Les caminades del dimecres: Camí vell a Ribes. Xoriguera. Els Cocons. Can Fontanals. Can Jove. Sota-ribes. La Masieta. Masia de Montgròs. Can Masalleres. Can Martí del Mas Roig. Torre del Veguer. Santa Magdalena | El Gegant de la Porra\n← Les caminades del dimecres: Fondo de Mas Carlús. Cal Cremat. Cal Cassanyes. Pla de les Palmeres. Fondo del Mesquitó. Coma Pineda. Fondo de Coma Pineda. Presa del pantà de Foix. Fondo de Mas Carlús\nLes caminades del dimecres: Peu de la Talaia. Cal Baró. Mas de l’Artís. Fondo de les Oliveres. Pla de les Palmeres. Barraca del Bruno. Peu Talaia →\nCaminada del dimecres 1 de juny de 2022.\n15,48 km. 4 h 15 min. Altitud màxima 124 m. Altitud mínima 18 m.\nAlfred Castells (text). Raül Horro. Jaume Sendra (fotos)\nLa caminada d’avui és gairebé semblant a la que vam fer el passat 2 de febrer de 2022.\nSortim de la plaça de les Casernes i tirem pel carrer de les Casernes, el carrer d’Albert Salvany i Bertran, el carrer de la Creu de Xirivia, la rambla de Sant Jordi, la ronda Ibèrica (altrament, ronda de Palacios) i el carrer d’Antonio Rubio fins a arribar a la rambla del Països Catalans, on es forma una placeta ovalada. Just aquí, al costat nord-est, és on podem començar a agafar el camí vell de Ribes.\nFita de termes camí vell de Ribes\nA partir d’aquí avancem per una pista paral·lela a la C-31. Des de l’any 1985 aquesta carretera va tallar molts camins.\nQuan arribem al torrent de la Masia Nova, creuem la carretera per sota i continuem cap a l’est, deixant a la nostra esquerra unes vinyes, i després cap al nord per uns senders entremig del bosc de pins. Arribats a uns camps de cereals, girem cap a l’est fins a trobar el camí asfaltat que du a Solers, conegut com el passeig d’Eduard Maristany i també per la carretera de Solers.\nEl travessem i tornem a agafar de nou l’interceptat camí vell de Ribes, ara un camí asfaltat que continuem cap a l’est. A l’esquerra anem trobant la masia de Cal Mironet, Xoriguera, actualment anomenada Clos la Plana i convertida en un espai per a celebracions, i un xalet, propietat d’un metge, que repeteix la denominació de Xoriguera.\nCal Mironet és un edifici de planta irregular constituït per diversos volums superposats. El volum principal consta de planta baixa i pis i té la coberta a dues vessants amb el carener paral·lel a la façana, que s’ha ampliat afegint un nivell enretirat. S’hi accedeix per un portal d’arc de mig punt arrebossat, sobre el qual hi ha tres finestres d’arc pla arrebossat. En un extrem de la façana de xaloc hi ha pintat un rellotge de sol circular. Segons consta en documentació de l’any 1847 la masia pertanyia a Christobal Miró del Bosch.\nCal Mironet (foto facebook de Can Mironet)\nXoriguera es un casal de planta basilical i tres crugies. Consta de planta baixa, pis i golfes i té la coberta a dues vessants amb el carener perpendicular a la façana. El portal d’accés, d’arc de mig punt adovellat, queda cobert per un porxo avançat amb pilars ceràmics, amb la part superior habilitada com a balcó. A ambdues cantonades del balcó hi ha una tribuna circular amb columnes salomòniques ceràmiques i coberta amb volta esfèrica. La crugia orientada a garbí presenta una torre mirador de planta quadrangular i quatre nivells d’alçat, amb coberta a quatre vessants de ceràmica vidriada. A les façanes de garbí i xaloc, entre el tercer i el quart pis, hi trobem dos rellotges de sol.\nLa masia de Xoriguera està documentada des del segle XIII, quan pertanyia a Arnau de Xoriguera, síndic de Ribes. Entre els segles XVI i XVII va pertànyer als Puig de Xoriguera, i més endavant als Mironet. Al cadastre de l’any 1717 n’era propietari Emanuel Giralt, mentre que l’any 1764 ja hi figura un tal Joan Miró de Munxuriguera. Més endavant, l’any 1847, pertanyia a Antoni Giralt. Al principi del segle XX la va adquirir la família Soler de Vilanova i la Geltrú, que va construir sobre la masia antiga el casal modernista. Actualment, s’anomena Clos la Plana i s’ha convertit, com hem dit, en un estatge per a celebracions,\nDe seguida travessem l’autopista C-32 per un pont i girem en direcció nord-est, deixant a la nostra esquerra els Cocons.\nEls Cocons és un edifici de planta rectangular i tres crugies. Consta de planta baixa, pis i golfes i té la coberta a dues vessants amb el carener paral·lel a la façana. El portal d’accés es troba centrat en el frontis i és d’arc escarser arrebossat, com ho és la finestra del costat. A l’altra banda hi ha un portal més antic d’arc ceràmic i brancals de pedra carejada, que ha estat habilitat com a finestra, galeries horitzontals, de dos pòrtics d’arc de mig punt, ceràmic els de la planta baixa. L’acabat exterior és arrebossat i pintat de color blanc.\nAlgunes fonts indiquen que el Manso de Cocons està documentat des del segle XIII. Al cadastre de 1716/1717 s’anomena com a propietari un tal Emanuel Sole dels Cucons. Més endavant, tal com consta en un document de l’any 1847, pertanyia a Christobal Soler.\nArribem a un encreuament i pel camí de la dreta anem ascendim fins al turó dels Cocons (84 m). Continuem avançant cap al nord. Dins del bosc, a la nostra dreta, s’alça l’estructura d’una petita cabana.\nCabana al turó dels Cocons\nA l’arribar a la cruïlla on hi ha el rètol de les rutes girem cap a l’est per un camí que, al final, empalma amb un camí asfaltat.\nGirem a la dreta per arribar-nos al mas de les Farigoles, però un camió que estava fent maniobres davant la masia (esperem que no hagi fet cap disbarat) ens ha impedit contemplar-ne la façana principal.\nEl mas de les Farigoles és un edifici aïllat de planta irregular formada per diversos cossos superposats. El volum principal consta de planta baixa i pis i té la coberta a dues vessants amb el carener paral·lel a la façana. Té un portal d’arc de mig punt arrebossat, entorn el qual hi ha diverses finestres d’arc pla arrebossat. La façana de gregal té adossat un cos que sobresurt respecte el volum principal. A la seva façana lateral presenta un portal d’arc de mig punt ceràmic amb brancals de pedra, que està encarat amb el portal principal. A la façana de xaloc hi ha dues finestres de factura moderna i un rellotge de sol circular, així com un pou amb corriola adossat. La façana de gregal d’aquest cos té adossat un nou cos de planta baixa i pis i coberta a una vessant que desaigua al lateral. S’hi accedeix per un portal d’arc escarser ceràmic amb brancals de pedra, sobre el qual hi ha una finestra de factura moderna. A la façana de garbí hi ha adossat l’antic celler, on s’hi conserva la premsa de vi i els cups. L’acabat exterior és arrebossat i pintat de color blanc, amb el portal principal ressaltat de diferent tonalitat. Dins la finca hi ha diversos pous antics, un dels quals té una inscripció de 1813. Davant del mas existeix una àmplia bassa. Antigament, la masia era coneguda com a Can Ferret.\nMas de les Farigoles (Can Ferret) foto del 20-11-2019\nBassa mas de les Farigoles\nRetrocedim cap al nord per anar cap a l’Hospital Residència Sant Camil. A l’arribar a la rotonda coneguda amb el nom del Pi de Sant Camil, continuem en direcció nord-est per passar per davant de les masies de Can Fontanals i Can Jove, que deixem a la nostra esquerra.\nCan Fontanals consta de planta baixa, pis i golfes i té la coberta a dues vessants desiguals amb el carener paral·lel a la façana. El frontis es compon segons tres eixos, definits per obertures d’arc pla arrebossat, algunes de les quals es troben emmarcades amb ceràmica vidriada de color verd. A la planta baixa hi ha dos portals d’arc rebaixat arrebossat amb brancals de pedra carejada. El finestral situat a sobre el portal té sortida a un balcó de baranes forjades i base motllurada, al costat del qual hi ha pintat un rellotge de sol rectangular. A la planta baixa hi ha un portal d’arc carpanell ceràmic amb brancals de pedra. Els pisos superiors es componen segons quatre eixos d’obertures d’arc pla arrebossat, les del primer pis delimitades amb barana de balustrada ceràmica. A la masia s’hi conserven alguns dels elements característics, com són els cups, les restes del forn de coure pa i una bassa amb safareig a l’altre costat del camí. Al cadastre de 1716/1717 hi figura la Casa Fontanals. Més endavant, l’any 1847, la masia pertanyia al vilanoví Pere Joan Garriga.\nCan Fontanals (foto wikipedia.org/wiki/Can_Fontanals)\nCan Jove és un edifici de planta baixa i pis i té la coberta a dues vessants amb el carener paral·lel a la façana. El frontis es compon simètricament segons quatre eixos, definits per obertures d’arc pla arrebossat, excepte un portal d’arc escarser arrebossat i el portal principal, d’arc escarser de pedra. A la clau del darrer hi ha inscrita la data 1881. El finestral sobre el portal té un balcó amb la base motllurada i baranes forjades, com les que delimiten la resta de finestrals del pis. El ràfec està acabat amb una imbricació de rajoles i teules ceràmiques. En un eix de la façana hi ha un grup de tres finestres d’arc carpanell, emmarcades amb decoració de maó vist i ceràmica ornamental.\nA la façana de ponent hi ha adossada la masoveria. Està formada per tres cossos de planta baixa i pis amb les cobertes de diferent alçada. Totes les obertures són d’arc pla arrebossat. L’acabat exterior del conjunt de la construcció conserva el parament arrebossat original. Davant seu hi ha l’antiga pallissa i corts, en estat ruïnós a causa d’un incendi. A pocs metres a llevant s’hi conserva la bassa. La masia es va construir durant el segle XIX. A principis del segle XX, van encomanar a l’arquitecte vilanoví Josep Font i Gumà una ampliació segons l’estètica modernista.\nCan Jove (foto 2-2-2022)\nUn sender força dret ens permetrà baixar a la llera de la riera de Ribes que seguim corrent amunt, deixant a la banda esquerra les timbes de Can Fontanals, fins que arribem al Pont de la Palanca.\nAquí ens agrada recordar l’anècdota viscuda als anys 60 (del segle passat) pel Jaume, l’Alfred i el Josep. Anant cap a la cova Negre ens va enganxar una tempesta que ens va obligar a passar la nit sota aquesta arcada del pont. No vàrem dormir pràcticament, tot vigilant el cabdal que baixava riera avall.\nUn record de l’ull del pont de la Palanca\nCreuem la carretera BV-2112 i entrem al nucli de Sota-ribes tot travessant el torrent de l’Espluga.\nVisitem aquest bucòlic i entranyable nucli on destaquen la Casa del Terme i el complex de la casa rural La Torre.\nLa Casa del Terme és un edifici aïllat de planta rectangular i una sola crugia. Consta de planta baixa i pis i té la coberta a dues vessants amb el carener paral·lel a la façana. S’hi accedeix per un portal d’arc de mig punt adovellat que es troba elevat respecte el nivell del torrent. Sobre el portal hi ha una petita finestra d’arc pla arrebossat amb l’ampit motllurat. La façana es troba reforçada amb un contrafort situat al costat del portal. El ràfec està acabat amb una imbricació de rajols i teules ceràmiques.\nLa Casa del Terme, antic edifici del comú de Ribes, està documentada des del segle XV. La Universitat de Ribes s’hi va allotjar fins al segle XIX, quan va traslladar-se a la Casa de la Vila. Després va acollir l’escola del municipi. Des de finals del segle XX s’utilitza com a centre d’informació.\nDes d’aquí ascendim fins a la placeta conformada pel castell de Ribes, l’església vella de Sant Pere i la rectoria vella. Esmorzem a redós de l’ombra de l’església i mentre acabàvem de prendre un cafè ha arriba un grup d’infants d’una escola, que sembla anglesa, que utilitza la placeta com a pati de jocs. Aquesta infants ja ens els havíem trobat en una altra ocasió.\nA la zona dreta dels peus hi ha un campanar de base quadrada amb obertures allargades d’arc de mig punt a la zona superior. L’element més interessant del conjunt el constitueix la porta lateral, d’inspiració clàssica, de l’any 1664, és el Portal de les Ànimes, que presenta una porta amb arc de mig punt, dovelles radials i brancals de carreus de pedra vista ben escairats. El frontó és partit per un nínxol amb la imatge de sant Pere, sense cap, i l’escut del municipi sobre la portalada és el més antic que es conserva. Es va construir entre 1663 i 1678, en estil barroc sobre la primitiva església romànica. Fins al 1910 funcionà com a església parroquial.\nEsglésia vella de Sant Pere (fotos 2-2.2022)\nSant Pere. Rectoria vella\nDesprés d’esmorzar passem per davant del cementiri i agafem el camí de Can Zidro en direcció nord-oest. Més endavant trobem la Masieta, a la nostra dreta.\nLa Masieta havia format part de la finca de Can Ramon, i es denominava així perquè era la hisenda petita de la propietat. L’any 1847, la casa pertanyia a Josep Antoni Querol i Planas. Consta de planta baixa i pis i té la coberta a dues vessants amb el carener paral·lel a la façana. El ràfec està acabat amb una imbricació de rajoles i teules ceràmiques. L’acabat exterior és arrebossat i pintat de color blanc. Davant la façana principal hi ha el pou antic.\nCan Ramon és un edifici aïllat de planta irregular que es compon de diversos volums superposats. Consta de planta baixa, pis i golfes i té la coberta a dues vessants amb el carener paral·lel a la façana. El frontis es compon simètricament segons tres eixos, dels quals el central és de superior en alçada. La planta baixa té un portal d’arc escarser de pedra, amb un portal d’arc de mig punt amb brancals de pedra en un costat i una finestra d’arc pla arrebossat a l’altre. Al primer pis hi ha tres finestrals d’arc pla arrebossat amb un rellotge de sol intercalat datat del 1816, mentre que les golfes s’obren amb tres galeries, de cinc pòrtics d’arc de mig punt al cos central i de tres pòrtics als laterals. Com a curiositat, hem d’apuntar que algunes de les pedres dels murs de la casa contenen fòssils, molt abundants a la zona. Antigament la masia era coneguda com a Mas Agullons o Mas Pedrosa. Durant el segle XVII en va ser propietari Ramon Almirall del Carç, que va passar a donar-li nom.\nCan Ramon (fotowikipedia.org)\nA la propera cruïlla girem a la dreta i avancem en direcció nord-oest. Trobem a la nostra esquerra, en mig d’unes vinyes, una mulassa coneguda com la barraca d’en Pepeta, amb un foc a dins i que té la particularitat que el tancament de la cúpula es pot moure per permetre la sortida del fum.\nbarraca d’en Pepeta (foto 2-2-2022)\nArribem després a l’abandonat Mas de Montgròs, a la dreta.\nEl Mas de Montgròs està format per dos volums adossats, entre els que hi ha l’antic mas avui convertit en masoveria i un casal construït entorn el segle XIX. El primer és un edifici de planta rectangular i tres crugies. Consta de planta baixa, pis i golfes i té la coberta a dues vessants amb el carener paral·lel a la façana. Al centre del frontis hi ha el portal d’arc de mig punt adovellat, al costat del qual hi ha un portal de menors dimensions d’arc escarser adovellat. El primer pis s’obre amb dos finestrals d’arc pla arrebossat delimitats amb una barana de ferro forjat, entre els que hi ha pintat un rellotge de sol força desdibuixat. El segon volum es troba adossat a migdia i es prolonga per garbí. És un edifici de planta rectangular i quatre crugies. Consta de planta baixa i pis i té la coberta plana. S’hi accedeix per un portal d’arc escarser de pedra, amb la clau gravada amb una orla decorativa. Els finestrals del pis, d’arc pla arrebossat emmarcats amb motllures, tenen sortida a un balcó corregut amb baranes de forja. A l’extrem de gregal de la façana hi ha una escala d’obra perpendicular, delimitada amb balustrada, que condueix a la capella del mas. Davant la casa hi ha un pati que queda tancat per un baluard, obert amb una important portalada amb pilars ceràmics acabats amb capitells de ceràmica vidriada. A l’altra banda del camí encara es poden veure uns antics safaretjos.\nLa referència documental més antiga és de manso Montis Grossi, al segle XIII. A principi del segle XV va pertànyer a Guillem de Montgròs, personatge destacat per haver exercit de batlle a Ribes. Més endavant, ja al segle XVII, es trobava en mans dels Miró de Montgròs, llinatge estretament vinculat a la veïna població de Vilanova i la Geltrú.\nSafaretjos. Mas de Montgròs\nDesprés del mas, un revolt amb pendent ens acosta a la font dels Tarongers, que ens queda a la dreta. Avui, la finca està oberta i tenim l’oportunitat de parlar amb les dues persones que hi estan conreant. Lamenten la sequera que pateixen, però la poca horta que hi ha, no obstant, té una bona presència. Podem veure, mig amagada, la roda que servia abans per fer pujar l’aigua.\nFont dels Tarongers i la roda per pujar aigua\nContinuem sud-oest i de seguida som a Can Masalleres, una masia, també a la dreta.\nCan Masalleres és un edifici de planta en forma de L. S’hi accedeix per un portal d’arc escarser ceràmic amb brancals de pedra i actualment és plena d’una munió diversa d’elements estrafolaris. Segons consta al cadastre de l’any 1717, un tal Pau Masalleres tenia una caseta pròpia a la partida de Montgròs. L’any 1847, la masia ja pertanyia a Josep Giralt.\nA la masia es van guardar els gegants de la societat humorística La Cuyna Vella quan l’any 1895 és va dissoldre la societat. D’aquells gegants es van conservar els braços articulats que es van trobar a les golfes de la masia i l’any 1972 els braços i mans van formar part dels Gegants de la Geltrú que els van construir veïns de la Geltrú. L’any 2009 la FAC i la colla de geganters van recuperar els gegants cuiners de la Cuyna Vella.\nSeguint la nostra caminada cap a l’oest trobem, a la dreta, el Mas Parés (o Parès) [ull, els mapes de l’Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya, indiquen Can Perers] i, a l’esquerra, l’imponent Torre del Veguer.\nEls orígens del Mas Parés són desconeguts, tot i que la tipologia constructiva denota certa antiguitat. Segons la documentació existent, l’any 1847, la masia pertanyia al vilanoví Antoni Parés. Igualment, al nomenclàtor de 1860 hi consta com a masia d’en Parés. Aquesta masia podria correspondre’s amb l’antic mas de la Llebre.\nLa torre del Veguer era una antiga possessió senyorial. La quadra del Cortei on està situada, apareix documentada des del 1358, moment en què era senyor Guillem de Cortei. Aproximadament, l’any 1400, en aquest indret va ser fundat un monestir anomenat Sant Jeroni de Montolivet i habitat des del 1413 pels frares jerònims. Pocs anys després, els monjos van abandonar el lloc. Posteriorment la quadra del Cortei va passar a possessió de Gaspar d’Avinyó. Un descendent d’aquesta branca, Frederic d’Avinyó, va llegar l’any 1601 la propietat a la seva filla, casada amb un membre de la família Vilafranca. Durant l’etapa de possessió dels Vilafranca, la quadra del Cortei va passar a ser coneguda com a Torre del Veguer, segurament pel fet que un vilafranquí ostentava la vegueria. L’any 1812 l’industrial vilanoví Josep Ferrer i Vidal va adquirir la propietat i es van fer grans modificacions a l’edifici. Actualment acull les bodegues del mateix nom.\nTorre del Veguer envoltada de vinyes\nContinuem sud-oest enllà, tot passant del terme de Sant Pere de Ribes al de Vilanova i la Geltrú, i entrem, a la nostra esquerra, al camí del Corral de l’Apotecari que es transforma en el carrer del Paral·lel, que forma part de la urbanització d’aquest indret.\nEl cos central de la masia de Santa Magdalena té una torratxa-mirador de planta rectangular i coberta plana. Adossada a la masia trobem una petita ermita de planta rectangular amb arc central apuntat. La coberta és a dues vessants amb dos nivells de careners perpendiculars a la façana principal i campanar de cadireta d’una arcada. Presenta un portal adovellat de mig punt, ull de bou i campanar de cadireta d’una arcada de mig punt.\nMasia i ermita de Santa Magdalena\nDeixem la masia i l’ermita a la nostra dreta i continuem pel mateix camí que seguíem cap al sud. De seguida trobem el trencall de la rambla de Santa Magdalena, que també s’anomena, rambla o camí dels Ametllers, a la nostra esquerra. Nosaltres continuem pels marges de les vinyes fins que trobem el torrent de la Puça que travessem per un pintoresc i antic pont de pedra.\nPont de pedra del torrent de la Puça\nTravessat el pont continuem entre vinyes i girem a la dreta. A l’arribar a una cruïlla, a prop d’on el torrent de Carro entronca amb el torrent de la Puça, girem cap al nord per un petit pendent, tornem a travessar el torrent de la Puça i pel costat d’una vinya avancem cap a l’oest.\nAixí, arribem al nou camí que va paral·lel a la carretera C-15. Aquí hem dubtat per on havíem de continuar. Val a dir que la construcció de les noves carreteres ha trastocat el traçat dels antics camins, cosa que provoca la pèrdua de referencies precises.\nFinalment ho tenim clar i ens fiquem dins la llera del torrent de la Puça, que més endavant esdevindrà el torrent de la Piera, tot passant pel pont sota la carretera C-15. Sortits del pont, deixem la llera del torrent, força embardissada, i ens enfilem per un petit sender a la dreta que ens deixa al carrer del Ciment, al Polígon Industrial Masia d’en Barreres II, davant d’un deplorable munt de deixalles de tota mena. Quina vergonya!\nCarrer del Ciment\nDes d’aquí, anem a trobar l’avinguda de Vilafranca del Penedès, tot deixant a l’esquerra els habitatges del barri del Tacó i la prou conservada creu de Sant Gregori de la Geltrú davant el cementiri municipal.\nLa creu presenta un treball escultòric més aviat rústec. A un costat té Jesucrist crucificat i a I’altra la Verge. Es pot situar la seva construcció entre els segles XVII-XVIII, amb el capitell octogonal, però amb les vuit figures gairebé esborrades. En un document de I’any 1969, pertanyent a l’arxiu de la parròquia de Santa Maria de la Geltrú podem llegir: “En el mes d’abril de 1771, la Junta d’Obra, d’acord amb el Sr. Rector Dr. Antoni Ucar, ha fet col·locar la creu de Sant Gregori més amunt del molí de vent en territori de Maria Ballester. La pedra de dita creu és de Moja, I’escultor ha estat Joan Travé i el mestre de cases que I’ha collocada, Josep Esbert. El cost total ha estat de 116 lIiures, 7 sous i 8 diners.” La construcció d’aquesta creu es feu en agraïment a la pluja obtinguda després d’un seguit de processons de rogatives per acabar amb la Ilarga sequera i la manca de pluges que es donava en aquells temps.\nCreu de Sant Gregori\nA la cruïlla amb el carrer d’Albert Salvany i Bertran ens acomiadem del Raül i donem per acabada la caminada d’avui. Són les 12,15 h.\nTot i ser un dia calorós (uns 25º), hem transitat per força trams ombrívols que han fet que la caminada fos força agradable.\nFiguera de moro Castanyer d’Índia vermell


El Puig celebra els valors olímpics de l’excel·lència, l’amistat i el respecte - Nou Horta\nDilluns, 04 Desembre 2017 11:08\tEscrit per Redacció Publicat en El Puig-VAL Vist 592 vegades\nEl poliesportiu La Pedrera del Puig ha acollit este diumenge 3 de desembre la celebració de les I Olímpíades de la Mancomunitat de l’Horta Nord.\nEls jocs, que han estrenat la seua primera edició, han sigut organitzats pel club i escola de triatlò TriDimonis i han comptat amb el patrocini de la Mancomunitat de l’Horta Nord. El seu objectiu és fer gaudir de l’esport i fomentar els valors olímpics de l’excel·lència, l’amistat i el respecte entre els més menuts.\nCentenars de joves de dos a setze anys s’han aplegat a les insta·lacions esportives del Puig per passar tot el matí del diumenge realitzant proves d’atletisme, de llançament de jabalina, salt de longitud i llançaments de pilota.\nEn acabar, els xiquets i xiquetes han rebut un esmorzar saludable a base de fruita i un obsequi acreditatiu de mans de l’alcaldessa del Puig Luisa Salvador i del delegat d’Esports de la Mancomunitat i regidor d’Esports de Massamagrell Francisco Gómez Laserna.\nL’alcaldessa Luisa Salvador assenyala que “iniciatives com esta són fonamentals per fomentar l’esport i els valors olímpics entre els més menuts”.\n“El Puig és un poble bolcat en l’esport. Comptem amb desenes d’entitats i clubs esportius, unes instal·lacions de primera categoria i cada vegada són més els veïns i veïnes que practiquen alguna modalitat d’esport”, assenyala l’alcaldessa.\nLa trobada ha aplegat xiquets i xiquetes provinents dels deu municipis que conformen la Mancomunitat de l’Horta Nord: Puçol, El Puig, Rafelbunyol, La Pobla de Farnals, Massamagrell, Massalfassar, Museros, Emperador, Albuixech i Albalat dels Sorells.\nModificat el Dilluns, 08 Gener 2018 13:58\nMés en esta categoria: « El Puig enceta una campanya comercial de Nadal plena de regals i solidaritat\tEl Puig aposta perquè els estudiants construïsquen drons amb fins socials »


Servei porta a porta pel reciclatge de vidre\nEl Consorci de Residus i Energia de Menorca i Ecovidrio, entitat sense ànim de lucre encarregada de la gestió del reciclatge de residus d'envasos de vidre a Espanya, facilitaran als establiments del canal HORECA (hotels, restaurants i cafeteries) la separació del vidre mitjançant un sistema de recollida “porta a porta” que s'implantarà en el centre històric de Ciutadella.\nEl conseller de Medi Ambient i Reserva de Biosfera i president del Consorci, Javier Ares, ha presentat la iniciativa avui matí a Ciutadella, juntament amb representants del consistori, de l’entitat Ecovidrio, Ciutadella Antiga, PIME-Menorca i CAEB.\nAquest servei gratuït es dirigeix al col·lectiu que major quantitat d'envasos de vidre utilitza, amb l'objectiu d'incrementar la quantitat de vidre que es recicla a Ciutadella. En aquest sentit, l'any 2015 cada habitant de Ciutadella va reciclar 25,07 kg, dada que, tot i ser superior a la mitjana estatal, és inferior a la mitjana insular situada en 26,64 Kg/ habitant*any.\nLa presentació ha tingut lloc a la Plaça des Born de Ciutadella. Una iniciativa de reciclatge, a la qual s'hi han adherit un 79% dels establiments enquestats. En total es repartiran 92 contenidors de 120L que es trauran cada matí perquè se'ls hi reculli, cinc dies per setmana durant els mesos de juny, juliol i agost i tres dies per setmana els mesos de setembre i octubre.\nLa recollida es realitzarà amb un vehicle de càrrega posterior de l'empresa Contratas y Proyectos Medioambientales Menorca, S.L. identificat expressament per a la recollida diferenciada de vidre, que transportarà el material fins a dos contenidors de majors dimensions situats a la deixalleria de Ciutadella.\nEs preveu que amb aquesta actuació s'incrementi la recollida selectiva de vidre en un 30%, el que representa un augment de 1.963 Kg/setmana més.\nEl cost total de la campanya serà d'uns 23.000,00 euros, i serà finançada en part gràcies a les aportacions econòmiques d'Ecovidrio cap al Consorci, que en el cas d'aplicar un sistema de recollida porta a porta el preu per tona s'arriba a triplicar.\nEn conclusió, es tracta d'una prova pilot perfectament exportable a altres punts de la resta de municipis de Menorca on hi hagi una gran afluència d'establiments de restauració i hostaleria, que pot millorar els resultats de recollida selectiva de vidre de Menorca.\nCiutadella, 30 de maig de 2016


Desembre | 2013 | Malgrat tot\n‘Dotze anys d’esclavitud’\nUna peli sobre l’esclavisme racista als Estats Units del Segle XIX? La vas a veure perquè creus que cal anar-la a veure i perquè n’has llegit una crítica bona. Però, íntimament, no n’esperes res de l’altre món. En sortir-ne, però, et van assaltant un munt de reflexions. I, no és això el millor que et pot passar després de veure una pel·lícula? És clar, no vol dir que a tothom li hagi de passar el mateix. Però, amb tota la prudència que calgui, la recomano vivament.\nAlguns comentaris, arran de la visió de ‘Dotze ans d’esclavitud’:\n1. per si ho havies oblidat, la peli et recorda que el món s’ha construït sobre una immensa muntanya de barbàrie. Que el nostre trànsit ha passat per molts bassals i per molta merda. Que el nostre present, encara que ens escandalitzi, està connectat a un autèntic serial de terrors i horrors de tota mena. Alguns, a més, ben recents.\n2. altre cop constates la capacitat que tenim les persones de sobreviure en entorns absolutament deshumanitzats. Una capacitat que en part et meravella i en part et glaça. Et meravella que una persona, enlloc de deixar-se anar, sigui capaç d’aguantar 12 anys insofribles amb la vana esperança de poder recuperar la llibertat i la dignitat. Et glaça veure com tanta gent és capaç d’anar fent encara que davant dels seus ulls vegi coses absolutament intolerables.\n3. alhora, i abans que facis un judici implacable, la peli et mostra com tothom està atrapat. Fins i tot el més miserable dels personatges es mou en una complexa teranyina: entre el que s’espera d’ell, el que sempre s’ha fet, el que aspira a ser algú en un entorn on tothom que és algú és un impresentable, etc. Tothom sembla restar encadenat a una farsa de resultats demolidors. I, com altres vegades, no pots esquivar la pregunta: t’esgarrifa el que veus, sí. Però, quants dels que ens esgarrifem, en aquelles mateixes i exactes coordenades espai/temps, haguéssim actuat diferent?\n4. en tot cas, no cal perdre massa temps preguntant-se ‘què hagués fet en aquella situació‘. Serà molt mes útil preguntar-se, ara i aquí, ‘què puc fer?‘. I és que és en la nostra vida de cada dia on trindrem les opcions de mullar-nos o no. I, parlant de racisme, malauradament tenim i tindrem -al pas que anem- moltes opcions de mostrar el nostre compromís amb la dignitat o, altrament, d’acotar el cap.\n5. la història que narra la peli (un cas real) fa un tomb perquè algú decideix fer alguna cosa. Es complica la vida? Sí. Però prèn partit. I té clar que, no fer res, també és -és clar- prendre partit. Certament, té les espatlles més cobertes que altres que callen. Segurament, no podem exigir que algú posi la seva vida en perill per comprometre’s. Però sí que podem exigir-ho d’algú que, senzillament, es complica la vida. No és el mateix. El protagonista ho diu molt bé. Essent conscient que per a ell pot suposar-li problemes, però no pas greus, diu ‘és el meu deure‘.\n6. i, malgrat tot, cal valorar el que hem avançat. No podem ser frívols amb això: avui, als Estats Units, hi ha racisme, desigualtat i situacions d’explotació. Però, malgrat tot, és molt lluny de la situació d’esclavisme salvatge que es produïa en algunes zones del Sud dels actuals Estats Units. Reconèixer els avenços és necessari si fem una anàlisi rigorosa. I és de justícia: hi ha gent que va patir moltíssim per aconseguir part del que tenim. Seria un insult cap a ells, que van patir tant, menysprear-ho.\nEtiquetes: Esclavitud, Racisme, USA


El blog d'Oriol Puig: d’abril 2010\nNo seré massa original però la situació és suficientment preocupant i greu com per passar-ho per alt. Finalment, el Parlament de Catalunya, després d'escenificacions esperpèntiques d'un i altres, ha acordat fer un front comú català per defensar la dignitat de Catalunya davant la situació creada en el si del TC. Em sembla que aquest front comú és dèbil i tou. En definitiva, no se'l creu gaire ningú amb la convicció i la fermesa que convindria, i això és culpa, en primera instància, del president de la Generalitat el qual no ha liderat la postura del seu Govern. Ha deixat maniobrar ERC, la qual encara segueix escenificant aquelles comèdies que ningú entén, del "sí però no", que si "és per coherència", però és que "ho fem per responsabilitat",... volen i dolen i, al final, es queden sols i en fora de joc.\nEl més greu de l'actitud d'ERC és que, per un mer tactisme polític i electoral, debilita la postura del país i, en aquests moments, no ens ho podem permetre. No ens podem permetre un govern que no dóna la talla quan toca ni un president que no lidera ni transmet un missatge d'orgull i fermesa davant una possible retallada important de l'Estatut. No juguem amb aquestes coses perquè podríem pendre mal.\nAvui llegeixo que el ponent de la sentència del recurs contra l'Estatut al TC (un dels quatre magistrats amb el càrrec caducat des del 2007) ha preparat tres esborranys de sentència, una de les quals ens situa, en règim linguístic, abans dela transició i la democràcia. Sincerament, vull pensar que aquests magistrats no seran tant irresponsables com per deixar-nos pitjor que l'Estatut del 79, però en tot cas, des de Catalunya hem d'estar units, sense fisures i el Govern tripartit ha d'estar a l'altura que, de moment, no ha estat. Són aquells moments crucials en els quals, els catalans hem sentir orgull de l'unitat política davant una situació injusta i indigne.\nPublicat per Oriol Puig i Bordas a 30.4.10 Cap comentari:\nSobre les consultes sobre la independència\nDesprés de la celebració de la tercera onada de consultes populars sobre la independència de Catalunya, les reaccions són vàries i, en segons quins casos, significatives.\nEn primer lloc, des d'un punt de vista personal, només puc felicitar tota aquella gent que s'han de dedicat en cos i ànima, de forma totalment atruista, a la organització d'aquest referèndum. Només per aquesta gent, encara que no hagués anat a voatr ningú, les consultes populars ja mereixen tot el respecte del món. Però no només això, sinó que aquestes consultes han fet anar a votar mig milió de catalanes i catalans!!\nAlgú dirà que no és massa però em sembla que és un èxit rotund. Sense recursos econòmics més que les aportacions privades, sense publicitat en els mitjans de comunicació (jo que sóc lector habitual de La Vanguardia, em va semblar lamentable la columneta que van reservar a les consultes en comparació a les tres pàgines dedicades a explicar els embolics interns del PSOE). Doncs això, sense suport públic, sense suport de mitjans de comunicació, amb obstacles vàris i amb poc temps, mobilitzar el 20% de l'electorat és tot un èxit.\nMés enllà d'això, és curiós que alguns partits se'n vulguin apropiar, altres miren cap una altra banda i altres, simplement, s'escuden darrera la sagrada constitució per tal de negar un dret democràtic, pacífic i modern. Cadascú que tregui les conclusions que pertoquin. Les consultes populars no són el problema ni la solució del nostre país. És un pas més, un acte de reafirmació nacional que ha de ser compatible amb tenir els peus a terra i voler recuperar aquella competitivitat que Catalunya un dia va tenir.\nEnhorabona als pobles i ciutats que s'han mobilitzat per l'exemple de civisme, de maduresa democràtica i de voluntat de construir que han donat.\nPublicat per Oriol Puig i Bordas a 26.4.10 Cap comentari:\nUn "palomo" no hace verano\nTot i que en tinc la temptació, no escriuré sobre els nombrosos casos de corrupció que aquests darrers dies omplen les pàgines dels diaris. Em sembla un espectacle penós que només fa que reafirmar-me que, certa gent (i amb això no vull dir tots els polítics) no té la concepció clara del que és gestionar el diner públic, de tots, mostrant un despreci a les institucions, a la democràcia i, en definitiva, a la resta de ciutadans. Però no en vull parlar perquè considero, potser ingènuament, que la immensa majoria dels representants polítics són honestos -uns més vàlids que altres, però honestos- i aquesta minoria que embrut la política s'ha de jutjar i apartar dels càrrecs públics i girar pàgina per tal que no es torni a repetir.\nAvui volia escriure sobre el recent nomenament de Johan Cruyff com a President d'Honor del Barça. Vagi per endavant que em declaro barcelonista empedreït i que reconec tots els mèrits que Cryuff ha fet en el Barça, ja sigui com a jugador que com entrenador. Ara bé, em sembla que la decisió que ha pres la Junta directiva del club, a menys de tres mesos per les eleccions és, com a mínim, discutible o precipitada.\nÉs òbvi que, al marge dels seus èxits, la figura de Cruyff, dins el barcelonisme, genera una gran controvèrsia. això és innegable. Pot haver estat un gran futbolista, pot haver aconseguir grans èxits com a entrenador, però la figura d'un president d'honor ha de ser quelcom més. Ha de generar unanimitat, consens, concòrdia, pau social en el club, un personatge que encaixi sense problemes amb qualsevol president que hi pugui haver al Barça...i Cruyff no compleix aquestes característiques, més aviat al contrari. L'altre dia llegia a La Vanguardia si algú s'imaginava la presentació dels nous fitxatges de l'any que ve amb Sandro Rosell i Johan Cruyff?\nA més, reconec que em va semblar correcte que es nomenés a Cruyff com a seleccionador català. Donava projecció internacional a la selecció nacional, donava nom, prestigi i també bon joc. Ara bé, potser el Sr. Cruyff s'ho hauria d'haver pensat dues vegades abans d'acceptar aquest càrrec honorífic dins el Barça perquè, tot i que jo sóc culé, no és massa estètic que el seleccionador català ocupi un càrrec dins un club concret.\nEl país té problemes moltíssim més greus que el nomenament del nou president d'honor del Barça, ho sé, però això ja en parlarem un altre dia. De moment, esperem guanyar dissabte.\nPublicat per Oriol Puig i Bordas a 9.4.10 Cap comentari:


Girona acollirà la dotzena sessió nacional del Parlament Europeu de Joves - Ajuntament de Girona\nGirona acollirà del 5 al 9 d'abril la 12a Sessió Nacional del Parlament Europeu dels Joves a Espanya (European Youth Parliament). Alumnes de centres provinents de tota la geografia espanyola, debatran i construiran una resolució amb l'objectiu de donar sortida a algun dels majors reptes amb què compta Europa actualment.\nLa selecció nacional dels col·legis participants consistirà en dinàmiques de grup (Teambuilding), treball en comissions (Committee Work) i una Assemblea General (General Assembly), a més d'un ampli programa cultural que enriqueix les activitats de l'European Youth Parliament: Eurovillage (intercanvi culinari), Look Forward (taules rodones sobre temes actuals), etc.\nEl tema de la sessió és "Looking forward to what?" (¿Mirant cap a què? / ¿Per a què? / ¿Què esperem del futur?). Creiem que Europa i la Unió Europea estan passant per temps difícils i que hem de buscar coses que ens uneixin: projectes en comú que ens donin la il·lusió i determinació de treballar per seguir endavant i aconseguir els objectius que ens proposem. Perquè per viure junts cal decidir junts.\nEntre els temes que els alumnes de 4t d'ESO i 1r de Batxillerat debatran es troben l'exportació d'energia a Europa, el Brexit, l'homogeneïtzació del mercat, la integració de refugiats, moviments secessionistes o la propaganda de la post-veritat.\nEls col·legis seleccionats tindran l'oportunitat de participar en una de les properes sessions i fòrums internacionals de EYP. La sessió internacional de tardor de 2017 es durà a terme a Tbilisi (Geòrgia). Aquest és, en definitiva, un projecte que acosta els joves a la política europea i la cultura del debat. A més, la llengua vehicular i avaluada serà l'anglès.\nGirona 2017 compta amb el suport institucional i econòmic de la Fundació Princesa de Girona, l'Oficina d'Informació del Parlament Europeu a Barcelona, Europe Direct, Diplocat, Diputació de Girona i Ajuntament de Girona, a més de suport d'entitats i empreses com la Universitat de Girona o Coca-Cola.\nLA SESSIÓ AL DETALL\nEl Teambuilding és la primera fase de cada sessió del Parlament Europeu dels Joves (EYP). Durant aquest procés, els alumnes participants es coneixen i participen en dinàmiques de grup amb ajuda d'un voluntari internacional de manera que es formi un comitè preparat per treballar en les següents fases. Aquesta activitat tindrà lloc durant tot el matí del dijous 6 d'abril al Parc de la Devesa.\nLa Cerimònia Inaugural tindrà lloc a les 17:30 hores del dijous 6 d'abril a l'Auditori Josep Irla i servirà com a acte oficial per a iniciar el cicle d'activitats que envolta Girona 2017. A aquesta cerimònia acudiran:\n• Eduardo Egloso, vice-alcalde de Girona.\n• Francisco Belil, President de la Fundació Princesa de Girona.\n• Albert Ruda, Degà de la Univesitat de Girona.\nEl Committee Work (divendres 7 i dissabte 8 d'abril a la Facultat de Dret de la Universitat de Girona) és la\nfase de l'esdeveniment en què els participants s'agrupen en els seus respectius comitès, i amb ajuda d'un moderador voluntari internacional, debaten sobre el tema que els ha estat assignat i construeixen una Resolució, la qual es debat en l'Assemblea General del diumenge 9 d'abril. Després de l'Assemblea General, se celebrarà la Cerimònia de Cloenda, que tancarà oficialment les activitats de la 12a Sessió Nacional.\nEl divendres 7 d'abril a les 16:00 tindrà lloc l'activitat Looking Forward al Campus de Montilivi de la\nUniversitat de Girona (Facultat de Dret). Els participants tindran l'oportunitat d'acudir a una de les\nponències ofertes. Els ponents seran els següents:\n• Marta Galeran, consultant de política i administració.\n• Sara Obelleiro i Alex Cervera, membres del Col·legi Oficial de Metges de Girona.\n• Sílvia Osuna, doctora en Química.\n• Josep Maria Terricabras, Doctor en Filosofia i Educació.\n• Ramon Tremosa, doctor en Economia.\n• Fundació Marianao, Fundació educativa i social per a serveis comunitaris.\nTots els mitjans de comunicació estan convidats a la Cerimònia d'Obertura, a l'esdeveniment Looking Forward, a l'Assemblea General i de la Cerimònia de Cloenda.\nQUÈ ÉS EL EYP?\nEYPE és una associació que s'emmarca dins de la macro-organització europea European Youth Parliament (EYP). Aquesta entitat celebra, des de 1987, tres sessions internacionals anualment on es reuneixen aproximadament 250 joves de tot Europa per debatre sobre diferents temes d'interès europeu actual.\nJuntament amb les diferents delegacions nacionals, EYP rep el suport institucional del Parlament Europeu i la Comissió Europea.\nEnllaç web Web de l'esdeveniment\nEnllaç web Facebook


Les diferents seccions insulars del GOB s'han reunit aquest cap de setmana a l'illa d'Eivissa.\nDilluns, 12 Juny 2017 13:25\nAl llarg de dos dies de feina s'ha constatat la preocupació a totes les seccions insulars per l'increment de la massificació a les diferents illes i les problemàtiques ambientals i socials que s'en deriven.\nEntre els principals temes tractats pels representants del GOB Mallorca, GOB Menorca i GEN-GOB Eivissa destaquen l'estat de conservació de la Posidonia oceanica i l'impacte del Decret de protecció de la mateixa que esperem sigui aprovat el mes aviat possible. També la manca d'una estratègia de bio-seguretat, que provoca problemes importants com l'arribada de la Xylella o els problemes derivats per l'entrada de les serps a les oliveres destinades a jardineria, ha estat present a la reunió. Es constata que aquesta és una problemàtica important a totes les illes i que necessita d'una ferma acció per part de les nostres administracions i la coordinació de les actuacions amb una Estrategia Balear de Bio-seguretat.\nEntre la resta de temes analitzats al llarg de la trobada dels membres del GOB destaquen la preocupació pel canvi climàtic i la necessitat de treballar per modificar el model energètic de les Balears per tal de garantir la nostra sostenibilitat, així com la voluntat de treballar a totes les illes per al control de l'ús del domini públic i la seva recuperació. En darrer lloc, arrel dels problemes derivats del cas de can Xumeu (a Cala d'Hort, sant Josep de sa Talaia) amb els informes que no contemplaven l'existència i per tant l'impacte damunt Genista dorycnifolia, els GOB's han constatat la necessitat de poder garantir la possibilitat de recórrer les actuacions de la CBMA.\nLlegir 898 vegades\tDarrera modificació el Dimecres, 14 Juny 2017 14:37\nMés en aquesta categoria: « El GOB en relació a l’impost de turisme sostenible: podem debatre pujar-lo però abans cal aclarir com es reparteixen els fons\tEl GOB demana que es revisin els objectius i criteris d'adjudicació de l'Impost del Turisme Sostenible. »


El sou d’aquests funcionaris puja amb els complements de destinació, complexitat, objectius, antiguitat, pagues extra i hores extra\n26 de de novembre del 2021. 21:45\nEls inspectors d’Hisenda són els funcionaris de l’Estat que es dediquen a treballar per a l’Agència Tributària. Per tant, són els que s’encarreguen d’assegurar-se que els treballadors estiguin al corrent de pagament amb els seus impostos pertinents.\nPerò no tothom sap quant guanyen els professionals per fer aquesta activitat. Així, aquí expliquem quant guanyen i quins són els elements que influeixen en la xifra que perceben a final de mes.\nUn sou base de 1.177,08 euros al mes\nD’acord amb els últims Pressupostos Generals de l’Estat, la quantitat base del sou seria de 1.177,08 euros al mes. Però aquest no és l’import complet que reben cada mes, ja que disposen de diversos complements a afegir en funció de la seva destinació, complexitat, objectius, antiguitat, pagues extra o hores extra.\nFactors que condicionen el salari: complements\nHi ha una sèrie d’elements que s’han de tenir en compte per comprendre el sou anual d’aquests treballadors: els inspectors d’Hisenda són la categoria més alta, per sobre els agents de la Hisenda Pública i els tècnics d’Hisenda. I tenen els següents complements:\nComplement de destinació. Aquest complement en la retribució fa referència a la categoria que es té. Per als funcionaris d’Hisenda que corresponen al grup A1, aquest complement econòmic es podria situar al voltant dels 800 o 1.000 euros, aproximadament.\nComplement específic. Aquest suplement econòmic deriva del nivell de complexitat del lloc de treball i del tipus de funcions específiques que comporta. Es tracta d’un dels factors més determinants en la suma del salari total, ja que va directament lligat a les responsabilitats i deures de cada funcionari.\nComplement de productivitat. Aquest altre complement es refereix precisament a premiar el treballador pels seus objectius laborals.\nAntiguitat: Aquest element depèn dels triennis treballats. És a dir, per tres anys de servei s’acumulen un total de 45,29 euros extra al mes.\nGratificacions: Es perceben per treballar hores extra o en horaris extraordinaris.\nPaga extraordinària. També s’ha de sumar el sou extra que es cobra, tant al juny com al desembre, per calcular el salari anual.\nA partir de les dades extretes de la Secretaria d’Estat de Pressupostos i Despeses, podem concloure que el sou d’un inspector d’Hisenda està al voltant dels 45.000 i els 60.000 euros anuals en categories inferiors. No obstant, el salari dels càrrecs superiors –caps i delegats– es podria situar en els 80.000 euros a l’any, aproximadament.


Episodi 99 | 7 consells essencials per guanyar en l'era de l'elecció infinita del consumidor | Dcbeacon - Bloc\npots menjar crispetes a la dieta paleo?\nEpisodi 99 | 7 consells essencials per guanyar en l'era de l'elecció infinita del consumidor\nEpisodi 99 | 7 consells essencials per guanyar en l'era de l'elecció infinita del consumidor,\namb el CEO de Dcbeacon, Sean Kelly\nAquesta setmana, a Brand Builder, conversem sobre com apropar-se al client i per què és tan important.\nTot sorgeix de la idea d'un subministrament infinit: que en l'era de l'elecció del consumidor gairebé infinita, la manera com innoven les marques dels consumidors ha de canviar si volen sobreviure.\nHem de donar crèdit a l’equip de Drift i al seu llibre Això no s’escalarà , on va sorgir per primera vegada la idea d’aquesta conversa. Aquí teniu el passatge que va inspirar aquest episodi:\n'Només es pot aconseguir un hipercreixement estant a prop del client ...\nEns vam adonar que en un món d’oferta infinita, el client té tota la potència ”. (pàg. 7)\nLa dinàmica d’abastiment infinit s’ha jugat durant molt de temps en es digitals com el programari, però s’aplica cada vegada més a es físics com ara les marques de CPG i d’aperitius. L’elecció dels consumidors s’acosta a l’infinit, cosa que significa que la competència també ho és, i les marques han de reassignar el seu enfocament.\nAixò és el que tractem.\nConsell núm. 1: necessiteu innovació i connexió de marca\nConsell núm. 2: les marques són relacions\nConsell núm. 3: practica l’essencialisme\nConsell núm. 4: serveixi de guia per a la transformació positiva\nConsell núm. 5: aneu al vostre client\nConsell núm. 6: creeu converses de doble sentit\nConsell # 7: posseïu les vostres relacions\nT el seu No escalarà per l’equip de màrqueting a la deriva\nConnectar amb Sean a LinkedIn .\nBenvingut a Brand Builder. Ja som aquí amb Sean Kelly, CEO de Dcbeacon, una vegada més. Aquests són els episodis en què parlem de lideratge. Parlem d’estratègia. Parlem de tot allò que tenim al cap, oi?\nTot el que tenim al cap. Què pensem avui? Tinc moltes coses al cap.\nBé, el que sempre tenim al cap són els nostres clients.\nAixò és cert. Això és negoci.\nPerquè el tema d’aquest any és l’obsessió dels clients.\nObsessió del client, #CustomerObsession.\nEl que pensava que faríem avui és una mena de riff sobre aquesta idea. Hi ha aquesta frase que continua apareixent mentre en parlem internament. Està relacionat amb l’obsessió dels clients, però és una mica diferent i em sembla realment interessant. Sé que també teniu reflexions sobre això.\nSi us sembla interessant, J-Money Murphy, estic segur que tothom ho farà.\nTot es tracta d’una època de subministrament infinit: guanyen les marques més properes al client.\nAcabeu de dir, en un moment de subministrament infinit, que guanyen les marques més properes al consumidor?\nAquesta és una declaració preciosa. En una època, en un moment, en un món d’oferta infinita, en què l’oferta és infinita, guanyen aquelles marques, aquelles empreses, aquells es més propers al consumidor. Estic dacord. Sabeu on vam escoltar per primera vegada aquesta frase, aquesta frase, aquesta línia?\nNo ho sé. Vaig pensar que ho inventaves. És cert?\nCrec que m’ho vaig agafar durant un temps, però no. De fet, no se m'acut això. Vaig llegir això primer en un llibre anomenat This Won’t Scale. Crec que ho estic fent correctament. L'equip de màrqueting a la deriva no ho farà.\nexercicis per fer a la feina\nUn llibret divertit. És una lectura molt ràpida de molts consells de màrqueting, però aquesta va ser la línia que em va semblar que m’encantava absolutament. Quan tu i jo en parlàvem, vam dir: 'Hauríem de gravar un petit episodi en miniatura sobre això'.\nSí, absolutament. La idea, la premissa en si mateixa, el context d’allà, estem en una època d’oferta infinita, em va resultar realment intrigant. Realment encara no ho entenc, així que esperava que potser comencem aquí.\nSí. Sí. Què vol dir això? En un món, en un moment d’oferta infinita? Realment significa que si sou un negoci, les coses són més competitives que mai.\nTambé vol dir que el client té més opcions de les que ha tingut mai. Si només esteu en una categoria rellevant, hi haurà moltes opcions. El client té tota la potència.\nSi sou una marca, ja sigui un e, si és un e de consum, si es tracta d’un programari d’una categoria concreta, competireu amb tants altres per l’atenció d’aquest client i, finalment, la cartera d’aquest client.\nRealment hi ha una oferta infinita. Vull dir, al nostre món, al món dels aperitius i dels aliments i begudes, mireu què passa a Expo West. Eres a l'Expo West [diapositiva 00:05:51] l'any.\nJo estava, sí.\nHi ha un nombre infinit de barres de proteïnes, un nombre infinit de patates fregides, un nombre infinit de tot allò que en algun moment és com 'Oh, vaja'.\nNo es tracta només d’innovar es. Literalment necessiteu innovació de marca. Avui necessiteu marques tan properes i tan connectades amb el consumidor que estiguin connectades amb la identitat del consumidor.\nSi no esteu realment a prop del consumidor, no esteu connectats ni arrelats a la seva identitat, no guanyareu perquè no destacareu. Només sortireu a un altre milió de es a la prestatgeria.\nEl client, té tot el poder, té tot l’apalancament. Què significa realment això? És realment cert que, quan es disposa d’un subministrament infinit, el client es troba bàsicament al seient del conductor? Com funciona això?\nAixò crec. Vull dir, mireu quan els nostres pares, bé, van créixer. Tu i jo tenim aproximadament la mateixa edat. Els nostres pares tenen probablement la mateixa edat. Van créixer i tenien, com, tres marques de detergent per a roba.\nI així, aleshores, era realment un món dominat per la marca. Vull dir, quan teniu de tres a cinc marques de detergent per a roba per a desenes i centenars de milions de persones, les marques hi tenen molt de palanca. No és tan difícil destacar quan tens uns pocs competidors. Avui no tinc ni idea de quantes marques de detergents per a la roba hi ha, però n’hi ha un munt.\nQuan teniu una gran quantitat d’oferta i teniu una quantitat finita de demanda, el client té tota la potència. Poden tenir exigències diferents de les d’abans, mentre que en aquells dies es tractava de confiança. És com: 'Oh, Déu meu. La meva expectativa per a una marca és que es tracti de coherència i confiança. Sé el que rebo cada cop '.\nEl consumidor actual és molt més exigent. La confiança és com ... Aquest és només el primer filtre. Volen assegurar-se que tenen confiança. Volen assegurar-se que tenen coherència. Volen assegurar-se que una marca els serveixi, les seves necessitats i les seves aspiracions. Tenen una llista de demandes molt més llarga, cosa que fa que sigui més difícil, per dir-ho, que les marques i els es les satisfacin. Jo diria que sí, que el client està en plena potència avui.\nAquest tipus dinàmic és el contrari de ... Parlem a CPG, concretament\nes envasats de consum.\nAixò està bé. En aquesta indústria, concretament, parlem que estem en una època daurada i que el capital mai no ha estat tan accessible. Els canals de màrqueting mai han estat més accessibles. Potser s’ha creat aquesta proliferació de marques. És aquesta la cara contrària, el nou repte que suposa aquesta època daurada?\nSí, i en realitat diria que ... crec que sí. Vull dir, a Dcbeacon, servim la cua llarga. En realitat, ens encanta el fet que hi hagi tots aquests es fantàstics i totes aquestes marques fantàstiques, i podem servir de plataforma per a aquelles marques que, d’altra banda, tenen dificultats d’accés i s’acosten al consumidor. Ajudem a aquestes marques a fer-ho.\nPerò crec que també hi ha un problema. Crec que el problema és que hi ha tants es i no hi ha prou marques, oi? La gent pensa: “Vaja, només puc innovar en un e. Puc fer una barra de proteïnes una mica millor. Puc fer una mica millor aquesta beguda o aquesta samarreta ”.\nNo n’hi ha prou. Cal tenir una marca. Què fa una marca? Una marca es comunica amb el consumidor final i realment crea una relació. Igual que teniu una relació amb una altra persona, amb un amic, això és el que fan les marques.\nAvui crec que hem de centrar-nos una mica menys en la innovació de es i funcions i hem d’aprofundir molt en el servei a les aspiracions dels nostres clients. És fantàstic si teniu les capacitats i el coneixement per fer-ho com a empresa. No és fantàstic si estàs bé competint contra la competència o competint contra funcions quan només et quedaràs ofegat per tot el soroll.\nHi ha gairebé massa innovació de e. Les empreses o marques innoven en coses que els clients ni tan sols volen, oi? També és part d’aquesta dinàmica que ...\nAbsolutament. És absolutament així. Vull dir, crec que la gent ... Sovint, les empreses innoven en funció de les seves capacitats, oi? Vam parlar d’això en el nostre episodi d’obsessió per part dels clients, en què es deia: “Vaja, en què som bons? Què en sabem? Què volem fer? ”\nI fan aquestes coses en lloc de dir: 'D'acord, qui és el nostre client principal? Quines són les coses més importants per a ells? I més enllà d’això, no servirem res més '.\nDret? Com que la resta de coses, no només és soroll i no només els seus clients no es preocupen per això, sinó que produeixen un valor negatiu perquè se centra en coses que no siguin aquelles que són essencials per al client. El que significa, de nou, que si no esteu concentrat només en les coses que més importen, probablement no tornareu a fer soroll i a crear la marca que necessiteu en aquest món d’oferta infinita. .\nTornem a parlar de marca. Al cap i a la fi, es tracta de Brand Builder. Una de les coses que deia és que la confiança solia ser el principal que es comunicava a través de la marca i el més important per als consumidors, i ara només és el primer filtre. Quins són els altres filtres? Quines són les altres coses que comunica la marca i per què la marca és el mitjà adequat per a aquestes coses?\nSí. Bé, crec que una marca, el que fa ara és, de nou, abans era confiança. Ara crec que una marca ha de vincular-se a l’aspiració d’un client. Això vol dir que, com a marca, heu d’entendre profundament qui és el vostre client principal, igual que enteneu un estimat amic, o fins i tot molt més, com la vostra dona o el vostre marit o la vostra xicota o xicot.\nCal saber on són a la vida. Cal entendre quins són els seus punts de dolor. Què els encanta? Què temen? I el més important, cap a on volen anar? Ja n’hem parlat abans. Les marques que acaben millor i que connecten amb la identitat d’un consumidor bàsic més i més properes són les que serveixen de guia per a la transformació positiva dels seus clients.\nPer entendre les veritables aspiracions d’algú, les heu de conèixer profundament, oi? Cal superar diversos obstacles i obstacles per entendre el que realment volen a la vida. Això és una relació íntima.\nSi podeu atendre aquest client en funció d’on vol arribar, no d’on és avui, crec que això és el que fan les millors marques actuals. Es tracta d’aspiració. Perquè has conegut mai algú, d'acord ... La teva dona, Tori. La teva filla pot parlar encara? Encara no coneixes les seves aspiracions, oi? Es tracta principalment de menjar.\nSí, són molt bàsics.\nSón molt bàsics.\nPerò ella té algunes aspiracions, sí.\nD’acord, algunes aspiracions, oi? El seu és principalment com 'vull fer una mica més gran', sigui quin sigui. Però, heu conegut mai algú que no vulgui canviar ni millorar d'alguna manera?\nNo crec que ho tingui. Si hi ha gent allà fora, intento sincerament editar-les de la meva vida.\nSí. En la seva majoria ... I fins i tot aquelles persones que edites de la teva vida perquè probablement t’arrosseguen cap avall. Evidentment, si eren honestos i autèntics, us diran que desitjarien que la seva vida fos diferent. Crec que si podeu ser un guia i podeu ajudar a algú a experimentar una vida millor, no hi ha res més poderós que això.\nPer això crec que les marques han de pensar ... És com Gretzky, oi? Wayne Gretzky, millor jugador d'hoquei de tots els temps. Crec que ni tan sols és discutible. Potser és per als grans fans de Sidney Crosby o alguna cosa així. Però sempre en parlava, per què era tan gran Gretzky? Recordes la línia?\nÉs perquè va anar cap a on anava el disc.\nSí. Va patinar cap a on anava el disc, no cap a on es troba. Això és el que fan les millors marques. Fins i tot aquells que diuen: 'Bé, vaja, estic legalment ...'\nNo, feu el que feu, podeu servir l’aspiració del vostre client. Això és el més important que fa una marca avui en dia.\nComenço a entendre la teoria, el perquè. Això té molt de sentit per a mi. Parlem una mica de com es fa això, una mica del tàctic. Bé, no massa profund en la tàctica, però com ho fas? Com es guanya en aquesta àrea? Com es guanya en aquesta època? Com s’acosta al client de la manera correcta i significativa?\nSí. Bé, crec, ja hem parlat d’un parell de coses, coneixent profundament el vostre client. Crec que el següent és que només mireu la distribució i la publicitat després de conèixer intensament el vostre consumidor principal. Vull dir, probablement fins i tot millor que el vostre altre significatiu.\nDesprés d’això, haureu d’anar al vostre client. Heu d’estar on són. Si tens un bé físic, vol dir que ets literalment allà on apareixen a la vida. Ja no esteu bé amb només dir: 'Oh, vaig a crear un e i competiré a les prestatgeries al detall'.\nNo és una bona idea. En lloc d’això dius: “On és el meu client ... On és l’avatar del meu client? On passen el seu temps? Com puc trobar una manera de col·locar el meu e allà on viuen, oi? Així, puc ser part de la seva vida, no només una part de la seva experiència de compra ”.\nDret? És per això que, de nou, vull dir, que pot semblar una mica autoservei amb Dcbeacon, perquè sí, però per això ens centrem en la interacció amb els consumidors durant els seus moments més preciosos, oi?\nPer què ens centrem a oferir aperitius a l'oficina? Perquè aquí és on la gent berenen més. Allà és on viuen. Aquesta és una tendència que no desapareixerà. Estan interactuant amb moltes altres persones. Cal que col·loqueu el vostre e on hi hagi la gent. És per això que, òbviament, el consum directe i el consum a casa han estat un focus tan important amb els es de consum.\nI després, fins i tot des d’una perspectiva publicitària i de màrqueting. On són les persones que consumeixen educació? On consumeixen entreteniment? Si el vostre avatar de client no entra mai a Facebook, bé o no entra a LinkedIn, no feu publicitat allà. Si el vostre client sempre participa, no ho sé, en proves de triatló, és millor que estigueu en aquest esdeveniment, oi?\nEl primer és conèixer el vostre client. El segon és estar on són. Després d’això, es tracta de ... Després de fer aquestes coses, esteu al lloc correcte, enteneu amb qui dimonis voleu parlar, cal parlar-hi, cosa que significa tenir un diàleg bidireccional, tenir una conversa contínua.\nNo parlar amb ells una sola vegada, anar a dissenyar un e, crear-lo, llançar-lo i tornar a tornar-ho amb un any, oi? No sé vosaltres, però si vosaltres o jo vam fer això amb els nostres altres significatius, les nostres dones, probablement siguin bastant dolents. Probablement ens donarien puntades de peu al voral, no?\nSí, ni tan sols vull imaginar-ho.\nSí, està malament, oi? No ens acaba bé. El mateix passa amb el client. És una conversa bidireccional contínuament perquè els clients també volen, més que mai, formar part de les empreses en què inverteixen.\npregunta del dia per treballar\nQuan dic que inverteix, també crec que és una mica diferent. Els clients no només busquen gastar els seus diners en consumir alguna cosa. Estan dient: 'Estic invertint en aquesta marca comprant-la' i volen sentir que formen part d'aquest cicle de vida.\nPer tant, una conversa contínua, cercant contínuament la manera d’obtenir sempre comentaris, i comprenent i desenvolupant realment una relació molt forta.\nOn s’ajusten les dades a tota aquesta equació? El feedback i la comunicació són una mena de forma de dades, però, què passa amb el tipus més granular de dades quantitatives?\nSí, dades quantitatives. Vull dir, crec que són les dades ... vull dir, no crec que hi hagi res que substitueixi la connexió humana. La connexió humana ho és tot. Crec que el problema és que és la connexió humana, de vegades és difícil de descriure de forma succinta. Obviouslybviament, és molt difícil de quantificar i, de vegades, és difícil escalar.\nCrec que el bo de les dades és si mireu el comportament humà, si mireu la connexió humana, si mireu les relacions humanes, quines són les dades? Quins són els elements estadístics que podem treure de les converses, que podem treure dels nostres grups demogràfics bàsics que ens proporcionen una manera més refinada de comunicar-nos als nostres equips pel que fa a on hauríem d’anar?\nBàsicament es tracta de quantificar els aspectes qualitatius i poder utilitzar aquest tipus de mecanisme binari, aquestes xifres, per ajudar-nos a dirigir-nos cap a on volem arribar. Això és realment el que és. Ens permet crear mesures al voltant de coses que d’una altra manera serien difícils de mesurar.\nAra bé, aquesta no és una idea totalment nova, però és una idea relativament nova i algunes marques ho estan practicant ara. Pel que veieu a la indústria, què fan les marques i on s’equivoquen? Quins errors cometen? Si entenen el concepte i intenten integrar-lo a la seva estratègia, en què s’equivoquen?\nCrec que, en primer lloc, no viuen i respiren a la pell del client. No ho fan ... Vull dir, per exemple, que crec que ens hem trobat amb gairebé tots els consellers delegats de la marca emergent, empresaris, professionals que construeixen aquests es i molts d’ells no viuen ni respiren en la pell del client.\nCrec que es tracta, com a exemple més bàsic, de tenir un punt de contacte durant tot el dia, durant tota la setmana, on literalment esteu assegut a la pell del vostre client i dient: 'Què fan?'\nPodríem analitzar els informes NPS i assegurar-nos que els executius i els principals responsables de decisió del vostre equip tinguessin accés a les converses, a les comunicacions, als correus electrònics i a les trucades telefòniques que la vostra empresa té amb els clients.\nMoltes empreses, ni tan sols tenen prou converses, oi? Estan mirant per allà i fan un seguiment de les seves vendes i el seguiment de les pujades i baixades. Però, en algun moment, potser eren bons al principi, però es cauen. No en tenen prou amb aquestes converses. No pensen en el seu negoci des d’una perspectiva de connexió humana i de relacions humanes.\nCrec que són algunes de les coses que fan malament. També crec que hi ha ... Ho hem escoltat un milió de vegades, que hi ha moltes marques que només intenten fer les coses de la mateixa manera que tots els altres. Les marques que realment innoven, crec, estan pensant en: 'Vaja, com puc interactuar i involucrar el meu consumidor de manera diferent?'\nUna cosa que em va cridar l’atenció quan parlem aquí és que és important posseir la relació amb el client.\nCom a venedor, sé que també és una cosa que pensem. Definitivament, juga un factor en la nostra estratègia en quines plataformes estem. En el context del que parlem, com assegureu-vos que al final tingueu aquestes relacions amb els clients i que les dades i els comentaris més importants no visquin en cap altre lloc?\nSí. Vull dir, això és ... No? Podeu parlar d’Amazon. Em sorprèn la quantitat de companyies, especialment les grans empreses, que externalitzen tot el seu comerç electrònic a Amazon. Em desconcerta completament. Vull dir, no té cap sentit. Són com: 'Oh, Déu meu, sí. Estem fent mig milió de milions de comerç electrònic per a aquesta única marca, però tot és a Amazon '.\nÉs com: 'D'acord'.\nConfieu en mi, aconsegueixo que pràcticament tothom és a Amazon. Cal utilitzar-lo com a plataforma. Però aquest no pot ser el vostre únic mecanisme per accedir al client d’una manera diferent, perquè per què? Amazon no comparteix tota aquesta informació. La relació és amb Amazon.\nNo vol dir que totes les vostres relacions amb els clients hagin de ser completament propietàries i propietàries, però heu de tenir un mecanisme per conversar contínuament amb el client que realment experimenta el vostre e o servei.\nPotser això vol dir que si sou un e de consum, estareu bé tenint fins al 50% de les vostres vendes a Amazon i intentareu contínuament crear relacions que tingueu en altres llocs. Crec que això és important, només és tenir algunes relacions de propietat. Per cert, fins i tot si és més car, fins i tot si dieu: 'Home, a Amazon, pot ser que no sigui tan [inaudible 00:21:09] com un marge, però el meu cost d'adquisició és realment baix'.\nFins i tot si teniu un cost d'adquisició més elevat per mantenir una base de clients, per exemple, no sé si hi ha mil o 10.000 clients aquí. Recordeu que pagueu per les dades, que pagueu per les estadístiques i que pagueu per la relació. Fins i tot si teniu un e d’èxit actual, podeu continuar iterant i continuar tenint aquests èxits de e, oi?\nCrec que tantes vegades observem resultats realment a curt termini i ho oblidem. Igual que: 'D'acord, gasto més en aquest canal propietari'.\nBé, què passa si aquest canal propietari ofereix un valor de deu vegades més, oi? Aleshores, d’acord, si hi gasteu dues vegades, sembla que és una equació força bona.\nJeff Murphy: És possible que acabeu de respondre a això, però, quina mena de combinació ideal fins a Amazon en la vostra estratègia comercial? On s’adapta a l’estratègia? És més un conductor? És més que només voleu assegurar-vos que formi part de la vostra estratègia?\nCrec que depèn. Crec que la resposta honesta és que depèn de la marca. Depèn de quin sigui el e en concret. Crec que és necessari que tingueu relacions, relacions qualitatives, connexions humanes que creen dades estadísticament significatives amb les quals pugueu fer alguna cosa.\nDret? Una gran raó ... Vull dir, a Dcbeacon, per què hem invertit en Dcbeacon Insights, en aquesta plataforma d’anàlisi de dades? És perquè les marques emergents puguin aprofitar aquesta informació estadísticament significativa per informar-les de prendre les decisions correctes.\nCrec que es tracta de ... No necessiteu fer-ho, però heu d’assegurar-vos que obteniu les dades i les idees. Esteu creant les relacions que necessiteu per garantir que el vostre e no només s’adapti correctament al mercat i amb el vostre nucli demogràfic principal, sinó que també s’establirà per tenir èxit en el futur.\nCom que avui no hi ha cap e, no m’importa ... Vostè pensa en els es de consum més reeixits d’avui en dia. Si no canvien, si no itereu, si no s’ajusten al consumidor a mesura que evolucionen, fracassaran o, òbviament, no tindran l’èxit que tenen avui. Així ho miro. Sé que no és una resposta perfecta, però és com veiem el món.\nBé, Sean, vull donar-te les gràcies per ajudar-me, com a mínim, a prendre alguna cosa molt esotèrica, una mica abstracta, i ajudar-me a entendre com és realment el món real. Abans d’anar-hi, podeu resumir una mica el que hem parlat? Primer amb què és el concepte, què significa i després amb un parell d’aquestes estratègies de les que hem parlat.\nEn un món d’oferta infinita, guanyen les marques més properes al consumidor. Com ho fas? Què diu aquesta dita? En primer lloc, les coses són cada vegada més competitives. El consumidor només es fa més potent. No crec que aquestes tendències canviaran, oi? El món no serà menys competitiu i el client menys potent, oi?\nCrec que és molt important mirar les coses, invertir i educar-se sobre tendències que no s’alteraran. Com ho fas? Per fer-ho, assegureu-vos que enteneu profundament el vostre client. Crea una relació amb ells, fins i tot millor que la que tens amb l’altre significatiu.\nAssegureu-vos que el vostre e és on es troba, no només des d’una perspectiva física de distribució, sinó també des d’una perspectiva de màrqueting. Assegureu-vos que allà on el vostre client vagi a l’entreteniment i a l’educació, assegureu-vos que el vostre e també hi sigui.\nMantingueu converses bidireccionals, d’acord, amb el client. Assegureu-vos que teniu un bucle de retroalimentació continu. Els tractes com una persona real que està asseguda al teu costat. Aquest és un dels motius pels quals Amazon sempre té la proverbial cadira oberta en totes les seves reunions.\nI, finalment, parlant de nou d’Amazon, heu de posseir la relació amb el client almenys fins a cert punt per assegurar-vos que manteniu aquestes converses, aquest bucle de retroalimentació, recopilant dades que no només us permetran guanyar avui, sinó també seguir guanyant en el futur.\nBé, Sean, gràcies per això. Gràcies a tots per escoltar-los.\nGràcies, J-Money Murphy.


Aquest dissabte, 10 pobles de la comarca acolliran la primera edició de la Garrigues Bike Ultramarató - Notícies de les Borges Blanques i les Garrigues - Ràdio Les Borges 107.1 FM\nAquest dissabte, 10 pobles de la comarca acolliran la primera edició de la Garrigues Bike Ultramarató\nEl recorregut, amb més de 120 quilòmetres i uns 2.300 metres de desnivell, passarà per camins i corriols entre camps d'oliveres i cabanes de pedra seca\nEl passat dijous, 6 de juny, la Diputació de Lleida va acollir la presentació de la primera edició del Garrigues Bike Ultramarató, que se celebrarà a Castelldans el dia 15 de juny. A la presentació hi van participar el vicepresident cinquè en funcions de la Diputació, Enric Mir, l'alcalde en funcions de Castelldans, Conrad Llovera, l'alcalde en funcions de Granyena de les Garrigues, Sisco Esquerda, l'alcalde en funcions de Bovera, Òscar Acero, el director de cursa, Eduard Abella, i el president del Club Esportiu Castelldans, Miguel Gómez.\nLa cursa -en la qual s'esperen uns 150 inscrits i tindrà un regal d'una garrafa de cinc litres d'oli de les cooperatives per cada participant- sortirà des de Castelldans i recorrerà deu municipis de la comarca: l'Albagés, Juncosa, els Torms, Bellaguarda, Bovera, la Granadella, el Soleràs, Granyena de les Garrigues, el Cogul i Castelldans. El recorregut de la cursa està dissenyat per camins i corriols entre camps d'oliveres i cabanes de pedra seca, acumulant més de 120 quilòmetres i uns 2.300 metres de desnivell.\nDurant la presentació, Enric Mir va destacar "la rellevància que suposa organitzar un esdeveniment esportiu d'aquest tipus, que té una incidència directa en deu municipis de la comarca de les Garrigues pel que pot suposar per a cadascun". En aquest sentit, Conrad Llovera va ressaltar que "a part de tractar-se d'una cursa esportiva, també s'hi promocionen aspectes culturals, com el patrimoni o la pedra seca, entre d'altres, la qual cosa permet visualitzar la riquesa del territori".\nEduard Abella va explicar que "es tracta d'una cursa que tècnicament no tindrà uns desnivells molt pronunciats però és una 'trencacames'. Això farà que vagi molt ràpida i que els primers classificats puguin fer-la en menys de sis hores. Per tot plegat, l'ha qualificada de dura i exigent".\nFinalment, Miguel Gómez va explicar que "el recorregut passarà pel mig dels pobles, una circumstància que serà aprofitada per fer activitats en cada municipi". També va fer esment al fet que "estem convençuts que la cursa -de caràcter itinerant perquè començarà i acabarà en pobles diferents cada any- servirà per recuperar camins". D'altra banda va anunciar que, de cara a la pròxima edició, es crearà la distància marató per als participants que no vulguin fer un recorregut tan llarg i exigent.\nEls participants tindran tres punts d'avituallament líquid a Juncosa, a 560 metres d'altitud i després de 35 quilòmetres de recorregut, la de Bellaguarda, al quilometre 58,5 i a 628 metres d'altitud, el més alt del recorregut, i el tercer al quilòmetres 105,6 a Granyena de les Garrigues, a 353 metres d'altitud. El punt d'avituallament sòlid serà al quilòmetre 72,3 quan els corredors passin per Bovera, a 299 metres d'altitud. L'organització preveu comptar amb uns 300 participants.\nAquest divendres, 14 de juny, entre les 19 i les 21 hores es podran recollir els dorsals, així com el mateix dia de la cursa entre les 7 i les 7.30 hores. La sortida es donarà a les 8 hores i està previst que el lliurament de premis es faci a les 18 hores. Una hora més tard es farà el tancament de cursa.\nEls organitzadors de la cursa amb el vicepresident cinquè en funcions de la Diputació, Enric Mir (foto: Diputació de Lleida).


ΠΡΟ ΓΟΩΝ ΔΕ ΜΝΑΣΤΙΣ: Fonts gregues de la «col·lecció Budé»\nAmb goig he vist que el professor Bruno Oberle, especialista en lingüística però bon coneixedor del grec, ha elaborat unes fonts, ara mateix d'ús lliure, que imiten amb fidelitat admirable la tipografia de la col·lecció Budé de textos grecs. Certament, ha estat per mi un goig immens perquè són també les fonts que es feien servir a la col·lecció Bernat Metge en els seus inicis i en la Fundació Bíblica Catalana. La seva claredat i nitidesa m'agraden més que no les de les fonts Porson, Aroania o Athena — bé que això pugui semblar un tant subjectiu—. La carpeta comprimida on es troba la font en qüestió té per nom MyGreekFont i és així com es podrà localitzar en el menú del vostre processador de textos.\nVoldria remarcar breument, però, dos altres treballs seus força dignes:\nUn lematitzador de vocabulari que pot ser de gran utilitat a l'hora de preparar textos a l'abast d'alumnes de diferents nivells, i\nUnes fitxes de gramàtica grega que em semblen una autèntica delícia. (La part de mètrica ja incorpora exemples amb MyGreekFont.)\nAcabo amb dues altres observacions. 1) Recomano la lectura d'aquest article sobre diferents fonts i presentació tipogràfica. 2) Hi ha una actualització de la font Athena, ara «New Athena», cadascú podrà incorporar-la en la seva carpeta corresponent.\nSamuel Gonzalez Ruiz ha dit...\nQue bé poder disfrutar d'aquesta tipografia grega. Moltes gràcies!\nSí, per mi és una tipografia de gran exquisidesa.\n15 de setembre, 2021


CARME GARCIA: «Volem fomentar l’expressió escrita» - El Periòdic d'Andorra\nCARME GARCIA Tècnica pedagoga\nCARME GARCIA: «Volem fomentar l’expressió escrita»\nPublicat el Dimecres, 7 de juny de 2017 | 02:30 h\nCarme Garcia és tècnica pedagoga del Ministeri d’Educació. Ella ha estat clau per organitzar el concurs de relats breus, juntament amb Coca-Cola, Fanta, la distribuïdora andorrana Disand, amb la col·laboració del Ministeri d’Educació i Ensenyament Superior. Els guanyadors del certamen han estat Kellian Castera, Paula Moreno i Beatriz Robinat. / PER SARA MONGE RAVENTÓS\n–En què consisteix el premi Coca-Cola?\n–En aquesta 10a edició, el concurs consta d’una fase escolar en la qual els professors trien a dos representants per classe de l’edat de 14 anys. Aleshores, tots els centres educatius els convoquem al mes de març, els hi donem un tema i han d’elaborar un relat a dues cares d’un full.\n–Quins són els premis?\n–El guanyador s’emporta una tauleta tàctil i el finalista una càmera de fotos.\n–Quins són els objectius del premi Coca-Cola?\n–Fomentar l’expressió escrita dels alumnes, així com la seva creativitat i les activitats interescolars entre els sistemes educatius.\n–Els nens que no guanyen cap premi, poden sentir-se afectats?\n–No, estan acostumats a assumir reptes com aquest, intentem fer-los veure que no és dolent competir per un objectiu positiu.\n–Poden escollir la llengua amb la qual escriuen el relat?\n–Sí, poden escriure’l en català, francès o castellà. D’aquests 133 alumnes que han participat, 53 han redactat en llengua catalana; 47, en llengua castellana, i 33, en llengua francesa.\n–El relat pot ser de qualsevol tema?\n–Cada escola s’organitza com vol, però tots fan el mateix quan els convoquem nosaltres, el relat que han d’elaborar els nens és d’un full per les dues cares.\n–Com decideixen el grup musical que actua a l’entrega de premis?\n–Fins ara sempre havíem fet una actuació d’un grup escolar, però aquest any l’organització ha previst un acte amb el grup andorrà Madretomasa per celebrar el desè aniversari de l’esdeveniment. A més dels premiats, al concert hi poden accedir tots els alumnes que hi han participat.\n–Sempre es presenten el mateix nombre d’alumnes?\n–No és obligatori participar en aquest acte. Aquest any però, s’ha incrementat la participació dels alumnes fins a un total de 133, quan normalment eren uns 110.\n–Qui decideix la classificació final?\n–Un jurat format per professors dels tres sistemes educatius escull els treballs finalistes de cada llengua. Aleshores, un segon jurat compost per personalitats de l’educació d’Andorra i de l’àmbit de la cultura resol la classificació final.


Lamberts Laboratorios - La Bona Salut\nLamberts Laboratorios: Productes a la venda a Herbolari La Bona Salut\nMostrant 1 - 24 of 204 elements\nVitex Agnus Castus 1000 mg - Lamberts - 60 tabletes\n27,17€ 31,96€ -15%\nVitamina B12 1000 mg - Lamberts - 60 tabletes\nOli de Fetge de Bacallà 1000 mg - Lamberts - 180 càpsules\nComplement alimentari amb 280 mg d'Omega 3 i Vitamines A, D i E que constitueixen un suport a el sistema immune i més.\nComplement alimentari a base de pols fina molt soluble de vitamina C que aporta suport a el sistema immunitari.\n34,72€ 40,85€ -15%\nComplement alimentari que contribueix a l'funcionament normal de el cor i més.\nCada gota aporta el 100% VRN, en una base d'oli d'oliva verge.\nOli d'algues súper ric en Omega 3.\nAporta turó, complex de vitamines B amb extracte de Card Mariano.\nFibra Pura Soluble (FOS) més Chlorella i Extracte de Fulla de Perejil.\n59,20€ 69,65€ -15%\nOsteoguard Advance proporciona un total de 250 mg de magnesi i 500 mg de calci per dos tauletes.\n47,39€ 55,75€ -15%\nTotes les categoriesOmegues (14)Oli de Borratja (2)Cistitis (2)Oli d'Onagra (3)Nutrició per a Mascotes (2)Vitamines (3)Ortopèdia (1)Extractes de Plantes (2)Comprimits Simples (21)Multiminerals (8)Cura de Mans (1)Aloe Vera per a la Pell (1)Vitamina A (1)Complex Vitamínic (13)Comprimits Compostos (5)Coenzim Q10 (3)Vitamina D (5)Àcids Grassos Essencials (1)Vitamina B (12)Adaptògens (3)Antioxidants (7)Vitamina C (12)Vitamina E (3)Regulador Intestinal (6)Vitamina K (1)Candidiasi (1)Nutrició i Esport (2)Control de Pes (1)Complement Alimentari Nens (3)Colesterol (6)Pròstata (2)Menopausa (2)Memòria (3)Pèl, Pell i ungles (5)Sistema Hormonal (5)Salut Ocular (2)Diabetis (1)Sènior (1)Defenses Baixes (2)Aparell Urinari (1)Sistema Respiratori (1)Energitzant Natural (3)Relaxant Natural (1)Articulacions (7)Funció Hepàtica (1)Menstruació (1)Circulació Cerebral (1)Insomni (1)Ossos (6)Calci (4)Digestions Pesades (6)Magnesi (3)Millorar Circulació en Cames (1)Aminoàcids (16)Ferro (1)Inflamacions (2)Creatines (2)Proteïnes (10)Hidrats de Carboni (1)Crom (2)Cremadors de Greix (3)Begudes isotòniques (2)Seleni (2)Silici (2)Iode (1)Zinc (5)Manganès (1)


L'Associació de Comerciants de Monòver comença la seua tradicional Campanya de Nadal amb el Sorteig de 1200 euros en premis - La Teua Ràdio\nL’Associació de Comerciants de Monòver comença la seua tradicional Campanya de Nadal amb el Sorteig de 1200 euros en premis Notícia destacada\nL’Associació de Comerciants de Monòver, any rere any, treballa per tal d’oferir als seus clients allò que necessiten.\nL’època nadalenca és, tradicionalment, «molt destacada» i, com asseguren, «enguany més que mai, ja que cal propulsar el consum al comerç local, als teus veïns, a Monòver».\nEn aquesta línia, l’associació ha iniciat aquests dies una Campanya de Nadal atípica, amb «controls, protocols sanitaris, d’higiene, cites prèvies…, però amb la mateixa il·lusió que sempre«.\nPer això, «davant l’any tan dur que estem vivint els comerciants, volem donar les gràcies als nostres clients oferint-los el nostre tradicional Sorteig de Nadal«, com destaquen des de la Directiva de l’associació monovera.\nEs tracta d’un sorteig de 1.200 euros en premis entre els seus clients per tal de que els puguen utilitzar durant les festes de Nadal.\nAixí, segons expliquen les bases, «hi haurà quatre premis amb diferents quantitats econòmiques«:\n4rt Premi: Estarà composat per 4 premis de 50 euros cadascun.\nPer a participar en aquest sorteig «caldrà reomplir les paperetes que facilitaran els comerços associats després de comprar indicant el nom, cognoms i telèfon». A més a més, «aquesta papereta s’haurà de dipositar a un recipient habilitat per a tal ús al mateix comerç on es facen les compres».\nQuan acabe el termini, cada comerç entregarà les paperetes «per tal de que M&G Òpticos les arreplegue i, els guanyadors es coneixeran el 28 dedesembre de 2020, mitjançant un programa en directe a través de les xarxes socials de LA TEUA RÀDIO«.\nPer la seua banda, els guanyadors rebran un document on s’inclourà la relació de comerços associats participants en aquest sorteig, «on podran utilitzar la quantitat de diners que els haja tocat de la manera que consideren oportuna, és a dir, tot a una mateixa botiga o a diverses», destaquen. «Mai s’entregaran diners en efectiu«.\nEls guardonats podran exercir el dret de disposar del seu premi fins al 5 de gener. Una vegada passada aquesta data, «quedarà invalidat el document i el premi quedarà desert, en la seua totalitat o en la quantitat que no s’haja utilitzat».\nEls establiments hauran de «sellar el document que li entregue el premiat quan l’utilitze i guardar una còpia física o digital per a presentar-la a la directiva».\nEls comerços que participen en aquesta actual edició del Sorteig de Nadal de l’Associació de Comerciants de Monòver són:\nPvc y Aluminios Marino, 24h El Salitre, Salvador Vidal, Decorachim, Editec, Joyas Luisita, Más que ropa, Federópticos Gumiel, Claus i Broques, Mirkozuin, Centro Óptico Soler, Confecciones Deltell, Área de servicios Texas, Estanco Antonio, Albert Muebles, Albert Decoración, Ideas Moda Hogar, Juan Silve Sport, M&G Ópticos, Detalls i Complements, Mar de Nubes, La Corseterie, Floristería El Señó, Fils i Vetes, Relojería Sellés, Mandolina, Torre de Paper, Carnicería Manolo, Ponsoda Modas, Ponsoda Zapatos, Dechics, Droguerías Emer, Tendetta del Jamón, Carnicería Germans Albert, Peluquería María José (C/Cervantes), Cafetería La Plaza, Zapatería Machaco, App Informática Monóvar, Frutería Fruiverd, Pixelar-T, Piruletes “El teu quiosc”, Peluquería Hermi Lopez, Panadería Cañaeta, El desván regals, Divinstore, Pepi Polo, Librería Azorín, Correduría de seguros Belén Soler.


Última programació de 2005 de la mostra PROJECTART al Museu d’Art i Història amb recull d’obres d’autors locals\nAquest mes de desembre, ProjectArt, mostra de vídeocreació, acaba el cicle de 2005 amb la projecció d’obres de vídeocreadors de les comarques tarragonines. Les obres seleccionades es passaran els divendres de 18 a 20 hores al Museu d'Art i Història de Reus (a la plaça de la Llibertat, 15).\nProjectart és una mostra de videoart que va...\nLa placa commemorativa a la plaça del Baluard per recordar el naixement de l’escultor Joan Rebull\nCoincidint amb les festes del barri de l’AV Puríssima Concepció, dijous 8 de desembre, s’inaugurarà un placa commemorativa a la plaça del Baluard en el lloc on hi havia la casa on va néixer l’escultor Joan Rebull, l’any 1899. La casa es va enderrocar fa anys per fer possible l’ampliació de la plaça del Baluard, peça fonamental de la recuperació...\nLa inversió de 85.000 euros per renovar l’enllumenat públic\nUn inversió extraordinària de 85.126 euros ha permès a l’Àrea de Via Pública canviar més de 4.800 làmpades que han sobrepassat el seu temps de vida útil. Aquesta renovació suposa una millora considerable del flux lumínic i, per tant, de la il·luminació dels carrers de la ciutat. Reus compta amb 12.692 làmpades d’enllumenat públic, xifra que...\nSegons informa la Guàrdia Urbana, aquest cap de setmana s’han produït dos accidents amb ferits. El primer, divendres a les 7:35 h, va tenir lloc a la cruïlla de la Riera Miró i el carrer de l’Escultor Modest Gené, quan van topar un turisme i un ciclomotor. El ferit va ser el conductor del ciclomotor, un veí de Reus de 19 anys, que va ser atès a...\nLa batuda per localitzar Francisco Fuster\nL’Ajuntament de Reus fa una crida a participar en la batuda per tal de localitzar Francisco Fuster, que es farà aquest dissabte, 3 de desembre. El punt de trobada serà l’Estadi Municipal de Futbol a les 9:00 h. Francisco Fuster va desaparèixer el 24 de novembre de l’Institut Pere Mata, té 76 anys, una alçada superir a 1,70 m i és de complexió...\nAquest cap de setmana té lloc la 15a Reunió Internacional Custom Sunday Reus\nEls dies 2, 3 i 4 de desembre té lloc a la ciutat la 15a Reunió Internacional Custom Sunday Reus, una trobada anual de Harley Davidson i Motos Custom de tots els estils, procedents de Catalunya, la resta de l’Estat i l’estranger.\nSe cel·lebra per 15è cop consecutiu i ininterrompudament a la ciutat de Reus. El dissabte dia 3, a les 12...\nLa història dels Museus de Reus, a l’abast dels més petits\nL'Institut Municipal de Museus de Reus i l'Editorial Mediterrània han editat la «Petita Història dels Museus de Reus», amb il·lustracions de la coneguda dibuixant Pilarín Bayés, i textos de l'escriptora reusenca Rosa Pagès. El llibre es presentarà aquest dijous, 1 de desembre, al Museu d’Arqueologia Salvador Vilaseca (al raval de Santa Anna) a...\nEl muntatge de l’exposció «De simi a home»\nAquesta setmana han començat a la plaça de la Llibertat els treballs de muntatge de la carpa que acollirà l’exposició «De simi a home, cinc fites en l’evolució humana», organitzada per l’Obra Social de la Fundació La Caixa. L’exposició s’inaugurarà el 13 de desembre a les 13:00h.\nLa mostra recrea a través d’escultures i escenografies...\n150 persones participen a les portes obertes del Pavelló\nGairebé 150 persones han partticipat en els tres dies de portes obertes al Pavelló Olímpic Municipal. Els dies 23,24 i 25 de novembre, totes les persones que s’han acostat a la instal·lació han pogut triar entre un total de quaranta hores d’activitats i més de deu programes d’activitat física: megimsal, pilates, escola de columna, gimnàstica de...\nLa campanya «Reus viu el Nadal» comença el 2 de desembre amb l’encesa de llums\nLa Regidoria de Promoció de Ciutat, mitjançant el Patronat Municipal de Turisme i Comerç de Reus, organitza la campanya de Nadal de Reus, que comença el divendres 2 de desembre, amb l’encesa dels llums de Nadal, i s’acaba el 6 de gener de 2005, coincidint amb la festivitat de Reis. Aquesta campanya de llarga durada té com un dels seus...


tragèdia - De paraules per Context\nAquest afany de celebritat és cosa molt corrent entre les jovenetes, però a Paulina se li donava més pujat de to: hauria desitjat ser una víctima memorable, patir una gran tragèdia i en fi, ser alguna cosa superior a les noies que la voltaven.\nDemés, no hi ha ningú que pugui cantar-la com ell: sap servar una gravetat tan gran tot el temps, que es podria creure que recita una tragèdia. I aquesta actitud fa la cosa més original. Mai no deixa suposar, ni pel seu to ni pels seus gestos, que canta una cosa còmica, puix treuria sabor a l'obra interpretada. El seu aire grave, patètic i tot, esdevé una broma irresistible.\nEn el recò més fosc de la capella, la Nieves, eixuts els ulls, la cara terriblement pàl·lida, amb l'aire greu que li donava la desfeta de totes ses illusions, l'íntima tragèdia que li asclava el cor, pensava amb Donya Mència: hi pensava amb rencor, amb un impuls d'amenaça i revenja que no havia de tenir terme.\nDes del dia que va veure com una família de parcers, per no poder pagar la part a l'amo, tenia d'abandonar el terrer que durant segles havia anat conreant de pares a fills, va sentir de cop i volta una irresistible vocació que l'empenyia a formular en candencioses posades els crits de pena que li arrencaven la tragèdia dels vençuts i la crueltat de les lleis humanes.\nLa taverna d'En Roig era un desert: tots els parroquians havien eixit a veure la tragèdia. Solament en Bóta romania impertèrrit, assegut en el sac de llobins, i pesava figues. El sol era ben alt quan la Francisca emprenia el camí de la vila.


Acollida i formació per a joves immigrants sense llarAdmin EPC 22022-02-28T09:04:29+01:00\nEl projecte d’acollida i formació per a joves immigrants sense llar té una perspectiva de llarg termini. Administrativament el procés habitual d’arrelament social d’un immigrant té una durada mínima de 3 anys. Un període llarg de temps en que la persona es troba en una situació de gran indefensió i amb grans limitacions en tots els aspectes. Si durant aquest termini de temps cada persona pot ser acollida i acompanyada per tal de rebre la formació que li permeti entendre el seu nou entorn i actuar com un ciutadà més i, a més, adquirir coneixements tècnics i pràctics que li permetin accedir al mercat laboral, a aquesta persona se li obre un nou escenari en el moment en que sigui possible la seva regularització.\nLa tasca de Benallar va encaminada a realitzar aquest acompanyament, dotant d’un pla de treball a 3 anys vista, temps on es proporcionin una sòlida formació en 3 eixos fonamentals:


els raves per les fulles: Quatre mesos de vacances de Pedro Sánchez\nPedro Sánchez a Sausalito.\nDes de les últimes eleccions del 26 de juny, Pedro Sánchez el candidat del PSOE perdedor de les mateixes, hi haurà disfrutadodeo gairebé quatre mesos de vacances on ha estat gaudint de les millors zones turístiques, llevat talls puntuals per acudir al Congrés o tenir reunions amb independentistes i antisistemes per bloquejar la formació de govern.\nMentre el Partit Socialista està travessant el seu pitjor crisi i Espanya celebrava la Festa Nacional el recent 12 d'octubre, el fins fa menys d'un mes líder de l'oposició seguia l'actualitat a milers de quilòmetres de distància, de viatge amb la seva dona i els seus dos filles.\nSánchez va seguir la crisi del PSOE i va passar el 12-O al luxós poble de Sausalito a San Francisco en unes vacances que duren ja quatre mesos amb algunes interrupcions. L'exsecretari general del PSOE, Pedro Sánchez, ha viatjat a San Francisco i dels Angeles i no ha deixat de visitar les destinacions turístiques més exclusius. El viatge nord-americà ha estat la segona part de les vacances de Pedro Sánchez després les destinacions que va visitar durant l'estiu en territori espanyol Això del polític socialista són els viatges i després de passar un periple estiuenc per diversos punts de la geografia espanyola per reforçar el seu 'no és no ', Mojácar, Benicàssim (al FIB), Vall d'Aran o Vera, ara ha decidit que toca fer les Amèriques.\nL'ex màxim mandatari socialista esgota i als últims dies de les seves vacances per Estats Units, un viatge que tindrà com a última destinació la ciutat de Chicago des d'on partirà cap a Madrid per arribar a temps al Comitè Federal del seu partit previst pel proper diumenge 23 de octubre de 2016.\nCiutat de Sasalito, a Califòrnia.\nEn aquestes imatges que avui els oferim es veu a Pedro Sánchez recorrent els carrers del luxós poble situat just a l'altre costat de l'icònic pont Golden Gate en direcció nord al costat de la ciutat de San Francisco. Des de les aigües de la Badia de San Francisco que banyen la seva costa -amb port inclòs- es pot veure el pont connectant amb la capital del Bay Area -el nucli metropolità que engloba les ciutats al voltant de la badia, incloent també Oakland o Sant Mateu -, així com la propera presó de l'illa d'Alcatraz. A la imatge es pot observar a Pedro Sánchez al costat de l'Hotel Sausalito, al costat d'una plaça situada a l'artèria principal de la localitat.\nLa coqueta ciutat -pertanyent ara al comtat de Marin- que ha visitat Pedro Sánchez amb la seva família destaca per l'ampul·lositat dels habitatges que s'aixequen sobre el pujol, les rampes van a donar a un agradable passeig en què se situen exclusius i elegants restaurants. Es tracta d'una destinació de vacances d'alt standing el cens és d'uns 7.000 habitants, una ciutat que ha evolucionat des de que després de la Segona Guerra Mundial es convertís en una destinació bohemi i atractiu per a artistes que albergava un significatiu nombre de cases - vaixell sobre el aigua. Una mica cap al nord es troben les famoses vinyes de Napa, en un petit desviament a la carretera que connecta amb la capital de l'estat de Califòrnia, Sacramento.\nPedro Sánchez ha visitat Sausalito durant el seu periple per Sant Francesc, en una nova parada d'un viatge que el va portar primer a la megalòpolis de Los Angeles, en unes vacances que ha viscut mentre el Partit Socialista estava sumit en una greu crisi política. L'exsecretari general estarà de tornada a Espanya a temps per al comitè federal que el PSOE celebrarà el proper 23 d'octubre.