A LA VORA DEL LLOBREGAT: 2013\nEl pollastre raça Prat\n"El desembre era el més per excel·lència dels pollastres raça Prat, coneguts popularment com a pota blava.\nTotes les cases de pagès, i fins i tot a les cases del poble que tenien prou espai al pati, en criaven. L’aviram s’alimentava amb tot el que sobrava de la casa i ordi, blat, blat de moro picat, fulles de verdures, etc. A més, com que tenien prou espai per bellugar-se, menjaven de tot el que arreplegaven per terra i que era viu (les gallines sempre han estat carnívores), i fins i tot s’havia de vigilar que no enxampessin algun ou dels seus propis nius.\nTradicionalment, els homes s’havien fet càrrec del bestiar gros, mentre que els animals de plomes anaven a càrrec de les dones. Els pota blava sempre han estat una raça molt ferotge, així que, per evitar que fessin malbé els ous o que es barallessin entre ells, era costum retallar una mica el bec als exemplars més agressius.\nL’aviram es criava per a la casa, però sempre n’hi havia de més per fer els regals de Nadal o per vendre. A Barcelona, les parades dels pagesos es posaven, pels vols de Nadal, a la Rambla de Catalunya, on els exemplars del Prat es podien vendre a preus força elevats. De tot l’aviram, l’animal més preuat era el capó. La senyora Álvarez, portava els pollets a les cases i, a canvi, s’emportava un o dos animals, els que li semblaven més macos. A la seva granja, hi treballaven noies que venien de Castella, de Sòria, i que ella mateixa escollia, ensenyava i controlava. Algunes es van casar amb nois del Prat i s’hi van quedar. A part dels pollets que repartia personalment, la senyora Álvarez tenia contractades unes dones que portaven uns cistells plens de pollets que duien a vendre al Prat, a Gavà, a Viladecans, etc.\nEls pollastres es menjaven per Nadal, però si en una casa n’hi havia tot l’any, en menjaven quan calia." (Extret de El Prat pagès pàg. 71-72 Col·lecció de textos locals. Ajuntament del Prat de llobregat. 2005)\nPublicat per A la vora del Llobregat a 4:50 Cap comentari:\n"La Ricarda, la casa de vidre" , una proposta documental per donar a conèixer la Casa Gomis del Prat de Llobregat.\nAl Prat de Llobregat, envoltada de pins i a pocs metres del mar, tenim una de les joies més representatives de l'arquitectura racionalista a Catalunya: la casa Gomis –també coneguda com casa La Ricarda-.\nAmb l'objectiu de donar a conèixer aquest patrimoni arquitectònic únic, la seva història -vinculada als moviments d'avantguarda cultural- i la figura del seu arquitecte, Antoni Bonet Castellana, va sorgir fa ja més d'un any el projecte documental "La Ricarda, la casa de vidre".\nPer fer realitat el projecte i aconseguir el finançament necessari, hem llençat una campanya per aconseguir fons mitjançant el micromecenatge a la plataforma web Verkami.\nHem aconseguit 96 mecenes que ja donen suport al projecte, però encara ens fan falta molts més.\nEns ajudeu a fer-ho possible? Fins el 24 de desembre podeu convertir-vos en mecenes del projecte!\nXavier Garcia i Albert Murillo –Sense of Motion-\nDirectors de "La Ricarda, la casa de vidre"\nPublicat per A la vora del Llobregat a 0:01 Cap comentari:\nNou itinerari al web mòbil del Prat Ocult\nEl passat 16 de novembre es va dur a terme l'activitat TicDay v.1.0. En el marc d'aquesta jornada, es van fer minipresentacions de projectes i activitats a l'entorn de la cultura digital, impulsades bé des del departament de cultura, bé per part d'entitats o col·lectius, o particulars.\nDes de patrimoni vam aprofitar per donar a conèixer el web mòbil del Prat ocult.\nMolts de vosaltres potser ja la coneixeu, però us volem informar que hem incorporat l'itinerari el Prat nocturn, amb la proposta L'Any de les Febres i, ben aviat, L'any de la pols.\nTambé hi trobareu un apartat nou, anomenat Faules, que incorpora informació sobre personatges reals o no, en molts casos amb arxius sonors teatralitzats amb les veus d'actors del Teatre Kaddish.\nL'any de les Febres correspon a l'itinerari que es va fer aquest any coincidint amb la Festa Major.\nA tots els itineraris hi trobareu informació, que es pot llegir o escoltar, imatges i àudios.\nPublicat per A la vora del Llobregat a 7:48 Cap comentari:\nClub de lectura de novel·la històrica: Els prats (Història d'una sang)\nEscrit publicat a la revista Prat de maig de 1997 amb motiu de l'edició del llibre Els prats (Història d'una sang)\nEls prats (Història d'una sang)\nLa publicació més recent de Jaume Codina és una novel·la escrita el mateix any que s'editava Historia de una plaza. En contra de l'opinió del seu autor, que sempre ha abominat la novel·la, i en especial la històrica, Els prats (Història d'una sang) és una bona mostra de l'atractiu d'aquest gènere.\nL'obra de Jaume Codina barreja amb habilitat literatura i història i fa que l'interès del lector es mantingui fins a la darrera plana.\nEls prats (Història d'una sang), que parteix d'un fet documentat en les moltes hores d'investigació de Jaume Codina, explica la història d'amor entre dos joves pratencs i les dificultats a que han de front.\nPerò aquest argument és només una excusa per situar la història en un temps i un paisatge concert, el del Prat dels voltants de 1776.\nLa ploma de Jaume Codina es mostra especialment hàbil en la descripció d'ambients, personatges i situacions pratencs. Així al costat d'escenes d'una gran càrrega dramàtica, com la de la riuada, les planes del\nllibre ens fan sentir la complexitat, i alhora humilitat, de la vida quotidiana en el Prat del final del segle XVIII, un moment en què la historiografia tradicional situa el final de l'edat moderna.\nInfluències dels drames rurals a l'estil de Bertrana, Català i Vayreda, un ric vocabulari baixllobregatí, el protagonisme de la natura, la violència latent o desfermada, la duresa de la vida al Delta, la misèria quotidiana..., són alguns dels elements que fan apassionant la lectura de novel·la\nPublicat per A la vora del Llobregat a 3:13 Cap comentari:\nCom cada, tornem a celebrar la Festa Major del Prat i, per tercer any consecutiu, us oferim un tastet en avançada: l'itinerari nocturn del Prat ocult. Aquesta activitat va néixer amb la voluntat de fer una mica de difusió de la història del Prat en un ambient lúdic i festiu, perquè, encara que de vegades no ho sembli, la història no només no té perquè ser avorrida sinó que pot ser entretinguda i amena. El primer itinerari, fet amb més voluntarisme que recursos, posava l'accent en aspectes "foscos" de la nostra història. En les següents edicions hem seguit posant l'accent en alguns d'aquests temes però ens hem obert a altres temàtiques. Així, aspectes com la ubicació del primer cementiri o què era cal Saboia ara són ben coneguts per tots els habituals de la ruta nocturna.\nL'edició d'aquest any presenta novetats respecte a l'itinerari del 2012. És una ruta totalment nova amb espais i protagonistes diferents. Tot i que hi haurà algun punt que ja hem visitat en alguna de les dues edicions anteriors, el tractament que hem preparat ens aportarà nous elements. Per això, si en teniu ganes, encara que hagueu fet un itinerari anterior, podeu apuntar-vos a l'edició d'aquest any.\nLes persones que van participar de l'itinerari de l'any passat van ser tantes que van desbordar les nostres previsions d'assistència. Això va provocar certs problemes de mobilitat, en tractar-se d'un grup molt gran, i, sobretot, d'audició. Aquest any hem intentat millorar el sistema acústic per millorar el so. També hem ampliat a dos dies, el 25 i el 26 de setembre, la possibilitat de fer l'itinerari per tal d'arribar a tot el públic interessat. El recorregut és el mateix els dos dies i la única diferència és l'horari: l'itinerari de dimecres comença a les 21 hores i el de dijous a les 22 hores. Amb aquest canvi d'horari hem volgut atendre algunes peticions de persones que havien de matinar el dia següent i trobaven massa tard acabar a les dotze de la nit.\nEl recorregut tindrà una durada de dues hores i intentarem complir l'horari, com a les anteriors edicions. El punt de trobada és la Plaça de la Vila i el recorregut començarà a l'hora anunciada, per aquest motiu us preguem puntualitat. Per motius d'organització, us agrairíem que us inscrivíssiu a l'activitat enviant un correu electrònic a l'adreça patrimonicultural@elprat.cat o trucant al telèfon 934782858. Ens és de molta utilitat saber el nombre aproximat de persones que vindran a la ruta.\nCom a l'edició 2012, aquest any tornem a comptar amb la participació del Teatre Kaddish que posa el seu talent per amenitzar les recreacions històriques i la col·laboració de l'historiador i arqueòleg Jordi Ramos.\nUs recordem que l'itinerari nocturn forma part del cicle d'itineraris El Prat Ocult, del que podeu tenir més informació a www.patrimonicultural.elprat.cat. També podeu fer servir l'aplicatiu per a smartphones m.elpratocult.elprat.cat que us ofereix diferents rutes per la ciutat i informació sobre elements i espais d'interès històric, als que podem accedir a través dels codis QR que els identifiquen. En breu podreu trobar en aquesta web mòbil els itineraris del Prat Nocturn, edicions 2012 i 2013.\nPublicat per A la vora del Llobregat a 2:57 Cap comentari:\nTEMPS D'ESTIU a la sala d'exposicions del Cèntric\nDeixem enrere el fred de l'hivern i la pluja de la primavera per gaudir de l'estiu. Us proposem un recorregut en el temps a partir de fotografies del lleure estiuenc dels pratencs i pratenques. Imatges que van des del blanc i negre, de les més antigues, fins al color del digital, de les més recents.\nMalgrat el pas del temps molts dels costums d'abans continuen a l'actualitat.\nPublicat per A la vora del Llobregat a 3:34 Cap comentari:\nClub de lectura de novel·la històrica: Cignes salvatges\nCignes salvatges és la història de tres generacions d'una família xinesa on les protagonistes són Yu Fang, Bao Qin i Jung Chang, àvia, mare i l'autora del relat respectivament. A través de les seves vides assistim a la transformació de Xina en un estat modern.\nEl relat comença a les darreries de la Xina imperial, amb una dinastia Qing ja decadent. Yu Fang, l'àvia de l'autora, com moltes de les dones del seu moment, li embenaren els peus ja de nena. Així mateix, per ascendir d'estatus econòmic, esdevingué concubina d'un senyor de la guerra del nord de Xina. De la mà d'aquest testimoni assistim a la Xina més tradicional i coneixem més d'a prop les rigoroses etiqueta i jerarquia manxús.\nA la filla d'aquesta, Bao Qin, li tocà viure un moment històric molt diferent: encara d'adolescent passà a militar de forma activa en el Partit Comunista Xinès (PCX). Com a guàrdia roja viatjà per Xina prenent consciència d'altres realitats, patint l'austeritat extrema a la que estaven obligats a viure com a models per a la resta del poble.\nFinalment, amb l'autora, Jung Chang, passem d'aquesta visió idealista del comunisme xinès fins a la crítica implícita i el seu posterior exili al Regne Unit.\nCom podem veure ja només en l'amplitud del marc cronològic de la novel·la, ens introduirem en la història contemporània de Xina des de la història oral primer i, més endavant, amb el testimoni de l'escriptora. No obstant, des d'un bon inici ha estat un llibre polèmic: la llengua original del relat no és pas el xinès sinó l'anglès; així mateix és un testimoni que va deixar la Xina de la que ens parla fa molts anys.\nPublicat per primer cop el 1991, Cignes salvatges ha guanyat el NCR Book Award (1992) i el British Book of the Year (1993) i actualment compta amb traduccions a una trentena de llengües i més de tretze milions de còpies venudes. Així mateix, se'n feu una adaptació al teatre dirigida per Young Vic (2012).\nJung Chang nasqué a Sichuan, província del sud de Xina, al 1952. Ella ha estat testimoni de la Revolució Cultural sent encara una adolescent i, ja de jove, del Gran Salt Endavant, episodis clau per entendre la Xina del segle XXI. Actualment resideix a Londres des d'on desenvolupa la seva tasca com a escriptora. Destaquem Cignes salvatges com una de les seves obres més conegudes i la més recent, Mao: the Unknown Story (2005).\nYu Hua, ¡Vivir!, 1993.\nQian Zhongshu, La fortaleza asediada, 1974.\nSpence, John, La traición escrita, 2006.\nMo Yan, Sorgo rojo, 1987.\nGao Xingjian, El libro de un hombre solo, 2000.\nAmy Tan, El club de la buena estrella, 1989.\nMateos Miret, Roger, El país del presidente eterno. Crónica de un viaje a Corea del Norte, 2008.\nLlicenciada en Estudis d'Àsia Oriental\nPublicat per A la vora del Llobregat a 1:55 Cap comentari:\nSeguici popular del Prat\nEl Seguici Popular és l'element definidor del patrimoni popular i tradicional del cicle del Corpus Christi i de les Festes Majors als Països Catalans. Aquesta és la definició que trobem a la wikipèdia.\nVa començar a definir-se en la Baixa Edat Mitjana i ha arribat fins a l'actualitat, amb especial incidència al Camp de Tarragona i a l'antic Penedès -Festa Major de Sant Bartomeu a Sitges, Festa Major de Santa Anna a El Vendrell, Festes de Santa Tecla a Tarragona, i Festa Major de Sant Fèlix a Vilafranca del Penedès- , però també a d'altres celebracions, com la Patum de Berga, les festes del Corpus i de la Mare de Déu del Claustre de Solsona, les Festes del Tura a Olot, el Corpus a la ciutat de València i les Festes de la Mare de Déu de la Salut d'Algemesí.\nEl Seguici Popular està integrat pel conjunt de danses, bèsties, personatges bíblics, figures hagiogràfiques, entremesos, representacions al·legòriques, balls parlats i músics populars, que protagonitzen alguns dels actes més patrimonials d'aquestes festes. Els elements que actualment l'integren varien segons la població. Podem esmentar però, com a molt comuns, el Ball de diables, els Gegants, els Nans, el Drac, el Ball de Bastons, el Ball d'en Serrallonga, el Bou, la Víbria, el Basilisc, l'Àliga, la Mulassa o Mula Guita, la Cucafera, el Lleó, les Trampes, l'Entremès dels Cavallets, els Tornejants, el Ball de Sant Ferriol, el Ball de Gitanes, el Ball de Pastorets, el Ball de Cercolets, el Ball dels Valencians, el Ball dels cossiers, el Ball de Panderos, el Ball de Panderetes el Ball de Figuetaires, el Ball del patatuf, el Ball Pla, el Ball de Dames i Vells, el Ball de Malcasats, els Set Pecats Capitals, la Moixiganga o Muixeranga, els grallers i timbalers, els flabiolaires, les mitges cobles o cobles de tres quartans, els ministrers i les bandes de música.\nEn el passat, els seguicis eren fets per a les processons de Corpus, evolucionant amb el temps en balls i entremesos i acabant adquirint entitat pròpia en cercaviles i balls de diables.\nAl Prat de Llobregat, el Seguici Popular s'ha anat configurant a poc a poc i ha anat evolucionant i ampliant-se al llarg dels anys, responent al tarannà obert i sociable de les seves gents.\nActualment les figures, bèsties i colles que configuren aquest imaginari festiu són: L'associació Gegantera Recreativa del Prat, Associació Gegantera Delta del Prat de Llobregat, la Colla de gegants de l'AMPA Mare de Déu del Carme, la Colla de gegants de l'AMPA Charles Darwin, la Colla de l'Escola del Parc que porta els capgrossos, la Colla de Diables del Prat, "El pollo", Els gegantons de l'IES Estany de la Ricarda, Salvador Dalí i Baldiri Guilera, els Amics de la Sardana, l'Associació Tun Tum Prat, la Xaranga de la Casa de Aragón i els Picacrestes.\nEl Seguici Popular del Prat surt al carrer en dues ocasions: amb motiu del Pratifolk, el primer o segon dissabte del mes de maig i a la Festa Major, el darrer cap de setmana del mes de setembre.\nMalgrat que els components del Seguici siguin pràcticament els mateixos, hi ha alguns elements que entren i surten, segons la celebració, així doncs, torbem que mentre que a la cercavila del Pratifolk s'hi incorpora la colla de tambors Tun Tum Prat i no hi surt la Colla de diables, al cercavila d'inici de festa major, en canvi, s'hi incorpora la Xaranga de la Casa de Aragón i no hi participa la colla Tun Tum Prat.\nVal a dir que el grup els Picacrestes, nascut l'any 2011, tenen un tarannà particular. El grup va néixer amb la intenció de recuperar el Ball de Carnaval, autòcton del Prat, al qual li han anat seguint tot un reguitzell de danses catalanes. Surten bàsicament per Carnaval, Pratifolk i Festa Major, encara que no es pot descartar que apareguin en qualsevol cantonada de qualsevol carrer de qualsevol festa ciutadana.\nD'altra banda hi ha una sèrie d'elements festius que, tot i que no participen dels dos seguicis, són una peça fonamental del patrimoni cultural del Prat de Llobregat. Aquest és el cas dels Amics de la sardana, de l'Home dels nassos i del "trencasons".\nTots aquests elements són els que ens lliguen a un passat fantàstic, a una antiguitat farcida d'éssers als quals els atribuïm tot allò inexplicable que els envoltava (tot era ple de follets, fades, déus, gegants i personatges diversos) i amb els quals calia estar-hi a bones per garantir que continués la comunitat.\nAl Prat, tots aquests elements són precisament les figures que configuren el Seguici\nUnes figures que ens identifiquen i ens defineixen com a membres d'una comunitat.\nExposicions com la que té lloc al Cèntric i que es pot visitar fins al 8 de juny. No solament il·lustren i ajuden a entendre aquests elements que ens identifiquen en aquest passat que ens és comú sinó que mostren tota la gent que hi ha al darrere, tots els pratencs i pratenques, petits i grans, que dinamitzen i transformen aquest passat en present i fan possible que les nostres vides continuïn plenes de follets, fades i figures més o menys imaginàries.\nPublicat per A la vora del Llobregat a 23:51 Cap comentari:\nClub de lectura de novel·la històrica: L'església del mar\nL’església del mar (2006), d’Ildefonso Falcones, narra la història d’Arnau Estanyol, fill d’un serf de la gleva del Bages que fuig del domini senyorial cap a la Barcelona pròspera i lliure del segle XIV. A la ciutat comtal aconseguirà, amb multitud de dificultats, pujar en l’escala social des d’uns inicis difícils amb feines molt humils, com ara la de bastaix, fins a l’ennobliment i l’enriquiment gràcies a professions especulatives com la de canvista.\nAmb un llenguatge de fàcil lectura, l’autor desenvolupa l’acció d’aquesta extensa novel·la en tres àmbits: el feudalisme i la història política del Comtat de Barcelona, en el marc de la Corona d’Aragó; la història èpica de la ciutat de Barcelona; i, finalment, la construcció de l’Església de Santa Maria de la Mar, element constant al voltant del qual basteix l’acció de la novel·la.\nEl lligam que uneix aquests tres àmbits narratius és la història vital del protagonista, plena de desgràcies i d’injustícies, però també de recompenses i de satisfaccions.\nL’autor aconsegueix una recreació històrica creïble que posa de manifest una intensa tasca prèvia de documentació que té com a resultat explicacions històriques molt didàctiques que lliguen perfectament amb la trama de la novel·la.\nEl feudalisme i el règim senyorial és presentat mitjançant la figura del senyor de Navarcles, producte literari de l’autor, el qual imposa els seus drets dominicals de manera implacable sobre els seus vassalls, motiu pel qual els Estanyol abandonaran les terres que en el passat havien tingut en propietat alodial i ara en règim d’emfiteusi. El protagonista mateix es converteix en senyor feudal arran d’una concessió reial en maridar-se amb una fillola del monarca. Serà, però, un baró especial que decideix declarar lliures els seus vassalls en un acte poc probable en la Catalunya de la Baixa Edat Mitjana.\nLes relacions de vassallatge són també presents quan l’autor ens relata els enfrontaments entre el rei d’Aragó, Pere III, i el seu cunyat, el rei de Mallorca, Jaume III pel control territorial i comercial a la Mediterrània.\nLes mencions als feudalisme ens permeten de veure la reivindicació dels drets senyorials, la vigència dels Usatges de Barcelona i de les constitucions de Pau i Treva, les cerimònies d’homenatge que s’havien de retre al senyor feudal i l’aplicació dels mals usos.\nDes del punt de vista social, la novel·la avançarà entre els efectes devastadors de la crisi de 1333 i els de la pesta de 1348; plantejarà la presència sempre vigilant de la Santa Inquisició i exposarà cruament el paper de la dona durant l’Edat Mitjana.\nLa Barcelona medieval, tancada en unes muralles que la defensaven dels potencials assetjadors, és descrita abastament per l’autor, agafant com a punts de referència tres places: la de Santa Maria, la del Blat i la de Sant Jaume. Les peripècies dels protagonistes serviran per a descriure carrers i places, tot detallant itineraris urbans que ens portaran des del barri de la Ribera al de Framenors i des del barri del Pi al de Sant Pere. Places i carrers d’una Barcelona oberta al mar i plena de llum que aixecarà edificis sumptuosos com els palaus del carrer de Montcada o d’altres de l’arquitectura civil com el Consolat de Mar, el Palau del Veguer, les Drassanes... i multitud d’esglésies i convents exponents de l’art gòtic.\nÉs la Barcelona dels oficis: dels terrissaires, dels calders, dels argenters, dels assaonadors, dels canviadors... És la Barcelona del comerç, de les mercaderies, del negoci a la Mediterrània amb el que comportarà de guerres i d’enfrontaments. És, en definitiva, la Barcelona orgullosa del seu Consell de Cent i de la defensa dels seus drets i constitucions mitjançant el Via fora! que mobilitza la host barcelonina.\nNo ens podem oblidar, en aquest repàs de la ciutat comtal que fa L’església del mar, del call de Barcelona, la jueria, formada per un grapat de carrers prop de la plaça de Sant Jaume on s’amuntegaven milers de persones dedicades al comerç i a les finances fins que l’enèsim pogrom del segle XIV va acabar per fer-los desaparèixer.\nEl desconsol del protagonista per la mare absent és l’excusa de l’autor per situar l’acció de la novel·la al voltant de la presència permanent i majestuosa de l’església de Santa Maria del Mar en la vida d’Arnau Estanyol.\nL’autor posa en boca de Berenguer de Montagut, el mestre d’obres, la seva pretensió: “...volem que sigui el millor temple de la història (...) aprofitant el que és nostre, el mar, la llum”. Certament, l’església de Santa Maria del Mar, actual basílica menor, s’ha convertit en una obra mestra del gòtic català construïda gràcies a l’esforç personal i material dels habitants de la parròquia de la Ribera, l’humil barri de mar de la Barcelona medieval.\nEn definitiva, estem davant d’una novel·la històrica entretinguda que relata uns fets històrics reals embolcallats d’una trama novel·lada trepidant amb un ritme cinematogràfic que aconsegueix enganxar al lector. Els lectors coneixedors de la realitat barcelonina o catalana podran gaudir d’un entorn conegut, en el que podran aprofundir-hi, mentre que els lector profans en la història local podran experimentar noves sensacions amb aquesta novel·la, en la qual hom ha trobat moltes similituds amb altres best-sellers que tenen com a element narratiu la construcció d’esglésies i catedrals.\nJoan Ignasi Salcedo del Moral\nPublicat per A la vora del Llobregat a 4:58 Cap comentari:\nRestauració del cartell de pollastres Raça Prat\nEl cartell que il·lustra els magnífics pollastres de la raça del Prat pertany a l’Arxiu Municipal del Prat. Pels greus problemes de deterioració que presenta ha necessitat d’un tractament complet de restauració.\nAquest cartell litogràfic n’acompanya un altre que certifica el premi d’una medalla de bronze atorgada a Josep Colominas a l’Exposició Universal de Barcelona de 1929. Avicultor destacat tant pel volum de la seva producció com per la introducció de noves tècniques, la seva granja va desenvolupar un paper important fins als anys seixanta.\nEl cartell té el suport de paper gruixut, amb problemes de consistència, no es pot manipular bé, és fràgil i trencadís. Aquestes deterioracions es produeixen a causa de l’acidesa, la qual ja ve donada per la mateixa composició del paper. Amb el pas del temps es van incrementant per les condicions ambientals com és l’acció de la llum i una humitat ambiental alta.\nL’acidesa és de les deterioracions més comuns que es produeixen en els papers; l’efecte més visible és l’enfosquiment o l’engroguiment del paper, la formació de taques marronoses. D’altres efectes més interns són el trencament de l’estructura molecular del paper, això facilita la formació d’estrips que poden arribar a fragmentar el document.\nEn el cartell dels pollastres s’hi visualitzen dos estrips grans. Comencen a la part inferior, allargant-se de forma perillosa ja que poden arribar a fragmentar-lo. Les vores estan força afectades amb estrips, arrugues i han saltat alguns fragments.\nEn els marges dret i l’ inferior es destaca una taca fosca produïda per l’acció combinada de l’aigua i la brutícia que hi ha en el suport paper; en assecar-se l’aigua hi resta una aurèola més intensa; a causa d’aquesta mullena també s’hi formen unes taques petites que indiquen un atac per microorganismes.\nA la part posterior, en un dels marges, s’hi troba una reparació antiga d’un dels estrips més grans, no gens adequada ja que es tracta d’ un tros de cartró enganxat i per sobre una tira de cinta de precinte.\nAbans de restaurar es realitza una fitxa que acompanyarà tot el procés. Serveix per fer una anàlisi detallada de la peça per determinar el procés de restauració a seguir i deixar constància de la restauració que s’ha fet, especificant la metodologia seguida i els materials utilitzats.\nEls passos de la restauració del cartell són els següents:\n- desinfecció sobre la taca de fongs per inhibir el seu creixement,\n- neteja en sec de la superfície del document i eliminació de la cinta de precinte i el cartró,\n- neteja en humit, el cartell prèviament protegit es submergeix en un bany d’aigua; va bé per les fibres del paper i per disminuir les taques,\n- desacidificació per bany, aquest procés és important ja que neutralitza l’acidesa,\n- quan els papers es renten perden el seu aprest original que li dóna estabilitat, per això després del procés anterior el paper necessita una capa de cola en tota la seva superfície.\n- un cop sec ja es pot consolidar, s’arreglen les vores estripades, els estrips més grans, es posen empelts en les pèrdues; per fer-ho s’utilitzen papers especials i adhesius de conservació.\n- es posa a aplanar sota pes i, com a protecció final, el cartell va sobre un suport rígid de conservació i tot el conjunt dins una funda de poliéster que, en ser transparent, es pot manipular sense contacte directe.\nPublicat per A la vora del Llobregat a 1:14 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Conservació, Història del Prat, Restauració\nL'aventura de "Peraustrínia"\nTot i la seva petita repercussió, setze anys després de "L'Exhibidor" em vaig deixar temptar per la droga del cine. L'Àngel García i jo havíem col·laborat en spots per a la televisió i curts d'animació i havíem comentat que si sorgia una idea interessant per a fer un llargmetratge, en parlaríem.\nEn Joan, el meu fill, que des dels tretze anys havia estat fent curts en 8mm., super-8 i 16mm., va desenvolupar un guió que es titulava "El país dels avorrits" i me'l va ensenyar com a possibilitat per un llargmetratge d'animació. La idea i l'argument eren molt suggestius perquè l'acció transcorria en un futur no llunyà, en una monarquia imaginària del centre d'Europa i, a més de personatges reals, un jove tècnic de la informàtica i una princesa rebel, intervenien també personatges imaginaris, criatures de l'atzar en els seus països fantàstics. Es pronosticava també com una excessiva tecnologia podia perjudicar als humans i portar-los a la guerra per avorriment i poc incentiu de viure, i es posava en evidència l'enfrontament entre les idees del determinisme i l'atzar.\nEra un projecte molt ambiciós, molt més que "L'Exhibidor" i, per tant, no hi havia mitjans ni pressupost per a realitzar-lo. Però vam presentar-lo al Ministeri de Cultura de Madrid i ens van adjudicar una subvenció del 50% del cost estimat. Vam presentar-lo també a la Generalitat de Catalunya i, encara que en un principi ens van denegar la subvenció, vam insistir i vam obtenir també una bona quantitat. Amb els drets d'antena de TV3 esperàvem cobrir quasi la totalitat del pressupost i, amb aquesta suposició, ens vam tirar la manta al cap i varem començar la pel·lícula.\nEl rodatge va durar tres anys, del 1986 al 1989, a l'estudi Peraustrínia, instal·lat al carrer Ferran Puig 31, del Prat. Al llarg dels tres anys van intervenir més de cent dibuixants creatius, animadors, intercal·ladors, pintors, xequejadors, fondistes i un equip de producció, a les ordres del director Àngel García. Molts dels dibuixants eren del Prat, procedents la majoria de l'Escola Municipal de Dibuix i Pintura (l'actual Escola d'Arts del Prat): Toni García, Fernando Herraiz, Jaime Monteagudo, Jesús Borrego Ramos, Ángel Coronado, Diego López, Albert Bidegain, Rafael Sánchez, Mª José Ventura, María Egea, Beatrice Pauchon, Francisca Encinas, Aurora Periane, Graciela Aragó, Cristina Martí, Elena Barbero, Thomas Lovegrin, Silvia Esteller, Montserrat Inés, Francisco Linde, Daniel Gómez, Sonia Curto, Olga Paretas, Javier Maldonado, Encarnación Guillermo i José Roig. En Joan Marimón va fer costat l'Àngel García com ajudant de direcció, la Mercè Marimón feia la prova de línia i l'assessoria pedagògica, la Mª Carme Padrosa era cap de pintura i de xequeig, jo portava la filmació de plans a la truca.\nL'equip de producció el formaven el Josep Vilella, la Mª José Gilabert i en Tano Lucha. La resta de dibuixants provenien de Barcelona i altres ciutats: José Jorna, José Solís Ruiz, Josep Torres, Albert García, Baltasar Pedrosa, Neus Górriz, Valentí Domènech, Francisco Ordóñez, Enriqueta Perea, Salvador Sans, Pedro Hernández, Meritxell Massana, Ana Soto, Consuelo Soto, Elena Falsone, José M. Martín, Rosario Menor, Ana Velasco, Nuria Coma, Pilar Codinachs i Josep P. Mascaró.\nL'explotació comercial de "Peraustrínia 2004" va ser molt superior a la de "L'Exhibidor". La distribució en cinemes va anar a càrrec de Lauren Films i es va estrenar simultàniament en vint-i-quatre capitals espanyoles el 4 d'abril de 1990. L'estrena a Barcelona va tenir lloc al cinema Savoy del Passeig de Gràcia. Després es va procedir a la venda de còpies en vídeo i al passi per les televisions de TV3 i Canal Plus. Es va vendre també a vint cadenes de vídeo i televisió de països de tot el món. Tot i això, els resultats econòmics finals també van ser deficitaris. Compta amb el Premi Sant Jordi de Cinematografia de l'any 1990 i ha estat exhibida a diferents festivals internacionals.\nProductor de Peraustrínia 2004\nPublicat per A la vora del Llobregat a 5:13 Cap comentari:\nClub de lectura de novel·la històrica: Els prats (...\nClub de lectura de novel·la històrica: Cignes salv...\nClub de lectura de novel·la històrica: L'església ...


Imatge d'alumnes del Centre de Normalització Lingüística\nEl Centre de Normalització Lingüística (CNL) i l'Ajuntament de Vandellòs i l'Hospitalet de l'Infant faran del 17 al 19 de setembre les inscripcions per als cursos de català, que començaran ja el 25 de setembre. La matrícula i les proves de col·locació per als cursos es podran fer de 16.30 h a 20 h al Centre Cultural Infant Pere, concretament a la Sala Bonet Castellana (C/ Ramon Berenguer IV, 2 de l'Hospitalet de l'Infant).\nAquest setembre els nivells que s'ofereixen són un B1 de 15 a 17 h, un B2 de 19.15 a 21.15 i un S2 de 17.15 a 19.15. També es podran matricular alumnes als cursos en línia amb el Parla.cat i tutoria des del nivell Intermedi 1 al Suficiència 3.\nLa principal novetat d'enguany és que els cursos de l'Hospitalet seran trimestrals en comptes de quadrimestrals com fins ara, tal com ja es programen al Servei Local de Català de Reus des de fa uns anys i com serà a partir d'ara en tots els punts del Consorci per a la Normalització Lingüística.\nAixò representarà d'una banda que seran una mica més intensius del que havien estat els anys anteriors, perquè es passaran de 3,5 h setmanals a 4 h, i que augmentaran a 3 cada any els períodes d'inscripció: al setembre, al desembre i al març.\nLa informació es pot consultar a www.cpnl.cat/reus, trucant al CNL, al 977 12 88 61.


L’Escola de mares i pares ofereix una xerrada sobre violència masclista\nIniciInformació L’Escola de mares i pares ofereix una xerrada sobre violència masclista\nLa Comissió de famílies del Pla Educatiu d’Entorn i l’Escola de mares i pares continua oferint xerrades per als pares i mares: el proper dimarts 13 de març, a les 18 h, al Centre Cívic l’Estació, s’oferirà una sessió, oberta a tothom, i amb la col·laboració dels Mossos d’Esquadra, per parlar dels maltractaments a les dones.\nLa xerrada “Violència masclista, com comença tot?” té com a objectiu informar sobre com prevenir la violència de gènere i com detectar comportaments que indiquin que una persona pot ser maltractadora. També vol exposar diverses conductes per poder anticipar-se a situacions de violència masclista.\nPer tal de facilitar que les famílies amb fills petits puguin assistir a la xerrada hi haurà un servei d’acollida per als infants. El Pla Educatiu d’Entorn és un projecte de col·laboració entre l’Ajuntament del Vendrell i la Generalitat de Catalunya que té per objectiu assolir l’èxit escolar, social, personal i laboral de tots els infants i joves del municipi.\nMés informació: http://peevendrell.blogspot.com.es/


Tarifes i preus de traducció català-estonià | Shoptexto\nPreus i tarifes de traducció català-estonià\nQuant costa una traducció català-estonià?\nEl preu d’una traducció de català-estonià i estonià-català depèn de diversos factors: nombre de paraules per document, camp d’especialització, paraules repetides i urgència. A continuació, la llista de preus de traducció a estonià:\nCatàlegs. Preus a estonià\nTraducció de català a estonià: 0,028€/paraula Traducció d’estonià a català: 0,028€/paraula Ej: 100 fitxes tècniques amb 100 paraules: 280 € Formats comuns: CSV, XML, XLIFF, XLS\nPàgines web. Preus a estonià\nTraducció de català a estonià: 0,07€/paraula Traducció d’estonià a català: 0,07€/paraula Ej: Pàgina FAQ de 500 paraules: 35 € Formats comuns: HTML, PHP, XML, XLIFF; CSV\nContractes. Preus a estonià\nTraducció de català a estonià: 0,098€/paraula Traducció d’estonià a català: 0,098€/paraula Ej: Política de privacitat de 500 paraules: 49 € Formats comuns: DOC, PDF, HTML\nEspecialitzada. Preus a estonià\nTraducció de català a estonià: 0,098€/paraula Traducció d’estonià a català: 0,098€/paraula Ej: Instruccions d’ús de 500 paraules: 49 € Formats comuns: DOC, PDF, HTML\nJurades. Preus a estonià\nTraducció de català a estonià: 0,16€/paraula Traducció d’estonià a català: 0,16€/paraula Ej: Escriptura de societat de 1000 paraules: 160 € Formats comuns: DOC, PDF\nPreus en estonià i pressupostos\nCom calcular el preu d’una traducció català-estonià?\nTarifa estàndard català-estonià\nTarifa de l’idioma El preu o tarifa de la combinació català-estonià és de 0,07€/paraula Vocabulari tècnic o traduccions legals Al contingut especialitzat se li aplica un cost addicional d’entre 0,02€ i 0,03€/paraula Traducció jurada Un traductor jurat i capacitat farà la traducció. Es cobren per pàgina i el preu per paraula és de 0,16€/paraula\nSol·licita un pressupost de traducció a estonià\nAgència de traducció a estonià\nTraductors 100% nadius d’estonià per a garantir una traducció de qualitat com redactada des del principi en estonià. Un traductor expert en el camp d’especialització realitzarà la traducció i seguidament es revisarà el contingut per un segon traductor natiu. Realitzem traduccions simples, especialitzades i jurades. Traduïm en estonià catàlegs de producte, pàgines web, contractes, condicions d’ús i polítiques de privacitat, manuals i instruccions d’ús, escriptures notarials, etc.\nSom una empresa de traducció amb experiència traduint a estonià, treballant amb terminis de lliurament curts i amb un procés de lliurament ràpid. La nostra agència de traducció realitza moltes traduccions a estonià, la qual cosa ens permet oferir preus i tarifes econòmiques tant de català a estonià com d’estonià a català. ➤ Sol·licita un pressupost ara ➤ Tens una consulta? Contacta amb nosaltres\nCasos d’èxit de traducció a estonià\nA continuació alguns exemples de traducció català-estonià i estonià-català realitzats per Shoptexto\nBotiga en línia de parfarmacia\nTraducció d’un e-commerce de parafarmàcia que ven productes a diversos països, Estònia inclòs. La traducció es va realitzar de les fitxes de producte de les següents categories: cosmètica, salut, higiene, dietètica, i productes per a mamàs i bebès. També es van traduir pàgines estàtiques com qui som, pàgina de preguntes freqüents i política de privacitat.\nCatàleg d'aspiradores robot\nTraducció a estonià manuals d’instruccions i descripcions d’aspiradors robot. Una part de projecte consistia a traduir de català a estonià els manuals d’instruccions amb els seus advertiments de seguretat i manteniment i guies d’usuari. També es va traduir documentació comercial i pàgines estàtiques de la web.\nTraducció d’articles de decoració que formen part d’un Blog d’una marca de productes de llar, especialment productes de disseny per al saló i dormitoris, com a mobiliari de disseny, llums, miralls, catifes i accessoris de disseny. Es van realitzar adaptacions d’estil atès que es buscava un to de veu diferent per a Espanya.\nAprofitant els avantatges que ofereix Estònia, dos socis, un d’origen català i un altre estonià, prèviament a crear la seva empresa signen un pacte de socis en el qual ajudem a unificar les peticions de totes dues parts per a crear dues versions, una en estonià i una altra en català, perquè totes dues parts signin. També rebem altres contractes que es van haver de traduir segons la procedència dels seus clients.\nOpinions i testimoniatges d’alguns clients que van sol·licitar traduccions a estonià i que confien en Shoptexto\nDesprés de sol·licitar diversos pressupostos, rebem el termini de lliurament més ràpid i un preu assequible. Quedem satisfets amb el treball.\nGaranteixo que les traduccions d’aquesta empresa són bones. El nostre equip està format per estonians nadius i tot el contingut que rebem en anglès i català el traduïm amb ells.\nPensava que no trobaria una agència de traducció que podria traduir els e-mails que necessitava al nostre soci a Estònia. Era indispensable comptar amb un traductor natiu i va ser un èxit.\nRealitzem traduccions català-estonià en els següents formats:\nCom aconseguir el preu més econòmic d'una traducció català-estonià?\nAssegura’t que envies documents que es puguin editar. Per exemple, el cost una traducció català-estonià en PDF augmenta el preu en 0,01€/paraula. Normalment aquest tipus de documents es poden aconseguir en Word o Powerpoint\nEnvia els documents per correu electrònic a web@shoptexto.com i rebràs un pressupost immediatament. Recorda indicar si hi ha més combinacions d’idiomes a més de català-estonià als quals vulguis traduir els documents.


Comentaris pregunta 33 de l'entrevista a l'alcalde d'Olocau / Olocau . ORG\nComentaris pregunta 33 de l'entrevista a l'alcalde d'Olocau\nP : 33.- Autovia de peatge, que creuara el nostre terme ¿sera gratuïta pels veins d'Olocau? ¿Quants veins es voran afectats pel soroll?¿des de l'ajuntament que pensen fer, per garantir el dret al descans dels veins?\nR : De moment no tenim noticia de que cap autovia de peatge creue el nostre terme. Si ens vorem afectats pel soroll o si serà gratuïta, està en la mateixa indefinició perquè no tenim cap informació al respecte


Política de privacitat - Escola Guimbarda\nEl responsable és: ESCOLA GUIMBARDA, S.C.C.L. (ESCOLA GUIMBARDA)\nAdreça: C/ LLUÇANES 48 08022 BARCELONA\nDestinataris: ESCOLA GUIMBARDA.\nL'usuari ha d'emplenar els formularis amb dades reals, exactes, completes i actuals. L'usuari no introduirà dades corresponents a una altra persona; ESCOLA GUIMBARDA entendrà que les dades han estat facilitades pel els seus titulars. L'usuari serà l'únic responsable de qualsevol perjudici, directe o indirecte, que pogués ocasionar a qualsevol persona a causa de l'emplenament del formulari amb dades falses, inexactes, incompletes, no actualitzades o relatives a una altra persona.\nESCOLA GUIMBARDA ha pres totes les mesures legalment requerides per a la protecció de dades personals; així mateix, ha adoptat tots els dispositius tècnics al seu abast per evitar la pèrdua, el mal ús, l'alteració, l'accés o el robatori de les dades personals facilitades pels usuaris de la web. L'usuari tindrà en compte, no obstant això, que les mesures de seguretat a Internet no són absolutament inviolables.\nESCOLA GUIMBARDA prohibeix l'ús dels seus serveis web als usuaris menors de catorze anys, excepte consentiment exprés dels seus pares o tutors.\nEn cap cas el menor podrà facilitar dades a ESCOLA GUIMBARDA que permetin obtenir informació sobre els membres del grup familiar, o sobre les característiques del mateix, tal i com dades relatives a l'activitat professional dels progenitors, informació econòmica, dades sociològiques o qualsevol altre, sense el consentiment del titular de tals dades.\nAquesta web integra funcions analítiques de Google Inc. (1600 AMPHITHEATRE PARKWAY, MOUNTAIN VIEW, CALIFÒRNIA, USA) per conèixer la manera en què és buscada, accedida i utilitzada pels usuaris. Per a això, en usar aquesta web el navegador de l'usuari estableix una connexió directa amb els servidors del domini d'Internet google.com i altres dominis de Google. Això permet a Google registrar l'activitat de l'usuari així com informació relativa a la seva adreça IP. Google Analytics fa ús de cookies persistents per elaborar estadístiques anònimes sobre l'ús d'aquesta web, conforme a la següent política de privacitat: https://www.google.com/analytics/learn/privacy.html?hl=ca. En utilitzar aquesta web l'usuari dona el consentiment per al tractament de les seves dades a Google per a les finalitats indicades.


Internacional de Saint-Imier - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nLa Internacional de Saint-Imier va ser una organització anarquista internacional formada en 1872 quan la secció anarquista va ser expulsada de la Primera Internacional després del Congrés de la Haia (1872).\nButlletí de la Federació Jurassiana, òrgan de la Internacional\nAjuntament de Saint-Imier, on se celebrá el Congrés de 1872\nAquesta Internacional va ser creada quan la Federació del Jura, la secció anarquista més important de l'antiga Primera Internacional, va fer un anomenat a les altres seccions expulsades que després es van reunir en assemblea per crear una nova organització antiautoritària i anarquista. L'organització va ser formada per grups importants, principalment les seccions d'Itàlia, Espanya, Bèlgica, Estats Units, França i Suïssa, les quals s'oposaven al control de Karl Marx i els seus simpatitzants de tendència centralista sobre el Consell Central i a més afavorien l'autonomia de les seccions nacionals lliures d'un control centralitzat.\nAl Congrés de Saint-Imier (1872) els delegats van proclamar que:\n« les aspiracions del proletariat no tenen un altre propòsit més que establir una organització i federació econòmica absolutament lliure, fundada a partir del treball i l'equitat de tots i absolutament lliure de tot govern polític, [...](en el qual cada obrer tingui) el dret al gaudi del producte complet de la seva labor i d'aquesta manera aconseguir els mitjans per desenvolupar els seus plens poders intel·lectuals, materials i morals en forma col·lectiva. »\nAquesta transformació revolucionària pot "venir solament de l'acció voluntària del proletariat per si mateix, les seves associacions professionals i de les comunes autònomes".\nLa Internacional de St. Imier va durar fins a 1877 quan després del Congrés de Gant va deixar pràcticament d'existir, mentre la Primera Internacional va ser dissolta en 1876. Al juliol de 1881, els anarquistes a nivell internacional van llançar la famosa Internacional Negra.\nDel 8 al 12 d'agost del 2012, un retrobament internacional d'anarquistes tindrà lloc a St-Imier.\nLe Congrès de l'Internationale Anti-autoritaire, Saint Imier, setembre 15-16, 1872\nLa Internacional antiautoritaria, per Víctor García\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Internacional_de_Saint-Imier&oldid=24566525»\nDarrera modificació: 20 ago 2020 a les 20:42\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 20 ago 2020 a les 20:42.


Sí: per una nova seguretat civil – Bombers per la República\nSí: per una nova seguretat civil\nAutoprotegim-nos. Actuant localment, però amb visió global de país. Hem de crear una nova seguretat civil, útil i eficaç per a la societat del risc en què estem immersos.\nAixò vol dir que la seguretat civil no pot aspirar a eliminar els riscos. Sempre hi haurà petites i mitjanes emergències, i també ocasionalment catàstrofes. Cal reduir-les, però cal estar preparats per mitigar-les quan apareixen, i que sigui fàcil la recuperació.\nÉs a dir, que si volem una societat segura ho hem d’aconseguir buscant una resiliència de la nostra societat.\nI aquí és on pren valor tota la tasca de previsió (conèixer el risc), prevenció (reduir el risc), planificació (com respondrem al risc), intervenció, i recuperació (reducció de conseqüències i restabliment de la normalitat).\nAquestes fases abans es feien amb personal específic en cada una, i en cada risc. Però ara mateix és molt més fàcil transmetre el coneixement i l’experiència, de forma que si fa uns anys el coneixement de cada risc era matèria reservada a entorns reduïts de savis, avui dia està a l’abast de molta gent. Alhora, per prendre mesures preventives cal conèixer com es fan les intervencions. O no es pot intervenir sense conèixer el risc o com s’ha planificat. I no es pot planificar sense saber què es necesita per intervenir o per recuperar.\nAixí doncs, avui no té sentit considerar compartiments estancs la previsió, prevenció, planificació, intervenció i recuperació.\nA més, els darrers 40 anys autonòmics aquestes polítiques sovint s’han vist afectades amb fragmentació de competències, estretors pressupostàries, mirades de curta volada, enveges corporatives, etc.\nCal que la visió transversal sigui assumida per tothom, i executada entre tots els agents d’emergències.\nAixí doncs, hem de repensar i refer una nova seguretat civil.\nTambé per això, votarem SÍ el proper 1 d’octubre.\nArticle publicat també al web del CEEC el 13 d'agost de 2017\nPublicat el 6 d'agost de 2017 9 de setembre de 2017 Autor DanCategories Opinió, Seguretat civilEtiquetes intervenció, planificació, prevenció, previsió, recuperació, seguretat civil\nAnterior Entrada anterior: Sí: seguretat civil\nSegüent Entrada següent: Sí: seguretat civil integrada


L'Arboç engega una campanya de protecció i control de colònies de gats\nL’Arboç, 11 Març de 2018\nImatge: Cartell promocional de la campanya de control de colònies de gats (Font: Aj. de l'Arboç)\nLa regidoria de Medi Ambient de l'Ajuntament de l'Arboç engega un programa de protecció i control de colònies felines, amb l'objectiu d'evitar la superpoblació, reduir els riscos sanitaris i millorar la qualitat de vida dels gats i gates de carrer.\nL'Ajuntament de l'Arboç convoca una reunió informativa sobre aquesta campanya el proper dimecres 14 de març de 2018 a les 19h a l'Auditori Municipal, on s'informarà a tots els assistents dels detalls d'aquesta iniciativa i on tots els interessats en col-laborar podran constituir una xarxa de persones voluntàries que participaran en la detecció i el control de les colònies de felins mitjançant una metodologia basada en el model de captura, esterilització i retorn.\nUna colònia es un grup de gats i gates que estan esterilitzats i que tenen un cuidador/a que els dóna pinso sec i que en té cura. L'esterilització es una manera de mantenir la colònia equilibrada en el nombre d'individus. Gràcies a la col-locació selectiva de gàbies trampa, i amb col-laboració de voluntariat pel benestar animal, els felins són capturats sense causar-los cap dany. Desprès d'una revisió veterinària i de l'esterilització, a tots els gats se'ls fa una petita marca identificativa a l'orella i son retornats a l'espai on van ser capturats.\nLes colònies de gats aporten beneficis, entre ells, el control de les rates i ratolins i una major facilitat de convivència entre les persones i els propis gats. Paral-lelament, la regidoria de medi ambient de l'Ajuntament de l'Arboç emprendrà properament accions de difusió i conscienciació a l'entorn de l'adopció i la tinença responsable d'animals de companyia, per tal de reduir els casos d'abandonament i les males pràctiques.\nLa Campanya de Protecció i Control de Colònies de Gats és una iniciativa de l'Ajuntament de l'Arboç en col-laboració amb l'Associació Progat Catalunya, dedicada a formar, informar, implementar i transmetre les idees sobre el control ètic de les colònies de gats lliures a tots els estaments implicats.\nEts el visitant nº: 7897619


Gestores energéticos | Energetips\nPer l’èxit d’un projecte d’eficiència energètica la clau és la implementació. I perquè la implementació es realitzi sense sorpreses cal un control i seguiment permanent de les mesures preses.\nMés enllà d’un projecte puntual, el control i seguiment dels consums energètics és també una manera d’entendre el funcionament permanent de la vostra empresa.\nEnergetips fa la gestió integral del projecte. Durant la implementació es realitza un control permanent de la incidència de les diferents accions preses mitjançant mesures en temps real dels consums i mitjançant la facturació energètica posterior a la implementació. Es realitzen informes periòdics perquè el client vegi de la manera més transparent i immediata com la seva inversió dóna fruits.\nEl vostre gestor energètic\nDe la mateixa manera que la seva empresa disposa d’un departament legal o d’un gestor financer, Energetips vols ser el seu gestor energètic. L’externalització de la gestió energètica a professionals és la millor garantia que el seu perfil energètic és sempre el més òptim.\nVetllem permanentment per aconseguir les millors tarifes energètiques. Informem de les possibilitats de finançament i ajudes públiques que sorgeixen al llarg del temps. I el més important de tot, amb el seguiment constant dels consums detectem i analitzem les desviacions que apareguin per comprendre-les i corregir-les abans que generin sobrecostos importants.\nPer molt menys del que pensa pot tenir un company de viatge que li garanteix el perfil energètic òptim fent-lo més eficient energèticament que els seus competidors.


Exportacions culturals – Fes Ta Festa – La cultura popular a la ràdio i a internet\n30 gener 2012La columna\nAvui, a LA COLUMNA, ens fem ressò d’una nota de premsa del CPCPTC (Centre de Promoció de la Cultura Popular i Tradicional Catalana) respecte a la Fira Mediterrània de Manresa, l’activitat de la qual va més enllà de les dates estrictes de la seva celebració pública el mes de novembre. La nota en qüestió fa referència al que podríem anomenar exportació cultural. Diu així:\nLa Fundació Fira Mediterrània arrenca el 2012 amb dos programes d’internacionalització d’artistes catalans d’arrel que viatjaran a final d’aquest mes al Showcase Scotland de Glasgow (Escòcia) i l’Internationale Kulturbörse de Freiburg, (Alemanya). A ambdues fires, que tenen Catalunya com a país convidat, hi participaran un total de deu artistes catalans.\nEl Showcase Scotland, una de les fires professionals del sector del folk i la world music més important del Regne Unit, inclosa dins el Festival Celtic Connections, se celebra del 25 al 29 de gener. Hi actuaran Jordi Molina i Pere Pau Jimènez, Sol i Serena, Las Migas, Lídia Pujol, La Carrau i Domini Màgic.\nL’Internationale Kulturboörse de Freiburg (Alemanya), que se celebra del 23 al 26 de gener, és una de les fires musicals i d’arts escèniques més importants d’Europa. Enguany, aquest mercat també farà una atenció especial a Catalunya, amb la programació de 12 grups catalans de diferents àmbits musicals i la participació de 30 entitats de la indústria cultural catalana a la fira comercial.\nNo hi ha dubte que aquestes actuacions són una plataforma per la indústria cultural i artística catalana d’arrel i que afavoreixen la presència dels artistes del nostre país en el mercat internacional. Un fet aquest que alegra i estimula l’esperança a tots aquells que treballen de manera constant per tal de donar a conèixer al món la nostra cultura i la nostra identitat.\nNo és menys veritat que, en els darrers anys, aquesta pràctica s’està promocionant i que s’està incrementant de manera ostensible la presència de grups catalans arreu del món. No és una pràctica novedosa: ja fa molts anys que això succeeix. La novetat està en que són les institucions i no els esforços particulars (que també) les que estan preocupant-se del tema. Perfecte. Excel·lent.\nNomés un però: particularment hi trobo a faltar quelcom. Si, ja sé que molts dels que em llegeixin o escoltin podran dir: ja torna a sortir aquest amb la cobla. I segurament tindran raó. Que pesat que sóc amb el tema. Però diuen que els homes som animals de convenciments. I el meu amb la cobla és absolut. I no el baso ni en la intuïció, ni en la tradició, ni amb cap tipus de quota històrica… És l’experiència de molts anys, de molts viatges (dels que no eren oficials), de l’apassionat acolliment de molts i diversos públics, tot plegat, el que em convenç sense cap classe de dubte que la cobla i el seu repertori (l’antic i el modern), són el patrimoni més inequívocament representatiu de la nostra nació catalana. Un conjunt únic, ric, espectacular, versàtil, popular o simfònic segons calgui…\nSé que els responsables polítics actuals comparteixen, en bona part, aquest pensament. I sé que algun intent de dur la cobla a les Fires estrangeres ha fet fallida enguany per la insídia d’algun pseudo-artista convidat amb criteris i arquetips de joguina. A aquest personatge que no nombraré (pas cal fer-ho) i als que pensen com ell, els remetria a la saviesa del refranyer popular: Si no vols pols, no vagis a l’era.\nUna altra vegada serà. I estic segur que serà aviat. I que serà un èxit. És qüestió de saber triar bé els companys de viatge. Si és que calen.


Nova actualització de l'APP "The Guide" | Fundació Lluita contra la Sida\nEl maneig de les infeccions per VIH i pels virus de l'hepatitis és un camp on es produeixen canvis permanentment. Les resistències al tractament antiretroviral representen un dels reptes més importants per als professionals que es dediquen a tractar les persones afectades.\nPer això la Fundació Lluita contra la Sida edita anualment "The HIV & Hepatitis Drug Resistance and PK Guide", una guia en anglès desenvolupada pels millors experts en aquesta àrea a nivell internacional. Des de 2012 també està disponible en versió digital a través de l’APP “The Guide”, realitzada gràcies al patrocini de les companyies farmacèutiques Gilead, MSD i ViiV Healthcare. És una APP dirigida exclusivament a investigadors i professionals sanitaris.\nLa guia inclou capítols específics sobre les interaccions farmacològiques que es poden produir entre medicaments, o sobre opcions terapèutiques per les hepatitis B i C (incloent nous fàrmacs recentment aprovats i altres medicaments en desenvolupament). L’objectiu principal de “The HIV & Hepatitis Drug Resistance and PK Guide” és oferir als professionals un coneixement rigorós i actualitzat sobre les resistències al VIH-1 i l’hepatitis i el seu maneig, tant per part dels clínics com dels viròlegs.\nL’actualització 2015 de l’APP ja està disponible per a iPhone, iPod Touch i iPad (via Apple Store), i per a dispositius Android (via Google Play). Té un cost de 15€ i només requereix accés a internet en el moment de la descàrrega.\nDescarregar "The Guide" des de l'Apple Store\nDescarregar "The Guide" des de Google Play\nMSD, Gilead i ViiV Healthcare són els patrocinadors de “The Guide”.\nPer accedir a la versió gratuïta de l'APP, cal introduir un codi proporcionat per les companyies farmacèutiques que hi donen suport:\n• Obtenir un codi d'MSD\n• Obtenir un codi de GILEAD\n• Obtenir un codi de ViiV\nDescarregar l'APP gratuïta des de l'Apple Store\nDescarregar l'APP gratuïta des de Google Play


Ramon Gasch | Fiction Express\nRamon Gasch (Santa Maria de Palautordera, 1950) ha publicat diverses novel·les, entre les quals hi ha D’un temps sense esperança (2004), Núvol negre (2008) i Llibre de veritats i secrets (2016).\nL’any 2011 va guanyar el Premi Néstor Luján per la novel·la Bon cop de falç, escrita conjuntament amb Andreu González, amb qui, posteriorment, també ha publicat Defensors de la terra i La venjança dels almogàvers. L’any 2019 va publicar, juntament amb Teresa Sagrera, Sal roja: El llop de Cardona.\nTambé escriu poesia i dins del Grup d’escriptors del Montseny ha participat en quatre llibres de relats; a més, col·labora de manera habitual en revistes literàries, diaris digitals i revistes tècniques. Sempre ha estat un escriptor compromès amb la literatura infantil i juvenil i participa en activitats literàries a instituts de Palautordera i Sant Celoni.


Els impulsors de l’Hermitage a Barcelona abandonen el projecte\nL'arribada a la ciutat d'una sucursal del museu va començar fa més de deu anys i contemplava una inversió de més de cinquanta milions d'euros\nActualització: 28.01.2022 - 11:12\nEls impulsors de la sucursal del museu Hermitage a Barcelona donen per tancat el projecte. L’oposició de l’ajuntament a l’espai ha fet que la societat Museu Hermitage Barcelona, controlada pel fons d’inversió suís-luxemburguès Varia d’un 80% i la societat Cultural Development del 20% restant, hagi desistit. Ara opta per centrar els recursos en la via judicial que manté oberta contra el govern municipal, segons que ha avançat El País i ha confirmat l’ACN.\nLa primera resolució que s’espera és sobre les mesures cautelars, atès que la companyia ha sol·licitat al jutjat que anul·li la decisió del ple d’impedir l’autorització administrativa per a construir l’edifici. El Port de Barcelona és propietari dels terrenys on s’havia de fer el museu i el 26 de maig de 2021 va autoritzar-ne la construcció amb la condició que es firmés un conveni amb el consistori. Tan sols dos dies després de la decisió del port, el govern municipal va aprovar de no tramitar el document conjunt.\nL’arribada de l’Hermitage a la capital catalana va començar fa més de deu anys i contemplava una inversió de més de cinquanta milions d’euros. Preveia la construcció davant del mar d’un edifici blanc amb línies ondulades, dissenyat per l’arquitecte japonès Toyo Ito. El museu havia d’incorporar fons de l’Hermitage de Sant Petersburg, amb què va signar un conveni de col·laboració durant cinquanta anys.\nEl Liceu proposa una segona seu al port\nDesprés del fracàs de l’aliança entre l’Hermitage i el Liceu per manca d’espai del teatre, el Liceu ha continuat treballant per trobar un lloc per obrir-hi una segona seu, que es dedicaria a projectes més experimentals i contemporanis. Precisament, l’espai estudiat és l’antic cinema Imax Port Vell, tancat d’ençà del 2014.\nLa comissió executiva del teatre, en què hi són representades les administracions que el conformen, ha avalat recentment els estudis tècnics i econòmics per constatar la viabilitat del projecte Liceu Mar. L’espai donaria cabuda a la seu del Centre d’Òpera de Nova Creació, un ens que impulsaria la nova òpera a partir de la composició, la dramatúrgia i la direcció d’escena, entre més aspectes.


GARRICK, espectacle cent per cent visual, accessible a persones cegues »\n«Petits crims conjugals» d’Eric-Emmanuel Schmitt\nÉs la primera obra amb audiodescripció que el Teatre Poliorama oferirà a persones amb discapacitat visual o ceguesa.\nEstà previst que la programació accessible segueixi amb «Garrick», de la companyia El Tricicle, i, dins del Festival de Barcelona Grec 2011, «Todos eran mis hijos», d’Arthur Miller.\nÉs la primera vegada a l’Estat espanyol que un teatre privat ofereix de manera oberta a tothom una sessió amb audiodescripció dins la programació habitual.\nGilles (Ramón Madaula) és víctima d’un misteriós accident.\nDesprés de passar una temporada a l’hospital, torna a casa amb la seva dona, Lisa (Laura Conejero).\nHa perdut completament la memòria.\nQui és ell? I qui és Lisa? Com era abans la seva vida de parella?\nA partir del que ella li explica, Gilles intenta reconstruir la seva pròpia vida.\nPerò, i si Lisa menteix? Ell és realment tal com ella el descriu? I ella, és en efecte la seva dona?\nS’obre camí una veritat inesperada. A qui creure?\nLa vida matrimonial és efectivament aquest infern de crueltat mental?\nI quan veiem un home i una dona davant l’alcalde o el sacerdot, hem de preguntar, de fet, quin dels dos serà l’assassí?\nAl voltant d’aquest accident es construeix una obra d’intriga creixent en la qual la parella s’enfronta en una brillant esgrima de revelacions i ocultacions, de passions i d’odis, d’amor i, de vegades, d’indiferència, que mantindrà l’atenció dels espectadors intacta fins al seu sorprenent desenllaç.\nRamon Madaula i Laura Conejero junts damunt l’escenari donen vida a una parella davant els seus sentiments i les pors generades per quinze anys de convivència, i a través de la qual l’autor Eric-Emmanuel Schmitt s’endinsa en un text sobre la perversitat de l’amor i sobre com, per amor, es pot arribar a cometre un crim. (Extret del programa de mà).\nEscenografia (audiodescripció de la proposta escènica)\nL’acció transcorre en un únic espai, el petit apartament de Gilles i Lisa.\nL’apartament té tres nivells separats per un graó.\nA l’esquerra de l’escenari es situa la porta d’entrada que mena a un petit rebedor.\nNomés entrar al rebedor, a la dreta, quatre barres d’un dit de gruix distanciades uns tres pams entre elles i que uneixen el sostre amb el terra separen els ambients.\nA tres passes de la porta, un primer graó dóna pas a la sala.\nLa paret del fons de l’apartament està vestida amb una prestatgeria que ocupa pràcticament tota la seva superfície.\nAl racó esquerra, per darrera de la prestatgeria, queden vistos els tres primers graons de l’escala que puja al dormitori.\nAls graons, i recolzats a la paret, hi ha endreçats de qualsevol manera alguns quadres que mostren el bastiment i la part de darrera de la tela. Només en dos d’ells es pot veure el que hi ha pintat.\nA la dreta, la gran prestatgeria del fons acaba en forma d’ela, la part frontal de la qual queda tancada per un petit envà on hi ha penjat un quadre del mateix estil que els que es mostren a l’escala.\nUna taula d’escriptori col·locada perpendicularment al mig de la prestatgeria suporta una làmpada de peu de sobretaula.\nTambé hi ha una cadira de rodes giratòria de fusta massissa amb braços i amb l’espatllera feta de barres també de fusta. La paperera, de filferro, està plena de papers rebregats.\nSobre la taula, un munt de papers evidencien que l’ordre no és pas una qualitat a mostrar.\nFinalment, al nivell més baix i enfront de l’envà, hi ha una butaca vella i atrotinada entapissada de vermell.\nD’aquesta manera comença la primera d’una sèrie de tres obres que el Teatre Poliorama oferirà incorporant audiodescripció, per fer accessible el teatre a totes les persones amb discapacitat visual o ceguesa.\nEsta entrada fue publicada en Accessibilitat visual, Audiodescripció, Locució, Teatre y clasificada en Festival Grec Barcelona, Poliorama, programació accessible. Guarda el enlace permanente. Tanto los comentarios como los trackbacks están cerrados.


Arxius de MAC ⋆ 3Dnassos\nJa han estat vàries les vegades en les que, alguns mitjans externs a la indústria del videojoc, han intentat informar a la seva manera sobre aquest univers i val a dir que sempre han titllat a la comunitat com un gremi de gent anti-social, violenta i que no surt de casa ni a la de tres. Ha...\nCompartit un nou i fantàstic tràiler de Chasm\nCada dia descobrim obres fascinants i avui us volem donar a conèixer un títol que segur que ens farà suar de mala manera. Es tracta de Chasm, obra en 2 dimensions en la que descobrirem que unes criatures sobrenaturals han raptat a la gent, la nostra missió serà descobrir què està passant i...\nNo us podeu perdre les rebaixes de la castanyada d'Steam i GOG\nNormalment quan s'apropen les festivitats més destacades de l'any les plataformes de videojocs acostumen a rebaixar els seus títols podent-los comprar així a una quantitat de diners molt inferior durant aquestes dates assenyalades. Avui us volem avisar de que hi ha moltíssim jocs a preus...\nJuga gratis a Deux Ex Mankind Divided fins demà\nEns hem aixecat amb una sorpresa interessant i és que des d'Steam ens podem baixar el joc sencer de Deus Ex: Mankind Divided i tenim poc més de 24 hores per donar-li canya. Com ho esteu llegint, si aneu a la pàgina principal de la plataforma de Valve i baixeu una mica o busqueu el joc, us...\nLa segona expansió de Hollow Knight arribarà gratis a PC i Switch\nHollow Knight és un joc increïblement bo que va ser creat de la mà de l'equip de Team Cherry. Per que us feu una idea, es tracta d'una obra que combina els puzles i les plataformes, una fórmula molt semblant al que ja hem vist en títols com Metroid o Castlevania. Actualment coneguts com...\nNovetats a Steam: rebaixes de Warner Bros i nous llançaments interessants\nSteam és una plataforma increïblement polivalent i és que trobem qualsevol tipus de joc, des de títols que van aparèixer a la Master System, passant pels 128 bits fins l'actualitat i comptant, a més, amb qualsevol gènere que ens podem imaginar. Avui us portem notícies e informació de lo...


La restauració de Sant Joan lo Vell de Perpinyà és aturada - La Clau\nLa restauració de Sant Joan lo Vell de Perpinyà és aturada\nEl senador François Calvet sol·licita la prefectura i el govern\nDilluns, 22 de febrer de 2021. 18:41h\nReunió convocada pel senador François Calvet, Perpinyà, 19 de febrer de 2021 © Comunicació François Calvet\nLa capella primitiva de Sant Joan Lo Vell de Perpinyà complirà 1000 anys el 2025, però la seva restauració està aturada.\nOn són les obres de restauració de Sant Joan Lo Vell a Perpinyà? El recinte i la coberta de la capella de Saint-Jean le Vieux, contigua a la catedral, han estat objecte de treball, però les millores esperades en aquest monument consagrat el 16 de maig de 1025 estan aturades. Per avançar el cas, el senador François Calvet (Les Républicains) acaba d’escriure a la ministra de Cultura, Roselyne Bachelot, que l’Estat posseïa el local des del 2019. Anteriorment, la capella original de Perpinyà va albergar fins al 2011 una central elèctrica, instal·lada el 1890 a voluntat del diputat i empresari Edmond Bartissol.\nFrançois Calvet vol que el tresor de la catedral s’exposi a Sant Joan Lo Vell durant el seu mil·lenni, el 2025. Per avançar en aquesta idea, el divendres 19 de febrer, el parlamentari va organitzar un informe sobre l’obra, en presència del subprefecte responsable de el pla de recuperació, Thibaut Félix. Aquesta reunió va tenir lloc en presència del president de l'Associació Cultural de la Catedral, Jean-Luc Antoniazzi, el senador Jean Sol, Jean-Marc Huertas, arquitecte dels Edificis de França i el seu adjunt. Va permetre enumerar "els bloqueigs que no van permetre continuar les obres de restauració", especifica el senador Calvet.


Queixes de dones perquè un home els envia per la xarxa fotografies despullat - Poble Andorrà\nCom a mínim ja han tingut lloc tres casos amb la mateixa persona i es vol fer-ho públic perquè s'aturi i per conscienciar de la indefensió davant aquest tipus d'actituds\nSense cap coneixença prèvia. Només cal un Hola. O una sèrie d’Holes. Sense saber si la destinatària té o no té parella. En definitiva sense tenir ni idea de com reaccionarà la destinatària. Immediatament s’envia una sèrie d’imatges on es veu a l’emissor del missatge despullat. Fins i tot amb plans curts.\nEls missatges enviats per les xarxes socials han fet que més d’una dona hagi dit que ja n’hi ha prou i els ha volgut fer públic. En aquest cas concret, segons fonts properes al cas, és com a mínim el tercer cop que dones han patit el mateix tipus d’assetjament per part de la mateixa persona. Aquest cop volen que s’aturi d’una vegada i que es prengui conscienciació de la violència que significa per a elles rebre, sense cap acció prèvia, aquest tipus de missatge.\nEls missatges que s’han fet públics són d’un cas concret, però altres fonts indiquen que aquest és un fenomen que no és aïllat i que normalment pateix en silenci la víctima. El fet d’haver de denunciar suposa una càrrega complicada que, segons aquestes fonts, només es tira endavant quan els individus ho fan de forma repetida. Si només es rep una vegada, segons comenten, el més normal és no fer res o, com a molt, respondre a l’emissor recriminant-li la seva actitud. Fonts policials van indicar que no es reben moltes denúncies d’aquestes característiques.\nLes xarxes socials han afavorit aquest tipus d’exhibicionisme o de fórmula per intentar lligar que no té en compte el necessari consentiment de la persona que rep les fotografies per la violència que s’hi està exercint. En aquest cas, les dones volen que un cop es faci pública aquesta situació els potencials abusadors s’ho pensaran dues vegades. Creuen que si totes les víctimes fessin el mateix, no s’atrevirien a continuar amb aquest tipus d’accions.\nEls missatges han estat publicats amb el consentiment previ.\n"Els portuguesos estan completament integrats, contràriament als estereotips"\nOstras a mí me lo hizo ! Menudo cerdo ! Hay comportamientos no se pueden tolerar ! Bravo por la mujer que lo ha denunciado .\nLaura Plana says:\nGracies per avisar a veure si aixi podem parar aquest anormal …..el diari no publique el seu nom pero al Facebook hi es , moltes dones han comentat haver rebut aquest tipus de fotos i missatges sense ni coneixerles! Que actui la policía d’ofici contra aquest tipus d’assetjament.\nPenjarlo pels Collons haurien de Fer!!! Fastic de persones.\nPenjarlo pels ous haurien de Fer!!!\nUna mica de seny says:\nA veure, us poseu en fila al despatx de policia a posar en el seu coneixement (o directament una denúncia) i rápidamente veureu com li paren els peus.


Els Castellers de Santpedor viuen una diada tranquil·la a Moià - Ona Bages Ona Bages\nEls Castellers de Santpedor viuen una diada tranquil·la a Moià\nEls Castellers de Santpedor van actuar per primera vegada a la comarca del Moianès. Va ser en la diada organitzada pels Picapolls de la Gavarresa, que van decidir portar-la fora de la seva localitat d’assaig. Va ser una diada tranquil·la amb un doble objectiu: assegurar castells que la colla de la camisa daurada té molt apamats i prendre impuls per aconseguir fites més grans abans de l’aturada estival.\nD’aquesta forma, els Castellers de Santpedor van dur a plaça tres construccions de la gamma de sis. Només van tenir una petita dificultat al quatre de sis de la primera ronda. El tronc va pujar perfectament però va haver-hi patiment a l’alçada dels baixos. Tret d’això, cap dificultat afegida. Com també van ser una bassa d’oli el tres de sis amb agulla i el tres de sis de les altres dues rondes següents. Resultat, tres aletes i tres castells descarregats. Dos pilars de quatre van cloure l’actuació dels santpedorencs.\nPel què fa a les altres colles, els Picapolls de la Gavarresa van descarregar el tres de sis amb agulla, el quatre de sis amb agulla i el quatre de sis. I els Margeners de Guissona, el tres de sis, la torre de sis i el quatre de sis.\nLa propera actuació dels Castellers de Santpedor serà el proper 15 de juliol a Caldes de Montbui amb els Castellers de Caldes, Nyerros de la Plana i Castellers de Castellar. Serà la penúltima actuació abans de vacances.\nNext article L'atur segueix baixant amb força a Sallent\nPrevious article Dijous és l'últim dia per votar grup que actuarà a la Setmana Jove


CxD s'ha adherit al "Pacte per la Dignitat i la Vida" promogut i coordinat per la plataforma E-cristians. El passat dimarts 17 de juny de 2003 es va presentar públicament l'esmentat Pacte al Centre Cívic de les Cotxeres de Sants.\nText del "Pacte per la Dignitat i la Vida":\nLa vida és el bé més valuós que hem rebut; preservar-la i ajudar a preservar la dels altres és el dret i el deure més importants. Preservar la vida significa construir una cultura favorable a ella, que no introdueixi excepcions ni menysteniments en funció de les condicions físiques, psíquiques, jurídiques, econòmiques, socials i culturals. Tothom té dret a viure la seva vida. Ningú no pot decidir que una altra vida no té dret a ser viscuda. Preservar la vida humana des de la concepció fins a la mort natural, preservar-ne la dignitat, la integritat física, psíquica i moral, significa eradicar, canviar o millorar un conjunt de condicionaments concrets que en la nostra societat ho impedeixen o ho dificulten.\nPer a assolir-ho proposem que els ciutadans prenguem consciència i actuem directament per afavorir el respecte i l’acolliment a la vida. També esperem que els partits polítics, els ajuntaments, les diputacions, la Generalitat de Catalunya i el Govern central donin resposta, com a mínim, als punts que formulem a continuació, conscients que no esgoten les necessitats, però que signifiquen assolir un canvi molt important i l’inici d’una nova cultura de la vida.\nLa família sorgida del matrimoni –és a dir, un vincle públic i responsablement assumit davant la societat– d’un home amb una dona és l’element natural i fonamental de la nostra societat i té el dret a la protecció més àmplia per part d’aquesta i de l’Estat, especialment per a facilitar-ne la constitució i per a sostenir-la en la cura i l’educació dels fills.\n1. La família, origen i centre de tota vida humana, es veu greument afectada pel cost desmesurat de l’habitatge i la manca i el preu dels pisos de lloguer. Disposar d’un habitatge digne és la condició necessària per a poder formar famílies. En conseqüència, exigim un pla d’urgència de nova construcció i rehabilitació, adreçat a resoldre el problema de l’habitatge en els seus nivells bàsics per la via de les mesures immediates en matèria de reserva de sòl per edificar, com també ajuts econòmics per a l’accés.\n2. Espanya, i encara més Catalunya, és un país desenvolupat. La seva renda és pròxima en un cas, o igual en un altre a la de la Unió Europea (UE-15). Considerem necessari que en el termini de tres anys els pressupostos de l’Estat i la Generalitat estableixin els recursos econòmics necessaris perquè el nivell d’ajuts a la família sigui igual al que correspon a la mitjana de la UE del 2002.\nII. La dignitat de la dona\n3. El maltractament a la dona i, en general, les situacions de desemparament, violència i abús sexual a les llars, també sobre ancians i infants, és una xacra vergonyosa que violenta la integritat física i la dignitat humana. Considerem que les mesures adoptades per les administracions són insuficients, ateses les necessitats i la sensibilitat social davant la magnitud del problema. Propugnem una reacció massiva de la nostra societat amb participació de tots i no sols dels afectats més directament, com també més eficàcia i capacitat política a les institucions de govern, ajuntaments, diputacions, Generalitat i Govern central. Cal concretar en un pacte social les accions i mesures educatives i legislatives per a evitar aquest tipus de violència.\n4. La dona embarassada es veu discriminada laboralment. Demanem a les administracions públiques responsables i als sindicats una intervenció més enèrgica, ràpida i decidida per a fer complir la legislació i eradicar aquesta pràctica indigna. Cal exigir a les empreses un respecte escrupolós dels drets humans en aquesta matèria i una atenció especial, perquè cada dona en aquestes condicions és portadora d’un nou ésser humà i res és més important que facilitar l’arribada d’aquesta nova vida.\nDemanem a l’Administració laboral la publicació de la llista d’empreses amb incompliments registrats, com també la de les empreses que faciliten amb les seves polítiques la compatibilitat de la vida familiar i laboral. A totes dues llistes donarem la màxima difusió.\nIII. El respecte a la vida humana\n5. El respecte a la vida humana i el seu desenvolupament exigeixen la pau. Ens sentim urgits a ser constructors de pau. Cal que vetllem dia a dia per a promoure-la en els llocs on vivim i treballem. Hem d’estar amatents per a no cedir davant l’egoisme, la mentida, l’odi i la violència, que contaminen les relacions humanes i que ens impedeixen de rebre el gran do de la pau. Donem suport a les manifestacions i als reiterats missatges, com també a les iniciatives concretes de Joan Pau II per a construir la Pau, per sobre de bàndols i ideologies.\n6. L’avortament provocat és la mort violenta d’una vida humana. Exigim a les administracions, incloent-hi els ajuntaments, l’adopció d’un programa, conjuntament amb les ONG, dirigit a informar de totes les possibilitats alternatives públiques i privades, abans de prendre la decisió d’avortar. Aquesta informació hauria de ser requisit previ a qualsevol avortament.\nTambé exigim l’establiment d’una xarxa de suport a les dones embarassades i amb dificultats per manca de recursos o d’ajuda familiar, dirigida a aportar solucions pràctiques, com treballs flexibles, llars d’acollida i ajudes econòmiques.\n7. La legislació vigent sobre l’avortament s’incompleix sistemàticament i pública. S’incompleix tant en els terminis reglats com en l’aplicació dels supòsits despenalitzats. Existeix un escandalós frau de llei per part de moltes clíniques privades que han convertit l’avortament en un negoci, com ha estat denunciat en termes ben concrets pels mitjans de comunicació. Exigim el control per part del Departament de Sanitat de la Generalitat de Catalunya i dels fiscals per tal de fer complir el que el Codi penal estableix. També exigim, vista la pràctica generalitzada en els centres privats, la constitució d’una intervenció pública sobre aquests centres per a garantir el compliment de la llei.\n8. Demanem que la legislació sobre reproducció assistida garanteixi millor els drets de l’embrió, posi un límit a la pràctica comercial de les clíniques privades de generar més embrions que els que implantaran, com també la seva salvaguarda per no ser utilitzats com a material de laboratori. Per a alguns, un embrió humà no és encara un ser humà, però és evident que conté tot el potencial genètic d’una persona i, com a tal, portador de la mateixa dignitat i mereixedor del màxim respecte.\n9. Exigim a poders públics, universitats i especialment mitjans de comunicació una informació realista de quina és la situació veritable de les possibilitats de les cèl·lules mare embrionàries i no embrionàries. Hi ha una manipulació en nom de l’interès econòmic que, mentre per un costat silencia la investigació i les aplicacions terapèutiques en persones amb cèl·lules mare d’adults, per l’altre costat presenta, com a realitats o expectatives immediates, solucions terapèutiques amb cèl·lules mare embrionàries, obtingudes per destrucció d’embrions humans, si bé, en realitat, no es coneix, fins ara, cap tractament terapèutic, amb persones, que hagi tingut èxit.\nIV. L’educació dels infants, adolescents i joves en el respecte a la vida i dignitat humana\n10. a) Els valors humans han d’inspirar i impulsar l’ensenyament en tots els centres educatius. Aquest ensenyament ha de cercar, per damunt de tot, que els alumnes siguin persones projectades vers el bé individual i col·lectiu. Demanem que la formació moral i cívica sigui un objectiu prioritari en els nivells educatius de Catalunya i avaluable a tots els efectes. Tanmateix, demanem que, en el desenvolupament dels plans d’estudi, es vetlli per oferir una formació religiosa de qualitat que ajudi els infants i els joves a cercar el sentit de la transcendència, comprendre en profunditat la història humana per a trobar raons i impulsos per a construir una societat millor.\nb) Cada família ha de poder escollir lliurement l’escola més afí al seu projecte educatiu. El pluralisme escolar ofereix als pares l’elecció d’institucions d’ensenyament reglat que corresponen a les opcions profundes de les consciències humanes. Aquest pluralisme s’ha de protegir i potenciar perquè és expressió i garantia de llibertat.\n11. Una proposta educativa de l’afectivitat i la sexualitat, coherent amb els objectius de les lleis d’ensenyament, estarà oberta a afrontar totes les vies de solució possibles del problema de la SIDA i dels embarassos precoços. Tanmateix, pretendrà formar integralment els alumnes cercant un veritable creixement en la seva maduresa, que els faci capaços d’establir amb els altres relacions conscients, constructives i responsables. Reduir aquesta formació a campanyes de foment del preservatiu, que no tinguin en compte l’aspecte psicològic que implica qualsevol relació sexual, és ignorar aquesta necessitat educativa urgent en les nostres escoles.\nDemanem als Departaments de Sanitat i d’Ensenyament de la Generalitat que s’ofereixi en els centres educatius un projecte veritable i seriós d’educació afectivo-sexual elaborat amb la participació de mestres i pares. Aquest projecte s’hauria d’iniciar, ja, en la infantesa i tenir un desenvolupament continuat al llarg de totes les etapes educatives. Tanmateix, demanem que no es presenti una única proposta formativa, sinó que es tinguin en compte altres alternatives que permetin que els centres puguin optar amb llibertat. Això ha d’anar acompanyat de recursos econòmics que potenciïn aquelles iniciatives ciutadanes serioses que puguin tenir més demanda en la realitat educativa de Catalunya.\n12. El Codi penal espanyol, des de la seva última modificació, té com a conseqüència que els pares no poden impedir la llibertat de relacions sexuals de l’adolescent a partir dels 14 anys, tant si aquesta és heterosexual com homosexual, i amb independència de l’edat de la parella. Considerem que aquesta norma és contrària al bé de l’adolescent i al sentit comú, i deixa la responsabilitat i els deures dels pares en una situació insostenible. Exigim el canvi d’edat per a ajustar-la a la de la responsabilitat legal del jove.\n13. Es constata la normalització de les drogoaddiccions químiques, la generalització de l’ús perillós d’alcohol els caps de setmana o la combinació de totes dues coses entre els joves, i també de forma cada cop més freqüent entre els adolescents. Demanem als ajuntaments i al Govern de la Generalitat i de l’Estat que posin els mitjans necessaris per a preservar els joves de la pressió que els porta al consum d’alcohol i altres drogues. Exigim la implantació d’una legislació més restrictiva i una vigilància efectiva de l’oci nocturn relacionat amb discoteques, bars musicals i locals ''after hours'' que controli el límit d’edat per a accedir-hi, com també els horaris i la distribució de substàncies addictives en aquests locals. Demanem un foment més gran de pràctiques d’oci saludables i creatives.\n14. És de justícia que, quan calgui legislar o reglamentar sobre qüestions en què hi hagi implicats menors d’edat, s’atorgui prioritat a allò que sigui més beneficiós per al seu creixement espiritual i material, tenint molt present que els menors constitueixen gairebé sempre la part més feble en les seves relacions amb tercers.\nV. La vida humana necessita condicions de dignitat per a ser viscuda en plenitud\n15. La pobresa i la marginació atempten contra la dignitat de la persona. Les administracions públiques, els ajuntaments –especialment els més grans, com Barcelona–, la Generalitat i el Govern central no dediquen prou recursos ni utilitzen bé els que tenen. Les necessitats estan creixent a un ritme superior als recursos, malgrat que aquests eren, de bon principi, escassos. Demanem un pla d’acció concertat de les administracions, elaborat sota criteris de subsidiarietat en relació amb les organitzacions d’iniciativa social que actuen en el camp de la pobresa i la marginació, amb l’objectiu que deixin de ser una categoria social.\nExigim que cap de les prestacions públiques puguin generar per si mateixes condicions de pobresa, com passa actualment, per exemple, en determinades pensions de viduïtat.\n16. La immigració és essencialment un fet humà que requereix resposta en el mateix sentit i no pot ser tractada únicament com un problema d’ordre públic o un recurs econòmic. Reclamem als ajuntaments, a la Generalitat i al Govern central polítiques d’acollida i integració social, legal, laboral i lingüística, i el reconeixement de reagrupament familiar.\n17. La prostitució s’ha desenvolupat al nostre país en un grau extraordinari, davant la indiferència i, fins i tot, la facilitat d’algunes administracions municipals. La publicitat que fan la majoria de mitjans de comunicació sobre aquesta activitat constitueix un fet inèdit a Europa i és una col·laboració escandalosa amb aquesta xacra que ha estat qualificada, per les Nacions Unides, de «nova esclavitud».\nLa prostitució a gran escala en els denominats locals de ''alterne'' és una ofensa a la dignitat de la persona. Exigim al Govern de l’Estat i a la Generalitat l’adopció de mesures dirigides a eradicar-la, a integrar les persones que la practiquen laboralment i social. Demanem als ajuntaments una política restrictiva de tolerància zero amb les activitats de prostitució, especialment aquelles que es donen a gran escala i com a grans negocis organitzats. Considerem que el model suec constitueix una pauta de referència per a orientar les mesures.\n18. La dignitat de la persona i la vida és independent de la seva situació física, psíquica o legal. En aquest sentit, exigim una revisió del règim de presons, la fi de la massificació i la seva adaptació real a la finalitat principal, que és la reinserció del pres. Sense formació laboral realista i sistemàtica, sense programes de reinserció laboral i social, la presó és un magatzem i una fàbrica de delinqüents en lloc d’un centre de recuperació de ciutadans i ciutadanes.\nEn circumstàncies específiques, com ara la vellesa, és de justícia donar suport emocional a les persones grans que viuen aquesta etapa, així com tutelar-les i acompanyar-les perquè se sentin valorades con es mereixen. Demanem al Departament de Benestar i Família de la Generalitat i als ajuntaments que augmentin les ajudes corresponents a les persones grans que viuen soles, així com també els serveis per solucionar les dificultats que puguin presentar-se en les tasques diàries.\nTota persona minusvàlida, sigui quina sigui la seva discapacitat, és un ésser que depèn d'altres persones i d'unes infraestructures diferents per poder viure dignament. Cal tenir present las seves necessitats, tant físiques com emocionals, per facilitar la seva plena integració social. Demanem als poders públics corresponents que apliquin mesures que facin més fàcil la integració laboral dels discapacitats, així com un major esforç per eliminar les barreres arquitectòniques en els mitjans de transport i en els edificis i espais públics en general.\nVI. La mort, últim acte de la vida\n19. El dret a una mort digna és el dret que el malalt té que el tractin com a persona, el dret que en tinguin cura, que l’atenguin i que respectin les seves necessitats. Davant la mort es pot experimentar un sentiment de por, més que no pas pel fet inevitable de morir, per por del sofriment i de la solitud.\n20. Les cures pal·liatives són un conjunt de mesures que tenen com a objectiu l’alleujament del sofriment del malalt i de la seva família. Afirmen la vida i consideren la mort un procés natural dins d’aquella. No cerquen avançar ni retardar la mort i integren els aspectes físics, psicològics i espirituals dels moribunds, intentant donar resposta als diversos problemes que presenten.\nHem d’incentivar la societat perquè desenvolupi més i millors formes d’acompanyament i acollida als moribunds. Cal que tots participem en aquesta tasca humana: metges, personal sanitari, familiars, amics i voluntaris que la duen a terme.\nVII. La importància de la televisió en la formació dels valors vinculats a la vida\n21. Demanem la revisió d’una programació que actualment, en contingut i horaris, és perjudicial per als menors de la família. En un temps en què els pares estan treballant tots dos i els fills romanen moltes hores sols, s’ha de tenir una especial cura en els continguts dels programes i de la publicitat, evitant allò que pugui incitar a la violència i a les actituds socials i sexuals inadequades per a l’edat del menor.\n22. La televisió té una incidència sobre la família que li atorga una especial responsabilitat. Demanem a les televisions el desenvolupament i compliment de codis que, tot respectant els seus interessos d’audiència, els facin compatibles en la transmissió de continguts positius o, com a mínim, compatibles per al conjunt de la família en els horaris i dies en què aquesta es troba reunida. Als poders públics els demanem que estableixin criteris en la conducta de les televisions, pel que fa a aquest aspecte, tal com ha estat regulat en moltes altres qüestions concretes. La televisió pot col·laborar activament en el coneixement i l’ús d’un llenguatge correcte i ric, capaç de possibilitar una millor formació i comunicació entre les persones. Demanem que aquesta sigui la norma de conducta i que es posi fi a la degradació actual en què progressivament incorren les televisions.\n23. Un element fonamental en la consciència i, per tant, en la dignitat de les persones és el respecte al fet religiós. Exigim a les televisions l’aplicació pel que fa a aquesta matèria dels criteris del Consell de l’Audiovisual de Catalunya, aprovats el 9 de maig del 2002, i reclamem al CAC una voluntat decidida de fer-los complir, ja que altrament la seva credibilitat com a autoritat en matèria audiovisual es veurà danyada irreparablement.\n24. Les televisions públiques, pel fet de ser sufragades amb diners de tothom, tenen l’obligació estricta de complir els deures esmentats i constituir-se en un referent ètic per al sector.


Com ja sabeu, per mitjà de l'article 2 del Reial Decret-Llei 20/2012, de 13 de juliol, de mesures per a garantir l'estabilitat pressupostària i de foment de la competitivitat, publicat en el BOE del 14-07-2020 i que ha entrat en vigor el 15-07-2020, el Govern ha disposat reduir les retribucions dels treballadors públics en el present any 2012. Davant aquesta situació, l’STEI Intersindical recomana als treballadors públics que:\nPresentin a títol individual la reclamació de l’actualització de la retenció de l’IRPF amb el descompte de la paga de Nadal (model 1 ).\nPel que fa a l’abonament de la part proporcional de la paga extraordinària de desembre, ara mateix no procedeix la realització de cap reclamació individual, ja que encara no s’ha produït cap acte administratiu (nòmina de desembre) que s’hagi de recórrer. De totes formes, com que hi ha sindicats que ja han fet circular reclamacions en aquest sentit, us proporcionam un model per si voleu fer la reclamació ara. Però, el més de desembre, si es produeix aquest impagament, serà el moment legal de reclamar (model 2 ).\nEl dimarts dia 31 de juliol, a les 17:30 hores es convoca a totes les organitzacions de la societat que es vegin afectades per les retallades del Govern a una Cimera social. Aquesta tendrà lloc al Centre Flassaders al carrer Ferreria núm. 2 de Palma.\nEl Govern de l'Estat torna a carregar contra els sectors més desafavorits de la societat.\nEl Govern de l'Estat torna a carregar contra els sectors més desafavorits de la societat, especialment les persones en atur, les afectades per la llei de dependència, els treballadors amb menys recursos i els empleats públics.\nAquestes mesures suposen la retallada més dràstica de la història recent contra els serveis públics i el personal que els presta. En concret, violen diversos acords i convenis entre l’Administració i els representants del personal.\nDavant l’anunci de la Lliure elecció de llengua del primer ensenyament per part dels pares, feta pel Govern de les Illes Balears, posam a la vostra disposició l’argumentari que hem elaborat -l’Assemblea de mestres i professors en català Illes Balears, amb el suport dels docents de totes les illes i especialment del Moviment de Renovació Pedagògica de Menorca- per explicar a pares i mares i a tota la comunitat educativa els beneficis de l’ensenyament en català. El podeu escurçar, ampliar, modificar i fer-lo a la vostra mida. Està fet amb la voluntat de facilitar-vos la feina. També s’ha fet arribar durant el procés a la COAPA perquè hi puguin dir la seva.\nL’STEI-i s’oposa a la reforma laboral\nResolució del ple de la Confederació Intersindical sobre el marc polític\nResultats 1 - 21 de 66


dimarts, 29 de setembre 2020 - 17:45h\nNomés cap a zones del nord de ponent i, especialment, al vessant sud del Pirineu hi podria descarregar amb més ganes i es podrien acumular més de 40 litres/m² fins al vespre de divendres. A partir de llavors, tota l’atenció estarà posada a la cara nord del Pirineu, on es mantindran les precipitacions i la cota de neu passarà dels 2.600 metres del matí als 1.200 metres o per sota, a últimes hores del vespre de divendres. Al llarg del cap de setmana, la cota se situarà al voltant dels 1.500 a 1.700 metres i els ruixats no desapareixeran del tot. Fins i tot, diumenge podrien anar a més amb l'arribada d'un nou front que seguiria emblanquinant les cotes altes.\n"La ventada va de baixa i els Bombers fan diverses sortides a TGN les últimes 12 hores" "Actualització: 7 ferits i centenars de problemes pel fort temporal de vent a Catalunya"


Ara mateix Sineu és el dotzè municipi amb major proporció de noves infeccions |\nAra mateix Sineu és el dotzè municipi amb major proporció de noves infeccions\nBy dingolasineu / gener 12, 2021 / Ciència, Societat / Deixa un comentari\nSineu és el dotzè municipi de Balears pel que fa a nous casos, aquests darrers 14 dies.\nSi avui mateix agafau cotxe i us moveu cap a diferents municipis de Mallorca, on tendreu més possibilitats de contagiar-vos per coronavirus és a Deià (IA 1296’6). També us seria probable el contagi si feu coses per Santa Eugènia (IA 1089), Alcúdia (IA 943’6), Binissalem (IA 910’5), Santa Maria (IA 854’2), Alaró (IA 807’7), etc. La incidència acumulada (IA) és la proporció que persones que emmalalteixen en un lloc concret. La incidència acumulada a 14 dies, la d’ús més habitual, és el nombre de casos apareguts en un lloc –per exemple a Sineu– durant les dues setmanes passades, dividit per 100.000.\nIA 14: És una mesura de, si tots els pobles fossin iguals de grossos i tots tenguessin 100.000 habitants, quants dels seus habitants haurien agafat la malaltia a cada poble aquestes 14 dies previs. Com més grossa és l’IA, més casos hi ha hagut, i per tant més gent infectada i, per tant, amb possibilitats d’infectar altres persones.\nSineu (IA 673’3) seria el dotzè municipi amb més possibilitats d’infectar-vos. Abans hi hauria els municipis mencionats abans, i Marratxí (IA 768’9), Palma(IA 761’9), Búger (745’3), Llucmajor (IA 709’7) i Son Servera (IA 691’6). Si el municipi de Sineu tengués 100.000 habitants, aquestes dues darreres setmanes s’haurien infectat 673 persones. A Sineu, aquestes dues darreres setmanes s’han infectat 26 noves persones, d’uns 3.900 habitants oficials, el que equival a 673 nous infectats per cada 100.000 habitants.\nEls municipis de les Illes Balears “més segurs” ara mateix serien Fornalutx, Escorca i Banyalbufar, tots amb zero malalts nous (IA 0) durant les dues darreres setmanes. Sant Lluís, a Menorca, només ha tengut 3 casos nous (IA 44’1).\nValtònyc no ha de ser extradit. La Justícia belga s’hi reafirma. dingola.net/2022/05/17/val… 46 minutes ago


1-3: Sense sorpreses | Actualitat | RCD Espanyol\n1-3: Sense sorpreses\nL'Espanyol va dominar l'Stjarnan de principi a fi en un partit sobri que va decidir amb gols matiners\nL'Espanyol va certificar el seu pas a la següent ronda d'aquesta fase prèvia de la UEFA Europa League amb una victòria al Stjornuvollur estadi. El Stjarnan, com ja va demostrar a l'anada, es va comportar com un equip lluitador, decidit i voluntariós, però es va trobar un Espanyol sobri i amb ofici que va dominar el partit de principi a fi.\nDavid Gallego va insistir als seus jugadors en la idea que no donessin res per suposat i que acceleressin des del primer moment. No volia dubtes, ni marges per la incertesa. L'Espanyol es va apoderar dels primers minuts i Pedrosa va marcar en la primera jugada en què l'equip es va acostar amb decisió a la porteria de Björnsson. Amb el 0-1, tot i que quedés una eternitat de partit, tot quedava encara més decidit. Prou renda com per administrar la resta del partit. I així va ser. Un pur tràmit que va tenir un parell de clares oportunitats, una per cada costat, perquè el marcador es mogués més abans del descans.\nBorja va intentar un xut llunyà que va sortir desviat just abans que el col·legiat assenyalés com a penal una caiguda a l'àrea de Aegisson. Halldórsson, enmig del soroll de la grada, va llançar fora però va revitalitzar l'ànim local per seguir amb el seu joc decidit i físic en què es troben tan còmodes.\nBorja va tenir el segon en una rematada que es va estavellar a la base del pal amb el porter superat. Un xut llunyà de Hauksson, al qual va respondre Diego López amb solvència, va servir per tancar la primera meitat.\nL'inici de la segona meitat va ser gairebé una còpia del que va succeir en la primera. Borja va aprofitar una passada en profunditat per colar-se entre els centrals i batre el porter local en la seva sortida al cap de pocs minuts. Dídac va estavellar la pilota al pal poc després en una bona acció d'atac col·lectiva. El partit va entrar en l'habitual carrusel de canvis mentre els minuts anaven caient en el cronòmetre, tot i que encara va tenir temps Ferreyra de marcar el tercer a gairebé 15 minuts per al final. Sigurdsson, en el 87, va acabar superant Diego López, encara que la pilota va acabar fregant en Bernardo.