Les Forces de Seguretat detecten camells i clients després de nombroses violacions de les normes de reclusió de l'estat d'alarma\nMadrid - Dissabte, 28/03/2020 - 20:39\nEn no pocs casos, l’addicció pot més que la por del coronavirus. La droga està darrere de nombroses violacions del confinament, sobretot de les reincidents, expliquen a EL PERIÓDICO fonts policials.\nEl dia 14 de l’estat d’alarma, les Forces de Seguretat de l’Estat porten 1.534 detencions i 180.387 denúncies a persones que surten sense motiu. Aquest cap de setmana la xifra pujarà. I de nou una part de les denúncies no es deurà tant a la ignorància com a la necessitat de comprar marihuana, haixix, cocaïna, heroïna o pastilles.\nLes desobediències proliferen quan les reserves domèstiques de drogues escassegen. No és possible explicar els casos, perquè els policies no tenen temps d’anotar estadístiques de motius dels qui trenquen el confinament.\nEn absència de xifres oficials, l’olfacte dels agents: «Porto una al·luvió de denunciats», diu J. G. sotsoficial de la Guàrdia Civil apostat a prop del domicili d’un camell de la seva demarcació, a València. «I com menys els deixes vendre, més clients venen», afegeix.\n«Alguns s’amaguen al maleter del cotxe. D’altres surten amb un tiquet del súper del dia anterior, i d’altres porten un pa sec en una bossa per fer-nos creure que venen de la compra», relata un company de l’anterior, que patrulla\n«¡Que policies i jutges reparteixin la droga confiscada!», delira Yolanda sota el seu mono\nals pobles que envolten la ciutat d’Alacant.\nL’intent de traficar no és cosa només de joves. El dia 25 ho va explicar la Policia Foral navarresa. A Villafranca, a prop de Tudela, van denunciar tres vegades per desobediència i resistència a l’autoritat una octogenària asseguda a la porta de casa seva. Portava en una butxaca dotze dosis de ‘speed’ en tres bossetes, segurament per a la venda, malgrat que ella va declarar als agents: «Estic aquí, guardant l’‘speed’ a la meva neta».\nL’endemà, un dels detinguts per aquest cos policial a Tudela no només anava sense carnet en el seu cotxe: conduïa ebri de ‘speed’ i cànnabis. Feia dies que estava sec i havia decidit posar-se les botes.\nMono a casa\n«És que jo, si no fumo, em poso molt rabiosa», diu Yolanda C., veïna d’una important localitat de la serra de Madrid, a la qual se li ha acabat la marihuana que fuma diàriament. Provant de dissimular amb una bossa de comprar, ha sortit a la recerca d’herba, però no veu camells. «Han desaparegut», es lamenta.\nA la seva ciutat només ha trobat «un desgraciat» que li ha venut «un haixix sec, de l’any en què es va inventar, una cosa fastigosa que no fa res.» I no en té prou, addicta als cannabinoides des dels 18 anys que en fa 38 que consumeix.\nEn nombroses cases de tot el país creix aquests dies el mono. «¿Per què no ens donen Sativex? Els metges haurien de receptar-nos-el», diu desesperada i ofuscada Yolanda. Es refereix a un fàrmac antiespàstic a base de cànnabis. En el seu deliri, se li ocorren altres solucions: «¡Sisplau, que la policia i els jutges deixin anar i reparteixin la droga que intervenen judicialment! ¡Hi ha un munt de gent com jo!»\nDues pilotes de tennis al pati de la presó de Quatre Camins. És l’últim incident amb drogues a les presons catalanes. Segons va informar la Ser, aquest dissabte algú va llançar aquestes dues boles des de l’exterior, no per propiciar l’esport: a dins portaven dos tacs de resina de 30 grams cada un. La droga no va arribar als seus destinataris.\nLa restricció en el tràfic de drogues preocupa seriosament els funcionaris de presons, convençuts tots els\nHi ha baralles per deutes de droga després d’alguns incidents a les presons, segons els funcionaris\nconsultats que és qüestió de temps que això compliqui l’ambient intramurs. Amb la prohibició de vis a vis no entren estupefaents als mòduls. Es permeten més trucades, fins i tot alguns mòbils a Catalunya, per relaxar la tensió. Però per més que els addictes facin comandes telefòniques, la droga no flueix.\nNo hi ha manera de provar-ho i, per tant, és estimació la sospita que fonts penitenciàries catalanes tenen sobre el paper de l’escassetat de droga en el dur cap de setmana passat: una plantada de 60 presos en un mòdul de compliment ordinari a la presó de Brians I el dissabte 21. I a Quatre Camins, una altra plantada. Tots dos, resolts favorablement.\nDe les presons que administra el Ministeri de l’Interior, Picassent, amb dos incidents entre presos i guàrdies en 12 dies –dues funcionàries van necessitar atenció mèdica per cops amb el pal d’una escombra-, és motiu de preocupació, tot i que el més destacat fins al moment va tenir lloc a El Puerto de Santa María. En els seus penals II i III es va desencadenar un tumult amb 18 presos, dos dels quals van pujar a la teulada. Quinze van anar a aïllament.\nNo hi va haver més conseqüències per lamentar, ni menys, que un funcionari mossegat en un braç. Els seus companys estaven convençuts que va alimentar la tensió la falta de vis a vis. Ara, després d’incidents més recents, sospiten que es tracta de plets per drogues. Com més escassa, més valor, i més enverinada la baralla. «És la falta de diners, de recolzament emocional, de veure la família... de tot una mica, i no entra droga», resumeix un funcionari veterà basc.\nAl carrer, la venda de droga s’ha fet més discreta, i els preus han pujat un cent per cent. Els addictes queden amb el seu camell aprofitant sortides a buscar el pa, relata un quotidià consumidor madrileny de cànnabis enriquit que, davant de la carestia, es passa aquests dies als cabdells legals de CBD, no al·lucinògens però sí tranquil·litzants, i comprables online.\n«A alguns que van amb el gos els interessa poc la mascota», refereix un guàrdia urbà del Poble Nou de Barcelona. Al·ludeix a les trobades de passejants canins, per a l’aprovisionament clandestí: «Es truquen per telèfon, i la droga es deixa en una paperera, un racó d’un mur, la capseta d’un fanal o a sota d’un banc del passeig de la platja del Bogatell. I el pagament, igual.»\nA Cadis, fonts policials refereixen també la venda al detall de droga per «gossers». Generalment joves amb un gos de raça perillosa. A Madrid, un veterà de la Policia Municipal parla «dels portalers», que s’amaguen en un portal, no necessàriament el de casa seva, i el converteixen aquests dies en lloc de cita ràpida amb el client.\nA Almeria, la droga flueix amb menys problemes pels terrats plans del barri de La Chanca, al peu de l’alcassaba, «tot i que aquí és més difícil que la reserves s’acabin –relata un tercer municipal. En tenen per anar tirant tota la quarantena».\nTemes: Coronavirus Drogues


Premi Rafael Martínez Emperador |\nPremi Rafael Martínez Emperador\n8 Setembre 2011 in Dret civil, Dret penal, Premis i beques\nEl mes de gener el Consejo General del Poder Judicial va convocar la 25ena edició del Premio Rafael Martínez Emperador. L’antic Premio Poder Judicial va canviar de nom en memòria del magistrat del Tribunal Suprem Martínez Emperador, assassinat a Madrid per ETA el 1997. El tema escollit per al premi d’aquest any és La Administración de Justicia ante la crisis económica. La convocatòria té com a finalitat la promoció i el foment de la investigació sobre temes jurídics. Poden participar-hi tots els juristes espanyols.\nEl termini de presentació dels originals per correu certificat al Consejo General del Poder Judicial (c. Marqués de la Ensenada, núm. 8, 28071 Madrid) finalitzarà el 31 d’octubre i la decisió final del jurat es coneixerà abans del 31 de desembre de 2011.\nPicaresca a la biblioteca d’una presó franquista »


Caminar, estudiar i a jugar pel títol - Superdeporte\nCaminar, estudiar i a jugar pel títol\nMoltó, vigent campió de l'Individual de raspall, debuta demà al Genovés\nm. c. montes @ mcmontesb 06.06.2019 | 11:04\nJesús colpeja de volea en un moment de la partida disputada ahir a Massamagrell. FUNPIVAL\nJesús colpeja de volea en un moment de la partida disputada ahir a Massamagrell.\nDemà s'alçarà, eixirà a caminar per a continuar amb l'activació, es posarà enfront dels llibres per a prosseguir amb la preparació per als seus estudis universitaris i després de dinar, cap al trinquet. La distància entre El Genovés i la localitat de Moltó, Barxeta, és de només uns sis quilòmetres. Una distància que este divendres recorrerà amb molta il·lusió per a debutar en l'edició d'enguany del Campionat Individual Bankia de raspall.\nÉs coneguda l'estima del vigent campió pel mà a mà, així com ho són les hores de preparació que, amb molt de gust, fa el rest de la Costera. Tot eixe temps invertit ha donat els seus fruits, amb tres campionats i un subcampionat després de les quatre finals consecutives que el jove de vint-i-set anys ha disputat en els últims quatre anys.\nMoltó va anar a entrenar amb Josep al trinquet a les tres de la vesprada del dimarts. «Volia veure com m'afectava la calor, si em cansava de pressa jugant. Vaig anar a entrenar en una pilota que pesava poc i em vaig posar una camiseta tèrmica. Em vaig posar en les condicions més adverses que podria trobar-me», comenta el pilotari. Les sensacions després d'eixa prova de foc van ser molt bones. «Em vaig trobar molt a gust i ja tinc moltes ganes de començar el campionat».\nTot i que la preparació la va començar fa temps, estos últims dies abans de debutar no són menys importants. Ahir va estar al gimnàs fent treball de potència amb gomes i hui començarà amb l'activació, però a uns horaris menys pesats, donat que ja són les hores prèvies a l'enfrontament.\nLa canxa on jugarà no és de les que més còmodes li resulten. «No em porta cap mal record de l'Individual. Totes les partides que he jugat d'esta competició allí les he guanyades. Simplement és per les dimensions reduïdes, que vas en por a la partida. Et passes molt de temps entrenant i preparant el campionat i si perds la reballada i comences al rest, el rival et fa patir molt per a poder aguantar la treta i que no et faça el quinze ràpid».\nA la contra tindrà a Roberto. El jugador d'Alzira es va desfer de Montaner en la fase prèvia remuntant un 20-5. «És un mitger i sap acabar el quinze millor que jo que sóc rest, estan acostumats al joc ràpid davant, et mareja i busca coses. És cert que en la treta i el rebot pateixen més», explica Moltó.\nSón molts els que consideren que el pilotari de Barxeta és un motor dièsel, que va calfant-se a mesura que va transcorrent la partida, però l'Individual és diferent. «Si ens fixem en partides anteriors, igual els dos primers quinzes m'ha costat més però després estic al màxim. Cada quinze pot costar-te una partida o una final si és el cas».\nEl tret d'eixida a la partida es donarà a les 18.30 hores després d'un enfrontament de juvenils. Moltó i Roberto es veuran les cares per a lluitar per un lloc en els quarts de final. El rival en eixa següent partida programada el dia 12 a Guadassuar serà Punxa, classificat després de deixar enrere a Miravalles.\nEl debutant Ximo dóna la sorpresa davant Guadi.\nL'Individual de raspall posa la directa.


Maestrat Viu : Comunicat: MAESTRAT VIU denuncia RENFE per la la castellanització dels noms dels pobles i ciutats del País Valencià\nComunicat: MAESTRAT VIU denuncia RENFE per la la castellanització dels noms dels pobles i ciutats del País Valencià\nEl nomenclàtor de la toponímia dels pobles valencians es va establir en els anys seixanta per filòlegs i estudiosos com Sanchis Guarner, i en època democràtica es van oficialitzar, en alguns casos de manera immediata i en altres de manera progressiva, passant primer per una doble denominació i després a la forma genuïna exclusiva. No obstant això, l'empresa RENFE desatenent la denominació oficial dels pobles valencians, en la seua web, concretament en l'aplicatiu de destinacions de la venda de bitllets, adopta denominacions no oficials, que no són altra cosa que la denominació castellana del nom quan el nom oficial és exclusivament en valencià.\nEls casos més flagrants en la comarca del Maestrat són Vinaròs i Alcalà de Xivert, dos denominacions perfectament acceptades a nivell local. El primer cas apareix amb dues entrades diferents: "Vinaros" (sense accent) i "Vinaroz". És sabut que el topònim de Vinaròs és dels primers que adopta la denominació en valencià només entrada la democràcia. A més, l'Ajuntament de Vinaròs va fer una campanya recentment perquè la gent de fora aprenguera a dir "Vinaròs" enlloc de "Vinaroz". El segon cas, el d'Alcalà de Xivert també té dues entrades diferenciades: "Alcala De Xivert" i "Alcalá De Chivert", quan l'oficial és exclusivament en valencià. És curiós que la denominació no oficial apareix amb accent, "Alcalá De Chivert", posat que no hi ha cap altra localitat de tota Espanya, en qualsevol de les llengües d'origen, que se li haja posat corresponentment l'accent (ex.: "Cordova" i "Caceres"; en fi, un element de desorientació lingüística més.\nUns altres casos són les dobles denominacions, com podria ser el cas de Peníscola, que oficialment manté la doble denominació Peníscola-Peñíscola. Ara bé, a Renfe, no es manté com una doble denominació sinó com a dues localitats diferents: una és "Benicarlo-Peniscola" i l'altra "Benicarlo-Peñiscola", de manera que la desorientació d'un viatger nouvingut se'n pot fer creus de l'existència de dos localitats que pràcticament es diuen igual.Desorientació per culpa de la llengua.\nAmb les dobles denominacions de Benicàssim, Castelló de la Plana i Sagunt apareix primer la denominació valenciana i després la castellana, diguem que l'actuació seria correcta oficialment, per exemple "Sagunt/Sagunto", però de nou no apareixen els accents "Benicassim/Benicasim", "Castello De la Plana/Castellon De la Pl.".\nTampoc no deixa de ser un altre sense sentit que apareguen com a dues parades diferents "Valencia San Isidro" i "Valencia Sant Isidre", i com a dues paredes diferents "Valencia Estacio Del Nord" i "Valencia Estacion del Norte", quan són exactament la mateixa. Per contra, hi ha parades que estan exclusivament en valencià sense cap problema, com "Valencia-Cabanyal" o "Valencia Font de Sant Lluis", que seria la manera digna d'actuar amb la toponímia valenciana. Amb l'accent de la ciutat de València, no em detindré perquè fets els equilibris històrics pertinents és el moment ja d'incorporar d'una vegada l'accent necessàriament perquè no pot ser que el logotip del cap i casal tinga permanentment una falta d'ortografia "Ajuntament de Valencia" i el corresponent ben escrit AJUNTAMENT DE VALÈNCIA.\nA la comarca de la Costera també trobem una joia i és que si tu demanes d'anar a Xàtiva, pots anar a "Xativa", però alerta pots anar a Xàtiva per un altre camí, pots anar per "Jativa". És terriblement desorientadora aquesta política de recuperar denominacions no oficials per tal de desestabilitzar la normalització de la toponímia valenciana.\nA la comarca de la Marina, la localitat afectada és Xàbia, que no apreix amb la denominació valenciana per enlloc, només trobem la castellana "Javea-Bus", quan la denominació oficial almenys és bilingüe Xàbia-Javea.\nI finalment, encara trobem un parell de perles més a l'extrem sud. La ciutat d'Elx, contràriament a la resta de les ciutats que hem citat més amunt, apareix amb la denominació valenciana en segon terme "Elche Parque-Elx Parc". Però per si fora poc, d'acord amb la parada "Elche/Elx Carrús", les estacions d'Elx no mantenen denominacions paral·leles en castellà i valencià, posat que mentre en castellà t'atures a "Elche", en valencià t'atures a "Elx Carrús". Més desorientació, per si no en teníem prou en baixar del nord. Però el despropòsit continua perquè Petrer, que té aquesta denominació com a oficial, també apareix amb la denominació castellanitzada, com si compartira espai com a oficial amb la valenciana oficialment, però per embolicar-lo també apareix amb dues entrades diferents, com si foren dues parades diferents: "Elda-Petrel" (amb la denominació no oficial) i "Elda-Petrer" (que és l'oficial).\nEn conclusió, MAESTRAT VIU denuncia públicament la voluntat desorientadora, espanyolitzadora de la denominació de les ciutats i pobles valencians, i aturar el procés de normalització lingüística. L'estat, i les empreses de l'estat, estan obligat a defendre el patrimoni cultural i lingüístic. I com és sabut, no hi ha cap altre element més simbòlic i més transcendental per a una cultura que no siga la seua llengua. La nostra llengua, amb la correcta escriptura, d'acord amb les normes ortogràfiques fixades per l'acadèmia de la llengua, és el màxim exponent de la nostra expressió com a poble. I escriure malament els noms dels nostres pobles és un actac directe a la nostra cultura i al nostre poble, és una mostra de voluntat de subordinació i d'aniquilació perseguida durant els 3 darrers segles.


Programes – Pàgina 5 – Ràdio Flix\nEl nou grup de Flix “Sintrom ni són” alça la veu contra el tancament de les estacions de tren amb la cançó “Ja no hi són”, d’estil country. Les escenes del vídeo promocional, que acaben de... Read More →\nA Lletres Mil, cada dimecres dins l’espai “Clàssics i moderns”, el nostre col·laborador F. Xavier Vega Castellví ens convida a la lectura d’obres narratives, una clàssica i una moderna. Aquest dimecres han estat dues de les... Read More →\nAMB MOLT DE GUST, programa de cuina patrocinat per OLI FLIX amb Montse Gironès, Josefa Lacruz i Anna Català. (25-2-2020)... Read More →\nJa podeu escoltar el programa “Fem Ràdio a l’Escola”, realitzat per l’alumnat de l’Escola Enric Grau Fontseré de Flix. El programa nº 121, correspon al mes de febrer, és el primer de l’any. “Fem Ràdio a... Read More →\nA Lletres Mil, cada dimecres dins l’espai “Clàssics i moderns”, el nostre col·laborador F. Xavier Vega Castellví ens convida a la lectura d’obres narratives, una clàssica i una moderna. Aquest dimecres ens ha parlat de l’obra... Read More →\nLes competicions de Batel i Llagut Mediterrani han donat el tret de sortida a la nova temporada de rem. El 9 de febrer tingué lloc a Badalona la primera regata de la Lliga de Batel i,... Read More →\nAMB MOLT DE GUST, programa de cuina patrocinat per OLI FLIX amb Montse Gironès, Josefa Lacruz i Anna Català. (18-2-2020)... Read More →\nPublished on febrer 17th, 2020 | by aleandra\nAquest matí, Pau Guiu Rofes, regidor de Festes i Tradicions de l’Ajuntament de Flix, ens ha informat que els grups escollits per actuar al concert de la vespra de la Festa Major 2020 de Flix han... Read More →\nAcaba de sortir publicat el primer número d’aquest any 2020 de La Veu de Flix, amb l’anunci que la revista a partir d’ara serà bimestral, es publicarà cada dos mesos. Vera Llombart, regidora de Mitjans de... Read More →


Dissabte 04 de juliol del 2020\nL'alcalde ha explicat que també milloraran les infraestructures per les deixalles\nGovern Local + d'aquest tema Medi Ambient » Residus, Reciclatge + d'aquest tema\nL’Ajuntament de Sant Miquel engega una campanya per millorar la gestió dels residus\nSant Miquel de Campmajor + d'aquesta zona\nEs penjaran cartells informatius, s’il·luminaran els contenidors, s’instal·laran càmeres i es crearà una àrea per residus voluminosos.\nL’Ajuntament de Sant Miquel de Campmajor s’ha proposat de millorar la gestió dels residus al municipi. El consistori havia detectat que no tots els veïns llançaven correctament la brossa, i sovint hi havia bosses que es deixaven a fora dels contenidors.\nA causa d’això, l’ens ha decidit engegar a partir del setembre una campanya de conscienciació entre els veïns per tal de millorar aquest aspecte. Per una banda, hi haurà una part pedagògica, que divulgarà les beceroles del reciclatge a través de cartells entre els veïns.\nAmb tot, l’ens també inclourà mesures coercitives, com la instal·lació de càmeres que controlin les actituds incíviques referents als residus. A més, al costat de cartells divulgatius, també hi haurà cartells que informaran de les sancions que poden patir els veïns que no compleixin amb la normativa.\nL’alcalde, Oriol Serrà, ha explicat a aquesta emissora que també milloraran les infraestructures per les deixalles, amb fanals que il·luminaran els contenidors i que funcionaran amb energia solar.\nAl marge de totes aquestes actuacions, l’Ajuntament de Sant Miquel de Campmajor també habilitarà una zona de recollida de residus voluminosos. Així, els veïns del municipi disposaran d’una àrea concreta per dipositar-hi mobles, electrodomèstics i ferralla electrònica.\nEl Consell del Pla de l’Estany elaborarà un catàleg de productes i serveis agroturístics de la comarca\nL’Aplec de la Sardana viurà una edició “en desconfinament” apostant per la ràdio i sardanes en ruta\nUn remolí de vent ha trencat arbres i algunes teules a diversos punts de Cornellà del Terri


REPORTATGE: Aeròbic a la platja\nUna bona manera de treure's la son de les orelles és practicar una mica d'esport al matí. A l'estiu és especialment recomanble, sempre que es faci en aquelles hores en què el sol no acaba d'apretar. L'Àrea de Turisme de l'Ajuntament de Palamós programa des de fa diversos anys una activitat d'aeròbic a la platja de Palamós. Es fa també també a la tarda a la Fosca, a les sis. Avui hem tret els micròfons al carrer per parlar amb la vintena de persones que hi havia aquest matí tot movent el cos. Serà el tema del reportatge d'avui, que ha preparat Mireia Garcia. Una bona manera de començar el dia és fer esport. I molt millor si es fa a la platja. Aquesta és la proposta que l'Ajuntament de Palamós manté des de fa alguns estius. Cada matí a les nou i mitja es fan classes d'aeròbic. Durant una hora els braços i les cames van amunt i avall, l'important és no parar. És un esport divertit i entretingut, que a la vegada, serveix per mantenir-se en forma. Cap a la dècada dels 70', es va començar a practicar als EUA. A partir d'aquí, es va expandir a la resta del món. Està demostrat que proporciona al cos humà elasticitat i vigor. A la vegada que també evita malalties com l'estrès, la tensió arterial i fins i tot infarts.\nEls encarregats de dirigir aquestes classes són tres monitors: en Joan, la Sara i l'Estel. Cada dia imparteixen classes a una vintena de persones. La gran majoria són dones de mitjana edat. Encara que també és habitual trobar-hi noies joves i algun que altre home. Són classes per totes les edats i sexes. Un dels monitors, en Joan, ens ho explica:\nPotser la ubicació d'aquestes classes no és la més habitual. Es fan al bell mig de la platja, a l'anomenada Àrea Activa de la platja palamosina. Les condicions són molt diferents a les d'un gimnàs estàndard. Però si més no, és molt més atractiu fer esport a l'aire lliure. A més compten amb l'avantatge que en acabar, poden refrescar-se tot fent un capbussó. Els exercicis són suaus, per estirar els músculs i passar una bona estona.\nEls alumnes, o millor dit, les alumnes, que ho són en la seva majoria, estan encantades amb les classes. En general, assisteixen cada dia i asseguren que d'aquesta manera comencen el dia amb energia i els ajuda a estar en forma. Hem parlat amb algunes d'elles:\nTot i que estan molt contentes, només hi troben una pega. A vegades, la música falla. I això les impedeix gaudir de tot l'encant d'aquest esport, que les entusiasma.El culte al cos és important. Més encara a l'estiu, on la roba és escassa i els "mitxelins" estan a la vista de tothom. Potser aquestes classes poden ajudar a evitar-los, si no és que mengem massa gelats.\nÉs una activitat gratuïta i atractiva de per si, ja que es fa a la vora del mar. Per tant, ja hem vist que a la platja no només s'hi va a estirar-se a la tovallola i a fer el dropo. Els més matiners tenen tres monitors a la seva disposició disposats a fer-los suar la cansalada. I si no voleu aixecar-vos d'hora, a les set del vespre, a la Fosca, també es pot gaudir d'una classe d'aerobic. Qui hi va, assegura que repeteix. No ho dubteu! Passeu un dia, segur que us agrada.\nA més tingueu en compte que a la platja de Palamós es van convocant diferents activitats, de les que us anirem informant.\n31/08/2001 - Concert d'Ska a Palamós, organitzat per l'Ateneu


Saló dels Penjats - Galeria dels Monstrus: Pau Pérez Herrero (PSC)\nPublicat per saló dels penjats a 0:56\nPuede ser Pau Pérez.\n2 de juliol de 2007 a les 2:56\nJo també penso com l'alejandro, per edat més o menys aproximada podria ser en Pau Pérez...\n2 de juliol de 2007 a les 8:55\njo dic Jose Cosono.. i em llenço a la piscina, apa!....\n2 de juliol de 2007 a les 9:36\nJo crec que es el Manolo Lopez Pasca.\n2 de juliol de 2007 a les 9:57\nJa heu pensat que no hi haurà joc per al conseller 27 ? Per simple "descarte" Qui serà? ... el Pep F. ?\nTindreu la barra de posar-lo l'últim ? Perquè tothom l'endevini i tot sigui a major glòria seva de l'alcalde ?\nJa veiueu que qui no té feina el gat pentina.\n2 de juliol de 2007 a les 10:51\nHome el tema es la sercretaria local de CDS a Tarragona, que Pau ho va ser, a més Manolo L.P ha militat al PSOE i després al PSC de tota la vida...\nPau Té tres fills, el Manolo hem sembla que son 2.\n2 de juliol de 2007 a les 10:52\n2 de juliol de 2007 a les 10:55\nPau Pérez va ser del CDS, però em despisata l'escola. Pérez es valencià. També va treballar a una multinacional\n2 de juliol de 2007 a les 10:58\nPau Pérez, bon polític, bona persona.\n2 de juliol de 2007 a les 11:05\nÉs el Pau. L'he trucat al mòbil i m'ho ha confirmat tot.\n2 de juliol de 2007 a les 11:52\nja, ja molt bona aquesta.\n2 de juliol de 2007 a les 11:57\nSí, Pau Pérez\n2 de juliol de 2007 a les 12:30\nPablo Pérez, claríssim. L'únic del CDS.\nMolt adient que el periodista que més li agrada sigui la mòmia del Sentís. Carles Sentís, que el 6 d'octubre de 1934 era a l'interior del Palau de la Generalitat des d'on s'havia proclamat l'Estat Català, i que el 26 de gener de 1939 desfilava per la plaça Catalunya amb la boina vermella i la camisa blava amb l'exèrcit franquista, per desprès passar a ser un corresponsal agraït al ràgim franquista i encara més tard diputat d'UCD, Tarradellista i finalment president d'una caverna sociata com el Col·legi de Periodistes.\nCarles Sentis i Pablo Pérez, sempre a l'escalf del poder.\n2 de juliol de 2007 a les 13:48\nÉs el Pau Pérez!\n2 de juliol de 2007 a les 16:57\nEl Pau Pérez té bloc, no el coneixia... http://blocs.tinet.cat/blog/pablo\n2 de juliol de 2007 a les 17:00\njoer con el Pitorro. Jo també crec que és bon polític i bona persona.\n2 de juliol de 2007 a les 19:31\nLa gestió al port esportiu deixa bastant que desitjar....un gestor no pot permetre la decadència en la qua les troba el port esportiu ara\n2 de juliol de 2007 a les 23:00\nEn Sentís és incombustible: com en Samaranch, qui va fugir de "las hordas rojas" i per fer-ho va encarregar al seu sastre un tratge de pobre, tal i com relata el falangista reusenc Fontana.\n3 de juliol de 2007 a les 0:05\nAu ves, Yago, ves. Als teus amcs Chavez i Evo també els deu trobar bones persones, per no parlar de la bona persona Fidel Castro i les seves presons plenes de dissidents. O el Chavez tancant canals de televisió que diuen coses que no li agraden.\n3 de juliol de 2007 a les 16:41\nQuina alegria he tingut (i com jo, molts) que amb aquest pedant asqueròs l'hagin fotut fora del Port Esportiu. Ja era hora. Sempre ha sigut un aprofitat de tot. Conec molt la seva trajectoria des de que va començar a Nautic Tgna i no he vist mai un fdp tant porc com aquest\n21 d’abril de 2014 a les 14:52


La diferència d'Ana Amari | Zena\nHome›Internet i videojocs›La diferència d'Ana Amari\nAna Amari, el darrer personatge a incorporar-se al joc de Blizzard Entertainment Overwatch, és una excepció en més d'un sentit.\nTot i que ja hem esmentat aquest videojoc com a exemple de l'inclusió de tipus corporals femenins variats en un videojoc -cosa ja de per si sola destacable-, aquesta darrera incorporació al seu planter de personatges trenca un bon grapat de tòpics. Per començar, des d'un punt de vista estrictament de jugabilitat, presenta una combinació inusual d'habilitats, es tracta d'un personatge franctirador que a més a més d'atacar i controlar l'oponent pot guarir els membres del seu equip i potenciar les seves respectives habilitats. Però això no és ni de bon tros el més destacable del personatge.\nAna Amari és una dona, una dona d'edat avançada, d'ètnia àrab -egípcia, per ser específics-, amb una discapacitat i mare. No cal dir que per a un personatge de videojoc, ser una sola d'aquestes coses ja és excepcional, no diguem ja totes a la vegada.\nLa recepció per part de la comunitat de jugadors i sobretot de jugadores va ser ràpida i entusiasta, literalment una hora després d'anunciar-se el personatge ja hi havia fanart divers sobre ella, i alguns fans fins i tot comentaven amb humor la dinàmica mare-filla d'Ana amb Pharah -la seva filla també és un personatge jugable a Overwatch-:\n"Aquí tens l'esmorzar, filleta. I no oblidis posar-te el casc." "Mama! Cal que ho facis? M'estàs avergonyint!"\nAlgunes jugadores fins i tot celebraven el llançament d'un personatge amb una edat més propera a la seva pròpia fent-ne cosplay:\nQueda clar que la recepció d'Ana per part de la comunitat de jugadors va ser més que entusiasta. No és, tampoc, el normal en aquests casos. Aquesta resposta es pot atribuir potser a la sèrie de tendències que trenca el personatge.\nFins a la inclusió d'Ana, tots els personatges femenins d'Overwatch estaven entre els 19 i els 37 anys d'edat, tot i que paga la pena esmentar que dos personatges femenins en teoria tenen més edat: Mei i Mercy. Tot i així, ambdues aparenten poc més de 20 anys. La discrepància entre la seva edat i el seu físic no passa desapercebuda i fins i tot és motiu de comentaris i bromes:\n"Doctora, sembla que no ha envellit en absolut." "Oh, moltes gràcies, és molt amable per la teva part." "No, LITERALMENT" "Um..."\nLa justificació per a això rau a la pròpia història del joc: la primera va estar congelada durant anys -al més pur estil Capità Amèrica- i la segona, per algun misteri dels experiments mèdics que duu a terme, no envelleix. En contrast, a la banda masculina del planter tenim un reguitzell d'edats diferents i tres exemples concrets de personatges que fins i tot passen la seixantena i són heroics soldats: Reinhardt, Soldier 76 i Torbjorn.\nEn resum, Ana és el primer personatge femení del joc que afirma, contundentment, que una dona no té perquè ser jove per ser un personatge heroic. En molt pocs altres casos ha passat això en un videojoc, tot i que podríem recordar els personatges de The Boss a Metal Gear 3 o el de Flemeth a la nissaga Dragon Age.\nD'altra banda també és molt destacable que es representi una mare en un videojoc -els pares apareixen molt més, i de fet darrerament jocs com la darrera entrega de God of War, The Walking Dead o The Last of Us han explorat la paternitat, potser fruit de la paternitat de molts dels desenvolupadors mateixos i jugadors masculins de videojocs, l'edat mitja dels quals cada cop puja més-.\nMés encara, Ana és representada fora dels rols tradicionals de cura i domesticitat reservats a les mares. Ana també és un dels primers personatges de videojoc que éssent mare no és una nota a peu de pàgina, secundària o simplement una víctima emprada com a element de guió.\nEn darrer terme, però no menys important, està el fet que Ana Amari sigui d'ètnia àrab i aparegui representada al videojoc parlant i escrivint en àrab, amb una aparença física no arabitzant o exòtica. Més destacable encara quan en molts casos els personatges àrabs es converteixen en antagonistes genèrics a jocs de trets en primera persona, en particular de temàtica militar, avassegats per protagonistes més blancs que la neu.\nLa diferència d'Ana Amari és que és el futur, al menys el futur cap al que ens agradaria dirigir-nos: un exemple perfecte de representació diversa de protagonistes en un producte de ficció tan comercial i popular com Overwatch.\nImatges: Blizzard Entertainment , www.playoverwatch.com; Mark Raas , markraas.tumblr.com ; @Rainbow_Ash en Twitter ; iFunny.com\nTagsAna Amariedat avançadaOverwatchracismevideojocszena\nCINEMA TRÒSPID: ‘Tauró Fantasma’ i la ‘final ...


UOB Ensenyament: d’octubre 2017\nPER LA DEMOCRÀCIA I L'AUTOGOVERN, NO AL 155\nConcentració contra l'assalt a les institucions democràtiques catalanes i per denunciar la incapacitat de diàleg del Govern estatal. Volen segrestar un Parlament democràticament elegit, volen destituir un Govern democràticament constituït, volen intervenir i fer callar uns mitjans demòcraticament gestionats: no al 155!\nPlaça de Cort de Palma\nConcurs de trasllats: novetats del tràmit telemàtic\nNOTA: El procés que s'explica a continuació es preveu que es pengi a la web dilluns o dimarts. Prèviament miraran de penjar un accés al tràmit dins la web de la Direcció General de Personal perquè es pugui consultar. Ara mateix només podem traslladar-vos les explicacions que ens han donat avui dematí els tècnics informàtics de la Conselleria. Recordam que el tràmit és del 30 d'octubre al 20 de novembre.\nLa principal novetat del procés és que es podrà veure el barem abans, dins el Portal del Personal, i també dins el tràmit.\nDins el Portal del Personal apareixerà un Accés al full de barem on hi constarà la formació permanent amb els cursos i la puntuació. Si heu superat el màxim de 6 punts de formació no cal que aporteu més cursos perquè tanmateix no computen. Als funcionaris en pràctiques només se'ls compta la nota d'oposicions.\nPANTALLES DEL TRÀMIT TELEMÀTIC:\nS'hi ha d'entrar des del Portal del Personal amb usuari i contrasenya.\nDades de destinació.\nModalitat de concurs. Superada aquesta pantalla queden registrades les dades per a una posterior recuperació i finalització, si cal.\nAssistent del tràmit, on torna a aparèixer el barem.\nCompromís, on haureu de dir si estau d'acord amb la baremació o no. Si clicau que no, quedarà com un pre-registre.\nPreferències de destí: especialitat, centre i localitat. Hi haurà una opció "mapa" per seleccionar localitat, barriades, etc.\nObtenció de PDF.\nPlaces de PT a aules UEECO:\nEs poden demanar places de primària i secundària, amb codis diferents.\nEls funcionaris en pràctiques no estan obligats a seleccionar-les.\nLes places actualment ocupades per tutors no surten a l'oferta.\nCentres amb amiant "confinat"\nSegons hem pogut saber, en algun centre educatiu de Mallorca amb elements d'amiant s'ha optat pel segellat (confinament) en lloc de la retirada del material. La «Guia de bones pràctiques en operacions amb risc d'amiant» (CAIB 2007) explica que aquesta solució és més econòmica però s'ha de senyalitzar la zona advertint de la presència d'amiant i fer inspeccions periòdiques per garantir-ne el bon estat.\nDavant això hem demanat a l'IBISEC:\nAvui ja fa tres setmanes que hem registrat la pregunta i encara no hem rebut resposta.\nEl Comitè Intercentres de Mallorca aprova el Servei de Prevenció de riscos laborals\nAvui dematí el Comitè Intercentres de Seguretat i Salut de Mallorca, reunit a la Conselleria d'Educació, ha aprovat l'esborrany de Decret de Servei de Prevenció de riscos laborals per al personal Docent.\nL'esborrany ja va passar per la mesa sectorial d'Educació. Ara resta l'aprovació dels Comitès Intercentres de la resta de les Illes Balears, la Comissió Paritària de Funció Pública i el Consell Consultiu.\nLa ubicació física del Servei a Mallorca encara no està decidida. La Conselleria continua cercant un espai apropiat per a l'equipament i el personal necessari.\nResolucions de la Junta de Personal\nPublicam les resolucions aprovades per la Junta de Personal Docent no Universitari que hem rebut:\nSol·licitud centre públic educació especial.\nSol·licitud negociació de ràtios.\nSol·licitud mesa sectorial provisió llocs específics.\nResolució sobre els esdeveniments de Catalunya.\nResolució sobre actualització i equiparació de Fons Social.\nAnirem publicant les resolucions aprovades pendents que ens vagin arribant.\nEtiquetes de comentaris: Fons social, Junta de Personal, Noticies\nConcurs general de trasllats 2017\nA la mesa sectorial d'avui dematí, que com hem explicat UOB ha abandonat degut als fets gravíssims que es produïren ahir amb l'empresonament dels presidents de l'ANC i Òmnium Cultural, estava previst aprovar l'esborrany de convocatòria de concurs de trasllats d'àmbit autonòmic, és a dir que només permet la participació a docents amb destinació a les Balears.\nEs preveu que es publiqui al BOIB de 21 d'octubre i que el període de participació al tràmit telemàtic sigui del 30 d'octubre al 20 de novembre.\nPer a la baremació només caldrà aportar els mèrits que no apareguin al full de barem, que es podrà veure en el procés telemàtic.\nEntre les novetats de l'esborrany:\nPlaces d'orientadors a CEPA, que poden ser itinerants.\nEl dret preferent a localitat o àmbit territorial no es podrà exercir als centres d'infantil de primer cicle (0-3 anys).\nL'Assemblea de docents del CEIP Nicolau Calafat dóna suport al diàleg i rebutja la violència\nL'Assemblea de docents del CEIP NICOLAU CALAFAT (Valldemossa) ha decidit adherir-se al manifest que es va exposar per part del IES SON PACS. Fent públic el seu suport al diàleg i la repulsa a la violència vengui d'on vengui.\nProperes reunions a la Conselleria\nVos informam del calendari previst, pendent de les convocatòries oficials:\n- Oferta pública d'ocupació\nA la Mesa de dimarts 17 d'octubre la Conselleria explicarà la seva proposta de com treure a Oferta Pública d'Ocupació 3.000 places en tres anys.\n- Oposicions del 2017\nA la mateixa mesa es revisaran les incidències i problemes detectats durant el desenvolupament de les oposicions del juliol passat.\n- Concurs general de trasllats\nTambé a aquesta mesa es revisarà l'esborrany de la convocatòria del concurs de trasllats per al 2018.\n- Normativa interins curs 2018-19\nEl dijous 19 d'octubre hi haurà una Mesa Tècnica per començar a parlar de les bases generals i de la convocatòria de borses per al curs 17-18.\n- Comitè intercentres de salut i seguretat de Mallorca\nEl comitè es reunirà el divendres 20 d'octubre.\n- Criteris tipologia de centres i Programa de Reforç de 4t d'ESO\nEl dimarts 24 d'octubre es tractaran a Mesa aquests dos temes.\nEtiquetes de comentaris: Interins, Meses Sectorials, Meses tècniques, Oposicions, Riscos laborals\nOferta definitiva de places d'oposicions 2018\nAvui dematí ha tingut lloc la mesa sectorial on s'ha aprovat l'oferta de places de les oposicions de 2018, que podeu veure a les fotografies de més avall i també AQUÍ (si voleu podeu comparar-la amb l'anterior de 27 de setembre). S'hi afegeixen les següents 7 places:\nNavegació i instal·lacions marines: 5 (4 Mallorca, 1 Eivissa)\nFonaments de composició: 2 (1 Mallorca, 1 Menorca)\nEls representants d'UOB hem fet constar en acta que no aprovam l'oferta perquè no s'ha atès la nostra petició de treure les places coordinats amb el País Valencià, a fi d'evitar un desequilibri de participació entre les dues comunitats autònomes.\nPer altra banda el conseller Martí March ha qualificat la situació actual d'"insuportable" i admès que les 3.000 places que en preveuen treure en tres anys (2018, 2019 i 2020), com a conseqüència de la taxa d'estabilització dels pressuposts generals de l'Estat de 2017, no són suficients per reduir el percentatge d'interins "per davall del 8%" com diu l'article 19.6 dels pressuposts. A secundària com a molt s'arribaria a un 20 - 25%.\nL'Administració s'ha compromès a tractar amb els sindicats l'oferta de places dels anys 2019 i 2020, mesures d'estabilitat per als interins de llarga durada i una revisió del model d'accés.\nRespecte al possible canvi del model d'accés no hi ha novetats. Dins el Ministeri només hi ha hagut converses informals.\nUnió Obrera Balear condemna l’agressió feixista que han patit, a la seva parada de Palma, els membres de l’Assemblea Sobiranista de Mallorca al pas de la manifestació en favor de la unitat d’Espanya.\nTambé condemnam el llançament d’un objecte contundent contra una ciutadana, que ha resultat ferida a la cara, igualment durant la manifestació d’avui de matí.\nPalma, 7 d’octubre de 2017\nContinuen les mostres de suport a la democràcia i rebuig a la violència\nNoves assemblees de centre en defensa de la democràcia i el rebuig a la violència i la repressió:\nIES Pau Casesnoves (professorat tarda)\nMANIFEST DE L'ASSEMBLEA DE DOCENTS DE L'IES BENDINAT\nL'assemblea de l'IES Can Peu Blanc rebutja la violència i repressió a Catalunya\nEsborrany de decret de servei de prevenció de riscos laborals d'Educació\nS'ha convocat mesa sectorial sobre decret de Servei de Prevenció de Riscos Laborals d'Educació per a dimecres 11 d'octubre. Podeu veure l'esborrany AQUÍ.\nRecordem que la conselleria preveu que entri en vigència el 2018, és a dir dos anys més tard del que deia l'Acord marc (signat per STEI, CCOO i ANPE i rebutjat per insuficient pels docents en referèndum).\nAhir dematí es va dur a terme al CEP de Palma el plenari de la Junta de Personal Docent no Universitari. S'hi van prendre els següents acords:\nAprovar una valoració de l'inici de curs.\nReclamar la convocatòria immediata del grup de treball per elaborar el nou decret de Fons Social i equiparar els drets dels diferents sectors.\nAdherir-se al manifest de la Coordinadora d'Entitats per la Democràcia en defensa de la democràcia i els drets fonamentals a Catalunya.\nAprovar un escrit de repulsa a la repressió policial a Catalunya.\nAprovar una convocatòria de concentració-manifestació per un finançament just i un pressupost d'Educació de més de mil milions.\nTot d'una que la Junta ens faci arribar els documents aprovats els penjarem al nostre blog.\nEtiquetes de comentaris: Finançament, Fons social, Junta de Personal, Noticies\nContinuen els suports de les assemblees de centre a la democràcia i els drets fonamentals\nAlgunes de les mostres de suport a la democràcia i els drets fonamentals d'avui dematí:\nCEIP So'n Ferriol\nRepresentants de l'Assemblea 0-3 anys\nManifest de l'assemblea de docents de l'IES Son Pacs\nReproduït del facebook de l'Institut Son Pacs:\nAssemblea de docents de l'IES Son Pacs.\nL’assemblea de docents de l’IES Son Pacs, reunida en sessió extraordinària i urgent MANIFESTA una condemna total i absoluta a l'actuació repressora del govern de l’estat espanyol produïda ahir dia 1 d’octubre. Enviar les forces policials a Catalunya i fer un ús de la força i la violència tan desproporcionat contra uns ciutadans indefensos, és un atemptat a la llibertat d'expressió i als drets humans. Aquests fets van en contra dels valors i actituds que intentam ensenyar al nostre alumnat ja que són els pilars bàsics d’una societat avançada en ple segle XXI. El que vàrem viure ahir és un vergonya que no s’hauria de repetir mai més a l’estat espanyol ni a qualsevol altre estat del món.\nEn favor dels Drets Humans, la democràcia i la llibertat\nAvui, 3 d’octubre, a Catalunya, s’està duent a terme un vaga general i una aturada de país.\nUnió Obrera Balear se suma a les mostres de suport i solidaritat en defensa dels Drets Humans, la democràcia i els drets fonamentals dels ciutadans catalans, que dia 1 d’octubre passat varen ser vulnerats per l’actuació desproporcionada, insensata, irracional i temerària del govern espanyol i el seu operatiu repressor\nAUGMENTEN ELS SUPORTS D'ASSEMBLEES DE CENTRE A LA DEMOCRÀCIA I ELS DRETS FONAMENTALS\nLes assemblees de centre continuen manifestant-se en defensa de la democràcia i els drets fonamentals, una reivindicació més necessària que mai després de la repressió violenta de la policia espanyola i la guàrdia civil contra la ciutadania de Catalunya. Més avall vos n'oferim una mostra.\nRecordem que ja s'havien expressat:\nPer demà hi ha una crida a fer una aturada de cinc minuts al primer esplai:\nNOVES MOSTRES DE SUPORTS D'ASSEMBLEES DE CENTRE\nIES Marratxí. S'adhereixen als manifests dels IES Damià Huguet i Sineu\nNO A LA VIOLÈNCIA DE L'ESTAT ESPANYOL CONTRA LA DEMOCRÀCIA!\nUOB Ensenyament condemna fermament la repressió violenta i brutal amb què avui, 1 d'octubre de 2017, la policia espanyola i la guàrdia civil pretenen impedir el dret de vot a Catalunya.\nEntre els més de tres-cents ferits i contusionats s'ha produït com a mínim l'agressió a un mallorquí, el docent David Pujol, que ha sofert l'impacte d'una bala de goma.\nReclamam a l'estat espanyol el cessament immediat de l'ús de la violència contra la gent que vol expressar-se a través del seu vot i que deixi d'interferir en el dret de Catalunya a decidir lliurement el seu futur.\nUnió Obrera Balear, sectorial d'Ensenyament


10 anècdotes i incidents del 20-N\nDiversos detinguts arreu d'Espanya per actes vandàlics i pintades, un home de 96 anys mor a Madrid, després de votar, i el president de les Illes Balears se salta les normes i demana el vot pel PP, entre altres anècdotes de la jornada electoral\nBarcelonaDiversos incidents han tingut lloc durant la jornada electoral d'aquest diumenge que, en alguns casos, s'han convertit en anècdota. Us en citem 10:\nDos detinguts a Banyoles acusats d'unes pintades en un col·legi electoral: “No els votis”\nSet detinguts, entre els quals 5 menors, a Saragossa, acusats de pintades i actes vandàlics a col·legis electorals\nUn poble de la Rioja (Villarroya), el primer en començar a votar i també el primer en tancar les urnes, després que hi passessin el centenar de veïns del municipi\nUn home de 96 mor a Madrid després de votar, a causa d'una aturada cardiorespiratòria\nA Vitòria, un ciutadà ha introduït dos talls de xoriço en el sobre de votació al Senat\nEl president de les Illes Balears, José Ramón Bouzá, ha demanat el vot pel PP, saltant-se la legislació que impedeix als polítics demanar el vot en la jornada de reflexió i el mateix dies de les eleccions.\nUn col·legi electoral de Madrid ha hagut de tancar les urnes durant 20 minuts per falta de paperetes d'Escons en Blanc.\nDetinguda una jove de 26 anys al municipi valencià de Picassent per instar als votants a llançar el vot a la paperera.”No serveix per res”, els ha dit a peu d'urna als que s'acostaven a votar, en un dels col·legis electorals del municipi. Ha sigut detinguda en negar-se a abandonar les instal·lacions i en continuar amb la seva crida.\nUn vocal a Villablino (Lleó) ha hagut de ser substituït pel seu suplent en donar positiu en un control d'alcoholèmia quan es dirigia al col·legi electoral.\nUna denúncia a la Junta Electoral d'Extremadura ha alertat aquest matí que en un col·legi electoral d'Aljucén (Extremadura) “les paperetes del Senat tenien totes la creu feta al Partit Popular”.


André Courrèges - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n7 gener 2016 (92 anys)\nSchool of the Parisian Couture Union (en)\nDissenyador d'alta costura, enginyer, empresari i aviador\nMalgrat ser enginyer d'obres públiques, va treballar amb Balenciaga durant deu anys i després creà la seva pròpia casa de costura, el 1961.\nEl 1965, la seva col·lecció revolucionà l'alta costura en contribuir a l'èxit de la minifaldilla, que havia estat introduïda per Mary Quant a Londres. Courrèges en reduí la llargada, jugà amb materials, formes i colors diversos, i les combinà amb botes de PVC. La seva formació acadèmica influí en la seva manera de "construir" les peces. Pretenia vestir la joventut i alliberar la dona: per això s'esforçà a eliminar totes les "traves" fins aleshores habituals en el vestit femení.\nEl 1972 rebé l'encàrrec de crear els uniformes oficials dels Jocs Olímpics de Munic.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: André Courrèges\nWeb oficial d'André Courrèges\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=André_Courrèges&oldid=26216987»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 2 feb 2021 a les 00:57.


La Fundació Pere Tarrés forma als seus directors i monitors - Social.cat\nEl passat dissabte 19 de juny, la Fundació Pere Tarrés va organitzar una jornada matinal que va servir per formar els directors i els monitors i, també, per planificar el funcionament dels casals i colònies d'estiu de la organització. Més de 200 joves van participar a la jornada que es va allargar fins al migida. D'altra banda, dilluns, Alicía Sanchez Camacho, del Partit Popular de Catalunya (PPC) va participar al Forum Social Pere Tarrés i va demanar discriminació positiva per al tercer sector.\nLa presidenta del PPC i candidata a la presidència de la Generalitat de Catalunya va dura a terme la conferència "Un projecte centrat en les persones". Va ser ahir dilluns, amb la presentació prèvia de la presidenta de la Taula d'Entitats del Tercer Sector Social de Catalunya i am la presència de Jordi Oriol Pujol, president de la Fundació.\nCamacho va afirmar que actualment cal passar de l'estat del benestar a la societat del benestar i que per aquest motiu cal que les entitats del tercer sector rebin una discriminació positiva per part de les administracions públiques. Per altra banda, la presidenta del PPC, va criticar les retallades del Govern estatal i va assegurar que aquestes "afectaven als més febles i es podrien haver fet en altres àrees". Camacho també va criticar les retallades del Govern català perquè afecten als ajuntaments. "El model social ha de tenir més despesa i s'han de prioritzar eixos com la Llei de Dependencia, la conciliació de la vida laboral i familiar i afavorir el tercer sector" va afirmar Camacho.


APIV aposta per una denominació inclusiva i renova la seua identitat | llibresvalencians.com\nL’associació, que representa als i les professionals de la il·lustració gràfica valenciana, elimina del seu nom la referència de gènere i culmina els seus compromisos amb el «Pacte valencià contra la violència masclista»\nAPIV | 20-07-2018\nL’APIV estrena la seua nova identitat corporativa, de la mà de la dissenyadora gràfica Maria Gómez-Senent.\n«Associació de Professionals de la Il·lustració Valenciana» és la nova denominació que l’APIV ha encunyat després de l’aprovació d’una sèrie d’avanços cap a la igualtat de gènere i contra les violències masclistes que varen ser aprovades a l’última Assemblea general a principis d’enguany.\nL’associació sense ànim de lucre i com a entitat socialment compromesa, es va sumar al mes d’octubre de 2017 al «Pacte valencià contra la violència masclista i de gènere» impulsat per la Generalitat Valenciana amb tot un seguit de compromisos que ha aconseguit assolir al llarg dels darrers mesos. D’aquesta manera, al canvi de denominació per tal de fer-la inclusiva, s’afegeix l’establiment d’un protocol d’actuació enfront de l’assetjament sexual i l’assetjament per raó de sexe, elaborat pel despatx d’advocats de l’associació Agudo i Devís, i la seua inclusió als Estatuts de l’associació com a mostra del seu posicionament ètic contra les violències masclistes.\nCom a conseqüència d’aquests importants canvis, l’APIV va decidir renovar el seu logotip i identitat corporativa per tal d’adequar-se a aquesta nova realitat. Així, a través d’una convocatòria de crida a projecte adreçada a professionals del disseny gràfic, el jurat, format pels codirectors d’APIV Paula Pérez i de Lanuza i Manuel Garrido, i el dissenyador Ibán Ramón, va triar a la dissenyadora valenciana Maria Gómez-Senent per tal d’encarregar-li aquest treball.\nAixí, Maria Gómez-Senent ha desenvolupat un logotip molt respectuós amb l’anterior marca d’APIV –realitzat en 1998 per l’il·lustrador i editor Vicente Ferrer—que manté el protagonisme en la paraula «APIV», jugant amb la rotació de la be baixa per fer-la recordar a la punta d’una ferramenta de dibuix. Al mateix temps, l'elecció de la tipografia Walsheim –de la fundició suïssa Grilli Type, dissenyada per Nöel Leu i basada en el treball del cartellista suís de la dècada de 1930 Otto Baumberger— construeix un rerefons teòric ple de referències d’una gran contundència, elegància i versatilitat. Com a resultat, una nova identitat corporativa senzilla i directa que s’expandeix fins a crear tot un sistema gràfic propi per tal d’identificar aquest col·lectiu tant ampli com heterogeni.


Suport que s'adapta a la biciaixada simple i doble on s'hi acoplen les pues que realitzen la funció de desherbar.\nLes pues no estan incloses amb el preu.\nBinadora de dits\n452,06 € (amb impostos)\nEs tracta d'uns dits de poliuretà de 25cm que, quan queden acoblats a la biciaixada doble i es treballa sobre del propi cultiu, fracturen el sòl des de l'arrel del cultiu en creixement. D'aquesta manera, les herbes...\nFulles de Lelievre\n103,82 € (amb impostos)\nS’utilitzen per passar per sobre del cultiu i desherbar als dos costats. Apta per a tots els terrenys. L'espai que pot abarcar varia entre 4 cm i 13,5 cm on es pot anar graduant cada 0,5 cm.\nDisc de precisió\n186,58 € (amb impostos)\nSón dos discs acoblats amb dues fulles (una a cada costat). S’utilitza principalment en cultius de creixement vertical. És una eina de gran precisió a l’hora de desherbar. L'espai que pot abarcar varia entre els 4 cm...


Polítics sota sospita | Antoni Guinó i BOU | El Punt Avui\nPolítics sota sospita Polítics sota sospita Polítics sota sospita Polítics sota sospita + Polítics sota sospita E-mail\nPolítics sota sospita Polítics sota sospita Polítics sota sospita Polítics sota sospita Polítics sota sospita E-mail\nLa política «és una activitat humana orientada de forma ideològica que actua per dirigir l'acció de les institucions i la presa de decisions d'aquestes en benefici de la societat». Destaco aquesta definició perquè ens engloba a tots els que exercim l'activitat; encara que aprofito per remarcar els diferents mètodes utilitzats a l'hora d'exercir-la.\nEn relació amb la forma d'exercir l'acció política, em veig obligat a fer esment del senyor Josep Romaguera, regidor de 9M a l'Ajuntament de Maçanet de la Selva, que dedica tot el seu temps a l'única activitat amb la qual, com ens té acostumats, se sent còmode: escampar dubtes sobre el comportament dels seus companys i companyes de consistori; especialment de dues persones: Alfons Soms i Antoni Guinó. Pel que fa a la meva persona, vull fer esment del que penso envers l'ambient que el senyor Romaguera està intentant crear amb idees i difusions errònies, dins la nostra població.\nDe la concepció que el senyor Romaguera té dels polítics que actualment formem part de l'equip de govern, en el qual m'incloc jo mateix, en discrepo completament. Com he dit sempre que algú m'ho ha preguntat, sempre he contestat que no sóc un polític, sinó un veí de Maçanet preocupat pel desenvolupament del seu poble i amb ganes de col·laborar en la seva millora, i l'única via d'aconseguir-ho és mitjançant l'exercici de l'acció política. És així com sempre m'he definit, sense enganyar a ningú, ja que tothom entén que un polític és la persona que es dedica i viu de la política, de la mateixa manera que viuen de la seva professió un metge, un mecànic o un manyà. En tot cas, trobo raonable, fins a cert punt, que el senyor Romaguera es confongui, ja que com que ha estat l'únic alcalde de la història del nostre poble que ha viscut de la política, pot equivocar-se i pensar que tots som iguals. Però, per sort meva, no tots som iguals, i és que, en tots els anys que els veïns i veïnes m'han atorgat la seva confiança per a dirigir el poble, si hagués portat a terme totes les accions que, sabent que no són certes, s'entesta a adjudicar-me el senyor Romaguera en les seves clarividents i sempre tan ben documentades opinions, hauria hagut de traslladar-me a viure a un altre municipi; i de segur que els veïns ja m'haurien retirat el seu vot i la seva confiança a les urnes. I dic entestar perquè temo que el regidor de 9M i les seves col·laboradores tenen un greu problema envers la meva persona, i és que hi estan capficats; i si no, només cal parar atenció a la conducta del senyor Romaguera des que exerceix activament política municipal; fets i actuacions portades a terme al llarg dels anys, que posen de manifest aquesta obsessió malaltissa.\nAlguns, al tenir l'inconvenient de ser humans, de vegades ens equivoquem, però la diferència amb el cap de llista de 9M és que no pensem que estem en possessió de la veritat absoluta, i quan ens equivoquem ho reconeixem. El trist costum de pensar que té la veritat absoluta ha portat el senyor Romaguera a la soledat més trista, ja que quan aconsegueix formar equip, ser alcalde i manar durant quatre anys, a la primera ocasió que tenen els seus votants, li retiren majoritàriament el suport, decebuts de la seva actuació, i deixen el seu grup polític amb un sol i únic regidor. Actualment a Maçanet vivim una realitat política no compartida pel regidor de 9M, que viu en el seu món, pensant que tot el que diu i proposa és perfecte; i ho seria, si no hagués patit i patís el petit inconvenient de les maniobres i incomprensions de la immensa majoria del veïnatge de Maçanet.\nLa política, tal com diu la seva definició, és una eina per poder treballar per a la societat i solucionar les mancances que avui dia patim; i aquesta ha estat i és la meva funció dins el consistori, i ho continuarà essent si la majoria dels veïns del municipi ho creuen convenient; sempre que no m'aventurés en projectes, si més no, estranys i allunyats de la realitat, com és la urbanització entre el municipi i la Bellavista, que hipoteca greument el turó d'en Roure.\nEl Punt. Comarques Gironines 06-04-2010, Pàgina 10


Cerca totes les ofertes d'hotels a Hoppecke Entrada:\nBecker-Hendrichs...Habitacions per nit per només2.399 EUR Més zones a Brilon\nMés de 1.225.000 propietats en tot el móns - cada dia n'afegim més Amb la confiança de més de 32.000.000 clients satisfets Garantia de preus més baixos 12 milions i més resenyes de clients d'Agoda Amb disponibilitat a més de 57.000 ciutats en tot el món Llocs històrics de Hoppecke Estacions de tren, metro i autobús\nHoppecke Train Station\nHoppecke és el lloc perfecte per explorar les fascinants atraccions i llocs culutrals de Brilon. Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Hoppecke està agraciat amb envoltatns plens de vida, bons restaurants, zones de compra i increibles atraccions. Quan és hora de reservar l'hotel adequat a Hoppecke o a qualsevol lloc a Brilon, Agoda.com ofereix els millors preus. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Digui'ns les seves dates de viatge ideals a Hoppecke i us direm els preus ideals disponibles.\nHotels destacats a Hoppecke, Brilon\nAl visitar Brilon, vosté es sentirà com a casa a Becker-Hendrichs, què li ofereix un allotjament de...\nHotels a Hoppecke: Becker-Hendrichs\nLlocs d'interès a Hoppecke: Landgasthof Plett


C.Q.MASSÓ inaugura nous LABORATORIS\nCOMERCIAL QUÍMICA MASSÓ ha remodelat les seves instal·lacions de Sant Pere Molanta construint nous equipaments i renovant els existents. En aquest àmbit, el departament de cosmètica estrena dos laboratoris de nova construcció.\nEl nou laboratori d’aplicacions cosmètiques, destinat al desenvolupament de productes cosmètics acabats, té 150m2, 4 grans àrees de treball i una zona específica pel control d’estabilitat de les formulacions. Està equipat amb instrumental d’última generació, incloent els equips necessaris per al control microscòpic i el control accelerat d’estabilitat de les emulsions. A més a més, està certificat per l’EFfCi.\nEl laboratori de microbiologia és la nova aposta de la companyia. En un moment en què els conservants són un dels tipus d’ingredients cosmètics més controvertits, COMERCIAL QUÍMICA MASSÓ inverteix per col·laborar amb els seus clients al camp de l’anàlisi microbiològic. 60m2 dedicats a efectuar “challenge tests”, equipats amb cabina de flux laminar, autoclau i equip d’activitat d’aigua.\nAmbdós laboratoris utilitzen aigua controlada gràcies a un sistema de tractament d’aigües que garanteix el control microbiològic de la mateixa.\nAmb aquesta recent i important inversió, COMERCIAL QUÍMICA MASSÓ demostra un cop més el seu compromís amb la indústria cosmètica i l’esperit de servei al client que regeix la seva activitat.


Què s'amaga sota del mirinyac? | Jordi Bordes | Cultura | El Punt Avui\nQuè s'amaga sota del mirinyac? Què s'amaga sota del mirinyac? Què s'amaga sota del mirinyac? Què s'amaga sota del mirinyac? + Què s'amaga sota del mirinyac? E-mail\nQueralt Albinyana i Anna Herebia , en un assaig. LLADÓ.\nQuè s'amaga sota del mirinyac? Què s'amaga sota del mirinyac? Què s'amaga sota del mirinyac? Què s'amaga sota del mirinyac? Què s'amaga sota del mirinyac? E-mail\nUn mirinyac gegant acull la ‘comèdia bufa' mancada del surrealisme Dei Furbi\nDei Furbi és una companyia que s'ha guanyat la simpatia del públic i l'atenció dels crítics pel seu rigor i, alhora, el seu humor. Per la seva investigació seriosa i execució solvent i una mirada gamberra al seu propi treball. Semblava una gosadia atacar amb La flauta màgica-Variacions Dei Furbi i ha acabat sent més lloat que l'anterior (Asufre!, 2011). Ara, el nou treball navega donant vela al cant a cappella i a una trama que recus Da Ponte però deixen arraconat (potser massa tard, potser anirà guanyant terreny més endavant) l'humor surrealista fins al final, a partir dels equívocs fonètics.\nEl Temporada Alta els ha donat l'oportunitat d'estrenar la nova aproximació a l'òpera. No n'han tingut prou amb una partitura de Mozart; han decidit enganxar els tres llibrets de Da Ponte que Mozart va musicar. Ramon Ivars ha disposat d'un mirinyac gegant (primer sembla una mena de tipi indi amb corbes), que és la clau escènica de la peça. Un joc, sí, molt imaginatiu i que arrenca com si fos una instal·lació artística interactiva. L'obra farà temporada per Nadal a La Seca.\nEn les tres peces de Daponte/Mozart queda evident el paper limitadíssim de la dona. L'obra multiplica aquesta imatge volgudament per accentuar-ne la denúncia quan les dues actrius entren a escena imbuïdes pel seu WhatsApp de torn i sense quasi tenir capacitat d'articular paraula per generar una conversa intel·ligible. Però no es rebel·len clarament en cap moment.\nA qui li agradi Mozart descobrirà un esforç notable per cantar les tonades, únicament a cappella i enmig del fregat dramatúrgic. Però l'obra no despunta brillantor fins al final quan amb Les noces de Fígaro tornen al seu exquisit equívoc, convertint un personatge en un cantant flamenc només per una confusió anterior. Llavors sí que triomfen. Mentre demostren (que no és poc tampoc) rigor interpretatiu en cant i gest.\nCompanyia: Dei Furbi\nIntèrprets: Robert González, Marc Pujol, Queralt Albinyana, Anna Herebia i David Marcé\nDissabte, 4 d'octubre, al Teatre de Bescanó. Temporada Alta\nEl Punt Avui. Girona 06-10-2014, Pàgina 33\nEl Punt Avui. Nacional 06-10-2014, Pàgina 33


L’augment de l’interès per les criptomonedes enmig de les curses de bitlles Bitcoin (BTC) i Ether (ETH) sovint va de la mà de la proliferació d’estafes i esquemes de manipulació relacionats amb diversos altcoins. Un dels principals esquemes de manipulació que s’executen als mercats de criptografia són el pump and dumps. Aquests esquemes inflen artificialment el preu de l’actiu per permetre que uns quants selectes el puguin vendre a un preu més elevat abans que acabi caient..\nEl que fa que els mercats criptogràfics siguin més vulnerables a aquests esquemes en comparació amb els mercats de renda variable tradicionals és que la criptomoneda és una classe d’actius nul·la dels fonaments subjacents, mentre que els títols sovint tenen els fonaments de la companyia que els avalen..\nPer tant, el principal motor d’aquests mercats és el sentiment que preval entre els inversors. El sentiment del mercat és el que manipulen els defensors d’aquests esquemes per augmentar el preu dels actius en qüestió.\n1 Xarxes socials en ple ús\n2 DOGE i XRP s’inflen\n3 Riscos greus per a tota la indústria\nXarxes socials en ple ús\nEl frenesí del comerç al detall que es va veure recentment als mercats de renda variable va augmentar els preus de les accions de títols com GameStop i AMC Entertainment, amb el subredit r / Wallstreetbets que va tenir un paper important en la pujada dels preus, combinat amb Twitter.\nAra sembla que aquest efecte s’està estenent a recursos digitals com Dogecoin (DOGE) i XRP a través de l’ala criptogràfica de r / Wallstreetbets, r / Satoshistreetbets. Jay Hao, conseller delegat d’intercanvi de criptografia OKEx, va dir a Cointelegraph que hi ha una causa més profunda que condueix aquest fenomen actual:\n“Hi ha un gran sentiment d’injustícia sobre algunes de les pràctiques opaques de Wall Street i la distribució injusta de la riquesa. Crec que cada vegada més la societat comença a despertar-se amb aquest fet, sobretot amb la recuperació en forma de K que estem veient en què les persones amb un valor net elevat han augmentat la seva riquesa durant la pandèmia. Amb més plataformes que permeten als inversors minoristes accedir directament a invertir en renda variable, veiem una democratització de l’espai d’inversió i més poder a les mans de la gent ”.\nTot i que el fenomen r / Wallstreetbets és bastant recent, les bombes i abocadors existeixen des de fa temps al mercat de criptografia. De fet, un estudi realitzat per l’Imperial College de Londres el desembre de 2018 va trobar que els sistemes de bombeig i descàrrega representaven 7 milions de dòlars del volum de comerç mensual de la indústria criptogràfica en aquest moment..\nAleshores, els canals utilitzats per a aquests esquemes es trobaven principalment a Telegram, incloent-hi “Senyals oficials de la bomba McAfee”. Joshua Frank, cofundador i CEO de The Tie, una empresa d’anàlisi de xarxes socials, va dir a Cointelegraph que aquestes estafes van proliferar en el passat, cosa que va provocar elevats volums i pujades de preus:\n“La gent ha estat fent això en criptografia des del 2016/2017, quan els grups de bombes i abocadors eren extremadament destacats a l’espai. […] Els fundadors dels canals Telegram van comprar prèviament l’actiu i van anunciar la bomba a un temps determinat. Tots els fundadors van guanyar diners, mentre que la majoria dels usuaris van acabar abandonant-se. “\nDOGE i XRP s’inflen\nDogecoin és un testimoni de memes amb temàtica Shiba Inu que va ser creat com una broma pels enginyers de programari Billy Markus i Jackson Palmer i que sovint és tractat a la lleugera per la comunitat de criptografia i, com a resultat, l’actiu ha vist diversos escenaris de bombardatge i descàrrega a el passat.\nPerò l’esdeveniment més recent va resultar una mica diferent perquè va començar amb un tuit d’Elon Musk el 29 de gener que mostrava al gos Dogecoin amb un jersei vermell en una portada falsa d’una revista de ficció anomenada “Dogue”. Aquest tuit va iniciar una altra cadena d’escenaris de bombes i descàrregues, fet que va augmentar el preu de la moneda un 300% abans que els comerciants es retiressin d’un altre abocador, amb un preu que baixava de 0,03 dòlars..\nEl 4 de febrer, Musk va escriure una altra sèrie de tuits sobre Dogecoin, en un dels quals es podia llegir “Ur welcome” acompanyat d’una imatge doctorada d’ell mateix com a Rafiki de El rei lleó i del gos Dogecoin com a Simba. Fins i tot va continuar dir que “Dogecoin és la criptografia popular”, que de nou va fer que el preu gairebé arribés als 0,06 dòlars abans de tornar al nivell de 0,05 dòlars.\nAixò clarament és una evidència que Musk està bombejant DOGE, tot i que en aquest cas podria haver-hi una manca de motius personals posteriors, tal com va continuar piulada, “M’he convertit en meme, destructor de pantalons curts”, referint-se a tots els banquers de Wall Street que no tenien accions com GameStop i AMC abans que aquestes accions es reunissin, líder a una pèrdua acumulada de més de 70.000 milions de dòlars per a Wall Street.\nXRP, però, és una història totalment diferent. Actualment, Ripple està lligat a una demanda amb la Comissió de Valors i Borses dels Estats Units, i el cas es basa en l’argument que XRP és realment una seguretat. A partir del 30 de gener, els membres de r / Wallstreetbets es van concentrar per comprar el testimoni en massa a causa de dos factors: van considerar que XRP estava infravalorat i podria ser una manera de castigar la SEC per evitar burocràcia no desitjada..\nEl moviment va portar el preu a un màxim de dues setmanes de 0,75 dòlars abans de caure gairebé el 50% fins a un mínim de 0,39 dòlars, cosa que va deixar enfurismats a Redditors.. Ben Zhou, conseller delegat d’intercanvi de criptomonedes Bybit, va dir a Cointelegraph:\n“Les recents gestes de r / wallstreetbets han fet que les xarxes socials i els usuaris de Reddit s’adonessin de la força que pot tenir una comunitat en línia descentralitzada quan s’ho plantegen. Els problemes legals en curs de la companyia matriu de XRP, Ripple Labs, han esbandit gran part dels pantalons curts i han facilitat l’execució del gambit, mentre que el caràcter jocós de DOGE significa que és agradable i fàcil d’arrelar, de manera que en ambdós casos no es va produir una venda immediata. poder per contrarestar la bomba “.\nRiscos greus per a tota la indústria\nAtès que les plataformes de xarxes socials com Twitter s’utilitzen sovint com a canal per a aquests esquemes, és important tenir una mètrica que permeti als inversors avaluar el sentiment del mercat en relació amb els volums de negociació reals per evitar situacions de risc..\nLa ràtio de publicitat-activitat és una mètrica important per a això, ja que mesura el nombre de tweets que una moneda en particular té per cada milió de dòlars en volum de negociació. Com va dir The Tie’s Frank a Cointelegraph, la ràtio mitjana d’activitat publicitària per als mercats de criptografia és d’1,02, cosa que significa essencialment que, de mitjana, les criptomonedes veuen 1,02 tuits per cada milió de dòlars en volum de negociació. Frank va aprofundir en la manera en què es pot utilitzar aquesta proporció com a indicador:\n“Les altes relacions d’hippe-activitat poden suggerir que una criptomoneda en concret es sobreexpressa en converses socials en relació amb la quantitat d’activitat comercial que té. És una bona mètrica per identificar valors atípics o per fer un seguiment del nombre de converses socials que una moneda concreta té en relació amb el seu volum de negociació al llarg del temps “.\nSegons la mètrica de The Tie, les monedes que situen la part superior del rànquing són possiblement les monedes més sobreexplotades de la indústria criptogràfica. A més, Zhou va esmentar que els inversors minoristes són els més susceptibles a aquests sistemes: “Els sistemes de bombament i abocament atrapen els inversors minoristes no informats quan, per por de perdre un dia de pagament, entren al mercat, només es troben capturats per un preu més baix ni tan sols abans se n’adonessin ”.\nEn última instància, això provoca que les persones es desencantin de la criptografia en general, cosa que provoca danys extrems a la reputació d’una moneda, problemes amb els reguladors i una pèrdua de confiança per part dels inversors. En referència a les bombes i abocadors que van créixer durant el moment de l’auge inicial de l’oferta de monedes el 2017, Hao va assenyalar a més la manera com aquestes estafes afecten la indústria criptogràfica en general:\n“Moltes altres pràctiques, esquemes i estafes d’inversió sense escrúpols van passar en aquell moment que van portar els reguladors de tot el món a prendre mesures per advertir els inversors o fins i tot prohibir la criptomoneda en alguns llocs”.\nFrank també va explicar que els inversors poden evitar caure en presa d’aquests esquemes mitjançant l’ús de diverses mètriques, destacant la recent bomba XRP com a exemple: “XRP a principis d’aquesta setmana, la línia de zona mostra l’augment massiu de l’activitat de Twitter. La línia mostra el preu. Es pot observar un gran repunt en les converses XRP coincidint amb un augment massiu del preu, ja que XRP va caure significativament des de la part superior d’aquesta pujada ”.\nRelacionat: Augment del preu de DOGE: el poder dels mems i les xarxes socials en pantalla completa\nPer tant, és molt essencial que els inversors es mantinguin prudents en moments de major volatilitat. Atributs com una investigació sòlida, un cap tranquil i estratègies clares són claus perquè els inversors es puguin protegir dels sistemes de bombeig i abocament de la indústria criptogràfica ara mateix..


Sueca Sona clausura la seua XVI edició - Diari La Veu\nEscriba el número 764888\nEste diumenge s’ha posat punt i final a la XVI edició del Sueca Sona que ha omplit els carrers de Sueca de música i bon ambient durant quatre intensos dies. Esta iniciativa, que ve celebrant-se durant més de 15 anys de manera ininterrompuda, pretén donar cabuda, any rere any, a cantants i grups locals per donar a conèixer el talent i el seu treball als veïns de la ciutat i a tots aquells que s'acosten a Sueca en estos dies.\nXavier Masó, regidor de Joventut, ha assegurat que està edició ha confirmat l’èxit de les propostes a l’exterior “és un dels atractius del Sueca Sona, no has d’anar a buscar l’actuació, la música envaeix també els carrers i altres espais emblemàtics de Sueca”.\nDes del Consell de la Joventut han valorat molt positivament la participació de grups novells, que s’han estrenat junt amb altres fidels a la mostra que ja havien actuat en anteriors edicions. Tal i com han assegurat, les propostes celebrades en l’entorn urbà cap al mig dia i en cap de setmana han sigut les que millor acollida han tingut, amb un públic nombrós. També han mostrat el seu agraïment a la Regidoria de Joventut “per seguir confiant en aquest projecte que va creixent any rere any” i el col·lectiu ha volgut agrair les facilitats tècniques del consistori suecà i també als organitzadors de l’EspigaRock “per haver encetat la col·laboració amb el Consell a través d’este certamen que de segur que descobreix molts i nous talents”, han apuntat membres del Consell de la Joventut de Sueca.\nLa gran novetat d’esta edició ha esta el I Concurs EspigaRock, atès que la final es va realitzar emmarcada en el Sueca Sona. Dels quatre finalistes, el grup xativí Barbaritats, va ser qui es va alçar amb el primer premi. Barbaritats actuarà al ja consolidat festival EspigaRock, que se celebrarà en les festes majors de la localitat el pròxim mes de setembre. El certamen naix amb l’objectiu de fomentar la creativitat musical i la composició de música original i en valencià. El grup Barbaritats va ser elegit per la seua adequació als requisits que exigia el jurat com ara la posada en escena, l’adequació al festival i la qualitat del directe. Entre altres novetats el Sueca Sona ampliat en esta edició l’espectre musical del festival. Així, per primera vegada, la música electrònica també ha tingut presència al Sueca Sona, atès que compta amb un gran nombre de seguidors i dj’s joves a la localitat.\nEscriba el número 946622


La reprovació | Opinió | EL PAÍS Catalunya\n29 MAI 2017 - 17:52\tCEST\nJosé Manuel Maza presideix la reunió de fiscals superiors a Barcelona. Joan Sánchez\nQuan, el 2013, el fiscal superior de Catalunya es va atrevir a emetre una opinió jurídica prudent sobre la consulta independentista sense satanitzar-la, el fiscal general de l’Estat (FGE), obligat pel Govern central, el va comminar a dimitir “voluntàriament”. Així començava l’espiral d’instrumentalització i el desprestigi més recents de la Fiscalia. Poc després, també es va veure obligat a dimitir el mateix FGE, Torres-Dulce, després es van desfer de la següent FGE Madrigal, i de passada del fiscal en cap de l’Audiència Nacional, del d’Euskadi i del de Múrcia, castigat per la seva tenacitat insubornable. Llavors va arribar Maza, el nou FGE, que va nomenar Moix fiscal en cap d’Anticorrupció. Aquest va començar a intentar apartar alguns fiscals d’investigacions complexíssimes, a alentir-les o dificultar-les, la qual cosa va generar sospites raonables de parcialitat.\nEls fiscals d’Anticorrupció van respondre col·lectivament de manera especialment meritòria. Van exercitar una previsió legal que significa, més o menys, una objecció de consciència. Els fiscals la podran i l’hauran d’exercir quan les ordres dels caps siguin contràries a la llei o improcedents per qualsevol altre motiu. El ministre i el FGE, amb la intenció de minimitzar l’escàndol, van declarar que es tractava d’un fet ordinari, habitual. Però no és cert. Haurien de saber, i probablement sabien, que el gest dels fiscals és especialment infreqüent, extraordinari. Gairebé ningú no s’atreveix a esmenar una ordre o decisió del superior jeràrquic, i enfrontar-s’hi públicament en un escrit motivat. El cap Anticorrupció, davant de l’escàndol produït, va rectificar parcialment alguna de les seves decisions anteriors. Però tant ell com el FGE continuen manant, disposats a repetir les seves directrius sospitoses. Legalment, poden ordenar el mateix o un altre fiscal que compleixi l’ordre objectada, o fins i tot assumir el mateix cap l’administració temporal o definitiva de l’assumpte. Així doncs, l’objecció de consciència dels fiscals ha estat un gest èticament i jurídicament necessari, però no suficient.\nAquestes deplorables peripècies provocades per la cúpula de la Fiscalia demostren que al ministre de Justícia, Rafael Catalá, no li feia falta el consell que hagués volgut donar-li el presumptament corrupte Ignacio González: “escolta, Rafa, l’aparell de l’Estat o el tens o estàs mort”. El Rafa ja ho sabia i ho practicava.\nLa Fiscalia va néixer, històricament, com la llarga mà del rei davant dels tribunals. Després va ser l’instrument del Poder Executiu davant del Poder Judicial. La dependència efectiva dels fiscals s’assegurava mitjançant una estructura jeràrquica el cap suprem de la qual era nomenat i cessat discrecionalment pel Govern central. Així va romandre la institució, ininterrompudament, des del 1926 fins a la reforma legal de Zapatero, impulsada pel FGE Conde-Pumpido el 2007. La reforma legal va pretendre reforçar la imparcialitat del FGE col·locant-lo en una equidistància tènue entre el Poder Executiu, que el proposa però ja no pot cessar-lo, i el Poder Legislatiu, que el valida. Es va tractar d’evitar la preocupant aparença que la Fiscalia és un instrument que depèn del Govern central més que una institució imparcial de l’Estat. Per a això, des del 2007, tal com mana la Constitució, el Rei nomena el FGE a proposta del Govern espanyol i un cop escoltat el Consell General del Poder Judicial. Però, a més, i aquesta és la novetat, el FGE proposat haurà de comparèixer davant la Comissió del Congrés dels Diputats corresponent perquè en pugui valorar els mèrits i la idoneïtat. Així es donava a la Fiscalia el reforç democràtic de la convalidació parlamentària. No és gaire, perquè la valoració del Congrés no és vinculant. El Govern central podria persistir en la seva proposta encara que la majoria dels diputats el qualifiquessin desfavorablement. Però seria un gest insòlit que el Govern espanyol s’atrevís a menysprear el reforç democràtic que va pretendre la reforma mitjançant la nova convalidació parlamentària.\nDoncs bé, això va ser, precisament, el que va passat. El 16 de maig passat el Congrés va examinar els mèrits i la idoneïtat del FGE. Tots els grups parlamentaris, excepte el del Govern central, el van suspendre a ell, el seu peó de brega Moix, i el mentor i director polític dels dos, el ministre “Rafa”. Lamentablement, el Govern espanyol va menysprear la clamorosa reprovació parlamentària, democràtica. Així expressa, sense complexos, que està disposat a fer miques la intangibilitat d’una institució constitucionalment imparcial, com és la Fiscalia, i per extensió, si li convé, la de qualsevol altra institució de l’Estat autònoma o independent. Davant d’una amenaça tan greu ja no n’hi ha prou amb reprovar un ministre del Govern i els seus fiscals. És el Govern central en ple el que mereix, de manera imperiosa i inajornable, una censura total i definitiva.


Unió provincial d'estanquers de Lleida\nC/ Venus nº 11\nTelèfon: 973 288 198\nHistoria i filosofia\nLa informació existent en aquest web està subjecta a diferents normes jurídiques, i explícitament subjecta a l'especificat en aquesta Advertència.\n1. Exclusió de Responsabilitat.\nLa Unió Provincial d 'Estanquers de Lleida (UPELL) posa tot el seu interès en la creació i posada al dia d'aquest lloc, per tal que la informació que conté sigui d'utilitat per a les persones i entitats interessades. No obstant, la "Unió" no garanteix l'exactitud ni l'actualització de la informació que es pugui obtenir d'aquest, la qual podrà ser modificada sense previ avís.\nLa "UPELL" no assumeix cap responsabilitat derivada de l'ús per tercers del contingut d'aquest lloc. Els acords, resolucions, circulars i altres documents o informacions continguts en aquest lloc tenen únicament caràcter informatiu. Només els textos publicats en el Butlletí Oficial de l'Estat o continguts en certificacions emeses de conformitat amb la normativa vigent tenen caràcter autèntic.\nLa "UPELL" no assumeix cap responsabilitat derivada de l'existència d'enllaços entre els continguts d'aquest lloc i continguts situats fora del mateix, o de qualsevol altra menció de continguts externs a aquest lloc. Aquests enllaços o mencions tenen una finalitat exclusivament informativa i en cap cas impliquen el suport de la "UPELL" a les persones o entitats autores d'aquests continguts o titulars dels llocs on es trobin.\n2. Dret aplicable i jurisdicció competent L'ús dels elements d'aquest lloc implica l'acceptació de les advertències legals aquí expressades i, en especial, que els conflictes relatius a aquest lloc es regiran exclusivament pel dret espanyol.\nOrganigrama|Avís legal| Lopd\nWeb desarollada por la Consultoría Informática EMO sistemas


Granollers amb el Planeta > Eix 3 – Agenda2030 Granollers\nGranollers amb el Planeta > Eix 3\nEIX 3: MINIMITZACIÓ DELS RESIDUS I ECONOMIA CIRCULAR\nL’economia circular i la simbiosi industrial contemplen tot el cicle de vida dels productes, des del seu disseny fins al seu ús i recuperació, considerant que es tracta sempre de recursos que poden ser reaprofitats. Aquest model econòmic demana, doncs, transformar estructures de producció, però també hàbits de consum per part de la ciutadania a l’hora de generar residus i reaprofitar els recursos. A més de fomentar el reciclatge i la reutilització, la prevenció i la cultura del residu zero han de ser el fonament per reduir progressivament la generació de residus finals, de manera que sigui possible tancar completament els cicles dels materials.\nLes zones d’activitat industrial en el territori\nL’Ajuntament de Granollers dóna suport a les empreses locals i, en particular, les petites, que sovint es troben amb dificultats relacionades amb aplicar la legislació ambiental, impulsar bones pràctiques de gestió i identificar les febleses i punts forts de l’organització. També perquè facin un ús més eficient de l’energia i els recursos naturals, alhora que redueixen el seu impacte ambiental i la petjada ecològica.\nEl projecte Granollers entra en simbiosi, guanyador nacional del Premis Europeus a la Promoció Empresarial 2020 en la categoria de suport al desenvolupament dels mercats verds i l’eficiència en els recursos, n’és un exemple. Aquest premi valora el treball per promocionar l’economia circular a la indústria, afavorint la sostenibilitat, la competitivitat i la col·laboració entre el teixit industrial del municipi.\nAquesta economia circular també arriba a l’escala ciutadana, sobretot pel que fa a la generació de residus i la transformació dels hàbits de consum. Cada ciutadà de Granollers generava el 2019 445 kg de residus municipals a l’any (a Catalunya són uns 525 l’any 2019, i al Vallès Oriental 478). La generació per habitant i dia s’ha reduït un 19% des de 2001, mentre que la recuperació de residus s’ha incrementat un 75% des de 2000 gràcies a les campanyes i programes per fomentar el reciclatge i la recollida de la fracció orgànica.\nPer saber-ne més, visita el web de Gestió ambiental de l’activitat econòmica\nPer saber-ne més, visita el web de Gestió dels residus


Txerpa. Tecnologia i comptabilitat. branding app financera\nTxerpa. branding app financera\nTxerpa uneix el millor de dos mons com són la tecnologia i la comptabilitat i aconsegueix un mestissatge que es converteix en la solució perfecta per a pimes: facturació i gestoria en una mateixa eina. Darrera del gran equip tecnològic liderat per Xavier Gil trobem la Gestoria Gil Estarellas, una de les més grans i consagrades de les Illes Balears.\nEl concepte Txerpa: un programa de facturació amb assessorament de professionals del sector que t'acompanya en el teu dia a dia comptable, un equip amb el qual superar amb èxit aquesta tediosa tasca. Per aconseguir escalar aquesta "muntanya" va decidir comptar amb el nostre coneixement en creació de marca i experiència d'usuari.\nVam decidir apuntar a un univers gràfic tecnològic que alhora mantingués un diàleg simpàtic i agradable. Unes línies geomètriques ens dibuixen una figura a mig camí entre un "chart" i una sinuosa muntanya fent una clara al·lusió al naming al costat d'una tipografia que es manté en el mateix registre arrodonit i geomètric.\nTxerpa és una eina amb una idea molt bona, que ha anat creixent i augmentant les seves funcionalitats i avantatges al ritme que les startups exigeixen i per això es trobava en un moment en què calia seure a redibuixar les línies mestres. En aquest moment stay creative va entrar en joc redissenyant completament l'experiència d'usuari, definint com a punt de partida l'experiència multipantalla que ens demanen les plataformes de gestió de continguts i convidar-nos a oblidar-nos de lempipador botó de guardar. Botons d'acció ràpida en qualsevol punt de l'entorn, transicions per crear nous continguts sense recàrregues de pàgina, una navegació fluïda gràcies a l'optimització de recursos... Tota una experiència que ens transporta al "look & feel" més agradable de les aplicacions, sens dubte un standard que ha arribat per quedar-se.\nEstàs preparat per a l'experiència Tramuntana?


14 Abr Homicat\nPublicat 10:17h in Homicat\tper\tadmin 0 Comments\nDg 14 d’Abril de 2019, Diumenge de Rams, Lc 22, 14-23-56\n“Com desitjava menjar amb vosaltres aquest sopar…”\nArribem avui al Diumenge de Rams. Iniciem amb aquest diumenge la celebració de la Setmana Santa. Celebrem la realitat més gran del cristià, el misteri de la mort i resurrecció de Jesús. Per això, a cada dia de la setmana li diem “sant”. Dilluns sant, dimarts sant,… dijous sant –dia en que ens centrem especialment en l’eucaristia–, divendres sant –on ens fixem sobretot en la creu–, i dissabte sant, dia de silenci i espera. Aquest dia no es poden celebrar sagraments, només portar la comunió als malalts. El dissabte al vespre celebrarem la Vetlla Pasqual, el dia més important de l’any. Celebrem que Jesús ha ressuscitat i, amb la seva resurrecció Ell ens obra la porta de la nostra pròpia resurrecció. Però no hem de limitar-la al moment de la nostra mort. Com ens diu St Pau: “ja viviu com a ressuscitats!”. I en un altra fragment de les seves cartes ens diu: “ja vivim anticipadament allò que esperem!”\nAvui Jesús entra a Jerusalem, aclamat per la gent amb palmes i cants. Però Jesús entra per morir, no per fer festa, i Ell ho sap. Els mateixos deixebles l’avisen repetidament: “no vagis a Jerusalem, que et mataran!” Però Ell està decidit a anar al cor de la fe del seu poble. Aquesta és una constant de l’evangeli de Lluc, del qual aquest any llegim el relat de la passió: Jesús està pujant permanentment a Jerusalem.\nEn iniciar la Setmana Santa seguim fent camí –com ho hem fet durant tota la quaresma– amb Jesús que va a la creu. Però el final –com també hem tingut present durant tot aquest temps– és la resurrecció. Aquesta és la nostra realitat. El divendres cantarem: “mireu l’arbre de la creu, on morí el salvador del món”.\nCreu i resurrecció, vida i esperança. Aquest és el seu camí…i el nostre.


Karlos Arguiñano i com descentralitzar la tele Karlos Arguiñano i com descentralitzar la tele\nDines amb la família i encens la tele. Cansat que l’informatiu et conte el que ocorre a Madrid i s’oblide del que ocorre a Terol, a Andalusia o al País Valencià, et trobes amb Arguiñano fent zàping. Comença el programa. Homenatge a Charles Chaplin. Record als camperols que han treballat dur perquè ens poguèrem alimentar durant la quarantena. Ànims als hostalers a una crisi que esdevé complicada. Defensa dels nostres servicis públics i aplaudiment als sanitaris. Consell a la gent: si no lluitem, fan el que volen.\nSenzill, sense odi ni consignes inflamades. De nou, insta a comprar producte de proximitat i a valorar allò que tenim. Prime time: fent un programa de cuina, Karlos continua —acudits roïns mediante— cuinant i parlant sobre la vida. Ha rebutjat molts diners per dedicar-se a fer programes on la cuina és un pretext per, com diria George Ritzer, mcdonalitzar la televisió. Ell no vol tele de consum ràpid: ell vol cuinar tranquil·lament i celebrar la vida mentre ho fa. Ell no va a Madrid; es queda a Zarautz, a la seua terra. Fill de modista i taxista, sempre s’ha mostrat orgullós dels seus orígens humils.\nArran d’aquell programa d’Arguiñano amb la mare, fa uns dies que cavil·le en silenci. I és que Karlos fa receptes de tots els Pobles d’Espanya, mostra les seues formes de viure i veu la diversitat com un valor afegit i no com un obstacle. Mitjançant la seua productora fomenta la pilota basca i la seua gastronomia, ajudant xicotets projectes a fer-se grans. I és clar que Karlos no és el Camarada Jorge Javier —que acomiada programes de ‘Sálvame’ amb el Grandola Vila Morena i publica consignes esquerranes a la revista Lecturas—.\nTampoc vull dir que siga un sant: sols és un exemple de que les coses es poden fer d’altra manera, més descentralitzada i amb més trellat. “Porque si tienen razón (los que dicen que esta caja sólo sirve para evadir) el tubo catódico ya parpadea y pronto veremos cómo la lucha está ya perdida. La televisión puede enseñar, puede arrojar luz y sí, hasta puede inspirar, pero sólo lo hará en la medida en que nosotros estemos dispuestos a usarla con estos fines. De lo contrario sólo será un amasijo de luces y cables. Buenas noches, y buena suerte”.\nEixa imatge que tinc d’aquell programa d’Arguiñano contrasta amb el moment en què Ana Rosa va dir-li al President “Simo Put” que tenia moltes ganes “d’anar a València amb l’AVE, fer-se una paella i tornar-se’n a Madrid”. No necessita més adjectius aquesta situació tan il·lustrativa i, tanmateix, trista. És una llàstima que la pràctica totalitat de les televisions estatals amb molt poques excepcions estiguen fetes des de i per a gent de Madrid. Sembla que si Ayuso pren la mateixa mesura que Puig l’una és notícia i l’altra no. No podem sentir-nos còmodes amb una Espanya que empra (amb RTVE i Rosa María Mateo o amb la crisi de la COVID-19) el mando único quan veu dificultats per eixir avant. No és propi d’un Estat descentralitzat.\nPer això, estic trist. Mentre a altres Parlaments s’insulten i es barallen, a la Casa de tot el Poble valencià s’aprovava la Llei del Joc més restrictiva de l’Estat espanyol. Per suposat, per als mitjans centralistes —d’esquerres i de dretes— no era una notícia important. Curiós, sobretot després que eixos mateixos mitjans estigueren durant més de dues setmanes donant rellevància suprema al debat sobre el tebi Decret del Joc que va llançar Alberto Garzón. La lluita per la bandera espanyola i els falsos debats generats per l’extrema dreta pareixen ser més importants. Tant és així que el Gobierno encara no és conscient que no pot posar en marxa un Ingrés Mínim Vital sense contar amb el fet que alguns territoris ja hem aprovat legislació al respecte i deixant els Estatuts d’Autonomia en paper mullat.\nDels mitjans privats puc entendre la manca d’interés, perquè, al cap i a la fi, són empreses. De la nostra radiotelevisió publica que tants premis va rebre, no podem tolerar-lo. No podem deixar que els valencians siguem importants únicament i exclusiva quan arriba l’estiu i han de vindre a les nostres platges. Però no solament ocorre amb nosaltres: ocorre quan es menysprea una Ministra andalusa pel fet de parlar amb accent andalús o quan es descriu una terra tan rica com la gallega i es redueix als quatre tòpics de sempre. Tenim uns professionals de RTVE increïbles a cadascuna de les Comunitats Autònomes.\nSí, ja sé que tenim radiotelevisions públiques autonòmiques, fonamentals perquè els diferents Pobles puguen fer introspecció i conèixer-se millor. Però un Estat descentralitzat es construeix fent valer la diversitat, amb bidireccionalitat, amb estima i molta cura. Els qui diuen defensar Espanya potser haurian de defensar també que es fera periodisme des de les perifèries com el que fan Jordi Évole, Gonzo o Arguiñano. Fa poc vaig demanar els companys de Producciones del Barrio que pujaren a les xarxes aquesta classe magistral de periodisme que fa Gonzo: un exercici d’estima a la seua terra que fa empatitzat els oients. Sense comptar amb els Pobles i condenant-los a la llarga nit i el fosc silenci no hi ha futur.


Silencis – Equip SEER – Salut i Educació Emocional\nEstem encantats de presentar-te a Madilé! Escriptora del blog “Charlando con el inconsciente” i facilitadora de SEER. A partir d’ara tindrem l’oportunitat de compartir de tant en tant els seus escrits pel goig de la teva lectura! Ja ens explicaràs!\nEn nomenar-ho desapareix.\nAbsència de sorolls …\nO espai entre els diferents sons …\nCompany desitjat quan volem descansar, però del qual fugim quan volem dispersió.\nEl silenci o els silencis? Quants silencis coneixes? El incòmode, l’agradable, el còmplice, etc.\nPer què li posem adjectius al silenci quan som nosaltres els que ens sentim així? Pot ser per aquest costum que tenim de projectar fora tot el que ens passa internament …\nLlavors, què és el silenci?\nÉs el no-res i el tot potencial. És l’escenari on tot passarà. És la “lent” que augmenta el meu estat emocional. On es projecta la meva pel·lícula mental. Un mirall constant … Per això, un mateix silenci pot ser diferent per als presents.\nLes pauses; petites dosis de silenci, són capaços de donar-li profunditat al nostre estat. Entre inspiració i expiració hi ha una pausa vital que reflecteix un canvi de sentit. En una obra musical, l’espai entre nota i nota formen part també, i són necessaris; encara que no focalitzem l’atenció allà.\nI el silenci mental? A! Aquest! Aquest és el més difícil d’aconseguir, ja que no depèn de l’entorn, sinó d’un mateix.\nÉs el més anhelat, el més preuat. Lo bo, és que quan el trobes, ja no importa que passa fora; el silenci està dins teu, i aquest si és còmode i plaent. Diuen, que quan arriba, els judicis es van, les pors desapareixen i la serenitat treu el cap.\nTot això és molt bonic, però quan a mi em demanen silenci em genera ràbia. “No em deixen comunicar” “no em deixes expressar-me”.\nAllò que t’imposen sempre genera rebuig; si vols que algú faci silenci contàgia’l amb el teu, connecta’l amb el teu; respectant el temps necessari i el lliure albir perquè l’altre ho trobi ¿no?\nMadilé Díaz Pérez\nFacilitadora Associació SEER


XII Aplec de les Danses dels Pobles de la Serra Mariola\nMés de 300 dansaires mostraran les danses típiques de les nostres comarques a Alcoi\nAlcoi torna a ser l'amfitrió de l'Aplec de Danses dels Pobles de la Mariola. Ja ho va ser en el 2005, quan va tindre lloc el primer Aplec i naixement d'aquesta trobada que ja és tota una tradició. Amb un esperit itinerant, l'Aplec se celebra cada any en un municipi diferent de la Mariola, i ara, en aquesta 12 edició, torna a Alcoi.\nUna cita indispensable en la qual podem gaudir, tot plegat, de les diferents danses de cadascun dels municipis participants en l'Aplec. A més a més, també participen enguany les Rondalles de Muro, Agres i Alcoi, sota la direcció de Francisco Miguel Fenollar. Quan acaba l'Aplec, i com ja és tradició, els dansaires ballen tots conjuntament un ball de la població amfitriona que han aprés en els últims mesos. En aquesta edició, es ballarà l'U d'Alcoi.\nL'Aplec tindrà lloc dissabte 10 de setembre. Des del campus de la UPV d'Alcoi s'anunciarà l'inici de les danses amb el llançament de tres coets. Tot seguit, els grups de danses eixiran del campus fins a la Glorieta. Una vegada allí tots reunits, a les 19 hores, començaran les danses per Sant Nicolau, Sant Llorens, País Valencià i de nou a la UPV, on tindrà lloc el ball final, seguit d'un sopar de germanor i danses fins a la matinada.\nEls pobles que hi participen enguany, en l'ordre en què faran les danses, són: Muro, Cocentaina, Banyeres, Agres, Planes, Bocairent, Onil, Penàguila, Castalla i Alcoi. Beneixama i Gaianes enguany no hi poden participar per què coincideix en les festes locals. També forma part de l'Aplec Beniarrés, encara per confirmar. En total, més de 300 dansaires que ens oferiran un tros de la nostra història en forma de ball.\nL'Aplec d'Alcoi està organitzat pel grup de danses Carrascal, el grup de danses Sant Jordi i l'escola de danses del Romeral, amb col·laboració de l'Ajuntament d'Alcoi i el campus de la UPV. El regidor de cultura Raül Llopis assegura que és un plaer "estar al costat de la nostra cultura, i a més la ciutadania podrà gaudir de les danses".\nGRUP CARRASCAL D´ALCOI\n629 952 194\nRafa Sempere Verdú\nGRUP SANT JORDI D´ALCOI\nFerran Mengual López\n96 553 71 83 Fax\n630 759 456\nESCOLA DE DANSES EL ROMERAL\nMari Carmen Fenollar\nTel: 966332884 / 686194016