat es Joanot Martorell. La seua obra, Tirant Lo Blanc, està plena d´emocions, d´erotisme, de batalles i aventures, on podem veure com era la societat i les costums de l'època. Em resulta molt curiós veure la manera en que tracta els temes amorosos, d´una manera molt espontània i humorística.\nEs pot considerar una obra mestra de la nostra literatura.\nAnònim 13 d’abril de 2011, a les 20:45\nDesprés d'haver llegit i estudiat la vida i obres d'aquestos autors, el que més m'ha agradat ha sigut Joanot Martorell.\nA banda de la seua redacció del Tirant, em causa curiositat la seua vida personal, i la relació d'aquesta en el seu llibre. El llibre de Tirant Lo Blanc és un clar exemple de novel·la de caballers, fet que es pot relacionar en la seua vida i tot el que va fer, això de retar a gent en combat, i fins i tot anarse'n a Anglaterra per a que el mateix Rei fora el jutge de batalla. Pense en Martorell com un home molt fantasiòs, convençut i encabotat en resoldre les coses a la manera dels caballers, i m'agrada la manera en la que tracta les emocions del protagonista i l'erotisme present al llibre.\nLydia Navarro Machí, 1er Batx. P :)\nAnònim 14 d’abril de 2011, a les 22:31\nLa veritat no tinc massa clar quin a estat l'autor que més m'ha agradat, per una banda esta Joanot Martorell i el seu famós llibre del tirant del cual he aprés molt a més amb el realisme i la humanització del heroi en aquest cas Tirant, que es veu com una persona normal amb els seus defectes i no tal i com estavem acostumats a veure als cavallers als llibres de l'época com a superherois amb una força increible i capaços de vèncer a qualsevol per altra banda esta Ausias March que m'agrada molt perque ho expresa tot amb moltisima pasió i llegint els seus poemes encara que escriga d'una manera enrevesada i de vegades difícil d'entendre. Cada frase diu molt. El seu espirit pesimista amb l'amor, que recorda al romanticisme.\nLaia Romero de Antonio\nAnònim 18 d’abril de 2011, a les 9:42\nEn efecte, tal com dius, l'article va estar publicat en el llibre de festes de Gandia de 1984. Va ser un dels darrers amb articles i col·laboracions. El vam coordinar Àlvar Garcia i jo des de l'Arxiu Municipal. Jo mateix li vaig demanar la col·laboració a ton pare.\nSi em dones el teu correu electrònmic o postal, et puc enviar alguna còpia de la portada i l'índex o potser fins i tot un exemplar del llibre si en localitze.\nQuan va faltar ton pare li vaig dedicar un record al meu bloc.\nAnònim 18 d’abril de 2011, a les 19:20\nEl meu autor favorit, sense dubte, ha estat Ausiàs March, perquè encara que sap que pot arribar a ser massa tràgic és al mateix temps un autor curiós i va ser el primer en parlar en un català sense provençalismes. Jo crec que és interessant ja que és un autor que té un to molt personal i trenca amb el costum de l'amor cortés.\nÀngela Moreno i Lozano, 1rP\nAnònim 18 d’abril de 2011, a les 21:37\nPer a mi, Joanot Martorell ha sigut el més interessant, primer per la trascendencia de l'obra del "Tirant lo Blanc" com a novel.la que trenca tots els aspectes de narrativa medieval (amb característiques de versemblança, cròniques històriques, etc)i ademés de la vida personal de Martorell i les seues desventures amb les seues deutes, fins a viatjar a Anglaterra per a que Enric VI fora jutge del combat entre el seu cosí\nJoan de Mompalau.\nEl Tirant el va escriu-re als últims anys de la seua vida, es possible que tot alló que ha viscut abans estiguera relacionat amb la novel.la , de no ser de eixa manera, a lo millor no hi habria Tirant...\nFelipe Armand Villalba 1rP


Pisos i cases Santa Maria De Miralles, que t'ofereix Api.cat.\nPisos i cases Santa-maria-de-miralles, que t'ofereix Api.cat.\nPisos i cases en venda a Santa Maria De Miralles\nPisos i cases de compra a Santa Maria de Miralles\nTroba les millors ofertes en cases, pisos, locals, oficines, garatges a Santa Maria de Miralles , provincia de Barcelona , al portal immobiliari professional Api.cat.\nHabitatges a Santa Maria de Miralles\nCases a Santa Maria de Miralles\nNo has trobat el que buscaves en la nostra oferta immobiliària de Santa Maria de Miralles Vols compartir amb nosaltres algun suggeriment o consulta? Contacta amb nosaltres i t'ajudarem més aviat millor.


L'alcalde de Caldes d'Estrac demana al Delegat del Govern de l'Estat a Catalunya 'més cura a l'hora de manifestar-se' - maresme360 - Portal de notícies del Maresme\nInicioL’alcalde de Caldes d’Estrac demana al Delegat del Govern de l’Estat a Catalunya ‘més cura a l’hora de manifestar-se’\nL’alcalde de Caldes d’Estrac demana al Delegat del Govern de l’Estat a Catalunya ‘més cura a l’hora de manifestar-se’\n12 gener, 2011 Redacció General 0\nL’alcalde de Caldes d’Estrac, Joaquim Arnó (CiU), ha demanat al Delegat del Govern de l’Estat a Catalunya, Joan Rangel, que tingui “més cura a l’hora de pronunciar-se i de manifestar-se” en relació a un article d’opinió de Rangel a la revista local del PSC de Caldes d’Estrac. En aquest article Joan Rangel denuncia que l’equip de govern s’ha negat a cedir un espai públic per a retre homenatge a Ricardo Pérez, membre del PSC de Caldes mort l’abril passat.\nL’Ajuntament de la població ha fet públic un comunicat en el que critica les formes de Rangel en aquest article donat el càrrec institucional que ocupa. Alhora nega que no es cedís un espai públic per fer l’homenatge i afirma que ningú el va demanar.\nEn declaracions a maresme360 l’alcalde caldenc ha criticat també que s’utilitzi la figura d’una persona difunta “per treure rendibilitat política”.\nPolèmica per una parada del mercat municipal\nCaldetes també ha estat notícia en els darrers dies per unes obres realitzades al mercat municipal. Segons una nota del PSC l’agrupació local\ns’ha adreçat a la Fiscalia Especial per a delictes relacionats amb\ncorrupció perquè ‘creu que hi pot haver algun delicte o falta en el\nprocediment de les obres de la parada del mercat de l’esposa de\nL’alcalde s’ha defensat d’aquestes acusacions dient que les obres del mercat “s’han fet per a totes les parades i no per una de sola”. En un comunicat el govern municipal explica que portarà\nals tribunals els regidors del PSC d’aquest municipi “per pràctiques\ndifamatòries, atemptat contra l´honorabilitat de les\npersones i l´autoritat municipal, i difusió pública d´acusacions d´haver\nL’estabilitat meteorològica és el més destacat de la previsió del temps al Maresme per aquest dimecres\nL’atur baixa al Maresme en 51 persones durant el desembre


LA TRANSPLANT BIKE ALMENAR REUNEIX 400 PARTICIPANTS - TOTLLEIDA\nJoan Alonso i Sílvia Masot han estat els més ràpids en completar el recorregut més llarg, de 60 kilòmetres.\nLa Transplant Bike Almenar ha aconseguit reunir avui 400 participants en una jornada en què esport i solidaritat s’han donat la mà. Joan Alonso i Sílvia Masot han estat els més ràpids en completar el recorregut més llarg, de 60 kilòmetres. La cita també oferia un altra marxa més curta, de 30 kilòmetres, i una caminada guiada de 6.\nLa Transplant Bike és una cursa d’esport inclusiu per a amants de la bicicleta trasplantats i no trasplantats organitzada per la Fundació Renal Jaume Arnó i Traïnsplant. L’objectiu és fomentar la realització de programes d’exercici físic en diferents hospitals, així com la promoció de la donació d’òrgans. En el cas d’aquesta prova d’Almenar, amb la inscripció s’ajudava a implementar un programa d’activitat física a les unitats de diàlisi de Lleida. També hi ha l’opció de col·laborar amb la causa mitjançant el dorsal 0.\nA la distància llarga, Joan Alonso (Team Bici 3.0) s’ha imposat amb una marca de 2.35.40, seguit de l’independent Josep Maria Bergadà, segon amb 2.38.22, i de Sergi Porta (Corriols Bike), tercer amb 2.41.21. En l’apartat femení, Sílvia Masot (Marraco Bike Lleida) ha estat la guanyadora amb un registre de 4.19.06, seguida de la independent Violeta Sancho, segona amb 5.154;27, i de Cris Martín (Bicis La Bordeta), tercera amb 5.17.13.\nPel que fa a la marxa curta, el millor en homes ha estat Gerard Llop (Cicles Sans), amb 1.09.41, seguit de Rodrigo Casado (CC Sariñena), segon amb 1.10.42, i de Víctor Garcia (Bikes Ponent), tercer amb 1.12.58. En dones, Anna Onieva (Tri 4.40) ha marcat un temps d’1.36.37 per imposar-se pel davant de Laura Pallejà (Bike Taller Cannondale Reus), segona amb 1.37.34, i de la independent Divina Farreny, tercera amb 1.43.34.\nEls recorreguts transcorrien per la comarca del Segrià, part de la Franja i l’entorn del pantà de Santa Anna. A més, també s’ha organitzat per segon any consecutiu una caminada de 6 kilòmetres de caire familiar pel terme municipal d’Almenar. Els participants han rebut com a obsequis un mallot Tuga Wear, els avituallaments, la bossa del corredor i el dinar, a més d’entrar en el sorteig de diferents regals, entre ells el d’una BTT.\n60 km: https://www.iter5.cat/resultat.php?idCursa=277&edicio=2019.\n30 km: https://www.iter5.cat/resultat.php?idCursa=276&edicio=2019.\nPODEU VEURE UN ÀLBUM DE FOTOS AL FACEBOOK D’ITER5: https://www.facebook.com/pg/comunicacio.iter5/photos/?tab=album&album_id=3133005413392804.