La pàgina de Jordi Benavente: #Versirevers (10) Eva Baltasar: “La poesia m’agrada dir-la molt fluixet, només per a mi, justa acabada d’escriure”\nA la novel·la Permagel (Club Editor, 2018) hi vas perquè te la recomana tothom. I un cop devorada, tu també la recomanes. Tothom vol dir tothom: poca gent trobareu que no en digui meravelles. Del què i sobretot del com. De la veu narradora i de la prosa afinadíssima que hi flueix. De la descripció del sexe entre dues dones. De la cerca d’un lloc al món o a la família o en una relació sentimental. I del sentit de l’humor que gasta, tan àcid, tan necessari, tan personal, i que tant connecta amb molts de nosaltres.\nTothom te la recomana, dèiem, inclosa l’editora Maria Bohigas, que al seu catàleg de Club Editor hi té escriptorasses com Mercè Rodoreda o Víctor Català (no comparem, mencionem) i que és, per tant, qui va confiar en la veu magnètica d’Eva Baltasar (Barcelona, 1978), responsable d’aquest títol estrany, Permagel, que tindrà continuació amb dos títols no menys originals: Boulder i Mamut.\nEl camí que acabem de descriure, arribar a Baltasar per la seva primera novel·la, és sorprenentment el més habitual, i això que abans de ficar-se el públic a la butxaca amb Permagel l’autora havia publicat ja una desena de poemaris. Deu, que no són pocs. Que van merèixer premis com ara el Miquel de Palol, el Màrius Torres, el Gabriel Ferrater o l’Ibn Jafadja. I que fan ressonar versos com aquest: “És tot tan interior que ja no sento el fet d'escriure, tan sols el duc a terme”, d’Invertida (Lleonard Muntaner, 2017). O aquests: “Després de tot, també vosaltres haureu deixat la pell / en aquest bocí indefens de vida”, d’Animals d’hivern (Edicions 62, 2016).\nS’entén doncs la senzilla i alhora enigmàtica dedicatòria que obre Permagel (“A la poesia, per permetre-ho”) i que Baltasar ens explica així: “La poesia m'ha fet escriptora i li dec el manteniment de la meva mirada poètica en el món. En el moment que vaig començar a escriure prosa no m'hi trobava, em sentia estranya i vaig invocar la poesia perquè m'acompanyés. La dedicatòria és un agraïment fet paraula”.\nBaltasar escriu poesia perquè “és com tornar a tenir tres anys i construir tu tota sola un castell preciós amb peces de fusta de tots colors. Però ara és fins i tot millor perquè les paraules excedeixen totes les formes i tots els colors possibles”. Senyores i senyors, l’Eva Baltasar, vers i revers:\nCrec que la poesia no entén de servituds, ella és per ella mateixa i per la gràcia de la bellesa, que no sé per quina mena de miracle nosaltres els humans, que tan fàcilment la corrompem, també som capaços de crear-la. Els poetes mirem de fer-ho amb la paraula.\nEn una carta a la seva mare, Hölderlin deia que la poesia era l'ocupació més innocent possible. Em fixo en el terme innocència, allò que no causa dany, i dic que la poesia rau en tota obra bella oberta als sentits dels altres i refinada per la innocència. (Ara hauríem de discutir sobre el terme bellesa).\nVaig començar a llegir-ne a l'escola, amb deu o onze anys: Lorca, Machado, Hernández. M'aprenia poemes de memòria i me'ls anava repetint tot el dia perquè eren tan poderosos que arribaven a constituir un món paral·lel on era molt feliç.\nEncara llegeixo poesia, però em costa molt més trobar mons prou interessants i acollidors com per a instal·lar-m'hi d'aquella manera.\nJo necessito llegir-la. Necessito aquella intimitat amb la paraula escrita que només la solitud afavoreix.\nPerquè em diverteix, perquè m'excita els sentits i em fa sentir molt viva, perquè és com tornar a tenir tres anys i construir tu tota sola un castell preciós amb peces de fusta de tots colors. Però ara és fins i tot millor perquè les paraules excedeixen totes les formes i tots els colors possibles.\nDir-la molt fluixet, només per a mi, justa acabada d'escriure.\nNi una cosa ni l'altra. Intento preservar la mirada poètica amb la que tots hem nascut, que no m'abandoni al llarg del dia i, sovint, com qui en un dia assolellat li ve de gust fer un capbussó, a mi em ve de gust fer poesia i m'hi poso.\nAcostumo a escriure en una petita cambra de casa. És molt senzilla, hi ha una taula, una lleixa, una calaixera, una gran finestra plena de llum i una cadira groga. Hi he posat cortines de ratlles blanques i verdes perquè em fan pensar en els estius de la costa francesa als anys vint i aquesta sola imatge m'alegra. Escric amb ordinador portàtil, als matins, que estic fresca, amb la roba neta i la pell aromàtica. I vaig prenent un te darrere un altre. Te carregat i negre, que fa que el cor repiqui amb força i que els dits volin damunt les tecles. Quan m'agafa gana rosego fruita, fruits secs i un pastís de fajol i xocolata que enforno de tardes per tenir-ne de nou cada matí.\nPenso en un lloc molt ric en detalls, en colors, en imatges, m'hi situo i escric des d'allí. Ho faig durant uns dies, com si me n'hi hagués anat de vacances. Quan me'n canso i marxo ja tinc el llibre.\nComenço el poema, hi treballo unes hores i l'acabo. El rellegeixo mentalment, li segueixo el ritme, la musicalitat, el retoco, poquet però sempre el retoco. Me n'enamoro i me'l dic fluixet i llavors sembla que em correspongui. De vegades a la nit, abans d'anar a dormir, li llegeixo a la meva dona, que l'escolta i em diu si li agrada.\nQuina llàstima que s'hagi de “fer llegir”, oi? Per què hem d'arribar a la poesia a través dels instituts? No podríem arribar-hi abans, de més petits? A casa? Fem allò que ens han ensenyat a fer o que hem vist fer a casa, estimem allò que hem après a estimar de petits. L'escola no es pot fer càrrec de tot, l'escola esperona i acompanya i no hauria d'obligar. Però és clar, sóc una pedagoga que no creu en el sistema educatiu actual. Com podem guanyar lectors? No ho sé... “guanyar lectors”? El vocabulari de la competitivitat m'espanta. Un lector creix, es fa. Crec que si s'estimulés la curiositat i la imaginació dels infants, aquell interès natural que tenen de ben petits per les coses del món i de la vida, aquella orientació cap a la bellesa, si se'ls respectessin i se'ls nodrissin aquests interessos, hi hauria més lectors, més gent feliç.\nSi continuo alguna tradició no en sóc conscient. Tinc la impressió que escric com em surt, però és evident que he nascut els anys setanta, que ara sóc a principis del segle XXI, que em precedeixen tot un seguit de lectures, i que tot això influeix en la meva manera de dir. Mestres? No ho diria així, però m'agrada molt com s'expressa la Sylvia Plath i és cert que alguns llibres meus hi recorden. També sóc conscient que la meva poesia, a nivell estilístic, està canviant, es mou, es desplaça, va cap a no sé on, cap a un lloc que em sembla vast i fascinant i que m'atrau amb molta força.\nNo, no m'hi he sentit mai. Estic molt reclosa en mi mateixa, les meves obertures són cap a indrets molt poc socials i això dificulta aquest sentiment.\n-Quins són els teus poetes contemporanis de capçalera? I els teus clàssics indispensables?\nOn comença, la meva contemporaneïtat? Aiaiai, em sento en un terreny molt inestable. Tinc un gruix de vida tan important que és pura vida imaginada, pura vida llegida, que no tinc clares les fronteres. M'arrisco i aviso: tinc molt pocs autors de capçalera. Clàssics: Walt Whitman. Contemporanis: Sylvia Plath, Anne Sexton, R. S. Thomas, U. A. Fanthorpe, Les Murray.\nSaps què? M'hauré de tornar a llegir els meus llibres, no en recordo mai els versos! Han arribat a llegir-me versos meus sense dir-me que eren meus i he dit: Apa! M'agrada molt això, qui ho ha escrit? (5 minuts més tard...): fragment del poema “Retrospectiva”, del llibre “Invertida”:\n“(...) Espera aquesta mala bèstia que fuig amb el seu pàncrees\ndaurat encara intacte en una mà i empeny la nit\namb els genolls quasi insensibles de cavall. Sóc jo,\naquest tub digestiu inflat com núvols o placentes\nfarcides de cordons, amb un cor nou, petit i accelerat,\na dins d'un sac de carn que intenta ser persona. Sóc,\nverament, sóc jo. La dona que s'arranca la crosta de passat\nen dies de molt vent i escup al vent. Sóc jo. Sóc jo!\nA tu m'adreço, oberta com ferida, sensible com manyoc\nencara a mig refer de polpa. Els pensaments, ara que hi ets,\nse m'acumulen com llunàtics en llocs inversemblants,\ncapaços d'esbotzar-me fontanel·les. Et crido, ets tu\nla dona que manté la corda del que sóc tibada contra el mur\ntotalitari i cec que em fa de cos com pedra. Amor,\ninabastable i pur com gènesi de segles, la teva llum,\nque tot ho viatja, m'arriba avui als llavis i me'ls crema”\nHi he viscut a temporades, gràcies a les dotacions econòmiques dels premis literaris que m'han concedit. Mentrestant, he fet de tot i sempre ho he trobat molt interessant perquè sóc una dona curiosa, no suporto estar lligada a una feina més de dos o tres mesos i m'agrada observar gent diferent en ambients diversos: he treballat de cambrera, de tècnica de participació ciutadana, d'educadora d'escola bressol, de mestra d'anglès i música, de pastora d'ovelles, de dona de fer feines (com la Lucia Berlin! quin tip de riure em vaig fer llegint alguns dels seus contes), de professora de matemàtiques, d'homeòpata, de becària en un grup de recerca, de massatgista, d'editora en una revista universitària, de comptable, de professora d'espanyol a Alemanya, d'orientadora en centres de secundària... i mentre he fet tot això no he deixat de llegir i escriure.\n-I una cosa més: Boulder (que sembla que ja en tens almenys el primer esborrany) i Mamut, fan que per ara no escriguis poesia? O tens ja el següent poemari en ment?\nDe ben petita, quan vaig començar a llegir, vaig descobrir que era possible viure a dues realitats alhora, i que era fantàstic!, sobretot la realitat dels llibres, que per a mi sempre ha tingut més força. Més endavant vaig descobrir que el fet d'escriure també genera una realitat molt més intensa de vida i m'hi entrego de ple. De fet, crec que passo molt més temps inscrita en la realitat literària que en la quotidiana i això de vegades m'ha dut algun problema. Quan escric, entro en el món del poemari o de la novel·la i no en surto fins al cap de dies o mesos, que trec el cap a l'exterior, comprovo que hi falta aire, i creo un altre món on sentir-me lliure i acollida, un altre llibre. Mentrestant, a més, també llegeixo llibres d'altres autors, que suposen tota una sèrie de submons extraordinaris que em delecten i m'alimenten. M'agrada la meva vida, m'agrada dedicar-me a les persones que m'estimo, que em comprenen i entenen que de vegades no hi sigui tota. He arribat a un punt d'equilibri on sóc feliç. Si intentés escriure el Boulder alhora que un poemari trencaria aquest equilibri i el món literari se m'enduria vés a saber on. No crec que m'agradés. Tinc dos poemaris enllestits al calaix i estic pensant què fer amb ells però no crec que en comenci cap altre fins que hagi sortit dels mons del Mamut i el Boulder.\n-Hi ha alguna cosa que et calgui dir i que no t’hagi preguntat? És el moment.\nHi havia una cosa... però m'ha fugit del cap. Moltíssimes gràcies, m'ho he passat molt bé.\nEtiquetes Baltasar, La Llança, poesia, Vers i revers\n#Versirevers (10) Eva Baltasar: “La poesia m’agrad...


Setembre Negre: de novembre 2005\nFreixenet? No, gràcies!\nFreixenet: espanyolistes i amb al·lèrgia a etiquetar en català. El seu cava “español” amb que brindaren amb en Rajoy que se’l beguin ells!!\nBARGALLÓ ACUSA "FREIXENET" D´ESPANYOLITZAR EL CAVA CATALÀ\nEl conseller primer, el republicà Josep Bargalló, no es va mossegar la llengua al censurar ahir Freixenet, el principal productor de cava de Catalunya, que dimecres va anunciar una caiguda de vendes en el mercat espanyol del 4%. "Hi ha gent que no ha jugat net en la pel·lícula del boicot", va denunciar, en al·lusió a Josep Lluís Bonet, president de Freixenet, a qui va acusar d'haver participat "en un acte mediaticoteatral amb Mariano Rajoy de conversió del cava català en espanyol".\nAl programa Els matins de TV-3, Bargalló va recordar amb acritud que Bonet va estar fa un mes amb Rajoy, que es va reunir amb el sector del cava a Sant Sadurní d'Anoia. En aquella trobada, amb la qual el líder del PP pretenia deslligar el seu partit dels promotors del boicot, Bonet va subratllar que el cava és un producte "tan català com espanyol". "Com jo mateix", va rematar.\n"I ara resultarà que aquest cava que de la mà de Bonet i Rajoy es va convertir en espanyol també pateix el boicot espanyol", va dir amb ironia, per reblar el clau amb una altra invectiva: "Hi ha qui des d'aquí s'alia amb qui genera les tensions i, després, es queixa". No content amb la bronca, Bargalló va treure importància a la caiguda: "Ha perdut un 4% de vendes a Espanya, que és on ven menys, no un 4% de tota la seva producció".\nposted by Setembre Negre @ de novembre 27, 2005 0 comments\nPreus (de l'enganyifa) del TGV. Qui roba a qui?\nFont: Dibuixos d'en Fer a l'Avui.\n30 anys, sense abdicar i encara és hora que se sentin crítiques\nCrònica de Madrid · 25/11/2005\nAquesta setmana no només s’ha commemorat el trentè aniversari del traspàs del dictador Franco. També el del nomenament, tres dies després, del seu substitut, el rei Joan Carles. Tothom ha coincidit a assenyalar que, al cap i a la fi, es tracta d’un rei democràtic i se li ha atribuït un paper sinó principal si transcendental en la normalització política espanyola. Un cop més s’ha passat de puntetes sobre els fets més obscurs de la monarquia i s’ha evitat obrir debats incòmodes. Només el diari El Mundo s’ha atrevit a preguntar als espanyols, per via d’una enquesta, per la monarquia. El resultat ha estat ben eloqüent: Espanya és encara monàrquica, per no dir juancarlista -que de moment equival al mateix-, però en els darrers cinc anys els republicans han sorgit com els bolets.\nTampoc no s’ha recordat gaire que va ser Franco qui el va nomenar i que només va obtenir la “pàtina democràtica” gràcies a una Constitució que incloïa la monarquia com a primera institució de l’Estat i que si no era acceptada hauria fet seguir l’Estat espanyol ancorat en el règim feixista. També s’ha sentit a dir que al cap i a la fi el rei va ser el garant de la democràcia la nit del 23-F. Segurament el seu coneixement de la història recent de la seva família i dels episodis de canvi de règim hi va tenir molt a veure. Corria aquests dies per Madrid la brama que el rei, que s’atansa als setanta anys, tindria pensat abdicar en favor del seu fill per aprofitar el moment dolç que ha representat el naixement de l’infanta Elionor per evitar més sotracs dels necessaris en la successió. Però ell mateix ho va desmentir. Ja hi ha qui pensa que la voluntat de Joan Carles de ser rei fins que la salut li ho permeti, sumada a la forta personalitat de la princesa Letícia, no pot fer altra cosa que desgastar la figura de l’hereu Felip i posar en dubte la continuïtat de la institució.\nMonarquia ahir, monarquia avui... I demà?\nBarcelona · 25/11/2005\nDiumenge passat, El País publicava un especial sobre els trenta anys de la coronació de Joan Carles I. Un especial de 72 pàgines (setanta-dos!) dedicat exclusivament a la lloança de Joan Carles I i del sistema de monarquia parlamentària. No només s’hi feien alabances del paper del monarca durant la transició sinó, sobretot, constatava la modernitat de la monarquia espanyola i la seva necessària continuïtat. Arguments de tot tipus, enquestes ben presentades, subtítols ben seleccionats, tot en la direcció de demostrar que la monarquia és un bon sistema, que l’espanyola és de totes les europees, la que s’ha adaptat millor. Articles sobre el rei i els militars, el rei i els polítics, el rei i la seva família, la reina i la solidaritat, gairebé una trentena de plomes prou prestigioses, però curiosament cap article dedicat al rei i a la diversitat lingüística i cultural de l’Estat o als joves contestataris madrilenys que estan recuperant el color morat i l’himne de Riego. Curiosa unidireccionalitat en un espai periodístic habitualment reservat a la reflexió i on no és estrany trobar-hi debats, diversitat d’opinions i veus complementàries. Entretant, degut al naixement d’Elionor, hi ha la intenció de modificar la Constitució de 1978 ja que no permet la igualtat entre home i dona en la successió. Si es reforma la Constitució potser serà el moment de que el poble, tant els que no van votar per edat en el referèndum constitucional del desembre de 1978 com els que sí ho van poder fer, expressin la seva opinió sobre la monarquia i la seva compatibilitat amb el sistema democràtic. Votar no a la Constitució de 1978 podia significar tornar al sistema dictatorial anterior. En aquell referèndum només hi havia dues opcions: monarquia o reacció. La papereta de la república, i menys la de la república catalana, aquell 6 de desembre no la van repartir. No l’havien imprès.\nEn cas que finalment es convoqui un referèndum constitucional serà força interessant veure el suport real que té la monarquia a cada territori de l’Estat. Per a molts, potser serà una bona oportunitat de mostrar el seu rebuig, ara lliurement, a la monarquia i a la indivisible unitat de la nació espanyola. Sempre, això sí, amb el permís dels diaris progressistes.\nposted by Setembre Negre @ de novembre 26, 2005 0 comments\nL’Ib-salut considera que si un metge no entén un pacient catalanoparlant el problema és del pacient\nHi ha encara gent que no veu que els Països Catalans som una colònia espanyola i tractats com a tal?\nVolem recordar que un metge espanyol que "exerceix" a la Franja de Ponent no va voler atendre a un nen perquè els pares se li adreçaven en català, havent d'anar dit matrimoni a Lleida per tal que el seu fill podés finalment ser atès!\nPalma · 22/11/2005\nAlberto Anguera Puigserver, director gerent d’Atenció Primària de l’IB-salut, en una carta de resposta a un escrit de reclamació presentat el passat mes de juliol per un pacient, a la qual ha tengut accés Tribuna Mallorca, afirma que “De vegades, el personal substitut que treballa a les Illes no se’n surt amb fluïdesa en català ja que provenen de territoris no catalanoparlants. Fins que no s’instrueixen en aquesta llengua hi poden haver problemes de comunicació, per la qual cosa li aconsellam que en una altra ocasió es faci entendre, ja que és el seu estat de salut allò que s’ha d’objectivar i el més interessat és vostè”. O sigui que des d’una administració pública, davant una discriminació per raó de llengua es dona la raó al discriminador i “s’aconsella” al discriminat que es resigni.\nposted by Setembre Negre @ de novembre 22, 2005 0 comments\nCal que tothom ho sàpiga: l'independentisme té les portes tancades a tots els mitjans de comunicació\n( "Els catalans de Lil·liput" serveix al nostre col.laborador VÍCTOR ALEXANDRE per demostrar una gran veritat: l´independentisme té totes les portes tancades als mitjans de comunicació. 11/XI/2005)\nCrec que ha arribat l'hora d'analitzar en quines mans es troba el món comunicacional català i concloure que són mans falsament catalanistes.\nAfirmo que l'independentisme té les portes tancades a tots els mitjans de comunicació del país. Les plantilles de col·laboradors dels diaris,emissores de ràdio i televisió eliminen sistemàticament tots aquells professionals catalanocèntrics per tal que l'únic pensament que traspuï per part dels creadors d'opinió sigui el políticament correcte -que és lamés moderna i perversa forma de censura-. Així, a base de donar rang de normalitat a allò que és anormal -que una nació visqui sotmesa a lavoluntat d'una altra-, hem aconseguit convertir una patologia -la dependència emocional d'Espanya- en l'estat natural de la catalanitat.\nN'hi ha prou d'escoltar o llegir les opinions en nòmina per veure que els seus autors són catalans el màxim referent nacional dels quals no és Dinamarca sinó Lil·liput. Ningú no fa constar aquesta norma per escrit,però la norma existeix. El catalanisme nacionalment desacomplexat està emmordassat pel lil·liputenisme i tots els llocs de poder del país es troben a les seves mans, gent pusil·lànime, amb ànima d'esclau i amaradad'autoodi. Els atacs del Correllengua d'enguany al Camp Nou, blasmant la CAL, Joan Fuster, Joel Joan i els Països Catalans són d'anàlisi psiquiàtrica.\nEn aquest sentit, cal descatar l'Antoni Puigverd, a Catalunya Ràdio, que el 24 d'octubre va aprofitar no tan sols per impartir la seva setmanal classe d'autoodi, comparant els independentistes valencians amb els «serbis de Croàcia», sinó per confessar que li «carrega el protagonisme de Joel Joan quan fa política». Dues consideracions. Una: recordar que el nacionalisme espanyol ja fa temps que subscriu les verinoses paraules de Puigverd, cosa gens estranya si tenim en compte els nombrosos punts en comú entrel'espanyolisme de dretes i l'espanyolisme d'esquerres. Dues: dir que som moltíssims els catalans que ens sentim carregats davant l'espanyolisme disfressat de ridícula universalitat que el senyor Puigverd escampa allà on va, talment com una ferum. Deu ser terrible mirar-se al mirall cada matí i odiar-se tant. De tota manera, entre ell i Joel Joan hi ha diferències que caldria que el lector tingués present. I és que mentre que Joel Joan fa política de franc, per amor al país, el senyor Puigverd fa política cobrant, per amor a si mateix. Estem lil·liputenitzats per tot aquest estol d'ànimes en pena que es passegen per diaris i emissores amb la missió ben remunerada de fer-nos cada dia més espanyolets. Aquesta és la realitat que ens amaguen i per això hem patit un assetjament mediàtic escandalós arran d'un manifiesto signat per quinze persones mentre el Correllengua, que n'aplega milers arreu dels Països Catalans, encara espera el gest d'equitat que suposaria que determinats programes televisius de prestigi li dediquessin el mateix espai que en el seu dia van dedicar al famós manifiesto. Ja sé que vulnero els principis de Lil·liput, però del projecte d'Estatut només em sobren les dues últimes lletres. Les cinc primeres restants expressen clarament el que Catalunya necessita si vol ser alguna cosa en aquesta vida.\nN.de la R. Un cop més, com gairebé sempre,estem d´acord amb les tesis de Víctor Alexandre. Aquesta és la situació i convé que tothom ho sàpiga : l´índependentisme està proscrit dels mitjans de comunicació. I a més, els mitjans de comunicació de propietat catalana passen a mans espanyoles com és el cas de Ràdio Vic. Foten fàstic la majoria de mitjans que donen més importància a les declaracions de quatre pallassos o dels talibans del PP que no pas a fets creatius i positius com el Correllengua que haurien de ser gairebé sempre portada. Ara bé, no ens podem passar la vida gemegant. Cal cercar alternatives. Una alternativa relativament barata amb relació als costos d´altres mitjans de comunicació és la creació d´una ràdio per internet. Si ningú no arrisca diners farem ben poca cosa. Necessitem la doctrina com en aquest cas. Magnífic. Ara només falta la pràctica. Entesos?\nposted by Setembre Negre @ de novembre 11, 2005 0 comments\nLa Corbella, núm. 8\nRevista de la Plataforma per la Llengua,\nDescarregar La Corbella en format PDF\nComissió 23 d’Abril. Per la cultura en català.\nEl català. Pont de cultures i punt de trobada.\nLa Plataforma per la Llengua converteix la plaça de Catalunya de Barcelona en un espai de trobada entre cultures.\nSetmana de Sant Jordi a Sabadell. Per la llengua i la cultura!\nEs presenta l’estudi L’alumnat nouvingut i el català.\nEstudi sobre l’ús de les llengües en l’etiquetatge dels productes propis de supermercats i hipermercats.\nEl viatge de l’exposició pels territoris de parla catalana.\nÚltima hora: El català augmenta en l’etiquetatge de vins i caves de denominació d’origen.\nArxiven el cas pel qual s’acusava el noi de Lloret que va demanar l’etiquetatge en català.\nJoan Bernà, notari i impulsor de la Plataforma pels Documents Notarials en Català.\nNeix Consum Català, una nova entitat que vol defensar els drets lingüístics dels consumidors.\nEl procés de redacció del nou Estatut de Catalunya.\nLa Plataforma per la Llengua reclama l’oficialitat del català a Europa davant el Parlament Europeu.\nAcció a València davant d’El Corte Inglés.\nNeix la Plataforma per la Llengua Pirineus.\nL’il·lustre activista Xavier Polo publica les seves apassionants memòries\nLa Plataforma per la Llengua participa en la campanya “Adopta el català”.\nEntra a la nova botiga virtual de la Plataforma per la Llengua!\nSegones jornades de l’Associació de Juristes en Defensa de la Llengua Pròpia.\nCaixa Penedès incompleix el seu compromís de normalitzar les oficines del País Valencià.\nCaja Navarra es compromet a utilitzar el català en la seva correspondència amb el client.\nEntre l’acció i la reflexió.\nBarcelona, 9 de novembre de 2005\nT’escrivim per comunicar-te que ja és al carrer el nou exemplar de la revista La Corbella, la publicació semestral que edita la Plataforma per la Llengua i que, després de quatre anys, enceta ara una nova etapa. Efectivament, la publicació canvia a partir d’aquest vuitè número de format i de disseny per tal de modernitzar-se i reforçar el seu missatge amb una imatge visual nova i potent. Això sí, la nova Corbella manté l’objectiu de ser una carta de presentació de la nostra organització, i per tant hi continuaràs trobant un resum de les principals actuacions que s’han portat a terme en els últims mesos. Pots trobar aquest número de la revista i també els exemplars precedents al nostre web, www.plataforma-llengua.org, i pots descarregar-te-la des de l'enllaç: http://www.plataforma-llengua.org/documents/corbella8.pdf . La Corbella s'envia gratuïtament en format imprès a tots els socis de la Plataforma per la Llengua.\nA La Corbella trobaràs informació sobre les activitats que, sota el lema El català, pont de cultures, va organitzar la Plataforma per la Llengua a la plaça de Catalunya de Barcelona per Sant Jordi; podràs llegir les conclusions de l’estudi L’alumnat nouvingut i el català, que fa una descripció de la realitat immigratòria en l’ensenyament de primària i secundària; sabràs més coses sobre l’ús del català en l’etiquetatge comercial a través de l’exposició itinerant La llengua en l’etiquetatge de les grans marques; o tindràs accés a les dades de l’últim informe de l’organització sobre la utilització del català en els vins i caves de denominació d’origen. També hi trobaràs entrevistes i articles d’opinió sobre la llengua catalana.\nLa Corbella és només una petita mostra d’allò que hem fet, però encara tenim molts més projectes que esperem que serveixin per avançar cap a la plena normalització de la llengua. Un objectiu que sabem que comparteixes plenament però que no podrem aconseguir sense més recursos. Sense la teva col·laboració, moltes iniciatives que poden ser decisives per la llengua no es podran realitzar. És per això que volem demanar-te que facis un pas més en la teva implicació dins la Plataforma per la Llengua i te’n facis soci. Pots fer-ho trucant al 93 321 12 71 i demanant per la Carme o bé a través del següent formulari: http://www.plataforma-llengua.org/formulari.php .\nEsperem rebre notícies teves ben aviat. Recorda, per molt poc pots fer molt. Moltes gràcies per tot. Cordialment,\nposted by Setembre Negre @ de novembre 08, 2005 0 comments\nEl rànquing del funcionari\nAhir molta gent es devia quedar garratibada en llegir -dades del ministeri d'Administracions Públiques- que Extremadura és de llarg la comunitat amb més funcionaris autonòmics, concretament el 9,7 per cent de la població activa. La que en té menys? Catalunya, 3,9 per cent, malgrat tenir més competències que la gran majoria. Personalment, no em neguiteja gaire que Catalunya aparegui l'última del rànquing d'empleats públics. Penso que allò que el sector privat pugui resoldre millor o de forma similar al sector públic cal que ho faci el privat. El que em preocupa és sobretot un altre aspecte de la qüestió: ¿com pot ser que la regió que continua sent la més pobra d'Espanya es gasti els calés -bona part dels quals procedents de les aportacions que fan autonomies com Catalunya- en funcionaris i més funcionaris? Això no sols constitueix una burla per a les autonomies solidàries, és també el pitjor camí per fer avançar Extremadura. En comptes de rebentar-se els diners en tenir a les seves ordres més funcionaris que ningú, Ibarra hauria de preocupar-se d'invertir en polítiques per millorar l'eficiència i la productivitat de la seva economia, amb l'objectiu de deixar de ser el territori més subvencionat d'Espanya. Les dades són sens dubte la millor arma per parar els peus als demagogs. Per això, és imprescindible i urgent que el govern de Zapatero difongui oficialment, com va prometre, les balances fiscals autonòmiques. Si no, Catalunya tindrà les de perdre en el debat del finançament i de l'Estatut davant certs personatges, per molt que cada dia se'ls vegi més el llautó.\nFont: Avui (8/11/2005)\nFullejant la Gaceta de Madrid, de 1926\nAmb España la Història no és que es repeteixi, senzillament no evoluciona. Llegiu sinó aquest fragment que reproduïm publicat a la Gaceta de Madrid l'any 1926.\n[...] Un tercio de siglo hace que se comenzó el intento de sembrar la semilla del separatismo en las provincias catalanas, que desde larga fecha venían dando pruebas de unánime españolismo, y aquella semilla que en los primeros años produjo brotes raquíticos, fructificó luego en forma que llegó a ser alarmante, porque la indiferencia de unos, la transigencia de otros y hasta el egoismo de los que proponían todo al logro de aspiraciones mezquinas, abonaron el terreno y fomentaron la audacia de los cultivadores.\nAsí, a pesar de que los elementos más sanos de Cataluña, como las familias de rancia estirpe y la clase obrera, que tiene cifradas sus aspiraciones en concepciones más amplias no participaron generalmente en tal labor, un sector de agitadores, incansables en la propagación y apelando a todos los medios, llegó al apoderamiento de organismos oficiales importantes, pretendiendo contagiar a otras comarcas españolas y levantar frente al poder del Estado otros poderes. [...]\nGaceta de Madrid, núm. 77 (18/3/1926)\nposted by Setembre Negre @ de novembre 07, 2005 0 comments\nNi COPE, ni Conferencia Episcopal Española. Volem una Conferència Episcopal Catalana.\nA LA FRESCA ! LA COPE DIU QUE DEFENSA "L´HUMANISME CRISTIÀ"\nLa COPE, emissora radiofònica propietat de la Conferència Episcopal Espanyola, va manifestar ahir "un suport total als seus comunicadors i professionals", així com als seus anunciants, davant el que qualifica de "persecució política i mediàtica" que diu estar patint i que adverteix que "s'intensificarà". En un comunicat de vuit punts fet públic a la seva pàgina web i ressenyat als seus espais informatius, l'emissora diu defensar "la Constitució espanyola i els valors que consagra, entre ells la llibertat d'expressió". Al seu torn, també diu renovar el seu "compromís amb els valors de l'humanisme cristià en l'ideari de la cadena", i cita explícitament "la defensa del valor sagrat de tota vida humana, de la família basada en l'autèntic matrimoni, i de la llibertat religiosa i d'educació". Es dóna la circumstància que el punt quatre de l'ideari de la cadena aprovat el 1991, referit a l'humanisme cristià, diu textualment que l'emissora "treballarà incansablement per la pau, per la justícia i per la llibertat; propiciarà sempre el tarannà conciliador, la convivència i el diàleg. Traurà a la llum pública els errors i les fallides de la societat, denunciarà les injustícies, però sense sembrar odis ni escampar gèrmens de divisió".\nDesprés de denunciar que "s'està utilitzant la calúmnia i el xantatge per suprimir una veu crítica", la nota de la COPE alerta del "perill real" que en alguna comunitat autònoma s'adopti "una decisió política per no renovar llicències radiofòniques".El comunicat --de què es va fer ressò l'agència France Press juntament amb referències a la informació sobre la COPE que diumenge va publicar El Periódico-- considera "inacceptable" que les crítiques de l'emissora a l'Estatut siguin presentades "com un atac a Catalunya i els catalans". Dilluns, el conseller primer de la Generalitat, Josep Bargalló, va dir que "el Govern català com a tal no té previst accions legals" contra mitjans de comunicació que ataquen Catalunya, però va demanar a algunes institucions (en referència a l'Església) que "reflexionin" sobre la seva aportació a la convivència, informa "El Periódico".\nLa decisió del Consell Audiovisual de Catalunya d’investigar si les opinions difoses a través de la COPE vulnera l’article 20 de la Constitució ja li ha valgut a l’organisme les primeres crítiques dels mitjans més arrenglerats amb l’emissora dels bisbes. De “tinglado despòtic” i “factoria d’inòpies per estabular catalans” qualificava Erasmo el Consell en el seu microarticle de dilluns a El Mundo, en el qual atribuïa la decisió a una maniobra per dotar-se d’un “instrument per controlar els periodistes de Madrid”. En el brevíssim text trobava també espai per despatxar el codi deontològic català titllant-lo “d’andròmina antidemocràtica”. Erasmo és el pseudònim rere el qual escriu aquestes píndoles el periodista José Luis Gutiérrez. Ja uns dies abans, el rotatiu de Pedro J. donava la notícia de la investigació iniciada pel CAC amb un titular de portada que qüestionava la independència de l’organisme: “El Consell de l’Audiovisual, controlat pels promotors de l’Estatut, investiga la constitucionalitat de la COPE”.També s’ha afegit a les crítiques Federico Jiménez Losantos, en una columna publicada dilluns on comparava la campanya contra la COPE al terrorisme etarra: “La batasunització de Zapatero i la seva quadrilla és un fet. Per comprovar-ho, n’hi ha prou amb veure la campanya desfermada contra la COPE, que és en el seu estil i continguts, en forma i en fons, digna del terrorisme etarra en la seva branca propagandística, que no per deixar a altres el tràmit tècnic de prémer el gallet deixa de ser terrorisme”. Losantos també l’emprenia amb El Periòdico, que el dia anterior havia dedicat el Tema del Dia a l’afer: “La banda polanquista i els seus satèl•lits mediàtics, com El Periódico de Franco, actuen com els Guerrilers de Crist Rei en els darrers temps de la dictadura”, informa "comunicacio21"\nDesprés dels sis dies negres d'octubre, la Cadena COPE ha decidit emetre un comunicat per a rebatre en vuit punts la sèrie de calúmnies i insults que ha rebut en una campanya orquestrada pel govern Zapatero i a la qual es va sumar feroçment El Periódico de Catalunya. L'emissora adverteix que "aquesta campanya es va a intensificar" i assegura que "existeix el perill real" que en algunes comunitats, com succeeix a Catalunya, s'intenti adoptar una decisió política per a no renovar llicències radiofòniques i "ofegar així la veu de la Cadena COPE",segons l´opinió de "libertaddigital". 1. S'està utilitzant la calúmnia i el xantatge per a suprimir una veu crítica que s'oposa a determinats projectes legislatius i decisions de govern, dintre del que és la dinàmica habitual en una democràcia. 2. La Cadena COPE defensa la Constitució espanyola i els valors que consagra, entre ells la llibertat d'expressió 3. És inacceptable que la crítiques al projecte de reforma de l'Estatut català, sigui presentada com un atac a Catalunya i els catalans 4. La Cadena COPE manifesta un suport total als seus comunicadors i professionals, així com als nostres anunciants, que estan sent objecte d'assetjament, insults i desqualificacions, pel simple fet de realitzar el seu treball en llibertat. 5. Vam advertir que aquesta campanya es va a intensificar. En aquest context, existeix el perill real que en alguna Comunitat Autònoma s'intenti adoptar una decisió política per a no renovar llicències radiofòniques i ofegar així la veu de la Cadena COPE en aquesta Comunitat, el que suposaria un atac a la llibertat d'expressió, sense precedents en la nostra recent història democràtica, i a l'actual legislació, que estableix que les freqüències radiofòniques es renovaran excepte falta greu, cosa que mai ha succeït. 6. Volem dir a l'opinió pública espanyola i als nostres oïdors que la Cadena COPI seguirà exercint sense desànim el dret a la llibertat d'expressió consagrat en la nostra Constitució i defensant el dret de la nostra audiència a seguir escoltant-nos. 7. Renovem el nostre compromís amb els valors de l'humanisme cristià en l'Ideari de la Cadena COPE, entre ells la defensa del valor sagrat de tota vida humana, de la família basada en l'autèntic matrimoni, i de la llibertat religiosa i d'educació. Aquests valors constitueixen la columna vertebral de la nostra identitat com mitjà de comunicació. 8. No ens faran callar, ni callarem. Agraïm les nombroses mostres de suport i solidaritat que estem rebent per part de la nostra audiència. El seu ànim i la seva fidelitat són el millor estímul per a continuar la nostra tasca. (2/XI/2005)\nN.de la R. No es tracta de cap innocentada.Aquesta festa encara queda una mica lluny. Avui és el dia dels Morts i segurament el dia de la Cope, que no té altra missió que matar psicològicament els catalans. Si això és "l´humanisme cristià" que baxi Déu i ho vegi. En tot cas, els cristians catalans ja sabem que s´han d´esborrar d´aquesta secta espanyola i treballar d´una vegada per totes per la Conferència Episcopal Catalana. No es pot servir a la vegada a dos senyors: a Déu i a Espanya, sobretot quan la COPE i els espanyols serveixen a Espanya per damunt de tot.\nposted by Setembre Negre @ de novembre 03, 2005 0 comments


Arnau Bonell, Núria Lombarte i Margot Soto són els guanyadors del 14è Concurs de Punts de llibre - Ajuntament de Rubí\nArnau Bonell, Núria Lombarte i Margot Soto són els guanyadors del 14è Concurs de Punts de llibre\nArnau Bonell, Núria Lombarte i Margot Soto són els guanyadors del 14è Concurs de Punts de llibre En aquesta ocasió, s’han presentat un total de 554 punts de llibre. https://www.rubi.cat/ca/ajuntament/comunicacio/sala-de-premsa/notes/arnau-bonell-nuria-lombarte-i-margot-soto-son-els https://www.rubi.cat/@@site-logo/ajuntament-de-rubi.svg\nEn aquesta ocasió, s’han presentat un total de 554 punts de llibre.\nJa s’han lliurat els premis als guanyadors del 14è Concurs de Punts de Llibre que organitza la Biblioteca Mestre Martí Tauler. Els guanyadors d’aquesta edició, que comptava amb una nova categoria, han estat:\nDe 5 a 9 anys: Arnau Bonell (6 anys).\nDe 10 a 13 anys: Núria Lombarte (12 anys).\nDe 14 a 16 anys: Margot Soto (14 anys).\nA més hi ha hagut 3 finalistes, escollits d’entre els 554 punts que s’han presentat al certamen, que són Laura González de 9 anys, Cristian Rodríguez de 10 i Ester Montes de 14.\nEls guanyadors han rebut un lot de llibres i la impressió dels punts guanyadors, que es repartiran entre tots els escolars rubinencs. Després de l’entrega, els assistents han participat en una nova Hora del conte amb la narració “El venedor de paraules” a càrrec de Jordi Tonietti.\nAquesta edició, el tema escollit ha estat l’Any Europeu de la Interculturalitat”, amb el qual es volia sensibilitzar als ciutadans en la solidaritat, respecte i comprensió d’altres cultures a través del diàleg intercultural. A l’edició anterior, en què el tema va ser “El Llibre de la Selva”, el nombre de treballs presentats va ser de 575 punts.


La campanya per finançar el film 'Art. 490' supera "amb escreix" l'objectiu i recapta 87.600 euros La República\nLa campanya per finançar el film 'Art. 490' supera "amb escreix" l'objectiu i recapta 87.600 euros\nLa plataforma ciutadana No Callarem ha celebrat l’èxit de la campanya de captació de fons per finançar la pel·lícula ‘Art. 490, un film per la llibertat’ que va començar el 28 de setembre i que ha superat “amb escreix” l’objectiu fixat de 75.000 euros.\nA poques hores de culminar el període de captació se n’han aconseguit 87.600, per la qual cosa, la xifra definitiva pot ser superior. El documental se centra en la història de Valtònyc, Pablo Hasel i Elgio, cantants represaliats per les seves cançons i “rostres visibles” de la “persecució actual” de la llibertat d’expressió a la música de l’estat espanyol, segons afirmen en una nota de premsa els impulsors de la iniciativa.\nMés de 800 persones, entitats i organitzacions han participat en la campanya de finançament a través de la plataforma Verkami, de tal manera que, segons la mateixa font, aquest projecte ha esdevingut un dels vuit amb més èxit en aquest lloc web de micromecenatge.\nEls mecenes “gaudiran de diverses recompenses” com les entrades per a l’estrena del film, postals amb el cartell del documental i l’accés a la banda sonora exclusiva de la pel·lícula, entre d’altres.\nAlhora, la plataforma ciutadana es compromet a seguir utilitzant totes les formes d’expressió artística com a eines de transformació social “mentre es limiti la llibertat de creació artística, mentre es retirin peces d’art, mentre se censuri la literatura, mentre es coarti l’humor i la sàtira, mentre se censurin lletres de cançons”.\nValtònyc, Hasel i Elgio comparteixen la seva història des de la inhabilitació, des de l’exili i des de la presó. El film, produït per No Callarem en col·laboració amb la productora Bruna i el programa radiofònic ‘Carne cruda’, aborda tant des d’una perspectiva personal com artística les experiències que han portat els tres artistes a “convertir-se en represaliats polítics”, així com en “les conseqüències que té la repressió a les seves vides”.


Crònica dels primers dies a Kàtmandu preparant la gran aventura\n5 min. Kàtmandu 21/01/2013 13:44\n260x366 Raül Corominas mira els mapes de la ruta que seguiran per l'Himàlaia Raül Corominas mira els mapes de la ruta que seguiran per l'Himàlaia\nLa noció del temps canvia completament estant de viatge. Sembla que faci molts dies que voltem per Kàtmandu i tan sols hi hem dormit 3 nits. Els dies els vivim intensament, amunt i avall, fent tràmits, buscant material o fent el turista descobrint nous racons. I és que de racons i contrastos Kàtmandu n'és ple. Conviuen el caos i la pobresa amb cultures, religions i molta espiritualitat. Els temples sagrats budistes, hinduistes o ambdós a la vegada (aquí no hi ha conflicte de religions) son bombolles de pau i silenci escampades per dins de la ciutat. Dins d'aquests espais es percep una energia molt potent, inclús per aquells, que com jo, no coneixem al detall els textos d'aquestes religions.\nEl Budanath és impressionant, el temple t'embolcalla i t'atrau cap a la seva essència de pau i recolliment. A diferència de molts edificis històrics d'arreu del món que serveixen de museu i poca cosa més o se'n fa un ús molt diferent pel que s'havia construït, aquest és viu i pots entendre la seva importància observant el present i no pas llegint sobre el seu passat. Turistes, monjos budistes i devots, compateixen espais d'oració amb total respecte i harmonia. Sorprèn la meticulositat, senzillesa i formes arrodonides de la construcció d'aquest temple, totalment blanc, fugint de l'arrogància i pretensiositat d'altres. Pura sensibilitat femenina.\nD'entrada em quedo a les portes del temple, com apartat, observant cada moviment dels monjos. És el meu primer encontre amb la religió budista i sento massa respecte per participar dels petits rituals que constantment s'hi realitzen. El lloc és ple de simbologia que desconec, bols metàl·lics plens d'aigua, flors, estatuetes, pintures, petits budes i els Maane (cilindres d'oració), petits i gegants, que cal fer moure d'esquerra a dreta perquè així, el mantra que hi ha escrit, esdevé recitat. Amb en Rusky passegem una llarga estona, cadascú al seu ritme, amb el seu rumb, amb els seus pensaments. Ens creuem mirades. De tant en tant algun comentari.\nEls minuts passen però continuem allà, observant però a la vegada formant part del moment. L'espai, mica en mica, em va seduint, mentre els mantres instrumentals van penetrant dins meu. Sense voler-ho, començo apropar-me a als petits cilindres exteriors i amb delicadesa els faig girar mentre dono una volta completa a l'estupa. Sé que em perdo moltes coses, molts significats, però em concentro més en "sentir" que en "comprendre". De fet, l'essència de la majoria de les religions és la mateixa. Algunes escriuen amb prosa, altres amb poesia, però el missatge, entenc jo, vol ser el mateix: donar significat a la nostra existència. Però això és la teoria, llàstima que a la pràctica s'hi barregi la voluntat d'imposar la seva creença per tenir més poder. Un monjo em somriu afablement mentre una reflexió esclata dins el meu cap, "les religions no haurien de buscar les persones sinó al revés". Interpreto aquell somriure com un "ja anireu venint". De fet, d'allà on vinc pequem de falta d'espiritualitat i així ens va. "Ja vindrem?" em pregunto, "doncs no ho se, el temps dirà, allà ho tenim força emmerdat tot plegat". Aquí també, però per causes molt diferents.\nRevisc les mateixes vivències al "Temple del Monos" i altres espais que hem visitat. Paral·lelament però, no em trec del cap l'Himàlaia. Tot m'hi evoca: els núvols, el silenci, els càntics, els mantres. Falten pocs dies per iniciar el nostre mantra personal. Sentim respecte, força i il·lusió. Cada hora que passa és una hora menys que falta per començar l'aventura.\nDe moment però no hi ha res clar. Ahir no ens van donar bones noticies i sembla que no podrem fer el trekking tal com el teníem planejat. La intenció era de caminar d'oest a est durant uns 40 dies, de Simikot a Jomsom. Per fer-ho, cal passar per diverses regions, entre elles Dolpo i Mustang. Doncs sembla ser que en aquestes regions estan governades per unes autoritats independents que posen els impostos que volen i en els trekings resulten ser d'uns 50 dòlars al dia per persona, una tarifa que nosaltres no podem assumir. Però l'Himàlaia és gegantí i estem buscant altres opcions, sempre però conservant l'essència de l'aventura que tenim en ment: definir un punt de sortida, no tenir un punt d'arribada, caminar sols, el més autosuficients possible, fer una travessa lineal i per la part alta de l'Himàlaia.\nD'entrada però els ànims decauen i més en persones com nosaltres que vivim lo bo i lo dolent amb molta intensitat. Frustrats, ja hem passat per la llibreria a canviar els mapes. Segurament el trekking haurà de ser per la part oriental, evitant els permisos més cars. Quin desastre haver de prendre decisions per raons econòmiques i no per raons més profundes. Teníem moltes ganes de passar per Dolpo, una de les regions menys conegudes del Nepal i que s'intuïa fascinant. Però no podrà ser. Així doncs, no sabem quan començarem a caminar perquè ara cal traçar una nova ruta, estudiar-la, contrastar-la i aconseguir els permisos. Estem mirant totes les variants possibles i contrastant-les amb en Kami Sherpa, el propietari, juntament amb el seu germà Nima, d'Annapurna Treks, una agència de trekkings i expedicions de Kàtmandu.\nPerò en Kami no és un Nepalès qualsevol ni l'hem trobat a l'atzar. Ens l'han recomanat des de Catalunya perquè ha ajudat a moltes expedicions catalanes a complir els seus somnis. Esperem que també ens ajudi a aconseguir els nostres. Segur que sí. L'únic de cert, de moment, és que demà no marxem cap a les muntanyes. Ni sabem quan, ni tampoc volem posar cap data. Ara cal concentrar-se en repensar la ruta adient, tant per nosaltres com pel projecte que portem entre mans. Però no estem desanimats. Ha estat un cop dur, però ens en sortirem. Portem un any preparant el projecte i somiant-lo. L'Himàlaia és l'Himàlaia, i l'agafem per on l'agafem segur que serà una experiència inoblidable. És hivern i està solitari. I sentim que ens espera.\nBye bye, Kàtmandu


Menorca, eix de les Ciutats i Regions d’Energia Zero - EsDiari.com\nMenorca, eix de les Ciutats i Regions d’Energia Zero\nEl seminari tindrà lloc a Maó, entre els dies 24 i 28 d’abril, i està obert al públic en general\nSegons el grau de compromís de les entitats i agents locals, es pot desenvolupar un projecte a llarg termini amb finançament i assessorament expert per part de la Unió Europea\nJesús Cardona ha subratllat la participació de representants de la Unió Europea, així com d’estudiosos en energies renovables, urbanisme i ordenació territorial. Rere el complet programa d’activitats obertes al públic en general, el coordinador ha destacat l’objectiu comú d’establir una visió de futur per a l’illa de Menorca. Més de 20 socis City-Zen treballen junts per aconseguir-ho a partir de diversos conceptes tecnològics i socials. El City-Zen Roadshow col·loca fermament a la ciutadania en el centre d’aquest desafiament. Té un enfocament científic i proposa un disseny urbà on els ciutadans poden desenvolupar el seu propi programa de ciutat sostenible. “Aquest full de ruta ens servirà per aconseguir possibilitats de finançament i assessorament expert en tota la transició que representa cap a energia zero i que s’emmarca a la perfecció en el concepte de Menorca Reserva de Biosfera”, ha dit. La idea és idò projectar un futur sostenible a partir de tota la feina feta i arribar a una conclusió en forma de visió de futur per a una illa sostenible. Els resultats estan específicament relacionats amb una sèrie d’escenaris energètics i el potencial del territori insular. “Segons el grau de compromís de les entitats i agents locals, es pot desenvolupar un projecte a llarg termini amb finançament i assessorament expert per part de la Unió Europea”.\nMenorca Roadshow Timetable 13_cat\nROADSHOW MENORCA 2017 preguntes i respostes


Llibres dimoniers | card.cat\nAquí, una mostra dels que tenim a la papereria Rotes Noves.\nEl conte on un padrí conta l’història de la festa al seu net.\nUn conte per pintar i adhesius.\nNOVETAT 2018!, el conte amb adhesius.\nOn són i d’on són els dimonis?\nUn llibre on t’explica d’on són els dimonis de Mallorca.\nRetxes dins s’aigo, un conte divertit d’un dimonió i un nin anomenat Simó.\nI si voleu cançons dimonieres, Bibimonis és l’indicat.\nEls tenim tots disponibles a la papereria Rotes Noves. No vos en quedeu sense, aprofitau!\nAquest article s'ha catalogat com a Cultura, Llibres, Sant Llorenç i s'ha etiquetat amb dimonis, Festa, Llibres, Sant Antoni per Maria Domenge representant null. Afegeix a les adreces d'interès l'enllaç.


Michele Querce Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 5 allotjaments a Querce.\nVia Santo Stefano, 219, Querce, Querce, Itàlia, 50050 - Veure al mapa\nApartament 2 Habitacions (4) (Two-Bedroom Apartment (4))\nTwo-Bedroom Apartment (3 Persons)\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Michele és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Querce. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Michele, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, instal.lacions per a minusvàl.lids, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa són només algunes de les comoditats que fan que Michele sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, nevera, renta vaixelles a cada habitació. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de bany, piscina exterior, jardí. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Michele és una selecció idònia per a la vostra estada a Querce.\nAllotjaments a Querce


Herrera desitja que el nou PSC faci oposició d'esquerres al Govern "més de dretes que hem tingut mai"\nICV-EUiA ha enviat una carta a tots els diputats del PSC, ERC i Ciutadans per aconseguir la signatura que els falta per poder demanar un dictamen al Consell de Garanties Estautàries\n2 min. Barcelona 17/12/2011 16:23\n260x366 Joan Herrera, president d'ICV i del grup parlamentari d'ICV-EUiA / ACN Joan Herrera, president d'ICV i del grup parlamentari d'ICV-EUiA / ACN\nEl president general d'ICV i president del grup parlamentari d'ICV-EUiA, Joan Herrera, ha desitjat al nou primer secretari del PSC, Pere Navarro, que comenci la nova etapa amb "bon peu" i faci oposició "al Govern més de dretes que hem tingut mai". I una bona manera de començar, segons Herrera, és facilitar que les tres lleis òmnibus es portin al Consell de Garanties Estatutàries. De fet, ICV-EUiA ha enviat una carta a tots els diputats del PSC, ERC i Ciutadans per aconseguir una única signatura que els falta per poder demanar un dictamen a l'òrgan consultiu.\nDe moment, ho han demanat els diputats d'ICV-EUiA i de Solidaritat Catalana per a la Independència. "Seria bo que el nou PSC s'estrenés fent d'oposició amb les lleis òmnibus i ens permeti portar les lleis al Consell", ha assegurat Herrera en referència a la proclamació de Pere Navarro com a primer secretari del PSC. De fet, li ha reclamat que faci oposició d'esquerres i que construeixi alternatives que passin per "un gir a l'esquerra".\nÒmnibus al Consell de Garanties\nHerrera ha explicat que ICV-EUiA ha enviat una carta a tots els diputats del Parlament del PSC, ERC Ciutadans per aconseguir la signatura que els falta per poder portar tres lleis òmnibus al Consell de Garanties Estatutàries. Els diputats d'ICV-EUiA i de Solidaritat sumen 13 i, segons el reglament del Parlament, per poder demanar un dictamen és necessari que ho demanin 14 diputats o dos grups parlamentaris.\nDavant la possibilitat que la Mesa de la cambra rebutgi la petició d'ICV-EUiA i Solidaritat per la falta d'una signatura, els ecosocialistes han decidit passar a l'acció dirigint-se directament als diputats del Parlament.\nICV vol portar les lleis al Consell perquè considera que el Govern a ajuntat moltes normatives diferents en un sol paquet de lleis i creuen que no s'han pogut debatre com correspon. A més, respecte el contingut de les lleis, creu que pot vulnerar drets estatutaris.


Els viatges de golf de Donald Trump han costat als contribuents nord-americans la friolera de 138 milions de dòlars - Notícies Del Món\nEls viatges de golf de Donald Trump han costat als contribuents nord-americans la friolera de 138 milions de dòlars\nWorld News/donald Trumps Golf Trips Have Cost Us Taxpayers Whopping 138 Million\nEl president dels Estats Units, Donald Trump, sovint presumeix de no assumir el sou presidencial des que ha assumit la càtedra més alta del país. Però un informe recent de la premsa suggereix que Trump ha costat als contribuents nord-americans una friolera de 138 milions de dòlars en els seus viatges de golf. Donald Trump va visitar divendres el seu resort de Mar-a-Lago a Florida per jugar a golf i, segons els informes, era la 29a vegada que feia un viatge relacionat amb el golf des que es convertia en el president dels Estats Units. L'informe suggereix, a més, que els viatges de golf de Trump han costat als contribuents una quantitat equivalent a 334 anys del salari presidencial.\nLlegiu: El director de campanya de Donald Trump publica una imatge errònia de Daytona 500\nAquest incident ha atret moltes crítiques a les xarxes socials, ja que Trump havia destrossat anteriorment Barack Obama per jugar al golf durant la seva etapa a la Casa Blanca. Trump una vegada havia piulat: 'Jogo a golf per relaxar-me. La meva empresa està en bona forma. Barack Obama juga al golf per fugir de la feina mentre els Estats Units van a la fossa. Segons els informes, Trump durant la seva campanya presidencial el 2016 havia dit que no tornaria a jugar a golf si mai esdevenia el president dels Estats Units. Trump havia dit que no tornaria a veure a Turnberry si esdevé el president, tot i que li encanta jugar a golf, fent referència al seu centre de golf a Escòcia.\nLlegiu: Trump fa una campanya de reelecció a la cursa més prestigiosa de NASCAR\nL'informe també va suggerir que Donald Trump ha gastat dues vegades i mitja més del que havia fet Obama durant el seu primer mandat al càrrec. Segons l’informe, Obama havia jugat a golf un total de 92 vegades durant els seus vuit anys a la Casa Blanca, mentre que Donald Trump, si juga a golf cada dissabte i diumenge, haurà jugat 248 vegades quan acabi el seu primer mandat el 2020 Segons l'informe, Obama solia jugar a golf a bases militars a poca distància amb cotxe de la Casa Blanca, mentre que Trump insisteix a jugar als cursos dels seus complexos de luxe a Florida i el Regne Unit, que costaven als contribuents gairebé quatre vegades més com va ser per al primer president negre dels Estats Units.\nLlegiu: Shiv Sena no està satisfet amb la preparació de 'Badshah', l'Índia de Trump visita la comparació colonial\nLlegiu: Gujarat CM diu que l'estat està preparat per donar a Trump una 'gran benvinguda' a Ahmedabad\nquants dies triga a arribar a l’espai\npartit 5 nba finals en directe\nentrevista de Brad Pitt amb un vampir


Plaga de la papalolona de boix – Brunyola\nPlaga de la papalolona de boix\nUs informem de l’existència de l’agresiva plaga de la papallona del boix (Cydalima perspectalis). Es tracta d’una espècie exòtica procedent del sud-est asiàtic que va ser detectada per primera vegada a Europa l’any 2007 i, anys més tard, al 2014, a Catalunya. El primer indret de Catalunya on es va confirmar la seva presència va ser a la comarca de la Garrotxa. Des d’aleshores, aquesta papallona s’ha anat estenent per les comarques veïnes i també se l’ha detectat a comarques més llunyanes com el Berguedà, la Vall d’Aran, el Baix Ebre o el Barcelonès, entre d’altres.\nEl Departament d’Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació (DARP) està duent a terme una campanya divulgativa per informar els ajuntaments i als seus veïns, el sector de la jardineria i els vivers de les mesures per lluitar contra aquesta plaga.\nPer aquest motiu, us facilitem la informació que ens ha fet arribar el Departament d’Agricultura, Ramadaria, Pesca i Alimentació de la Generalitat de Catalunya per estar-ne del tot informat.


» ..un aniversari ple de nous reptes a Isona i Conca Dellà ;-) Una finestra oberta a la Xarxa Òmnia\n..un aniversari ple de nous reptes a Isona i Conca Dellà ;-)\n30 March 2010 in Punts Òmnia\nSempre és important que els Punts Òmnia-PO tinguin moments de reflexió, de fer una aturada i descobrir com és la Xarxa, la seva diversitat, creativitat i font de treball constant per incidir en la millora de les habilitats i competències digitals de la ciutadania.\nUn primer any en el que, tot s’ha de dir, l’impacte de les activitats programades per part de la dinamitzadora Núria Boixadera, la participació no només de la gent d’Isona si no de tot el municipi, l’agradable sorpresa que significa per a l’entitat, Centre d’Estudis d’Isona i Conca Dellà, i l’aportació de disposar d’un servei com aquest a l’abast de la gent de la comarca, són realment els elements que donen valor al repte d’inaugurar ara farà un any el primer Punt Òmnia en la comarca del Pallars Sobirà.\nLa jornada ens va servir també per reflexionar sobre el projecte social que és Òmnia, trencant amb les falses percepcions que les persones usuàries es poden portar creient que es troben davant d’una àula informàtica.\nAquí teniu la presentació i la menció al treball social que es desenvolupa en en Punts Òmnia com ara Tortosa, Barberà, La Seu d’Urgell, Mataró… tot un conjunt d’experiències que han permès a la ciutadania d’Isona i Conca Dellà pensar i repensar nous reptes, noves propostes i… més feina per la Núria per desenvolupar en el seu Punt Òmnia!\nAra, esperem poder participar amb una nova xerrada amb la bona gent d’Isona, però aquest cop, gaudint de les explicacions de les seves experiències amb les TIC.\nEquip Oficina de Dinamització Comunitària-ODC


L'escola Mata de Jonc organitza la festa de cloenda del trentè aniversari - VilaWeb\nDivendres 29.06.2007 06:00\nL'escola Mata de Jonc organitza la festa de cloenda del trentè aniversari\nVa ser pionera, amb la Bressola, de la immersió lingüística\nL'escola Mata de Jonc va néixer fa trenta anys per omplir un buit en l'ensenyament de les Illes: la immersió lingüística. L'any 1975 un grup de pares, mares i mestres va decidir-se a fundar una escola que reflectís la realitat cultural i lingüística de les Balears. Aquesta escola va entrar en funcionament el 1977. Mata de Jonc ha tingut com a principis bàsics d'aquests trenta anys la llengua i la aconfessionalitat. Actualment, Mata de Jonc té 345 alumnes de tres anys a setze.\nPer celebrar l'aniversari s'han fet tot d'activitats durant una colla de dies, però avui hi ha la festa de cloenda, amb sopar i música al pati de l'escola.\nMata de Jonc va ser la primera escola baleàrica a ensenyar íntegrament en català. En aquest aspecte és una de les pioneres, ensems amb l'escola valenciana Gavina, oberta l'any 1975, i l'escola Bressola de Catalunya Nord, inaugurada el 1976.\nMata de Jonc, 30 anys ensenyant en català


Cebiotex i HEMAV, 'spin-offs' de la UPC, rebran finançament de la UE — Sala de Premsa - Universitat Politècnica de Catalunya (UPC)\nEsteu aquí: Inici > Més notícies > Cebiotex i HEMAV, 'spin-offs' de la UPC, rebran finançament de la UE\nEn el marc del programa europeu Horizon 2020\nLes 'spin-offs' Cebiotex i HEMAV, sorgides de la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC) han estat seleccionades per rebre finançament de la Unió Europea per desenvolupar els seus projectes.\nCebiotex és la primera empresa sorgida de la interacció entre investigadors de l’Hospital de Sant Joan de Déu de Barcelona i de la UPC al Campus de Terrassa. Ha desenvolupat un teixit de nanofibres de caràcter biodegradable (reabsorbible per l’organisme), que pot impregnar-se amb fàrmacs antitumorals i que permet als cirurgians recobrir, durant la intervenció dirigida a extirpar el tumor, la zona operada per tal d’eliminar les restes tumorals que puguin haver quedat al llit quirúrgic. El producte està patentat per l’Hospital Sant Joan de Déu i la UPC, i està llicenciat a Cebiotex, que té la seu al Parc Científic de Barcelona (PCB).\nD’altra banda, High Endurance Multipurpose Aerial Vehicles (HEMAV), empresa que se centra en desenvolupar tecnologia informàtica per a vehicles aeris no tripulats, està desenvolupant APMAV, una eina que oferirà, a través de drons i big data, informació per ajudar a la presa de decisions dels agricultors en temes com ara l’aplicació de productes fitosanitaris, fertilització, reg, planificació de la collita o detecció i predicció de plagues i malalties, entre d’altres. La iniciativa pretén garantir l’entrada de l’agricultura europea en l’era digital i la indústria 4.0 amb una eina fàcil d’utilitzar.\nSalt al mercat\nLes dues empreses rebran 50.000 euros per finançar estudis de viabilitat dels seus nous productes i que puguin fer el salt al mercat. A més a més, també tenen dret d’obtenir fins a tres dies d’assessorament empresarial gratuït.\nEn total, 184 petites i mitjanes empreses d’arreu del món han estat seleccionades en aquesta última convocatòria de l’SME Instrument de l’Horizon 2020. Una convocatòria on han estat escollides 52 pimes espanyoles. En la seva última edició, l’Horizon 2020 va rebre més de 2.091 sol·licituds i, des que es va engegar el gener de 2014, ja ha finançat més de 2.000 pimes.


Detingut per portar 100 grams d'haixix a Llofriu, al Baix Empordà\nEls Mossos el van aturar en un control preventiu i la seva actitud va fer aisecar les sospites dels agents\nper Redacció dilluns, 13 d’agost 2018 - 09:57h | Actualitzat a 13/08/2018 10:25h\nEls Mossos d'Esquadra van detenir el passat 9 d'agost un home de 33 anys a Llofriu, al Baix Empordà, per un presumpte delicte contra la salut pública. Segons ha informat la policia catalana a través d'un comunicat, una dotació dels Mossos estava realitzant un control preventiu a la C-65 i van aturar un cotxe amb tres ocupants que intentava passar desapercebut acostant-se al vehicle del davant per evitar que el paressin.\nAquest comportament va fer aixecar les sospites dels agents, motiu pel qual el van aturar i van veure que un dels acompanyants es mostrava molt nerviós. Els mossos li van demanar que s'identifiqués i el van escorcollar. A les butxaques i a la bossa de mà hi van trobar una tauleta de 100 grams d'haixix —valorada entre 600 i 1.000 euros—, tres telèfons mòbils amb cinc targetes SIM i 460 euros fraccionats en bitllets de cinc, deu i vint euros.\nL'home, que tenia antecedents similars, va ser detingut per un delicte contra la salut pública i va passar a disposició del jutjat d'instrucció en funcions de guàrdia de la Bisbal d'Empordà, que va decretar la seva llibertat amb càrrecs.\nEls Mossos d’Esquadra, en col·laboració de la Policia de Roses, van detenir el passat 17 i 18 de juliol a set homes que es dedicaven a la venda de drogues als carrers del municipi de l’Alt Empordà. En concret, venien marihuana i haixix a la zona de la Riera Ginjolers, aprofitant el gran nombre de turistes i comerços de la zona per distribuir la droga.\nEn el marc de l'operació, els agents van comissar 215 euros en efectiu i 250 grams d’haixix i marihuana, que els delinqüents guardaven en paper d’alumini. Bona part de la droga va ser trobada a una caixa de gelats, amagada de forma enginyosa sota una motocicleta.\nAgents dels Mossos d'Esquadra i la Policia Local de Palafrugell van desarticular a finals de juliol un grup criminal que es dedicava a la venda de marihuana en aquesta localitat del Baix Empordà. En l'operació es van produir sis detencions —quatre homes, una dona i un menor d'edat— de membres d'una mateixa família resident en aquest municipi empordanès. El seu funcionament era jeràrquic, amb rols molt ben definits, i la líder del grup era la mare de la família, utilitzant a menors per repartir les substàncies estupefaents en petites quantitats pels carrers del municipi.\nURGENT: Centenars de ferits en caure una pasarel·la durant un concert a Espanya\nATENCIÓ: Denuncien un atac contra símbols independentistes en una església de l'Empordà\nMossos d'Esquadra Droga Baix Empordà


CUVEE EXCELLIUM - Informació sobre la marca\nCUVEE EXCELLIUM - Informació sobre la marca\nMarca CUVEE EXCELLIUM a França\nInformació sobre la marca CUVEE EXCELLIUM amb el nombre M3345303\nLa marca CUVEE EXCELLIUM amb el nombre M3345303 va ser sol·licitada el 24/02/2005. Es tracta d'una marca a França pel que aquest registre no ofereix protecció en la resta de països. La marca CUVEE EXCELLIUM amb el nombre M3345303 va ser sol·licitada per Persona física mitjançant els serveis de Monsieur Jean-Jacques CATTIER. La marca CUVEE EXCELLIUM amb el nombre M3345303 va ser sol·licitada per les classes 33 segons la Classificació niçarda.\nRenovació de la marca CUVEE EXCELLIUM amb el nombre M3345303\nÉs possible conèixer marques similars quant a productes i serveis a identificar es refereix. La marca CUVEE EXCELLIUM amb el nombre M3345303 va ser sol·licitada a les classes 33 pel que si es desitja conèixer més marques sol·licitades en 33 clicar aquí.\nAltres marques sol·licitades a través del representant MONSIEUR JEAN-JACQUES CATTIER\nÉs possible conèixer totes les marques sol·licitades a través de MONSIEUR JEAN-JACQUES CATTIER entre les quals es troba la marca CUVEE EXCELLIUM amb el nombre M3345303. Si es desitgen conèixer més marques sol·licitades a través de MONSIEUR JEAN-JACQUES CATTIER clicar aquí.\nÉs possible conèixer totes les marques publicades a França entre les quals es troba la marca CUVEE EXCELLIUM. El nostre portal www.patentes-y-marcas.com ofereix accés a les publicacions de marques a França. Conèixer les marques registrades en un país és important per saber les possibilitats de registrar una marca a França.\nÉs possible conèixer totes les marques registrades en la classe 33 (begudes alcohòliques excepte cerveses, preparacions alcohòliques per a elaborar begudes., vins, vins generosos, sidra, perada, begudes espirituoses i licors, essències i extractes de fruites sense alcohol per a elaborar begudes) entre les quals es troba la marca CUVEE EXCELLIUM amb el número M3345303. Conèixer les marques registrades en una classe és important per a saber les possibilitats de registrar una marca en aquesta mateixa classe.


Intromissió a la vida privada - Redacció - clicama - Notícies i actualitat de Mollet i el Baix Vallès\nvida Privada Intromissió\nEstic davant del televisor i no m’aturo a pensar: no m’adono que estan oferint un programa, per cert de força audiència, en què l’única fórmula estructural i el seu èxit deriva de l’exposició de la vida privada de qualsevol persona. Sí, per descomptat, abans d’iniciar la conversa accepten que el personatge que es “retrata” sigui un personatge públic, per l’única raó que o bé ocupa un lloc de privilegi dins la nostra societat, o perquè en qualsevol moment ha venut la seva imatge a algun mitjà de comunicació o per altres raons que inclouen dins aquest barem, fixat pel programa, que permet opinar lliurement sobre la vida privada d’aquest personatge.\nI d’això en fem espectacle. Ens agrada enfonsar el dit a la nafra d’aquells que per diferents raons poden haver errat en qualsevol ocasió de la seva vida.\nI, curiosament, sempre es creen dos bàndols, el dels acusadors i els dels defensors. Tot ha estat preparat amb anterioritat, no ens enganyem. No guanya, per més cridòria, mai ningú, com dirien en boxa; es crea un empat tècnic que el dia següent té continuïtat amb noves informacions o amb la presència d’algun personatge proper a l’implicat, prèviament econòmicament valorat, que els “ajudarà” aportant noves proves per aprofundir en la discussió.\nAdoneu-vos que, a la meva manera, us acabo de dibuixar diversos programes que avui tenen vida en els nostres televisors i que observem impassibles o rient amb una facilitat increïble; i se’ls empassen de rebot els qui estan al voltant nostre, els nostres mateixos fills, els quals tenim l’obligació d’educar en valors, i en canvi deixem que creixin impassibles oblidant un dels drets humans més important “la intromissió en la vida privada de qualsevol persona”.\nÉs un deure dels mitjans de comunicació i dels seus professionals posar fi a aquesta disbauxa. Si avui actuem d’aquesta manera, com actuaran les generacions futures ? Pintant-ho negre, això pot conduir-nos al caos.\nÉs curiós. L’altre dia, un d’aquests improvisats discutidors, no m’atreveixo a dir-ne periodistes, esmentava el gran nombre de denúncies que tenia en els jutjats com un trofeu de gran esportista, i indicava que qualsevol persona que opinés en contra de les seves tesis no tenia cap inconvenient a denunciar-la.\nQuina petitesa d’esperit! Quin afany de protagonisme! Quins deliris de voler ser allò que no som! Com deien les àvies, “aquest s’ha venut l’enteniment” i jo hi afegeixo, i també la pròpia dignitat, l’autoestima i el que és més important, ha perdut el respecte als altres, la primera premissa de la Declaració Universal dels Drets Humans.


S'enfronta a 10 anys de presó per apunyalar un veí a la sortida d'un col·legi electoral a Figueres - Empordà\nL'acusat assegura que no duia cap navalla i que la víctima se li va "llançar a sobre"\nACN 04.10.2017 | 14:16\nD´esquenes, l´acusat d´apunyalar el veí a Figueres ACN\nL'Audiència de Girona ha jutjat aquest dimecres un acusat que s'enfronta a 10 anys de presó per apunyalar un veí a la sortida d'un col·legi electoral de Figueres el 20 de desembre del 2015, el dia que es van celebrar les darreres eleccions generals. Fiscalia i acusació particular sostenen que el processat, que havia tingut discussions prèvies amb el veí, va començar a insultar i perseguir la víctima pel carrer Josep Carner. Uns metres més enllà, el va acabar empentant i fent-lo caure a terra, on li va propinar diversos cops de puny i el va agredir amb un "objecte punxant". L'acusat nega el relat, assegura que no duia cap tipus d'arma blanca i que va ser la víctima qui primera se li va "llançar a sobre". "Només ens vam barallar a terra", ha afirmat.


El listats van fer un gran partit, però no en va haver prou\nLleida Llista, 2: G. Folguera, Cañellas, Vives, Andreu Tomàs, Lluís Tomàs, Joseph, Duch, Palazon, Gefflot y S. Folguera.\nOC Barcelos, 2: Silva, Pereira, Meira, Mena, Querido, Nunes, Rocha, Morais, Ferrucclio y Ferreira.\nGols: 1-0 (Vives, 16’), 1-1 (Morais, 28’), 1-2 (Ferrucclio, 42’), 2-2 (Andreu Tomàs, 43’)\nLes ganes no van ser suficients per a un Lleida Llista Blava que queda eliminat de la Copa Europe Cup.\nL'inici de partit en l'Onze de Setembre ja presagiava el que es va veure durant el seu desenvolupament. Un partit molt travat en què cap dels dos equips va crear ocasions en els primers 10 minuts. La idea dels portuguesos era clara, aguantar el partit sense encaixar i cometent els menys errors possibles.\nLa insistència del Lleida Llista Blava va fer que en el minut 15 de partit arribés el primer gol, marcat per Oriol Vives. El Lleida Llista va començar a collar el tall de l'descans i va tenir una gran ocasió de nou de Vives per marcar el segon, però Ricardo Silva va estar molt bé. Minuts després el Barcelos va tenir l'ocasió més clara per als visitants però Lluís Tomàs va fer una gran aturada. La primera part va acabar amb el Llista ficat en l'àrea de l'equip visitant però sense fortuna per als locals.\nLa segona va començar amb una mica més d'intensitat per part dels portuguesos, encara que en el minut 4 el Lleida Llista va avisar amb un xut llunyà que de nou Silva salvava. En la següent jugada, en un gran contraatac, l'equip visitant va marcar el gol d'l'empat obra d'Alvaro Morais.\nEl Lleida Llista va reaccionar amb una gran ocasió al minut 5 que tornava a parar el porter de l'Barcelos. Al minut 10 Nathan Gefflot va tornar a posar a prova a l'porter visitant, que va seguir mantenint l'empat al marcador. El Lleida Llista va jugar durant tota la segona part en contra de el marcador mentre els minuts anaven passant. L'equip visitant va tenir el partit on volia.\nAl minut 42 el Barcelos va marcar el segon gol després d'un penal a favor marcat per Franco Ferrucclio. El Llista va reaccionar de la millor manera a l'gol dels visitants, i un minut després Andreu Tomàs posava el 2 a 2.\nLes opcions per al Llista a falta de 7 minuts per al final ja eren mínimes, tot i que l'equip no li va perdre la cara a el partit en cap moment. En els minuts finals el partit era un anada i tornada per als dos equips. A falta de quatre minuts per a la conclusió Andreu Tomàs va tenir una altra gran ocasió per posar per davant a l'equip, però el porter de l'Barcelos va tornar a aparèixer amb una gran aturada.\nJa en l'últim minut Joan Cañellas va tornar a avisar amb un gran xut, però les opcions per al Llista ja havien desaparegut des del segon gol de l'Barcelos. El partit va acabar amb una anada i tornada continua que va decantar la balança per a l'equip visitant, que va eliminar a l'actual campió de la Copa en les dues edicions anteriors.\nEl Llista va fer un gran partit però el partit d'anada va condemnar a l'equip a realitzar una gran remuntada que no es va materialitzar. L'equip va quedar eliminat amb l'empat contra un rival que va saber gestionar molt bé totes les facetes de el joc, sobretot a l'inici de el partit on només va encaixar un gol.\nEl començament de la segona part va condemnar al Llista Blava després de l'empat, i el segon de l'equip visitant va deixar sense opcions per a la remuntada.


Públic del Parlament increpa Ciutadans - Notícies Política - Notícies Política - e-notícies\nPolítica · 6 de Febrer de 2019. 14:51h.\nTorrent crida a l'ordre a convidats dos cops\nEl president del Parlament, Roger Torrent, ha hagut de cridar dos cops l'atenció al públic durant la sessió de control al president de la Generalitat. Convidats al ple, segons fonts parlamentàries consultades per e-notícies, ha increpat els diputats de Ciutadans.\nEl toc d'atenció de Torrent s'ha produït mentre Quim Torra responia a la cap de l'oposició, Inés Arrimadas. Torrent l'ha interromput en un primer moment per demanar al públic que "s'abstingui de fer cap mena de manifestació ostensible". Aleshores Torra s'ha referit al president de la cambra per dir-li: "no us preocupeu, tot això són cortines de fum que fa aquest grup".\nRoger Torrent ha hagut de tornar a interrompre Torra per cridar l'atenció per segon cop: "demano al públic assistent que s'abstingui de fer manifestacions". "Si no, demanaré als serveis de la cambra que actuïn", ha advertit.\nParlament, Inés Arrimadas, Ciutadans, Roger Torrent, Quim Torra\nTorra enterra la independència


Roberto - Joves per la Igualtat i la Solidaritat\nDilluns, 24 Octubre 2016 07:31\nQue no t'emboliquin amb la violència!\nEl JIS ha participat en la jornada Joves i violència masclista: Que no t'emboliquin amb la violència organitzada per la Diputació de Barcelona en commemoració del dia internacionalper a l'eliminació de la violència envers les dones.\nAquesta jornada, organitzada per l'àrea d'igualtat i la de joventut, busca potenciar sinergies entre els diferents agents que dia rere dia lluitem per eradicar el masclisme de la nostra societat, així com les relacions abusives que se'n deriven.\nEn aquesta ocasió, el Centre de Recerca Tèxtil de Canet de Mar ha estat l'escenari de les activitats. Des del monòleg No sólo duelen los golpes on Pamela Palenciano ha compartit la seua experiència com a víctima d'una relació abusiva, fins a descobrir les experiències comunitàries en prevenció de violència de gènere, ja sigui a Euskal Herria amb el programa Beldur Barik o a les festes majors del Poble Sec amb el protocol de prevenció de les agressions sexistes.\nFinalment a la tarda, s'han realitzat cinc tallers simultanis, un dels quals ha estat dinamitzat per la nostra entitat. Es tracta d'En Trànsit. Viatjant per la vida, on hem enfocat i desenfocat la mirada per ser més conscients de la violència que aquesta genera i també desmuntar els nostres privilegis com a dones blanques.\nPer què els marges ens aportaran molta llum en el camí de l'eradicació de la violència!\nDijous, 13 Octubre 2016 12:05\nPresentació del Festival MetropoL'His GlobaL'H!\nEl proper divendres 14 d'octubre a les 18h tindrà lloc a Torre Barrina la presentació oficial del Festival MetropoL’His-GlobaL’H on es lliuraran les premisses dels curts en 48h.\nTorre Barrina: Centre Municipal de Creació Multimèdia de L'Hospitalet. Parc de la Marquesa. Carretera de Collblanc, 67. L’Hospitalet de Llobregat. www.torrebarrina.cat\nCOM ANIRÀ LA COSA?\nL'acte està previst organitzar-se de la següent manera, però podria donar-se alguna variació en l'ordre dels parlaments. Tindrà una durada màxima d'una hora de temps.\n- Salutació i benvinguda! A càrrec de Cristian Alcázar Esteban Tinent d’alcaldia de l’Àrea de Benestar i Drets Socials - Esports i Joventut i Regidor de Districte II Collblanc-La Torrassa de la ciutat de L’Hospitalet.\n- Presentació del GlobaL'H: Festival Internacional de Curts de Cooperació pel Desenvolupament. A càrrec de Nicolás Cortés Rojano Tècnic de Cooperació de l’Ajuntament de L’Hospitalet i Director del Programa de Cooperació i Solidaritat.\n- Parlament de Gema Gimeno Font de Joves per la Igualtat i la Solidaritat. Codirectora del Festival MetropoL’His-GlobaL’H.\n- Parlament i comiat. A càrrec de Fran Belver 1r Tinent d’Alcade Espai Públic, Urbanisme i Sostenibilitat de l’Ajuntament de L’Hospitalet.\n- Lliurament de premisses a càrrec de Laia Pajuelo Sans i Gemma Gimeno Font. Desvetllaran quines són les premisses per a rodar els curts i sotmetran a votació una d’elles per donar més participació a les persones assistents. Recordeu que podreu VOTAR d'entre tres possibles opcions d'una de les premisses!!!\nL’acte comptarà amb l’actuació del cantant i compositor de Guinea Bissau NINO GALISSA i el seu instrument KORA.\nL’acte serà conduït per Laia Pajuelo Sans. Expresidenta de Joves per la Igualtat i la Solidaritat i Codirectora del Festival MetropoL’His–GlobaL’h\nPer a totes les persones que no assistiu a l’acte de presentació a Torre Barrina, us facilitarem les premisses el dissabte 15 d’octubre a les 10:00h, però us quedaran menys hores de creativitat... Les podreu llegir a: www.metropolhis.cat Twitter / Facebook\nDilluns, 12 Setembre 2016 10:58\nNou servei de Whatsapp de l’Estenedor\nComencem el nou curs escolar carregats d’energia i de novetats. En aquesta ocasió la novetat de la que us volem parlar és el nou servei d’assessoria del programa l’Estenedor, consistent en un servei de Whatsapp al telèfon 618.011.070 dirigit a tot el jovent que participa en algun dels nostres tallers o programes per a joves.\nEl servei d’assessorament virtual l’Estenedor ja fa temps que funciona a través de facebook, però aquest curs volem anar un pas més enllà per tal d’arribar al màxim de jovent possible, i per aquest motiu hem decidit incorporar el servei de whatsapp ja que actualment és la xarxa social més utilitzada entre el jovent.\nL’objectiu del servei és informar i assessorar als i les joves sobre diferents temes que tinguin a veure amb el seu benestar, donant una resposta ràpida i oferir una ampliació presencial a les diferents consultes en la nostre entitat a la Rda. Torrassa 105, 3r.\nAnimeu-vos i escriviu-nos!!!\nDimarts, 06 Setembre 2016 10:28\nOnzena edició del Festival MetropoL’His GlobaL’H\nHas sentit? Ja la tenim aquí!\nJa pots inscriure’t a l’Onzena edició del Festival MetropoL’His GlobaL’H!\nPerquè l’onze ens encanta, aquest any també tenim NOVETATAS súper interessants!\nEl Festival MetropoL’His-GlobaL’H et proposa 2 modalitats, i si t’atreveixes pots presentar-te a les totes dues!\nQuines Novetats tenim enguany?\nSaps fer curts d’animació? Genial! Perquè si et presentes a la secció de curts de cooperació internacional GlobaL’H, podràs optar a un premi especial de 200€ més el guardó i una targeta regal de 140€ per gaudir del Centre Comercial Gran Via 2!\nI no només això, sinó que aquesta onzena edició ens hem tornat una mica boges, i gràcies a formar part de la marca de ciutat L’H Experience, podrem presentar-vos uns premis millorats!\nDia i hora: 14 d'octubre de 2016 a les 18h.\nLloc: Torre Barrina Centre Municipal de Creació Multimèdia de L'Hospitalet.\nRodatge de curts en 48 hores:\nDia: 14, 15 i 16 d'octubre de 2016. Lliurament fins el 17 d'octubre de 2016 a les 14h.\nRecepció de curts de la secció GlobaL'H:\nFins el 17 d'octubre de 2016 a les 14h.\nDia: Divendres 4 de Novembre de 2016 a partir de les 20h.\nLloc: Cines Filmax de Gran Vía 2 de L’Hospitalet.\nInformació i bases a:\nDivendres, 02 Setembre 2016 15:05\nUn any més JIS celebra, aquest 4 de setembre, el Dia Internacional de la salut sexual sota el lema “trenquem mites”. D’acord amb la declaració del 13º Congrés Mundial de Sexologia, que més tard va ser revisat i aprovat per l’ Assemblea General de la Associació Mundial de Sexologia (WAS), els drets sexuals són també drets humans fonamentals i universals, i en aquest dia, l’ Organització Mundial de la Salut (OMS) i la WAS recorden que per a que la salut sexual s’assoleixi i es mantingui, els drets sexuals de totes les persones han de ser respectats, protegits i exercits plenament.\nPer aconseguir-ho, no es suficient amb un únic dia a l’any de moviments i reivindicacions, sinó que cal un treball i un esforç continu de tota la societat i especialment dels agents que estem en contacte directe amb la població i podem aportar el nostre granet de sorra. Des de JIS, fa més de 20 anys que treballem per aconseguir-ho realitzant diversos programes de promoció de la salut i tallers d’afectivitat i sexualitat per a joves, on el “trencar mites” ha estat sempre un dels nostres principals objectius. Aquest any, adherint-nos al lema proposat per la WAS, continuarem treballant amb tota la nostre il·lusió i tot el nostre esforç.\nAfegiu-vos al nostre lema i trenqueu els mites que oprimeixen la vivència d’una sexualitat sana i positiva!!!\nDilluns, 25 Juliol 2016 10:06\nTallers per a joves a la platja de Badalona\nAquest Juliol, JIS ha estat a la platja del coco de Badalona a l’espai B2O dinamitzant tallers per a joves.\nHem pogut parlar de com comuniquem i expressem els nostres sentiments i emocions, de que hi ha maneres de relacionar-nos més sanes on ens respectem a nosaltres mateixes i mateixos i a les altres persones. I que això ens fa sentir bé i fem sentir bé a les persones del nostre voltant.\nHem reflexionat sobre les violències de gènere, repensant-nos, sentint, compartint, deconstruint i construint juntes. Hem generat pensament crític per així poder ser una mica més lliures dels estereotips de gènere.\nHem jugat, ens hem qüestionat com ens divertim, que és el que valorem a la vida, hem fet còctels, hem compartint noves idees i nous sabors. Hem gaudit de un espai diferent a la platja... tancant així el cicle de tallers sol·licitats pel Consell Comarcal del Barcelonès que hem fet a diferents espais dels municipis de Badalona, Santa Coloma i Sant Adrià del Besòs.\nPer últim volem donar les gràcies als i les joves del Casal de la Salut Alta i del casal dels infants de Badalona, així com les dinamitzadores de l’espai B2O del Badiu Jove de Badalona per compartir i crear un espai on a través del joc poder viure coses i posar més consciència en nosaltres mateixes i en la manera en que ens relacionem amb les altres persones i poder ser així un xic més felices.\nBones vacances per a tots i totes!!!\nDimarts, 12 Juliol 2016 13:38\nEl Parlament de Catalunya i el seu compromís amb els drets sexuals i reproductius\nJIS celebra que aquest passat 11 de juliol la APFCIB (Associació de Planificació Familiar de Catalunya i Balears) hagi aconseguit l’adhesió de tots el grups polítics del parlament de Catalunya a la declaració GCPPD 2016, (declaració i recomanacions adoptades en la conferencia parlamentaria global sobre població i desenvolupament) que va tenir lloc a Japó el passat abril. En aquesta declaració el Consell de Seguretat de les Nacions Unides es ratifica en els acords i resolucions sobre la dona, la pau i la seguretat en les quals es subratllava la importància de l’accés universal als serveis de salut sexual i reproductiva i el compromís amb els drets sexuals i reproductius i es reconeix la igualtat de gènere i on l’apoderament de les dones i les nenes es fonamental per assolir els Objectius de Desenvolupament Sostenible. Destacant el principi de l’Agenda 2030, aprovat per totes les nacions, que ratifica el compromís d’adoptar mesures valentes i transformadores per a redirigir el món cap a un camí sostenible i ferm.\nAixò suposa un pas endavant per a les entitats que directament treballem amb les dones i les nenes, i esperem que poc aquests acords esdevinguin una realitat en la vida de les dones i les nenes del nostre voltant.\nDimarts, 05 Juliol 2016 18:42\nL’Associació Anadromes iniciarà el projecte Espai Social de Fabricació\nL'Associació Anadromes està formada per Joves per la Igualtat i la Solidaritat i 4 entitats de la ciutat (Akwaba, Cultura Tretze, Drecera i Insercoop) i aviat començarà les activitat del projecte de l'Espai Social de Fabricació Digital.\nLa iniciativa té com a finalitat la participació social i l’enfortiment comunitari a través de les noves tecnologies, en especial de la fabricació digital (3D).\nEl projecte desenvoluparà pràctiques innovadores i de transformació social, promovent la implicació de la comunitat i de les pròpies persones participants. A través de l’Espai Social de Fabricació es vol aconseguir l’accés de la població a les noves tecnologies, impulsar activitats que millorin problemàtiques quotidianes social i el coneixement compartit per la comunitat.\nL'equip de l'associació Anadromes va estar en les instal·lacions de BCN3D Technology per muntar la primera impressora 3D. Tot i que Barcelona compta amb aquests tipus d'espais, a la ciutat de L'Hospitalet som pioners i molt aviat començarem les activitats per apropar les persones a aquesta tecnologia innovadora.\nL’Espai Social de Fabricació és una iniciativa gestionada per l’Associació Anadromes en col·laboració amb l’Ajuntament de L’Hospitalet i l’Obra Social “la Caixa”.\nDivendres, 01 Juliol 2016 16:04\nDe nou, en Ruta Amb Nom de Dona\nEl passat dimecres 15 de juny el grup TIC entre Dones del Punt Òmnia JIS-ARRELS va tornar a fer la Ruta Amb Veu i Nom de Dona pel barri de Santa Eulàlia de l’Hospitalet, acompanyades dels alumnes del Ceip Prat de la Manta i de LaFundició. Per començar, les integrants del grup TIC entre Dones van presentar el Punt Òmnia a tot@s les alumnes de l’escola Prat de la Manta. Tant elles com els alumnes del col·legi, tenen en comú una proposta de treball sobre el barri intervenint a l’exterior: més enllà de les parets de les seves aules.\nL’itinerari va començar a la carretera de Sta Eulàlia, passant per la Plaça Milagros Consarnau, a continuació per les de Victòria Kent i Maria Soteras a la ‘Ciutat de la Justícia’, tot seguit pel carrer Rossell (cognom de la propietària), fins arribar als blocs propers a Can Trinxet, amb les places i carrers de la Justa Goicoechea, Clara Campoamor i Frederica Montseny. Els textos compartits van donar peu a explicar les paraules: dictadura-república-monarquia-exili-democràcia i anarquisme. …I masclisme.\nEl final de la ruta va servir per fer fer una parada més calmada i per desitjar molt bona sort a totes les alumnes que encetaran el proper curs un nou cicle de secundària. Moltes gràcies per passar una molt bona estona, compartir la classe al carrer i aprendre dels vostres projectes. Salut i fins a la propera!\nMés informació del projecte Amb Veu i Nom de Dona al seu bloc:


Nit de Sant Joan tranquil·la a la Llagosta, que ha recuperat la tradició de la Flama del Canigó | La Llagosta informa\nNit de Sant Joan tranquil·la a la Llagosta, que ha recuperat la tradició de la Flama del Canigó\nFoto: Esteban Fernández\nLa Revetlla de Sant Joan va transcórrer amb tranquil·litat a la Llagosta. Només cal destacar danys al mobiliari urbà, concretament a una paperera i a un contenidor de piles, i un petit incendi a una zona de matolls al final del carrer de Montserrat Roig.\nLa Nit de Sant Joan a la nostra localitat va estar marcada per la recuperació de la Flama del Canigó. La colla de diables Les Llagostes de l’Avern van anar fins a Mollet per recollir la Flama i portar-la fins a la Llagosta. Després de recórrer l’avinguda de l’Onze de Setembre i el carrer de l’Estació, la Flama del Canigó va servir per encendre la foguera. Les Llagostes de l’Avern van cremar al diabló, un ninot de paper fet expressament per a aquest fi. Les persones assistents també van tenir l’oportunitat de cremar notes amb les coses dolentes que els hi ha passat durant l’any. En acabar, les Llagostes de l’Avern i Veus de Dona van repartir xocolata. La colla de diables, i aquells que van voler, van anar fins a la plaça de Cinto Pagès per fer un sopar popular.\nPel que fa a les incidències, el dispositiu de prevenció estava format per dues patrulles de la Policia Local i quatre membres de l’Associació de Voluntaris de Protecció Civil de la Llagosta. El dispositiu només va tenir que actuar en dues ocasions per apagar petits focs a una paperera i a un contenidor de piles.\nAbans que és posés en marxa aquesta dotació, a les sis de la tarda, va cremar una petita zona de matolls al final del carrer de Montserrat Roig. Fins a la Llagosta es va traslladar una unitat dels Bombers de la Generalitat, que van apagar ràpidament les flames.


jul. 2016 a març 2020\nA l'àrea mediterrània, els impactes del canvi climàtic són cada vegada més perceptibles i greus. Moltes regions semiàrides estan patint una disminució significativa en la disponibilitat d'aigua mentre augmenta la temperatura. Això ha portat a incrementar la desertificació i els incendis forestals. Cal implementar mesures d'adaptació adreçades a reduir la vulnerabilitat d'aquests ecosistemes i l'enfortiment de la seva capacitat de recuperació.\nL'objectiu general d'aquest ambiciós projecte és demostrar l'eficàcia d'un nou mètode per a la realització de plantacions en zones desèrtiques on la mortalitat dels plançons pot arribar a ser molt alta. La idea de la substitució del reg mitjançant l'ús de "galledes d'aigua" per augmentar la supervivència dels arbres plantats es va posar a prova en el recent LIFE Deserts Verds. S'ha comprovat que el recipient de plàstic del dispositiu funciona bé en diverses regions seques d'Espanya. No obstant això, els costos de producció i plantació es van considerar massa alts per ser viable en activitats intensives de reforestació.\nEl present projecte té per objecte desenvolupar aquesta experiència prèvia mitjançant la introducció del "Cocoon". Fet d'una mena de cartró reciclat, de baix cost i 100% biodegradable, ha aconseguit taxes de supervivència del 90% en assajos sense reg.\nEl projecte té la intenció de:\nDemostrar que a la conca Mediterrània es pot lluitar contra el canvi climàtic amb una eina eficaç a través de 6 assaigs de reforestació en 3 països diferents que pateixen desertificació.\nDemostrar la viabilitat econòmica d'una tecnologia millorada i més sostenible per fer plantacions sense l'ús de reg.\nDissenyar intervencions ecològiques específiques (estudi de la migració assistida): l'adaptació al canvi climàtic exigeix la selecció d'espècies autòctones i resistents que sobrevisquin a les prediccions climàtiques per 2050-2100.\nIntegrar noves metodologies per a mesurar la biodiversitat, el carboni al sòl, l'erosió i els efectes en el benestar humà a mitjà termini, permetent l'avaluació de l'impacte del canvi climàtic i la capacitat de recuperació de la zona en el futur. Aquest projecte contribueix a les polítiques climàtiques europees.\nRealitzar un mapa dels serveis ecosistèmics a nivell del paisatge per millorar les estratègies d'adaptació.\nReplicar l'experiència per les parts interessades que participen activament (Recerca, PIME, ONG, governs i comunitats locals) per tal de compartir els mètodes i resultats.\nInici / Restore desertified areas with an innovative tree growing method across the Mediterranean border to increase resilience


Wenley Palacios - L'Enciclopèdia, la wikipedia lliure en valencià\nOcupació: Advocat i escritor\nDefunció: 26 de març de 2020\nEduardo Wenley Palacios Carreras, conegut popularment com a Wenley Palacios, (Castelló, 1931 - 26 de març de 2020), fon un advocat i escritor valencià.\nWenley Palacios naixqué en el cèntric carrer d'Enmig de la ciutat de Castelló de la Plana, s'agüelo matern fon Ricardo Carreras, un dels fundadors de la Societat Castellonenca de Cultura (SCC), ell despertà l'interés en la família per les arts i la lliteratura.\nSe casà en Luisa Oliver, que fon alcaldesa de Vilafamés, i el matrimoni tingué dos fills, Wenley i Javier.\nEstudià en els jesuïtes de Valéncia, més tart estudià en l'Universitat de Deusto Dret i Economia. Una volta acabats els estudis tornà a Castelló en l'any 1954. S'integrà en la vida social i cultural castellonenca participant en diverses activitats culturals.\nObtingué el premi Flor Natural de les Festes de la Magdalena de l'any 1956.\nEn 1958, organisa el II cicle d'Art Mediterràneu en Castelló, intervenint molts destacats pintors i artistes com Ciric Pellicer i Aguilera Cerni, participant Camilo José Cela.\nWenley Palacios fon gran amic del pintor castellonenc Joan Ripollés, conegut popularment com Ripo.\nDonà conferències i vibrà en la necessitat cultural de la seua ciutat. Es dedicà a la decoració, intervenint en l'estètica d'alguns establiments de la ciutat.\nEn l'any 1960, a la tornada del seu viage de nóvios, començà l'eixercici de l'adbogacia, dedicant-se plenament ad ella. Ha intervingut en casos molt significatius per a la província de Castelló, com fon el cas d'Imepiel.\nPoeta, escritor, articuliste del periòdic Mediterráneo, tertulià habitual en TV de Castelló i més tart en Castàlia TV que dirigia el popular Josety. Foren molt famoses les seues tertúlies sobre temes d'actualitat política, social, econòmica o deportiva.\nAmant del deport i de la seua terra, Wenley fon conseller del Club Deportiu Castelló. Bon aficionat albinegre, ell junt a Manolo Godoy, a qui li unia una estreta relació personal, i Isidoro Gasque, varen ser decisius per a que el club albinegre no desapareguera en la temporada 96-97, afavorint la transició per a l'arribada d'Antonio Bonet a la presidència del club.\nWenley Palacios fon un home sensible a les carències i canvis socials i sobretot rebel davant la manipulació.\nEl Belén de un poeta (Castelló, 2003). Servici de Publicacions de la Diputació de Castelló. ISBN: 978-84-89944-99-2\nHi ha alguns que s'empenyoren en dir que el català i valencià són lo mateix, que som catalans i coses aixina, incomprensibles si coneixes l'Història\nWenley Palacios. Entrevista realisada per Maria Dolors Miralles - Associació Cardona Vives\n¿Qué opina d'este confusionisme que nos han creat en el valencià i el català? Encara que actualment hi ha una pandèmia de filòlecs, crec que és un assunt estrictament polític i no llingüístic. Ho vaig comprendre quan vaig sentir les declaracions d'un professor català en TV3 en les que dia: "si el valencià no és català, mai farem els països catalans"\nEntrevista a Wenley Palacios, realisada per María Dolores Miralles Enrique - Associació Cardona Vives\nArtículs de Wenley Palacios - Cardona Vives\nCarta a Francisco Camps - Wenley Palacios\nFallece el abogado Eduardo Wenley Palacios a los 88 años - Mediterráneo\nObtingut de «http://www.lenciclopedia.org/index.php?title=Wenley_Palacios&oldid=160705»\nEsta pàgina fon modificada l'última volta el 28 març 2020 a les 19:20.