DadesCat (Blat - Bob)\nAnar a: [ Blas ] [ Blasco i P ] [ Blau ] [ Blet ] [ Bo ] [ Boada i ]\nEn coses de llengua no hem de ser antifrancesos ni anticastellans, sinó pro-catalans a ultrança. (Joan Coromines)\nBlasca, penya de la (Banyeres de Mariola, Alcoià) Cim (1.119 m alt) de la serra Fenossosa, al sud de la vall de Biar.\nBlasco, Francesc (Russafa, València, s XIX - País Valencià, 1864) Gravador a l'acer. Fou mestre de gravat a l'Acadèmia de Sant Carles i autor d'obres remarcables.\nBlasco, Jeroni (Catalunya, s XVII – s XVIII) Pintor. Entre 1705 i 1722 realitzà diversos cartons per als bells conjuns de rajoles vidriades de la Casa de Convalescència de l'Hospital de la Santa Creu de Barcelona, ocupada avui per la Biblioteca de Catalunya.\nBlasco, Màxim-Antoni (Alacant, s XVIII - València, s XVIII) Catedràtic. Estudià medicina a la Universitat de València. Compongué un compendi de matèria mèdica perquè servís de text als estudiants, Speciment materia medicae in gratiam praxim inchoantium (València, 1779). D'ençà del 1784 ocupà diverses càtedres a la facultat de medicina d'aquella universitat.\nBlasco i Brugueras, Sixt (Barcelona, 1926 - ) Pintor. Fill de l'escultor Silvestre Blasco. Després d'una estada a Alemanya, conrea un hàbil expressionisme, decorativista i colorista. Ha exposat a Barcelona, Nova York, Ginebra, Milà, Tunis, etc. L'any 1969 signà un Manifest Essencialista.\nBlasco i Brugueras, Valentí (Barcelona, 1920 - ) Pintor. Fou deixeble de Feliu Mestres i de Vila Arrufat. Ha obtingut diversos premis.\nBlasco i Garcia, Vicent (Torrella de la Costera, Costera, 1735 – València, 1813) Teòleg i erudit. El 1750 es doctorà en teologia. Fou mestre (1753) de Montesa i catedràtic de filosofia i teologia de la Universitat de València (1763-67), hi introduí la filosofia moderna. Passà a la cort, on fou nomenat mestre de l'infant Francesc Xavier (1768-80). Obtinguda una canongia a València, hi tornà. Rector de la Universitat de València (1784-87), va aconseguir el restabliment del patrimoni (suspès el 1774) i un nou pla d'estudis. Fou nomenat rector perpetu. Amb la invasió napoleònica fou nomenat president de la Junta de Defensa de València (1811); continuà la seva tasca universitària durant l'ocupació francesa. Donà a la Universitat la seva biblioteca particular. Tingué cura de l'edició de l'obra poètica (1761) i de De los nombres de Cristo (1770) de Luis de León i d'una part de les Historias de Juan de Mariana.\nBlasco i Giné, Artur (Barcelona, 1933 - ) Intèrpret musical, instrumentista i folklorista. El seu treball de recerca es caracteritza per la recuperació del folklore català en la seva línia més ètnica. El 1976 creà el festival de música popular Trobada amb els Acordionistes del Pirineu, a Arsèguel (Alt Urgell). A la dècada del 1980 edità els elapés Canten els vells del Pirineu (1982), Trobada amb els acordionistes del Pirineu (1987) i Rosa vermella, rosa galant (1989). El 1994 rebé el Premi Nacional de Dinamització en l'Àmbit de la Música Popular Catalana i el Premi Nacional de Música a la Trajectòria en el Camp de la Cultura Popular.\nBlasco i Ibáñez, Vicent (València, 29/gen/1867 - Menton, Provença, França, 28/gen/1928) Escriptor i polític. Republicà aferrissat, pròxim inicialment a Pi i Margall se n'anà separant i creà el seu propi partit, la Unió Republicana, popularment coneguda per blasquisme, que el portà a ser diputat en diverses legislatures. Fundà a València el diari "El Pueblo" (1894), des d'on atacà implacablement els governs de la Restauració, fet que li valgué empresonaments i un curt exili. Abandonà la política el 1908. Vinculat breument a la Renaixença valenciana per influència de C. Llombart, a partir de 1887 publicà només en castellà: Arroz y tartana (1894), La barraca (1898), Entre naranjos (1900), Cañas y barro (1902). Més endavant va escriure novel·les de crítica social (La catedral, 1903, La bodega, 1905). La producció posterior derivà cap a un cert psicologisme, amb tocs pintorescos al principi i marcadament cosmopolites després, i llibres històrics i de viatges. D'aquesta època... Segueix...\nBlasco i Laguna, Ricard (València, 30/abr/1921 – Madrid, 8/feb/1994) Escriptor i cineasta. Es donà a conèixer com a poeta i, durant uns quants anys, animà la revista literària "Corcel", a València. En castellà va publicar llibres de poemes (Altea, 1953) i estudis sobre el s. XIX (Los albores de la España fernandina, 1969) i sobre Josep M. Bonilla. Del 1937 daten les proses poètiques d'Elegia a un mort. Va ser director i guionista cinematogràfic on es dedicà als gèneres de caràcter popular: La duquesa de Benamejí, De mujer a mujer, Gloria Mairena, Lola la Piconera, etc; i de programes de televisió. Posteriorment va publicar treballs d'història: El valencianisme cultural durant la guerra civil 1936-39, Poesia política valenciana 1802-1938 (1979) i Introducció a la història del cinema valencià (1981), La premsa al País Valencià (1983) i La insolent sàtira antiga (1985).\nBlasco i Martel, Mentor Veure> Mentor, Blasco (pintor).\nBlasco i Medina, Francesc Xavier (València, 1857 - País Valencià, s XX) Professor de música. Exercí a Alacant (1874) i a València (1891). Fundà una acadèmia de piano i dirigí, entre d'altres, l'orquestra de la Societat de Concerts. És autor de Prontuario de instrumentación, d'un bon nombre de sarsueles i de diverses obres de música simfònica, coral, de cambra i de piano.\nBlasco i Monterde, Adrià (Barcelona, 20/mai/1930 - 24/abr/2000) Pintor. Ha destacat com a dibuixant i il·lustrador. Conreà sobretot l'aquarel·la.\nBlasco i Monterde, Alexandre (Barcelona, 21/set/1928 - 19/oct/1988) Pintor. Germà d'Adrià, Jesús i Pilar. Destacà com a aquarel·lista.\nBlasco i Monterde, Jesús (Barcelona, 3/nov/1919 - 21/oct/1995) Dibuixant. Germà d'Adrià, Alexandre i Pilar. Creador d'històries il·lustrades, de les quals escriví també el guió. Ha estat considerat com un mestre del gènere a la Península Ibèrica. S'inicià col·laborant a les revistes infantils, especialment a "Chicos", els primers anys quaranta, on mostrà la seva personalitat i on creà el personatge Cuto. Posteriorment treballà per a editores angleses i franceses. La seva traça adopta formes i estils diversos segons el gènere que tracti.\nBlasco i Monterde, Pilar (Barcelona, 1922 - 19/set/1992) Dibuixant. Germana d'Adrià, d'Alexandre i Jesús. Ha treballat molt com a il·lustradora de diverses publicacions periòdiques, sobretot d'especialitzades en temes femenins.\nBlasco i Moreno, Rafael (Oriola, Baix Segura, 1836 – València, 1884) Escriptor i polític. Afiliat al partit liberal, en triomfar la revolució del 1868, fou nomenat secretari de la Junta revolucionària i de l'ajuntament de València. Es dedicà més tard a la literatura (autor de la novel·la Dos artistas), al teatre (De un tiro dos pájaros, La tentación, Por tejados y azoteas) i nombrosos poemes, articles i contes. És autor també de l'obra erudita Sobre las inscripciones romanas encontradas en València. També escriví en llengua catalana.\nBlasco i Pastor, Arcadi Miquel (Mutxamel, Alacantí, 1928 - ) Pintor, ceramista i dibuixant. Després d'estudiar a l'escola de San Fernando de Madrid i a Roma, on fou Influït per Massimo Campigli, s'especialitzà en ceràmica (n'aprengué la tècnica en tallers artesans de Conca i Triana) i en la confecció de vidrieres, mosaics, baixos relleus i vitralls (catedral de Tànger). Són molt característics els seus plafons a base de formes orgàniques. Bon coneixedor de la ceràmica popular, s'ha preocupat per la recuperació de les tècniques tradicionals. Ha participat en moltes exposicions individuals i col·lectives i hi ha obres seves als museus de Tòquio, Nova York, San Francisco, Madrid, etc.\nBlasco i Soler, Teodor (València, 1854 - s XX) Gravador. És autor d'obres estimables, especialment de tema religiós.\nBlasco i Vaqué, Silvestre (Torroja del Priorat, Priorat, 1888 - Barcelona, 1977) Escultor imatger. Ha viscut i treballat a Xile, Argentina, EUA i Brasil, país on visqué des del 1955. Autor de les escultures de la catedral de Jacarèzinho (Paranà, Brasil).\nBlasco-Ibáñez i Blasco, Sigfrid (València, 1902 – 11/gen/1983) Polític. Fill de Vicent Blasco i Ibáñez. El 1931 reorganitzà, al País Valencià, el partit republicà que havien dirigit el seu pare i Feliu Azzati, però amb un caràcter socialment conservador i una estreta aliança amb el lerrouxisme, les quals coses, a més del seu processament per l'escàndol de l'estraperlo (1935), foren la causa de la seva derrota a les eleccions del feb/1936, i de la desaparició del partit. Fou diputat a corts el 1931 i el 1933. Exiliat al començament de la guerra civil, residí a França i, entre 1956 i 1972 a Xile; a partir del 1977 tornà esporàdicament a l'estat espanyol.\nBlasi, Ermengol (País Valencià, s XIII – s XIV) Metge. Gaudí de gran prestigi. Era germà de Joan i nebot del famós Arnau de Vilanova.\nBlasi, Joan (País Valencià, s XIII – s XIV) Metge. Germà d'Ermengol i nebot d'Arnau de Vilanova. Assolí una fama considerable.\nBlasi, Josep (Vallmoll, Alt Camp, s XVIII - Catalunya, s XVIII) Gramàtic. És autor d'algunes obres didàctiques, de les quals és digna d'esment, per haver-se avançat notablement al seu temps, la titulada Elementos de tipografia, y su modo de enseñar a bien leer, útil a los impresores, correctores de imprenta, maestros de escuelas, etc, publicada en 1751 i reeditada en 1755.\nBlasi i Maranges, Pere (Puigcerdà, Baixa Cerdanya, 19/ago/1885 – Barcelona, 22/jun/1961) Pedagog i geògraf. Doctor en filosofia i lletres per Montpeller. Mestre a Torroella de Montgrí durant 22 anys, hi fundà l'Ateneu. Col·laborà al "Butlletí dels Mestres" (1922-23) i fou un dels fundadors de la Societat Catalana de Geografia. Publicà un Manual de Geografia de Catalunya (1921), premiat per l'Associació Protectora de l'Ensenyança Catalana, encara que Les terres catalanes (1954-57) és la seva obra principal. S'afilià a Esquerra Republicana i fou elegit diputat al Parlament de Catalunya (1932).\nBlasi i Rabassa, Ramon (la Selva del Camp, Baix Camp, 1901 - Barcelona, 1980) Escriptor. Fou col·laborador d'"En Patufet", i des del 1968 de "Patufet" i de col·leccions annexes, amb els pesudònims de Guerau i R. Bir. És autor de faules, del recull de narracions d'animals Tornen a parlar les bèsties (1935), i de novel·les roses de la Biblioteca Gentil.\nBlasi i Vallespinosa, Francesc (Valls, Alt Camp, 1872 – Barcelona, 1951) Industrial, escriptor i excursionista. Publicà obres de divulgació de de les terres catalanes, com la Guia de Poblet i Santes Creus (1928), Santuaris marians de la diòcesi de Tarragona (1933), i com a record dels seus viatges pel Pròxim Orient, els EUA i l'URSS, Impressions d'un viatge a Terra Santa (1926), Del país de les coses grans (1927) i Viatge a Rússia passant per Escandinàvia (1935). Establí la Fundació Blasi i Vallespinosa, que cada dos anys, des del 1953, convoca, a través de l'Institut d'Estudis Catalans, un premi per a una monografia geogràfica sobre els Països Catalans i que ha patrocinat diverses publicacions.\nBlat, Ismael (Benimàmet, València, 1905 - València, 1976) Pintor. Bon retratista, de dibuix minuciós i traç acurat. Obsessionat per la llum, prefereix temes i paisatges exòtics (Arcs de mesquita, Oferta d'esclaus) i el costumisme, on fa ressaltar els tons grisos (Oració).\nBlat, Manuel (València, 1840 – 1863) Escriptor. Fou d'activitat molt precoç. Escriví en castellà dues obres de teatre i col·laborà al setmanari humorístic "El Tío Nelo".\nBlat i Blat, Agustí (València, 1806 – 1874) Impressor i escriptor. Establí la seva impremta el 1841 i publicà el periòdic "El Tabalet" (1847), així com molta literatura popular dialectal. Col·laborà en diversos diaris valencians i va escriure, entre altres obres, Idea del lemosín o sea la lengua valenciana comparada con otros idiomas (1846).\nBlau, gorg (Escorca, Mallorca Septentrional) Gorg, situat en un profund engorjat, prop de l'antic lloc de Turixant, al peu del puig Major, al curs del torrent del grog Blau, que neix al vessant septentrional del morro de Cúber, i s'engorja fins que s'uneix, a s'Entreforc, al torrent de Lluc i forma el torrent de Pareis. Hi ha estat construïda una resclosa.\nBlau, Pere (Catalunya, s XIV – s XV) Militar. Combaté a Sardenya el 1409, a les ordres de Martí el Jove, que morí a la campanya. Blau tornà a Barcelona pel desembre de 1409, trametent les peticions per rebre més ajut que formulava el cap d'operacions d'aleshores, Pere de Torrelles.\n32 CATALUNYA - ESPORT\nBlaus, els Veure> Centre Excursionista Els Blaus de Sarrià.\nBlava, cala (Llucmajor, Mallorca Oriental) Cala, on hi ha la urbanització de Cala Blava.\nBlava, la (Sant Martí d'Albars, Osona) Caseriu i cap del municipi, situat a 2 km al nord de l'església parroquial. La baronia de la Blava fou concedida el 1771 al coronel d'infanteria Bernat de Martí i Prat-Reixac. Passà als Gibert o Prat-Gibert.\nBlàvia i Codolosa, Francesc (Lleida, 1853 – 1934) Farmacèutic i botànic. Director de l'estació enològica de Seta (Llenguadoc). Publicà Apuntes para una flora de Lérida (1888).\nBlay i Fàbregas, Miquel (Olot, Garrotxa, 4/oct/1866 – Madrid, 22/gen/1936) Escultor. Treballà vuit anys al taller d'estatuària religiosa dels germans Vayreda. Fortament influenciat per l'escola olotina i pel seu mestre Josep Berga i Boix, la seva obra és una expressiva síntesi del realisme amb el primer modernisme i el simbolisme per derivar finalment cap al classicisme, marcà una fita en l'evolució artística del país, en una època de decadentisme escultòric acusat. Residí a París, Roma i Buenos Aires, i finalment (1906) s'instal·là a Madrid. Són obres seves: Els primers freds (1892) i Flor silvestre (1896), al Museu d'Art Modern de Barcelona, Eclosió (1908) i La cançó popular, instal·lada a l'angle de la façana del Palau de la Música Catalana. També és autor de les escultures que adornen la font monumental de la plaça d'Espanya, a Barcelona, i el monument a Mariano Moreno, de Buenos Aires. A part altres distincions rebudes, fou nomenat membre de l'Acadèmia de Belles Arts de Barcelona i de la de Madrid i obtingué nombrosos premis.\nBlay i Serra, Consol (Terrassa, Vallès Occidental, 1913 - ) Escultora. Ha destacat per les seves figures de terra cuita, de dimensions reduïdes.\nBlazy, Joan Baptista (Catllà de Conflent, Conflent, 1871 - Baixàs, Rosselló, 1933) Prevere. Conreador de la llengua catalana en la qual predicà a la catedral de Perpinyà. Féu conèixer, en particular per mitjà de la "Revue de l'Université Catholique de Lille", les obres de Jacint Verdaguer i de Ramon Llull.\nBlecua Teijeiro, José Manuel (Alcolea de Cinca, Aragó, 1913 - ) Historiador de la literatura i filòleg. Fou catedràtic a la Universitat de Barcelona. Especialista en poesia castellana del Siglo de Oro. Fou membre corresponent de l'Acadèmia de Bones Lletres de Barcelona.\nBleda, Jaume (Algemesí, Ribera Alta, 1550 – 1624) Escriptor i dominicà. Predicador general de València, qualificador i consultor del Sant Ofici i fundador del convent d'Algemesí. Fou des del 1591 un decidit partidari de l'expulsió dels moriscs (1609), prop del rei, dels seus ministres i dels papes, i amb aquest fi va escriure Defensio fidei in causa neophytorum sive morischorum regni Valentiae, totiusque Hispaniae (València 1610), juntament amb un Tractatus de iusta marischorum ob Hispania expulsione (1610) i una Breve relación de la expulsión de los moriscos del reyno de Valencia. És, a més, autor, entre altres obres, d'una Crónica de los moros de España (1618).\nBleda, la (Santa Margarida i els Monjos, Alt Penedès) Parròquia (Santa Maria) i antic castell, de població disseminada. Una part del seu terme fou agregat al mun. de Sant Martí Sarroca. Al final del s XVI la baronia de la Bleda pertanyia als Avinyó, senyors de l'Enveja i castellans de Vilanova de Cubelles.\nBleda, la (Segarra) Priorat, depenent del monestir de Sant Pere de Casserres des del 1247, dins el bisbat de Vic, probablement vers Mirambell i Pujalt. El 1277 es trobava sense monjos que l'administressin.\nBleda, Miquel (Catalunya, s XIV - Barcelona ?, s XIV) Argenter. Féu sengles creus d'argent molt notables per a la confraria de la Sang d'Igualada, així com per a l'església de Sant Miquel de Barcelona.\nBledes, illa de ses (es Mercadal, Menorca) Petita illa. Situada, juntament amb dos illots, davant la costa septentrional de l'illa, entre cala Pregonda i cala Barril. Té 600 m de longitud i 61 m d'altitud.\nBledes, ses (Sant Antoni de Portmany, Eivissa) Grup d'illots i d'esculls, bastant separats de la costa occidental de l'illa. Els més importants són sa Bleda Plana (18 m alt) i sa Bleda Redona (39 m alt). L'anomenat sa Gorra, el més pròxim a la costa, en dista uns 4,3 km.\nBlet i Gasell, Lluís (Lleida, 1742 – Madrid, s XVIII) Botànic. Apotecari major de l'hospital reial i farmacèutic militar dels exèrcits de Carles III; botànic major de la Cambra Reial i president de la junta superior governativa. Escriví alguns tractats de botànica, entre d'altres un Catálogo de las plantas, fet a base del jardí botànic d'Algesires, l'any 1781.\nBloc d'Esquerra d'Alliberament Nacional (BEAN) (Catalunya, gen/1979 - gen/1982) Grup polític independentista i socialista. Format a partir d'una coalició electoral del Bloc Català de Treballadors i el PSAN, que se'n desvinculà aviat, amb Ll.M. Xirinacs i F. Cucurull com a principals candidats, adoptà una estructura assambleària i agrupà diversos col·lectius procedents del nacionalisme radical i del marxisme-leninisme, que s'oposaven, per insuficient, a l'estatut d'autonomia del 1979. Mai no assolí el 2% dels vots emesos. S'autodissolgué.\nBloc Escolar Nacionalista (BEN) (Barcelona, 1934 - 1939) Organització universitària de la Joventut d'Esquerra Republicana (JER), actuà a Catalunya durant la II República espanyola. De caràcter nacionalista i d'esquerres, lluitava per una universitat autònoma i catalana, el reconeixement de la Federació Nacional d'Estudiants de Catalunya (FNEC) com l'única entitat representativa dels estudiants catalans i l'establiment de cursos oficials per a obrers. L'òrgan de premsa del BEN fou "Redreçament". Actuà clandestinament en 1946-50.\n49 PAÍS VALENCIÀ - POLÍTICA\nBloc Nacionalista Valencià (País Valencià, 1998 - ) Organització política nacionalista valenciana. Constituïda com a federació de partits, que integrà la Unitat del Poble Valencià (UPV), Partit Valencià Nacionalista i Nacionalistes d'Alcoi. El seu primer Congrés Nacional, celebrat al gen/2000, escollí una nova direcció encapçalada per Pere Mayor. En les eleccions municipals del 1999, es convertí en la tercera força política valenciana pel que fa a presència municipal, i obtingué representació en 122 municipis. No aconseguí representació parlamentària en les eleccions a les Corts Valencianes del 1999. Respecte a les eleccions europees del mateix dia, es presentà en coalició amb Convergència i Unió i el Partit Socialista de Mallorca, i aconseguí el 2,4% dels vots del País Valencià. En les eleccions generals del 13/mar/2000 no obtingué representació parlamentària. Bloc Nacionalista Valencià\nBloc Obrer i Camperol (BOC) (Barcelona, 1930 - Catalunya, 1936) Organització política marxista. Fundada arran de la fusió del Partit Comunista Català i la Federació Comunista Catalano-Balear, disconformes amb el Partit Comunista d'Espanya i dissidents de la III Internacional. Sota la direcció de Joaquim Maurín, secretari general, reivindicava la lluita revolucionària, i propugnava la federació de nacions socialistes de l'Estat espanyol i l'autodeterminació de Catalunya. Impulsà la creació de l'Aliança Obrera (1933). S'escindí en dues fraccions: l'una es fusionà (1936) en el Partit Socialista Unificat de Catalunya (PSUC) amb altres organitzacions marxistes, i l'altra s'uní amb l'Esquerra Comunista d'Andreu Nin (1935) per formar el Partit Obrer d'Unificació Marxista (POUM).\nBloc Republicà Autonomista (BRA) (Barcelona, mai/1915 – 1917) Organització política. Sorgida de l'escissió d'un grup de militants de la Unió Federal Nacionalista Republicana (UFNR) descontents de la seva aliança amb els radicals de Lerroux (1914). Fou fundat per Marcel·lí Domingo, Francesc Layret, Gabriel Alomar i Àngel Samblancat. En el seu programa electoral, al costat d'una declaració de principis netament republicana i catalanista, defensà una posició social progressista. Adoptà una línia més extrema que la del grup d'on havia sortit. Per aixó va allunyar-se de les capes mitjanes i de la petita burgesia i, en canvi, no pogué atreure la classe obrera, que ja tenia les seves pròpies organitzacions. En conseqüència, va fracassar en les eleccions generals del 1916 i en les provincials de 1917. Posteriorment, la majoria dels seus efectius formaren en el Partit Republicà Català.\n52 CATALUNYA-ARAGÓ - HISTÒRIA\nBlois, tractat de (1505) (Blois, França, 12/oct/1505) Acord entre Ferran II de Catalunya-Aragó i Lluís XII de França. El rei Ferran pactà el seu matrimoni amb Germana de Foix, neboda del rei francès, el qual renuncià en ella els drets que tenia sobre el tron de Nàpols si tenia descendència d'aquest matrimoni, i en cas contrari els drets havien de tornar a França. També es comprometé el rei català a pagar 500.000 ducats en deu anys en concepte de despeses fetes pels francesos a la guerra de Nàpols, i a restituir els béns confiscats als barons napolitans del partit angeví. Ferran II no complí les estipulacions polítiques del tractat, i el papa Juli II el dispensà del compromís en ésser constituïda la lliga de Cambrai (1508).\nBlois, tractat de (1509) (Blois, França, 12/des/1509) Tractat entre Ferran II de Catalunya-Aragó i Maximilià d'Àustria. Ferran II concedí ajuda econòmica i militar marítima a Maximilià per tal que pogués dur a terme l'acord estipulat per la lliga de Cambrai (1508) contra el territori venecià i, en canvi, Maximilià reconeixia Ferran II com a regent de Castella.\nBlondel de Drouhot i Dàvalos, Lluís de (Hainaut, Holanda, 1728 - Palma de Mallorca, 1797) Militar. Primer marquès de Blondel de l'Estany. Després de participar en diverses campanyes, el 1763 fou enviat a Barcelona com a inspector de l'exèrcit. Ascendí a mariscal de camp (1783), el 1786 fou nomenat corregidor de Lleida, on realitzà obres de conducció d'aigües especialment remarcables (1786-94); urbanitzà, amb un criteri modern, les zones que restaven despoblades a conseqüència de l'ensulsiada de 1707 i féu construir un mur de pedra al llarg del marge dret del Segre per tal de contenir les riuades, amb prou espai per a fer-hi una carretera, hostals i el mercat del gra, i que és l'origen de l'actual avinguda de Blondel. L'any 1794 malalt, es retirà.\nBlondel de l'Estany, marquesat de (Catalunya) Títol concedit el 1789 a Lluís de Blondel de Drouhot i Dàvalos, sobre la propietat que a l'estany de Bellcaire d'Empordà (Baix Empordà) tenia la seva muller Maria Francesc de Wyts de la Bouchardrie i de Valencià. Passà als Miquel, barons de Púbol.\nBloody Island, The (Maó, Menorca) Nom donat pels anglesos a l'illa del Rei, situada al port de Maó.\nBluch, Ramon (Catalunya, s XIX - Montblanc ?, Conca de Barberà, 1901) Eclesiàstic. Fou rector de la parròquia de Sant Miquel de Montblanc. Hi excel·lí per les seves virtuts i el seu saber. Fermament convençut de la bondat de l'ideari catalanista, en fou el propagador més destacat de la Conca de Barberà.\n57 CATALUNYA - ESPORT\nBlume, Residència (Esplugues de Llobregat, Baix Llobregat, 1960 - ) Centre d'esportistes d'alt nivell. Acull esportistes de gran qualitat de Catalunya i de l'estat espanyol, seleccionats per les seves respectives federacions. Fou adquirida l'any 1960 per la Delegación Nacional de Educación Física y Deportes i entrà el funcionament el gen/1961 amb la incorporació dels primers becaris i entrenadors. L'any 1968, hom inicià els obres d'un nou edifici amb més capacitat, el qual s'inaugurà al set/1970. Des de l'any 1980 depèn de la Generalitat de Catalunya. Disposa de 120 llits i d'unes instal·lacions esportives pròpies de manteniment i entrenament com ara pistes poliesportives, sala de musculació, piscina, recta d'atletisme i espais complementaris, i d'un centre de medicina de l'esport.\nBlume i Carreras, Joaquim (Gràcia, Barcelona, 21/jun/1933 - sierra de Valdemecas, Conca, Castella, 29/abr/1959) Gimnasta. Campió diverses vegades, el 1949 obtingué el campionat absolut d'Espanya i de Catalunya, i el retingué durant deu anys consecutius; assolí el títol individual en totes les especialitats. Participà en l'olimpíada d'Hèlsinki i es classificà entre els millors gimnastes del món. Als Jocs Mediterranis (1956) aconseguí sis medalles d'or i una de bronze. El 1957 guanyà el campionat absolut en la Copa d'Europa (París), on va vèncer els millors especialistes del continent, entre els quals el rus Titov, en les anelles, el poltre d'anelles, les paral·leles i en la puntuació total. Va morir en accident d'aviació. A títol pòstum li fou atorgat (1960) el Trophée Taher Pacha del Comitè Olímpic Internacional.\nBo i Singla, Ignasi (Barcelona, 1872 – 1923) Periodista. Treballà de tipògraf i col·laborà a "Idea Nova" i "El Igualadino". Afiliat al partit republicà federal, fou processat i empresonat (1896), considerat autor de fulls subversius. Dirigí més tard "La Autonomía", de Reus, i "El Campesino", òrgan de la federació de rabassaires. Col·laborà a "El Poble Català" (1916) i després a "La Veu de Catalunya" amb el pseudònim de Roc Guinart. Entre les seves obres figuren Montjuich: notas y recuerdos históricos (1917) i Marina catalana medieval (1922).\nBoaçà (Alenyà, Rosselló) Despoblat, a mig camí entre Alenyà i Tesà, i actualment convertit en masia (mas Blan). La seva església era dedicada a sant Martí.\nBoachan-Joffre, Yvonne (Elna, Rosselló, 1896 - 1975) Escriptora en francès. Les seves obres La palombe (1947), Jep le trabucaire (1951), Rencontre à Grenade (1956) i Les griffes du destin (1959), han merescut premis de l'Académie Française.\nBoada (Vilanova de Meià, Noguera) Poble, a l'antic terme de la Baronia de la Vansa. La seva església depenia de la parròquia de Lluçars.\nBoada, coll de la (Alòs de Balaguer / Camarasa / Cubells, Noguera) Coll de la serra Carbonera, termenal dels tres municipis.\nBoada, Francesc (Terrassa, Vallès Occidental, 1674 - Escornalbou, Baix Camp, 1729) Menoret franciscà del col·legi seminari de missions d'Escornalbou (1702). Per la seva fidelitat a l'arxiduc Carles fou expulsat del país (1714) i treballà a Perpinyà, a Roma i a d'altres ciutats italianes. Retornà a Catalunya l'any 1723. De l'estada a l'estranger deixà un Itinerari, fins avui no retrobat; també escriví una Exposició o declaració de la regla seràfica, igualment desconeguda. És interessant l'Índex indicum seu repertorium generale huius bibliothecae, enllestit el 1727, obra ordenada per matèries de predicació, amb la referència a les fonts que eren a l'abast a Escornalbou.\nBoada, Jacint (Terrassa, Vallès Occidental, 1771 – Montserrat, Bages, 1859) Compositor. Estudià a l'Escolania de Montserrat amb Anselm Viola i Narcís Casanoves, del 1780 al 1786. Entrà al monestir el 1790, d'on fou mestre de capella del 1811 al 1853, amb moltes interrupcions degudes a la guerra del Francès i a la situació política. Cada vegada reorganitzà l'Escolania i la proveí de repertori en part original. Del 1835 al 1844, durant l'exclaustració, restà sol a Montserrat amb el germà J. Capderrós i un escolà, i creà la Salve montserratina amb la seva alternança de cant pla i cant polifònic per manca dels versets d'orgue.\nBoada, Joan (Catalunya, 1423 - s XV) Historiador. Escriví una crònica dels fets esdevinguts al seu temps a Catalunya. El seu manuscrit Memorial e calendari de les coses fetes e passades fou trobat al monestir de Sant Salvador de Breda pel pare Villanueva, que en reproduí passatges a la famosa obra Viaje literario a las iglesias de España, respectant el català de l'original. Villanueva diu que Boada començà a escriure la seva obra en 1473 i que era rector de Sant Iscle de Colltort, prop de Sant Feliu de Pallerols (Garrotxa). Bona part dels seus manuscrits fan referència als conflictes entre Joan II i la Generalitat catalana i les agitacions socials dels remences.\nBoada, Joan (Catalunya, s XV - Poblet ?, Conca de Barberà, 21/gen/1502) XLV Abat de Poblet (2/mai/1499 - 21/gen/1502). Els seus tres predecessors, els abats Delgado, Estaña i Coello, foren castellans. Vacant l'abadiat per la mort del darrer, el nov/1498, el monestir passà mig any regit pel prior, sense que la comunitat gosés elegir nou abat, tenint en compte que coaccions estranyes podien influir sobre la votació, com ja havia passat massa vegades. Per conjurar aquest perill, fou decidit de fer els nomenaments amb caràcter triennal, almenys amb caràcter pràctic, exigint al nou abat el jurament de dimitir al tercer any mentre el papa no autoritzés aquell canvi de sistema. En aquestes condicions fou elegit l'abat Boada. Prestà el jurament esmentat davant l'abat del monestir de Benifassà. Havent-se negat el papa Alexandre VI a revocar el caràcter perpetu de l'abadiat, fou sol·licitada de l'abat de Benifassà la dispensa del jurament, per tal que l'abat Boada restés essent perpetu com els seus antecessors. La dispensala fou atorgada pel feb/1501. Pendent encara la butlla de confirmació pontifícia, morí Joan Boada, que en realitat no arribà a exercir l'abadiat amb plenes atribucions. En fou successor Domènec Porta.\nBoada, la (les Preses, Garrotxa) Altre nom del veïnat de la Boadella.\nBoada, Martí (Sant Celoni, Vallès Oriental, 1949 - ) Naturalista. Especialista en qüestions ambientals, ha dirigit el Museu Monogràfic del Montseny. El 1995 li fou concedit el premi Global 500 del Programa de les Nacions Unides per al Medi Ambient.\nBoada, Sant Julià de (Palau-sator, Baix Empordà) Veure> Sant Julià de Boada.\nBoada, Sant Llorenç de (Vic, Osona) Veure> Sant Llorenç de Boada.\nBoada i Garcia, Antoni (Terrassa, Vallès Occidental, 1924 - ) Publicista. Especialitzat en la figura de Jacint Verdaguer. Conreà també el dibuix i la pintura. En aquest aspecte ha excel·lit en la creació d'ex-libris.\nBoada i Matas, Casimir (Palamós, Baix Empordà, 1888 - Catalunya, s XX) Pintor. Estudià a l'Escola de Belles Arts i al Cercle Artístic de Barcelona. Destacà amb la pintura de marines i amb la realització de notables aiguaforts.\nBoada i Vilallonga, Claudi (Barcelona, 14/jun/1920 - Palma de Mallorca, 22/ago/2006) Enginyer industrial. Estudià a Barcelona, on es titulà el 1946. Amplià estudis a Itàlia, Alemanya, França, Gran Bretanya i els EUA. Ha estat president i vice-president de diverses importants empreses i entitats financeres.\nBoadella (Palau-sator, Baix Empordà) Altre nom de Sant Julià de Boada.\nBoadella, la (les Preses, Garrotxa) Veïnat.\nBoadella, pantà de (Boadella i les Escaules, Alt Empordà) Pantà del riu Muga. Inunda part dels termes de Darnius i Sant Llorenç de la Muga. S'aprofita per regular el riu, regar i produir electricitat.\nBoadella i Oncins, Albert (Barcelona, 29/jul/1943 - ) Mim, actor i director teatral. Als deu anys es traslladà a París, a casa d'un germà seu escultor, on estudià. Passà després pel centre dramàtic d'Estrasburg i retornà a Barcelona, a l'Institut del Teatre. Es va iniciar com a mim i el 1962 fundà la companyia Els Joglars. Des d'aleshores, la seva trajectòria i evolució són pràcticament les d'aquesta companyia, que continua dirigint amb un estil personal i provocador. Dels seus espectacles, creats sempre a partir d'idees pròpies, destaquen Àlies Serrallonga (1974), La torna (1977), Teledeum (1983), El Nacional (1994), Ubú president, etc. (1995). Fora dels espectacles d'Els Joglars ha dirigit el muntatge del Teatre Lliure Operació Ubú (1981). L'any 2007 va anar a viure i a treballar a Madrid.\nBoadella i Sanabre, Ricard (Barcelona, 1912 – 1977) Violoncel·lista. El 1930 debutà com a concertista. Ha actuat en diverses orquestres i en conjunts de cambra. Ha escrit a revistes musicals i ha editat obres de teòrics musicals antics, com Tomàs de Santa Maria.\nBoadella i les Escaules (Alt Empordà) Municipi: 10,73 km2, 82 m alt, 248 hab (2014), (ant: Boadella d'Empordà). Situat a la conca de la Muga, on els darrers contraforts de la serra dels Tramonts enllacen amb la plana empordanesa. La vall que forma el riu en aquest sector ha estat inundada parcialment pel pantà de Boadella. La zona muntanyosa del terme és coberta per la vegetació natural (bosc de pins, alzines sureres i pasturatges). La vida econòmica local es basa en l'agricultura, amb predomini del secà (cereals, vinya i olivera) sobre el regadiu, que aprofita aigües derivades de la Muga; i la ramaderia (bestiar boví i oví). L'explotació dels jaciments de coure i de plom fou abandonada al s XIX. Darrerament, la construcció del pantà ha donat lloc a la instal·lació d'una central hidroelèctrica i a l'aparició d'alguns nuclis turístics, que semblen haver deturat la corba demogràfica descendent iniciada a mitjan s XIX. El poble, a la vora dreta de la Muga, havia estat emmurallat i era presidit pel castell de Boadella; l'església parroquial és dedicada a santa Cecília. El terme comprèn el poble i l'antic monestir de les Escaules. Ajuntament - Estadístiques - Consulta de dades\nBoades (Castellgalí, Bages) Colònia industrial i veïnat, prop de l'aiguabarreig del Cardener i del Llobregat. Hi ha les restes del sepulcre de Boades.\nBoades, Bernat (Salitja, Selva, a 1370 – Blanes, Selva, 1444) Rector de Blanes (1410-44). Li fou atribuïda l'autoria del Llibre de feyts d'armes de Catalunya, que havia redactat (v 1673) Joan Gaspar Roig i Jalpí.\nBoades, les (Rellinars, Vallès Occidental) Veïnat, de població disseminada, situat a la capçalera de la riera de Rellinars.\nBoades, sepulcre de (Castellgalí, Bages) Sepulcre monumental romà, prop de Boades. Té forma de temple d'una cel·la, de construcció rústica. Té una planta aproximadament quadrada de 5,10 m per 4,60 m, i és cobert amb volta de mig punt. Fou excavat i restaurat el 1932 pels Amics de l'Art Vell. Hi foren trobades sitges ibèriques, anteriors al monument, i sepulcres d'inhumació, posteriors a l'edifici.\nBoal, Evelino (Valladolid, Castella, s XIX – Barcelona, 7/jun/1921) Dirigent sindicalista. Treballador d'arts gràfiques a Barcelona. Milità a la CNT, dins la línia sindicalista de Salvador Seguí. Col·laborà sovint a "Tierra y Libertad". Fou elegit secretari nacional de la CNT el 1920. Detingut el mateix any, fou posat en llibertat la matinada del 7/jun/1921 i assassinat en sortir de la presó Model de Barcelona.\nBoaleda, sa (Santa Margalida, Mallorca Septentrional) Possessió (o sa Boleda), al nord-est de la vila, a la dreta del torrent de son Bauló. Era, en època islàmica, un petit llogaret.\nBoatella (Borredà, Berguedà) Poble (786 m alt), aturonat a la dreta de la riera de Merlès. L'església de Sant Martí depèn de la parròquia de Palmerola.\nBoatella, la (València, Horta) Raval de la ciutat durant l'època musulmana. S'estenia extramurs, prop del barri cristià de Sant Vicent de la Roqueta, davant la porta de la Boatella, a l'extrem meridional del cardo de la ciutat romana (l'actual carrer de Sant Vicent). La mesquita fou convertida, després de la conquesta catalana, en parròquia dels Sants Joans. L'horta era regada per un ramal del Túria.


Per què tanta BRIMO, Conseller Elena? | Sara-Lidiaester\nInici Articles Repressors Per què tanta BRIMO, Conseller Elena?\nPer què tanta BRIMO, Conseller Elena?\nAixò es el que em pregunto, per què tanta BRIMO Conseller Elena, que vol fer creure que els independentistes, som violents?\nEstic al tren, torno a casa després de l’última aturada a #MeridianResisteix, i fent repàs dels fets, constato que estem més vigilats que mai, més identificats que mai ii més desprotegits que mai, i pel nostre govern en tot el procés d’independència vam emprendre fa 12 anys. El que voldria saber on són els 2.044.038 votants del SI.\nAvui tocàvem a 6 mossos i 1 furgó per manifestant independentista.\nEm sento avergonyida quan veig a quatre iaios i iaies com jo, que necessiten un desplegament de tanta BRIMO per aturar la Meridiana durant 10 minuts. Ni que fóssim terroristes!!\nÉs vergonyós com es gasten tants diners públics per rodejar a 80 persones. O potser érem menys perquè entre periodistes, fotògrafs i mossos d’esquadra gravan-nos vestit de paisà, segur que èrem menys.\nÉs absurd que els Mossos hagin d’estar dues hores vigilant i gravant les nostres cares d’independentistes frustrats. És il·legal que alguns mossos d’esquadra no anaven identificats per davant, per darrere no ho sé perquè ens han tingut encapsulats a la plaça de l’estació Sant Andreu Arenal i no teniem llibertat de moviment.\nÉs preocupant veure que la BRIMO ens encapsula a nosaltres mentre protegeixen amb quatre mossos d’esquadra als unionistes que estan a la vorera.\nHe viscut uns moments de tensió, quan hem tallat Meridiana, sense fer res il·legal com diu el TC espanyol que tant obeeixen aquests energúmens, i m’he posat de cara als unionistes. Els mirava perquè no entenia res de les seves reivindicacions de què els estàvem roben el menjar ii el futur dels seus fills i poc més que dúiem dins nostre la peste bubònica. Us prometo que hi havia gent tan rabiosa que semblava que traguessin bava per la boca i jo amb la mascareta posada me’ls mirava i estic segura que amb les seves amenaces no tindrien preparat res bo per mi si poguessin actuar.\nEm cridaven, vete a Pedralbes con los tuyos!!!! Valga’m déu si sóc més pobre que les rates del meu poble hahahahaha.\nMarxista!!!! Que diu aquest, jo marxista?? Però que els expliquen a aquesta gent per la tele?! Cridaven, ojalá os atropellen a todos, nos estáis quitando el pan de nuestros hijos!! Sucios separatistes de mierda. Que miras nazi?\nI us juro que no eren tant els insults els que em feien mal, sinó les cares, de debò que no havia vist mai tanta ràbia en directe. Bé potser si, l’1 Oct. de 2017.\nSóc conscient que vull el divorci amb Espanya, però que en cap cas tinc cap odi pels ciutadans d’aquest estat. Per mi, són iguals que nosaltres, ciutadans amb drets i deures. Avui he vist però, que ells no pensen el mateix, i que tenen molt clar que els independentistes, som terroristes..\nPer això és tan perillós el que està fent la Presidència d’ERC i el col·laboracionisme de JuntsxCat, tant dins del govern, com fora. Jordi Sánchez no pot continuar sent el secretari general d’un partit que diu està per la confrontació intel·ligent i fer aquests declaracions de solidaritat compartida amb el MHP Pere Aragonès, ignorant sempre que durant 400 dies van dir el seu nom, i ell mai si ha presentat, ni que fos per solidaritat . I no puc entendre com la CUP no s’està posicionant de facto contra ells i no ens defensa als ciutadans que cada dia es juguen imputacions i multes als carrers. Que vingui de tant en tant en Carles Riera, o que Alerta Solidària es faci càrrec de moltes imputacions, no és el el MAMBO que jo esperava precisament de la CUP.\nDavant dels mossos -el més proper a mi feia quasi dos metres- em venen al cap que ara aquests es voldran equiparar amb la policia nacional amb això dels exàmens i el mínim d’alçada per entrar al cos. Ara seran més incultes, i més baixets, i em ve a la memòria quan els fèiem ofrenes de clavells i abraçades sinceres, després de la seva actuació a l’atemptat del #17A. Sembla que faci segles d´aquell moment, pero només han passat, quatre anys.\nÉs una llàstima perquè la conselleria els té desaprofitats i frustrats, perquè en lloc d’estar aguantant les nostres converses de separatistes, podrien estar buscant al càrtel de la droga que opera a BCN (sempre hi ha un càrtel a tot arreu) o buscant lladres que roben a pisos de gent honrada (no parlo ara dels bancs) o buscar pederastes per les xarxes (en lloc de vigilar a tuitaires)\nUs heu preguntat si el conseller d’interior està fent malbaratament de diners públics amb aquest ingent desplegament de la BRIMO? Potser el conseller Elena, s’emmiralla en el gran Saura, conseller d’interior en temps del tripartit? O potser el que vol és donar la imatge que nosaltres els independentistes som els violents, i els unionistes, els demòcrates? Si fos aquest cas, potser hauríem de replantejar-nos en quina posició està ara mateix el govern de la Generalitat.\nNo obstant la culpa no és només d’ells. Perquè el que ha passat és que després de l’arrossegada d’ahir a la ja famosa iaia de Meridiana i la retenció desproporcionada en directe de l’activista l’Ernest, i veient com bullia la xarxa, el conseller va preveure molt soroll independentista enrabiat al carrer, i ha portat més BRIMO. Llastimosament, la gent decebuda amb els partits polítics li està fent pagar als seus propis companys de lluita que si que estan defensant de debò, el projecte comú.\nPer què tenim la memòria de peix últimament? Potser és que ja molts dels nostres miren cap a una altra banda, i no ho volem reconèixer? Però que volem que facin el polítics si vosaltres no som on hauríem de ser? Al carrer és buit, on som els independentistes? Tenim por? D’acord, és perfectament comprensible, però llavors anem davant del palau de la Generalitat i demanem-li als nostres representants polítics que aturin el projecte independentista, perquè no estem disposats a anar més enllà del lliri a la mà. Ara es bon moment, per si ningú en us ho havia dit, que la independència no ens vindrà a casa, embocat en un paquet de regal, la independència s´ha de treballar, lluitar i patir.\nPeriodistes, tertulians i polítics d’ERC dediquen hores als mitjans i a les xarxes a menysprear tot el que faci olor de moviment i a confrontació intel·ligent, com poden ser aquestes aturades de Meridiana, que provoquen tant al feixisme espanyol. L’últim mur que defensa drets fonamentals i se la juga cada dia, està necessitat de suport, i la gent no arribem.\nA veure si al final al que ens passa es que ens “pilla mas lejos”, del que voldríem reconèixer, i volem plegar?? Si creieu que estic equivocada, us espero a totes les #MeridianesResisteix que vulgueu proposar.\nI si necessiteu suport jurídic, recordeu que la web saralidiaester.cat, espai #EmResponsJudicial té el seu advocat de capçalera, en Josep Rosell , @FossasJosep a Twitter.\nArticle anterior#EmRespons?- Josep Maria Monferrer i Celades.\nArticle següentEscola, per Francesc Pomés i Martorell.


L'Estat gasta només el 40% d'allò pressupostat en trens | NacióDigital\nEls comptes espanyols preveien més de 2.100 milions en inversions d'Adif i Renfe a Catalunya els últims cinc anys, però només se n'han acabat gastant 844\nper Roger Tugas Vilardell, Barcelona, Catalunya | 12 d'octubre de 2021 a les 20:06 |\nPas a nivell al centre de Montcada i Reixac. | Adrià Costa\nEl traspàs de Rodalies serà un dels cavalls de batalla de la negociació dels pressupostos de l'Estat del 2022. La gestió d'aquesta infraestructura clau per al país i per a la ciutadania ha estat motiu de disputa política des de fa molts anys, especialment des que el catalanisme hagi renegat d'un primer traspàs parcial del 2010 i, en especial, dels incompliments inversors de l'Estat que hi anaven vinculats. Fins i tot, en els darrers cinc anys, Adif i Renfe només han executat quatre de cada deu euros aprovats i pressupostats per a Catalunya.\nLa Generalitat ha denunciat reiteradament que, dels 4.000 milions compromesos fins al 2015 en aquell primer acord segellat pel tripartit, només se n'han acabat executant prop del 14%. Des de llavors, diversos governs han tornat a prometre les batejades com a "pluges de milions" en inversions que, en bona mesura, han acabat en plugim. A principis del 2017, Mariano Rajoy va assegurar que gastaria uns 4.000 milions en Rodalies a Catalunya fins al 2025, mentre que, ja amb Pedro Sánchez a la Moncloa, un nou Pla de Rodalies 2020-2030 contempla inversions de més de 6.300 milions al país.\nA l'espera de com es concreta aquest darrer compromís, el cert és que els executius centrals sovint han inclòs als pressupostos que validava el Congrés inversions per a Catalunya que satisfeien aquests objectius. El problema arriba a l'hora de gastar aquestes partides. En els últims cinc exercicis complets, Adif i Renfe havien reservat als seus comptes fins a 2.103,5 milions en inversions al país -sense incloure l'alta velocitat-, però d'aquests només han acabat concretant-se'n 844 milions.\nAixò equival a un nivell de compliment respecte allò pressupostat -que no en relació a allò promès políticament- del 40,1% entre 2016 i 2020. I, si es té en compte també el 2015, el nivell encara cau més, fins al 37,7%. El percentatge màxim de recursos gastats respecte els previstos és del 2017, amb un 73,4% de compliment. Tot i això, llavors la partida encara era modesta, de poc més de 200 milions entre les dues empreses públiques, i no va ser fins als comptes del 2018 que va inflar-se. Va ser després de la promesa milionària de Rajoy, tot i que la llum verda definitiva va arribar després de la moció de censura de Sánchez, qui els ha hagut d'implementar.\nLa inversió aprovada per a Adif i Renfe a Catalunya ascendia a més de 350 milions per a aquell any. I malgrat que els següents dos exercicis no es van aprovar nous pressupostos, aquells comptes incorporaven una previsió de despesa plurianual amb un clar increment en aquestes partides fins als 582 milions per al 2019 i els 711,3 milions per al 2020. De nou, però, el nivell d'execució va ser molt minso, d'entre el 28,8% i el 45,3% dels recursos contemplats, segons l'any, tal com reconeix el mateix Ministeri d'Hisenda en els seus informes.\nI aquest 2021 no sembla que avanci amb millor peu. El govern espanyol va aprovar un nou sostre inversor de rècord en els pressupostos d'aquest any, amb 969,5 milions per a Adif i Renfe a Catalunya, però el grau de compliment durant el primer semestre és molt pobre, ja que el juny tan sols s'havia gastat un 10,1%. Sigui com sigui, en aquest àmbit no hi ha greuge territorial, ja que l'incompliment és generalitzat i la despesa territorialitzada en la xarxa ferroviària durant els darrers cinc anys a tot l'Estat equival també a només el 40,4% del pressupost prèviament aprovat.\nÉs en aquest marc que, més de deu anys més tard, la reivindicació del traspàs complet de Rodalies torna a ressonar, especialment després d'una polèmica vaga a Renfe que ha tingut la protesta contra aquest canvi de gestor un dels puntals. ERC ho posarà sobre la taula com un dels elements rellevants en la negociació dels pressupostos, però tant el PSC com els comuns li reclamen que desvinculi la carpeta dels comptes estatals de la competencial. I això que precisament els comuns, una setmana abans, també plantejaven aquesta qüestió com un element essencial.\nEn la mateixa línia, el govern espanyol demana no vincular aquests dos aspectes i, mentre promet una nova pluja de milions en infraestructures en els pressupostos del 2022 -sense garantir-ne l'execució-, recorda que, en la comissió bilateral de principis d'agost, Generalitat i Estat es van emplaçar a tractar aquest i altres eventuals traspassos en una altra reunió aquest octubre. I mentre, s'acumulen les queixes reiterades pels retards i el mal servei de la xarxa ferroviària de titularitat estatal.\nImperdibles, Dades, Política, Adif, infraestructures, gasta, Catalunya, pressupost, trens, pluja de milions, Renfe\n"El traspàs de Rodalies serà un dels cavalls de batalla..."\nPer Anonim 1234 el 12 d'octubre de 2021 a les 23:27\nNo serà cap cavall de batalla: espanya ja ha dit que ni somniar-ho i aquí acaba tot. Els de ERC ho seguiran demanant, i espanya seguirà dient que no, i al final ERC aprovarà els pressupostos espanyols a canvi de res (o farà la comedia d'abstenir-se si amb la seva abstenció és suficient per a que s'aprovin, que al final és con votar a favor fingint que no votes a favor). Final de la historia.


Studio Andrassy U.-Budapest Budapest Hongria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Studio Andrassy U.-Budapest\nDissenyat tant per oci com per negoci, Studio Andrassy U.-Budapest està situat idealment a 06. Terézváros; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Studio Andrassy U.-Budapest asseguren una estada plaentera als seus clients. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Studio Andrassy U.-Budapest és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Budapest.


Montxo Vicente i Sempere: Mor una llengua, neix una discapacitat - Social.cat\nDivendres, 5 de juliol de 2019 | 08:15 h\nLa nova consellera de Cultura, Mariàngela Vilallonga, va afirmar al Parlament de Catalunya que “les llengües no s'estronquen ni moren si tenen utilitat social i un marc jurídic que els reconegui”, en una resposta a una interpel·lació de Junts per Catalunya (JxC) al Parlament el passat dimecres 26 de juny sobre el foment de la llengua de signes catalana (LSC). Tot i que des de la Direcció General de Política Lingüística porten a terme una feina encomiable per la dignificació d'aquesta llengua, pròpia de totes les persones sordes, cal observar que les llengües sí que poden morir malgrat que es fomenti el seu ús.\nDe fet, la LSC figura a l'Endangered Languages Project amb l'estatus de “susceptible d'extinció”, un observatori de diversitat lingüística en què participen universitats nordamericanes, australianes i que compta també amb el suport de Google. De fet, crida l'atenció que en cap moment la intervenció de la consellera hagi fet algun esment explícit a l'ensenyament en LSC a la infància sorda a Catalunya.\nDisposem també d'estudis informes nostrats, especialment del Grup d'Estudis sobre Llengües Amenaçades (GELA), que alerten d'una sèrie d'indicadors sobre la salut precària de la LSC, ja que podria deixar de parlar-se en una o dues generacions, de no millorar urgentment el seu context sociolingüístic. La principal gran amenaça de la LSC, com ho seria per a qualsevol llengua, és que no es transmet generacionalment a la infància sorda en l'escola pública (el que es coneix com a “transmissió horitzontal”), perquè l'abordatge de la sordesa des del Departament d'Educació es centra exclusivament des d'una perspectiva patologitzant.\nUn entramat corporatiu de logopedes, otorrinos i audioprotesistes promou a Educació la creença arcaica que són suficients les pròtesis auditives, combinat amb mètodes esotèrics de l'oralisme excloent. Cal recordar als senyors diputats de JxC, d'ERC, així com del conseller Josep Bargalló i la benvolguda consellera Vilallonga, que en la literatura científica més recent des de fa deu anys ja es demostra que aquest abordatge no només és ineficaç, sinó també potencialment perillós per al desenvolupament cognitiu, per a la psicologiasocial i per al futur educatiu dels nens sords.\nEns ho va il·lustrar Sara Trovato en la compareixença al Parlament de Catalunya el 7 de maig, en la Comissió d'Educació, en descriure els resultats de l'experiment lingüístic de Rachel Mayberry. També ens ho explica el lingüista Tom Humphries (2019), quan afirma que cap pare hauria d'esperar que els resultats d'unes pròtesis siguin positius (o no) per a brindar al seu fill una llengua útil, eficaç i eficient amb resultats immediats. Concretament, assegura que “els pares i els professionals han de proporcionar al nen la llengua de signes com a garantia per a la seva salut cognitiva, èxit escolar i satisfacció personal”.\nDe fet, conclou el lingüista, cap estudi ha demostrat fins ara que la combinació de llengua de signes i llengua oral sigui perjudicial, de la qual cosa es dedueix que l'oralisme excloent sí que pot ocasionar greus danys en un quadre de trastorn mental conegut com a Síndrome de Privació Lingüística, en diferents graus. Les observacions de Trovato i de Humphries són tan sols una mostra de la literatura científica que evidència que l'oralisme excloent i l'audiocentrisme no són capaços d'assegurar l'èxit del desenvolupament cognitiu en tots els casos. Insisteixo: En absolutament tots els casos de nens amb sordesa.\nEls defensors de la intervenció audiocentrista i tecnòfila asseguren que les pròtesis milloren o que, fins i tot, retornen alguna part de l'audició. És veritat que existeixen proves clíniques que demostren una millora de la percepció sensorial, però cal matisar que es tracta més d’una percepció “sonora”, abans que no “auditiva”, ja que no va lligada necessàriament amb alguna millora del desenvolupament lingüístic. És a dir, és un món sensorial que no s'interioritza de forma plena en el pensament d'una persona sorda.\nPer la seva banda, els defensors de l'oralisme excloent consideren que és preferible una relació més directa amb la llengua oral i amb els oïdors. Sí, això també és cert. És innegable. Òbviament, quan es comparteix la mateixa llengua, dóna l'oportunitat de poder establir una comunicació més directa, més còmoda, sense necessitat de traducció. No obstant això, cal recordar que és possible entre iguals, en condicions plenes, idèntiques i sense limitacions, perquè la llengua oral expressada fonèticament vehicula components paralingüístics que podrien ser inaccessibles per a una persona sorda.\nFridman Linz ja observava en l'any 2009 que la lectura labial només permet a les persones sordes recuperar un 25% de la informació que es pretén comunicar, mentre que la resta ho han de reconstruir pel seu compte, depenent de l'intel·lecte, memòria i nivell educatiu. Hi ha matisos del to de veu d'una persona que només són possibles de captar plenament gràcies a l'intèrpret de llengua de signes; com ara sarcasmes, ironies, alegria, tristesa, fàstic o admiració. Són matisos tan transcendentals com per poder interpretar la subjectivitat del missatge.\nEn definitiva, només amb les llengües de signes es pot afirmar rotundamentque són eficaces amb tots els nens sords per al seu desenvolupament cognitiu, lingüístic, intel·lectual i personal. Per a sumar tots els èxits possibles, cal reformular els objectius del Protocol de Detecció Precoç de Sordesa Infantil que s'aplica a Catalunya, recollida en la Instrucció 1/2010 de CatSalut, per evitar l'extinció generacional a què condemna la LSC. En cas de no evitar-ho, l'administració pública podria esdevenir responsable de reconvertir una discapacitat sensorial en una nova discapacitat mental en els casos de fracàs de l'oralisme, que no en són pocs. No ens podem permetre la negligència d'assumir com a normals les conseqüències del fracàs dels mètodes de rehabilitació.\nlelngua de signes


Un treball internacional amb participació del CSIC analitza les tendències en la biodiversitat local a Europa – Lo Campus diari\nUn treball internacional amb participació del CSIC analitza les tendències en la biodiversitat local a Europa\nData publicació 26 juliol 2020 per redacció\nLa biodiversitat local a Europa no disminueix a tot arreu, sinó que canvia ràpidament i augmenta en algunes zones. En grans àrees de centre i sud d’Europa, ni la diversitat d’espècies ni el nombre d’espècies i individus han patit canvis. El nord d’Europa mostra un augment en la diversitat i en el nombre d’espècies.\nEn el nord d’Europa hi ha un augment en la diversitat i en el nombre d’espècies, però en grans àrees del centre i sud d’Europa, ni la diversitat d’espècies ni el nombre d’espècies i individus han patit canvis. A la imatge, bosc mediterrani.\nUn estudi europeu, amb participació d’investigadors del CSIC del Centre d’Estudis Avançats de Blanes (CEAB) i de Instituto Pirenaico de Ecologia, demostra que les tendències en la biodiversitat local a Europa estan canviant de forma ràpida i amb substancials diferències entre regions i ecosistemes.\nEn grans àrees del centre i sud d’Europa, ni la diversitat d’espècies ni el nombre d’espècies i individus han patit canvis, mentre que el nord d’Europa hi ha un augment en la diversitat i en el nombre d’espècies.\nEl resultat de l’augment en biodiversitat és aparentment paradoxal si es té en compte que la pèrdua d’espècies i de biodiversitat a tot el planeta està ben documentada. No obstant això, les tendències en la biodiversitat a nivell local difereixen totalment i no hi ha homogeneïtat.\nAixí, al nord i centre d’Europa, s’està observant un augment en biodiversitat, el que s’explicaria perquè amb l’augment de temperatura estan arribant espècies del sud d’Europa, de manera que la fauna i la flora tradicionals estan sent reemplaçades per noves espècies que generalment s’adapten a les condicions més càlides.\nDaniel Oro, científic del CSIC al Centre d’Estudis Avançats de Blanes (CEAB) i coautor, explica: “Hi ha un desplaçament d’espècies del sud d’Europa al centre i nord d’Europa. A més, els efectes del canvi global, com la pèrdua d’hàbitats, estan beneficiant a moltes espècies que s’han adaptat a les noves circumstàncies. Els ecosistemes estan mostrant una resiliència inesperada”.\nNo obstant això, a l’àrea Mediterrània no s’observa aquest augment de biodiversitat. A les àrees mediterrànies, explica Daniel Oro, hi ha un augment de temperatura però no hi ha un augment en la pluviometria, un factor que també és important per a l’estabilitat de les espècies i les comunitats. D’altra banda, el Sàhara és una barrera física important entre els països més càlids de sud i la Mediterrània, la qual cosa podria estar frenant l’arribada d’espècies de llocs més càlids.\nA l’estudi, que compta amb la participació de 70 investigadors de centres de recerca europeus, ha analitzat 161 sèries temporals de dades de 115 llocs en 21 països europeus. Les sèries tenen dades que es remunten a entre 15 i 91 anys enrere, encara que la majoria d’elles van començar no abans de la dècada de 1980, quan ja s’havia fet evident una pèrdua significativa d’espècies.\nLes sèries inclouen dades d’ecosistemes marins, d’aigua dolça i terrestres, amb unes 6200 espècies de nou regions biogeogràfiques, incloent insectes, ocells, plantes, peixos, invertebrats d’aigua dolça, mamífers.\nLa majoria dels llocs estudiats pertanyen a la xarxa global LTER (de l’anglès Long-Term Ecological Research), una xarxa internacional per a l’observació interdisciplinària de la biodiversitat de la planeta a llarg termini, que compta amb participació de el CSIC i del Ministeri de Ciència i innovació.\nDiferències entre espècies i ecosistemes\nLes tendències en biodiversitat no sols difereixen entre regions biogeogràfiques sinó també entre ecosistemes i grups taxonòmics.\n“Les tendències poden diferir significativament segons el bioma i el grup taxonòmic. Si bé vam poder observar un augment de la biodiversitat en les àrees marines durant el període d’estudi, aquest no va ser el cas en els rierols. De mitjana, la diversitat d’algues que viuen al fons va disminuir, mentre que les aus i els invertebrats aquàtics van mostrar una sorprenent tendència a l’alça. Això il·lustra que les tendències no sempre són les mateixes en espècies o ecosistemes sencers”, explica Francesca Pilotto, de l’Institut de Recerca Senckenberg (Alemanya) i primera autora del treball.\nPeter Haase, de la Universitat de Duisburg-Essen (Alemanya), que ha liderat la investigació, afegeix que es necessita una expansió de les sèries temporals de biodiversitat i estandarditzar els mètodes de mesurament europeus en els diferents hàbitats. “Aquesta és l’única forma en que podem desenvolupar amb èxit mesures de conservació significatives per a les regions individuals i la seva fauna i flora”, afegeix.♦\nFrancesca Pilotto et al. Meta-analysis of multidecadal biodiversity trends in Europe, Nature Communications (2020). DOI: 10.1038/s41467-020-17171-y\nLa UAB llicencia dues patents per millorar la diagnosi de la litiasi renal a l’empresa Devicare\nLa Universitat de València destaca la importància d’una dieta equilibrada per a la salut mental


Beques Sèneca - Convocatòria 2012/13\nLes beques Sèneca les concedeix el Ministerio de Educación, Cultura y Deporte i consisteixen en un suport econòmic per a estudiants que han obtingut plaça en el programa de mobilitat SICUE.\nLa beca Sèneca requereix tenir un mínim de crèdits aprovats en el moment de la sol·licitud i també en el moment de la incorporació a la universitat d'acollida. L'estudiant també ha de matricular un número mínim de crèdits, així com aprovar-ne en 50% al final del curs per al qual es concedeix la beca. Per al curs 2012/13 s'exclouran els projectes de fi de carrera i les pràctiques externes extracurriculars com a crèdits a comptabilitzar entre els mínims establerts com a requisits.\n2.224 beques a nivell de tot l'Estat Espanyol, a repartir entre tots els estudiants que compleixin els requisits establerts en la convocatòria.\n500 euros mensuals fins a un màxim de 9 mesos.\n120 euros en concepte de desplaçament per a destinacions peninsulars.\n200 euros en concepte de desplaçament per a destinacions insulars (Balears, Canàries, Ceuta i Melilla).\nLa universitat d'acollida ingressarà aquestes quantitats en els terminis que tinguin establerts.\n· Tenir una plaça atorgada en el programa SICUE.\n· La plaça atorgada ha de ser en una universitat de diferent província a la d'origen.\n· El centre de destí no pot coincidir amb el domicili habitual de l’estudiant\n· Titulacions Tècniques: tenir una nota mitjana d'expedient de 5,90 o superior (en data setembre 2011).\n· Titulacions d'Humanitats, Ciències Socials i Jurídiques, Ciències Experimentals i Ciències de la Salut: tenir una nota mitjana d'expedient de 6,5 o superior (en data setembre 2012).\n·Estudiants de Diplomatura o Enginyeria Tècnica: haver superat un mínim de 30 crèdits i estar matriculat a 30 més (en data setembre 2011). En el moment de la incorporació a la universitat de destí s'han d'haver superat 60 crèdits.\n·Estudiants de Llicenciatura o d'Enginyeria Superior: haver superat un mínim de 90 crèdits i estar matriculat a 30 més (en data setembre 2011). En el moment de la incorporació a la universitat de destí s'han d'haver superat 120 crèdits.\n·Estudiants de Grau: haver superat un mínim de 60 crèdits i estar matriculat a 30 més (en data setembre 2011). En el moment de la incorporació a la universitat de destí s'han d'haver superat 90 crèdits.\n· Un cop atorgada la beca, l'estudiant també ha d'acomplir un seguit de requisits de crèdits matriculats i superats. Podeu llegir-ne més a l'apartat "Informació seleccionats".\n· Es recomana consultar la convocatòria oficial en aquest enllaç: Ministerio de Educación.\nEl càlcul de la nota mitjana es farà segons el Reial Decret 1125/2003, de 5 de setembre, tenint en compte només les qualificacions de l'última convocatòria de cada assignatura. En aquest càlcul de la nota mitjana no es tindran en compte les qualificacions posteriors a setembre de 2011.\n5 o 9 mesos\nLa beca Sèneca és incompatible amb d’altres beques amb la mateixa finalitat obtingudes per al mateix curs que es realitza l’intercanvi. No s’atorgarà la beca a beneficiaris de convocatòries anteriors.\nPel que fa a les Beques de Règim General i Mobilitat que concedeix el Ministerio de Educación, seran compatibles amb la beca Sèneca, excepte en la part que correspon a mobilitat i transport.\nMinisterio de Educación, Cultura y Deporte - Beca Séneca\nWeb de la Sede Electrónica del Ministerio de Educación


Categories: medicina esportiva\nAproximadament un 20% de les consultes fetes a Internet són sobre temes mèdics i de salut. Els medicaments més buscats a Google -segons les estadístiques proporcionades per aquest buscador a GoogleTrends- són diferents tipus de psicofàrmacs, analgèsics i antiinflamatoris. A les darreres estadístiques, trobàvem entre els 10 primers medicaments més consultats als Estats Units tres psicofàrmacs prescrits per tractar l’ansietat, la depressió, l’hiperactivitat i el dèficit d’atenció; cinc medicaments entre analgèsics i antiinflamatoris; un antihistamínic, i un antibacterià.\nTags: farmàcia, google, medicaments\nQui no s’ha trobat esgotat davant d’un munt d’activitats per fer que se li fan una muntanya? De vegades, aquesta sensació és causada per una mancança de magnesi. El magnesi és un mineral essencial per l’organisme i està relacionat amb l’activació del sistema muscular, la producció d’energia, el bon funcionament dels òrgans i amb la regulació de les activitats nervioses.\nA les Farmàcies Altimir trobaràs assessorament pel que fa als complements dietètics i diverses marques comercials de suplements naturals. http://www.magnesioaquilea.com/\nCategories: farmàcia, nutrició\nTags: Complements Nutricionals, magnesio, nutrició\nUn metge canta consells mèdics sobre l’asma aguda i els difon per Internet.\nCongrés Anual de European Respiratory Society a Barcelona.\nDel 7 a l’11 de setembre va tenir lloc a Barcelona el Congrés anual de la European Respiratory Society (ERS). Són membres d’aquesta organització persones que treballen en el camp de la salut respiratòria com ara metges, científics, investigadors, tècnics, infermers o fisioterapeutes. L’ERS té més de 10.000 membres i està present a 100 països. A Barcelona es van debatre temes com ara l’asma, el tabaquisme o l’ús de les xarxes socials per part de metges i pacients com a eina per difondre i obtenir informació.\nLa temàtica i les aproximacions en el congrés són molt variades. És destacable, per curiosa, l’experiència del Dr. Mukherjee de l’Hospital de Glenfield del Regne Unit que va publicar un vídeo a Youtube, Facebook i Twitter cantant els consells sobre com tractar l’asma aguda. El Dr. Mukherjee està convençut que l’experiència ha estat exitosa i que es pot aplicar a altres patologies. Aquest doctor diu que per posar en pràctica aquestes iniciatives cal més imaginació que pressupost.\nEl vídeo penjat a Youtube té a dia d’avui 45.395 reproduccions! Aquest jove i creatiu doctor va guanyar el premi a la innovació de la British Thoracic Society Innovation in Education el 2012 i va tenir un ampli ressó a cadenes de televisió britàniques com la BBC.\nCategories: congressos, pneumologia\nTags: pneumologia, patologías respiratorias, youtube\nControlar les resistències als antimicrobians evitant males pràctiques.\nLa Organització Mundial de la Salut (OMS) porta a terme una tasca de vigilància de la resistència als antimicrobians. Els antimicrobians són medicaments utilitzats per tractar infeccions causades per bacteris, fongs, paràsits i virus. L’ús i l’abús dels antimicrobians en la medicina humana i en la ramaderia al llarg dels darrers 70 anys ha produït un augment dels microorganismes resistents a aquests medicaments.\nÉs per això que cal conscienciar a professionals i consumidors per evitar les males pràctiques tant en la prescripció com en l’ús d’aquests medicaments amb la finalitat de controlar el desenvolupament de resistències. La OMS proporciona directrius tècniques de suport per la contenció de la resistència i proporciona assistència als països en el desenvolupament de polítiques farmacèutiques, serveis de salut i capacitat de vigilància.\nCategories: farmàcia, OMS\nTags: antimicrobianos, bacterias, farmàcia, OMS, resistencias, virus\nLa dermocosmètica a la teva farmàcia. L’àcid glicòlic.\nL’àcid glicòlic és un producte natural derivat de la canya de sucre. És un excel·lent exfoliant i humectant natural. Els cosmètics elaborats amb àcid glicòlic penetren amb molta facilitat a les capes més profundes de la pell i són eficaços per esborrar marques provocades per l’edat i també per tractar problemes produïts per l’acne.\nCategories: cosmètica, estètica, farmàcia\nTags: cosmètica, estètica, farmàcia\nLes APPS a la medicina.\nLes Apps poden proporcionar suport a metges i pacients. L’organització independent britànica PatientView ha publicat el primer Directori Europeu d’Apps de Salut (European Directory of Health Apps 2012-2013). La major part de les aplicacions mòbils mèdiques comencen als Estats Units i només estan publicades en anglès. No obstant, estan apareixent aplicacions dirigides a usuaris finals i a la comunitat mèdica en altres idiomes i relacionades amb diverses patologies. El directori classifica les Apps per patologies i per idiomes.\nAlergo Alarm, per exemple, és una aplicació desenvolupada entre un laboratori mèdic (Almirall) i una associació (SEAIC. Sociedad Española de Alergología e Inmunología Clínica). Aquesta aplicació va dirigida a metges d’atenció primària oferint-los informació diària sobre nivells de pol·len i la predicció per poder avaluar els riscos de manifestacions al·lèrgiques. http://www.seaic.org/inicio/alergoalarm\nAlguns sectors reclamen la regulació de les Apps mèdiques per garantir la seva fiabilitat, qüestió difícil si tenim en compte que l’estudi Mobi Health News, publicat el gener de 2012, va estimar que hi havia 17.000 aplicacions mòbils, de les quals unes 11.000 estan a App Store.\nL’homeopatia y les patologies cròniques.\nEls medicaments homeopàtics actuen sobre la salut del malalt potenciant els mecanismes d’autodefensa. Per això són de gran utilitat en la prevenció de malalties recurrents com ara refredats, otitis o bronquitis y permeten tractar trastorns crònics. Una de les característiques de l’homeopatia són els seus efectes secundaris pràcticament inexistents, cosa que la converteix en una opció eficaç en el tractament d’un gran nombre de patologies cròniques. A vegades, els medicaments homeopàtics substitueixen els medicaments convencionals, però d’altres es prescriuen de forma paral·lela. Homeopatía Illa de Salut\nTags: bronquitis, efectos secundarios, enfermedades crónicas, homeopatia, pneumologia, resfriados\nConceptes revolucionaris: salut integral i salut participativa.\nLa salut integral és una nova concepció del tractament de la salut que aposta per tenir cura física i mental de les persones. Aquest tipus d’enfoc aposta per un estil de vida saludable. La salut es tracta des d’un punt de vista positiu vinculat al benestar més que a la malaltia, tenint cura del cos, de la ment i de les emocions. En el marc de les conferències TEDx Maastricht sobre el futur de la salut i la medicina el professor Bas Bloem explica el que ell denomina salut participativa. Bloem, professor del Departament de Neurologia de la Radboud University Nimegen Medical Centre, ens parla del concepte “salut participativa” on el pacient adquireix un paper més actiu en l’evolució i en el tractament de la seva malaltia. El paper dels agents implicats en el benestar i la salut de les persones es redefineix incorporant noves visions i noves filosofies que reescriuen la jerarquia i els rols de pacients, metges, sense oblidar la societat i les relacions personals.\nConcurs de dibuix Illa de Salut. Estiu 2013\nIlla de Salut ha convocat un concurs de dibuix amb el tema central de l’estiu. Els concursants han mostrat com viuen l’estiu mitjançant les seves obres que han estat exposades a la Farmàcia Altimir de l’Illa de Salut de Sils.\nS’han presentat 54 dibuixos al llarg dels mesos d’agost i setembre. Els premiats han estat escollits per votació i gaudiran d’una jornada a Marineland. El seguiment del concurs i les votacions s’han portat a terme també des de les xarxes socials. Podeu gaudir d’aquesta particular visió de l’estiu al Facebook de l’Illa de Salut. Concurso de Dibujo Illa de Salut.


Narració d'una asfixia premeditada. Les finances de la Gene\nBoutique Livres Els llibres del contemporani Narració d'una asfixia premeditada. Les finances de la Generalitat de Catalunya\nPartager!Partager sur les réseaux sociaux:Url courte de la page: http://tinyurl.com/62hhux3 Facebook del.icio.us Digg Windows Live G Bookmarks MySpace Twitter Twine Blogmarks LinkedIn Y! Bookmarks Observar les fronteres, veure el mónArt i societat a la València medieval\nNarració d'una asfixia premeditada. Les finances de la Generalitat de Catalunya ( Trias Fargas, Ramon )\nPrix Unitaire: €15.00\t2011. Pròleg d'Elisenda Paluzie i Hernàndez, 162 pp.\nHan passat ja vint-i-sis anys des que Ramon Trias Fargas va publicar l’obra que es reedita ara. La seva lectura ens il·lustra meravellosament sobre les negociacions del finançament de la Generalitat de Catalunya a l’inici de l’autonomia: la Constitució, l’Estatut d’Autonomia de Sau i els primers traspassos. Escrita quan només havien passat cinc anys del restabliment de la Generalitat, el seu títol és premonitori. Les finances de la Generalitat han estat efectivament la narració d’una asfíxia premeditada. El 2011, en plena crisi econòmica, amb un atur del 18%, i una Generalitat de Catalunya obligada a uns ajustos pressupostaris duríssims, hem arribat al cap del carrer del que Trias Fargas advertia de manera premonitòria en aquest llibre fa més de vint-i-cinc anys. Una obra plenament vigent i amb una gran capacitat de predir el futur de les finances de la Generalitat de Catalunya.


ALMOINES POBLE: de gener 2011\nEl 70% de l'alumnat d'Almoines passa de curs quan arriba a l'ESO\nSegons una mostra feta a 23 alumnes i que publica l'Ampa en la seua revista\nLa revista de l'Ampa del CP el Castell d'Almoines publica en el número de gener que el 70% de l'alumnat que ha cursat els estudis en aquesta col•legi passen de 1r a 2n d'ESO en l'IES Joan Fuester de Bellreguard.\nLa mostra s'ha fet a 23 alumnes que han cusat els estudis al CP el Castell d'Almoines.\nel 48% dels alumnes van aprovar totes les assignatures\nel 22% van suspendre 1 o 2 assignatures\ncap alumne va suspendre 3 o 4 assignatures\nel 13% van suspendre 5 o 6 assignatures\nel 17% van suspendre més de 7 assignatures\nTenint en compte que passen de curs els alumnes que tenen tot aprovat i els qui en tenen una o dues suspeses, el 70% de l'alumnat provinent d'Almoines promociona a 2n d'ESO. Cal recordar que el percentatge mitjà de l'IES Joan Fuster de Bellreguard de l'alumnat que passa de 1r a 2n és del 74 % (i no del 50% com s'ha publicat a la revista de l'Ampa i en este blog, segons ha informat la direcció del centre educatiu de secundària).\nPublicat per ALMOINES POBLE a 17:48 2 comentaris:\nL'Almoines ja és tercer després de guanyar contra el Vilallonga\nLa UE Almoines té 28 punts i és el tercer na la segona regional. Diumenge va guanyar 3-2 contra el Vilallonga CF. L'1-0 va ser obra de Tarrasó, el 2-1 el va fer Guillermo i el 3-2 definitiu va ser de Roman.\nNou curs d'informàtica a Almoines\nComençarà el pròxim dilluns 31 de gener amb 34 alumnes matriculats\nAlmoines tanca la programació de l'EPA amb un nou curs d'informàtica, que s'afegeix a l'oferta de cursos que ja s'oferien anys anteriors. S'han matriculat un total de 34 alumnes. L'Ajuntament, atenent a la demanda que hi havia al poble sobre aquests tipus de formació, va decidir organitzar el curs d'informàtica a través de l'EPA per a l'any 2011. Serà un curs de 20 hores, amb possibilitat de continuació, i tractarà sobre conceptes bàsics d'usuari.\nTambé, en gener han començat les classes de valencià de preparació per a les proves de la Junta Qualificadora de Coneixements en Valencià, dels nivells elemental, mitjà i enguany s'ha afegit el de superior. A més, continuen els cursos habituals d'altres anys: manualitats, ioga, manteniment físic i aeròbic. Enguany el número de matrícules s'ha mantingut constant.\nAquesta oferta es completa amb el curs de boixets impartit per l'Associació de Boixeteres d'Almoines, i les classes de dolçaina i tabal impartides per l'Associació de Dolçainers i Tabaleters de la Safor.\nPublicat per ALMOINES POBLE a 16:41 Cap comentari:\nEl campanar d'Almoines estrena nova imatge\nRecentment, han finalitzat les obres de reparació del campanar de l'església d'Almoines, que té gairebé 200 anys, 30 metres d'alçària i el qual es trobava en un estat greu de deteriorament.\nLes obres han consistit bàsicament en la reparació de la cornisa de rajola massissa vist ceràmic del campanar. El projecte ha estat finançat per la Diputació de València a través d'una subvenció de 30.000 €, denominada "Reparació d'obres de restauració per a la conservació de béns immobles amb valors històrics-artístics o d'interés local".\nLa planificació tècnica consistent en la redacció del projecte i la direcció d'obra han corregut a càrrec de l'Ajuntament. A més, els feligresos de la parròquia, amb la col•laboració de l'Ajuntament, han portat a terme una campanya de recaptació de fons a la localitat, per contribuir al finançament de la reparació del campanar del poble.\nL'edifici complet de l'església de Sant Jaume Pelegrí (incloent-hi la torre campanar) està protegit i forma part del Catàleg de Béns Immobles i espais d'interès col•lectiu del municipi d'Almoines.\nA continuació reproduïm la descripció del campanar d'Almoines que l'arquitecte municipal Joaquim Egea ha publicat a l'Almoina, la revista cultural del municipi:\nEs tracta d’una obra dels anys 1816 i 1817. L’arquitecte triat va ser Josep Ariño. És de planta quadrada de 5x5 metres, amb una torre que arriba als 30 metres d’altura. S’estructura en cinc seccions en alçada. La secció més baixa, correspon a una base o pedestal d’1,25 m d’altura. El segon cos està coronat per un entaulament clàssic, que combina, en rajola massissa, elements dòrics i jònics. Després, continua amb el cos de campanes, amb els buits amb arcs de mig punt emmarcats per pillastres de rajola. El tercer nivell és el de rematada, de planta quadrada, suportat per quatre contraforts disposats girats quaranta-cinc graus sobre la posició del quadrat de la planta. El cinquè i últim cos en altura, correspon a una llanterna de planta circular, coberta per un cupulí de teules i coronat per una penell. Tota la rematada és com una cita, habitual en l’època, a la solució arquitectònica de la llanterna de la cúpula de la catedral de santa Maria dei Fiore, de Florència, de F. Brunelleschi.\nEl campanar d’Almoines és un dels més alts i esvelts de la comarca de la Safor, i correspon a la fita visual més important de la població, i també de gran part de la plana central de l’esmentada comarca.\nSant Jaume entra en el siglo XXI, publicada a Las Provincias (19/01/2011)\nEl campanar de Almoines estrena nueva imagen, publicada a Safor Guia (1/01/2011)\nPublicat per ALMOINES POBLE a 17:08 Cap comentari:\nImatges i vídeos de la festa de Sant Antoni\nPodeu veure els vídeos de la festa de Sant Antoni d'Almoines dels dies 15 i 16 de gener.\nLa vespra: bunyols i foguera\nLa música: dolçainers i tabaleters\nLa benedicció dels pambents i animals\nLa biga del pollastre\nVídeos del blog FotosAlmoines\nPublicat per ALMOINES POBLE a 11:45 Cap comentari:\nFotografies de la Mostra de Dolços i els Reis\nDimecres 5 de gener de 2011, Almoines.\nPublicat per ALMOINES POBLE a 10:39 Cap comentari:\nImatges del corredor verd de la ribera del riu Serpis a Almoines\nNoves zones verdes a Almoines en la ribera del riu Serpis, on s'han plantat arbres, s'ha col·locat bancs i taules, i s'han instal·lat jocs infantils.\nActuació realitzada gràcies al Taller Ocupacional 2010.\nPublicat per ALMOINES POBLE a 10:52 Cap comentari:\nL'antiga carretera es converteix en un passeig\nS'han remodelat els carrers de Sant Antoni i del Riu Serpis amb un pressupost de 333.000 euros\nA Almoines l'any 2010 va acabar amb la finalització de les obres dels carrers de Sant Antoni i del Riu Serpis, que formaven l' antiga carretera Gandia-Vilallonga, i que ara són un passeig amb voreres amples i zones d'aparcament de cotxes. Amb aquesta millora s'ha reduït el trànsit.\nEl primer projecte (carrer de Sant Antoni) amb un pressupost de 222.167€ ha consistit en la remodelació del carrer i repavimentació dels voltants, degut al mal estat de conservació en el qual es trobava a causa de l'intens trànsit suportat en les darreres dècades. El segon projecte (carrer Riu Serpis) amb un pressupost de 111.469,94€ s'ha basat en l'execució i millora de la xarxa d'aigües de pluja i aigua potable.\nCom a novetat, la direcció del trànsit ha passat a ser única en sentit de Gandia a Beniarjó, la qual cosa redueix el nombre de vehicles que hi transiten i millora la circulació d'entrada al municipi. Junt a aquesta mesura, el nou enllumenat i l'ampliació de les voreres ha contribuït a millorar la qualitat de vida del veïnat d'aquests carrers i dels vianants en general.\nAlmoines remodela la vieja carretera, publicada a Las Provincias (13/01/2011)\nPublicat per ALMOINES POBLE a 16:06 Cap comentari:\nDivendres es presenta el llibre dels "25 anys de Trobades"\n19 h, Ajuntament d'Almoines\nL’acte comptarà amb la presència de l’autor, Víctor Labrado, i el presidirà Vicent Ribes Albert, alcalde d’Almoines. Moderarà el mestre de l’escola “El castell” d’Almoines, Batiste Malonda Grau.\nUs presentem el llibre "25 anys de Trobades", que està preparant l'escriptor Víctor G. labrado en motiu de la commemoració dels 25 anys de les primeres Trobades d'Escoles en Valencià. Aquesta obra ens endinsa en la història de les trobades i ens descobreix el naixement i creixement del moviment cívic d'Escola Valenciana. Però, el llibre no serà només una repàs pel passat recent de l'ensenyament en valencià, també ha de ser la clau per aconseguir un futur millor de la nostra llengua. Aquesta obra, a càrrec de Víctor Labrado, amb il•lustracions de Mariscal i disseny de Francesc Vera.\nEls 25 anys de Trobades d'Escola Valenciana recollits en un llibre, publicada a Vilaweb (04/01/2011)\nPresentem el llibre l'Escola Valenciana. 25 anys de Trobades, a Escola Valenciana\nPublicat per ALMOINES POBLE a 16:11 Cap comentari:\nAlmoines augmenta d'habitants, mentre la Safor en perd\nLa Safor pierde habitantes por primera vez desde los años de la posguerra española, publicada al Levante (09/01/2011)\nPublicat per ALMOINES POBLE a 16:00 Cap comentari:\nPrograma de la Festa de Sant Antoni a Almoines\nPublicat per ALMOINES POBLE a 9:40 Cap comentari:


20:00 ‘Eli Paulet’ al Teatre del Sol @ Teatre del Sol\n‘Eli Paulet’ al Teatre del Sol @ Teatre del Sol\ndes. 23 @ 20:00 – 21:00\nEl Teatre del Sol arriba amb el concert d’Eli Paulet, aquest pretén ser un concert íntim. L’eli assegura que per ella el Teatre del Sol, per per a ella, família i acolliment. És per això que, en aquestes dates nadalenques, vol compartir aquest concert personal i íntim; acompanyada d’en Borja Valls.[...]


Dues comarques de la Franja de Ponent tornen a la fase 2 després de patir un rebrot\nLa localitat de Binèfar, a la província d'Osca.\nActualitzada 23/06/2020 a les 07:23\nLes comarques de Cinca Mitjà, Baix Cinca i la Llitera, d’Osca, retrocedeixen a la fase 2 de la desescalada per diversos brots que s’han produït els últims dies en diferents localitats com Binèfar, Saidí, Fraga i Montsó. Així ho va anunciar la consellera de Sanitat d’Aragó, Sira Repollés, i el director general de Salut Pública del govern d’Aragó, Francisco Javier Falo, en una roda de premsa celebrada ahir en la qual van detallar que s’ha emès una ordre, en col·laboració amb el ministeri de Sanitat, per executar la mesura.\nEl retrocés d’aquestes comarques a la fase 2 de la desescalada implica la modificació d’aforaments al cinquanta per cent a l’interior dels establiments d’hostaleria sense accés a barra, un terç de l’aforament en piscines i mesures de distanciament social. També des de l’executiu autonòmic han recomanat limitar els desplaçaments cap a i des d’aquestes zones, però van recordar que aquesta qüestió “no deixa de ser una recomanació”, que el govern regional no té la capacitat de limitar la mobilitat.\nTanmateix, la consellera aragonesa va manifestar que si les condicions epidemiològiques del nou rebrot exigissin la necessitat d’haver d’establir i prendre mesures “més dràstiques en el sentit de limitar la mobilitat, ens dirigiríem a l’executiu central espanyol perquè iniciés els tràmits per arbitrar els protocols oportuns per poder tenir les eines per exigir aquesta limitació de mobilitat entre comarques d’una mateixa província”.


Ràdio Balaguer - Músics d'arreu ofereixen concerts aquest dies des de casa, alguns dins de festivals online, altres des les seves pròpies xarxes socials. A Balaguer, la pianista Marta Mesalles i el músic Josep Maria Porté també hi aporten el seu gra de sorra.\nMúsics d'arreu ofereixen concerts aquest dies des de casa, alguns dins de festivals online, altres des les seves pròpies xarxes socials. A Balaguer, la pianista Marta Mesalles i el músic Josep Maria Porté també hi aporten el seu gra de sorra.\nMúsics d'arreu del país i del món ofereixen concerts aquest dies des de casa, alguns dins de festivals, altres des de convocatòries organitzades a les seves pròpies xarxes socials. A Balaguer, la pianista Marta Mesalles i el músic Josep Maria Porté també hi aporten el seu gra de sorra.\nLa idea de tots plegats és fer una mica més portadora l'estada dels seus seguidors a casa mentre dura el confinament.\nAl voltant d'aquesta iniciativa s'han organitzat diversos festivals. Un dels pioners va ser el #YoMeQuedoEnCasa Festival, amb noms com Carlos Sadness, Nil Moliner o Suu.\nAl seu darrera han vingut molts altres festivals online, alguns dels quals encara en actiu, com #EsperanzahACasa, #CuarentenaFest i #QuarentenaLive.\nMenció a part requereix el #Confinament Fest, amb un cartell que aquest dimarts a la tarda recull molts noms de la música catalana, com Pepet i Marieta, Strombers, Gertrudis o Suu, entre altres. Els concerts els trobareu a Instagram.\nAltres artistes han decidit dur a terme un concert fora de festival, i mitjançant les seves pròpies xarxes socials. És el cas de la cantant i compositora Judith Nedermann o Eduart Iniesta.\nAixí i tot, no només en pop i rock hi ha opcions. Si ja és difícil poder-se trobar més d'un membre d'una banda en l'actual estat de confinament, i la majoria de concerts són en acústic, la música clàssica ha trobat el seu camí en la redifusió de continguts ja editats.\nEl Gran Teatre del Liceu ha habilitat un ampli contingut audiovisual amb alguns dels èxits de les darreres temporades sota el lema #ElLiceuaCasa. L’Auditori de Barcelona ha preparat una playlist d'Spotify amb tota la música que havia d’haver sonat en directe aquesta temporada. El Palau de la Música comparteix concerts, entre altres, al web palaudigital.cat.\nA Balaguer, també alguns músics sumen esforços per fer més portadora la situació. La pianista Marta Mesalles ha ofert un petit concert a casa, en motiu de l'Any Betthoven i sota el nom de Confinats Guanyarem. Es pot visualitzar a Youtube.\nAltres artistes balaguerins, com Josep Maria Porté, han posat la seva música a la cançó 'Queda't a casa', un tema cantat per Emma Balcells, una nena de 6 anys, i que va ser emesa pel programa InfoK del Super3, per ajudar a entendre la situació actual als més petits de la casa.


"No ens agradaria que la investigació obeís a una cacera de bruixes" | betevé\nLa portaveu del sindicat, Imma Viudes, denuncia que hi ha agents que "han fet torns de fins a 20 hores" i reclama material antidisturbis més efectiu\nLaura Oliver | Dimarts, 29 d'Octubre del 2019, a les 22.12\nLa portaveu del sindicat dels Mossos d’Esquadra SAP-Fepol, Imma Viudes, ha reconegut que l’obertura d’una investigació interna per analitzar l’actuació policial durant els aldarulls en les mobilitzacions per la sentència del procés “ha caigut bastant malament dins del cos” i confia que “no obeeixi a una cacera de bruixes o a pressions externes”. En una entrevista al programa ‘bàsics’, de betevé, Viudes ha explicat que l’auditoria “afegeix més pressió a uns agents que fan la seva feina d’una manera excepcional”. No obstant això, per la portaveu del sindicat policial, es tracta d’un “mecanisme habitual” en el cos dels Mossos d’Esquadra.\n“Som la policia més fiscalitzada”, lamenta Viudes, que no entén “a què obeeix que els últims dos anys qualsevol actuació dels Mossos d’Esquadra ha estat qüestionada”. La portaveu del sindicat dels Mossos, a més, ha rebutjat les crítiques que rep el cos: “Abans érem la policia del poble, i ara som la policia contra el poble”.\nD’altra banda, la portaveu del sindicat dels Mossos d’Esquadra ha lamentat que els agents han “trobat a faltar una condemna ferma de la violència” per part del president de la Generalitat, Quim Torra, així com “d’altres actors polítics d’un color i de l’altre”. “Ens hauria agradat que algú es preocupés per l’estat de salut dels companys ferits o de si van disposar de les eines necessàries per fer front a la violència”, ha sentenciat Viudes.\nEntrevista a Imma Viudes, portaveu SAP-Fepol (VÍDEO)\n“Hi ha agents dels Mossos d’Esquadra que han fet torns de fins a 20 hores”\nImma Viudes ha denunciat que en algun dels dispositius policials de les manifestacions per la sentència del procés “s’han vist desbordats”, un fet que atribueix a “la manca d’efectius”. En aquest sentit, la portaveu del SAP-Fepol ha denunciat que hi ha agents que “han fet torns de 18 hores tranquil·lament” i, fins i tot, “de 20”. En aquesta “situació d’estrès límit”, ha dit Viudes, “a un agent dels Mossos d’Esquadra no se’l pot exposar tantes hores”.\nEl SAP-Fepol reclama material antidisturbis més efectiu\nImma Viudes ha revelat que el perfil del manifestant violent ha canviat: si bé abans “llançava la pedra i fugia de la policia per no ser detingut”, en les protestes de les darreres dues setmanes han detectat que hi ha “grups perfectament articulats que busquen l’enfrontament directe amb la policia i fer el màxim mal possible”. Per aquest motiu, Viudes ha reclamat material i recursos més efectius i ha rebutjat la utilització de projectils d’escuma, perquè assegura que no serveixen com a element dissuasiu per dispersar la massa de manifestants “violents”.


Viva Can Picafort Mallorca Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nAvenida Santa Eulalia S/N, Muro, Mallorca, Espanya 7400\nbasat en 204 comentaris Veure totes les 44 fotos\nOne-Bedroom Apartment with Garden (2 Adults) One-Bedroom Apartment with Terrace\nSobre Viva Can Picafort\nEl Viva Can Picafort ofereix apartaments moderns amb aire condicionat i balcó privat, una piscina exterior gran, un solàrium i una zona de jocs infantil. L'establiment està situat a 700 m de la platja de Picafort.\nEls apartaments són lluminosos i inclouen Wi-Fi gratuïta, zona d'estar i de menjador amb TV per satèl·lit, cuina amb microones, fogons i cafetera, caixa forta de lloguer i assecador. Alguns apartaments estan adaptats per a les persones de mobilitat reduïda.\nEl Viva Can Picafort té una sala de jocs, amb taula de tennis de taula i billar, i un camp de futbol a l'aire lliure. A més, hi ha un gimnàs, una sauna, una banyera d'hidromassatge i un restaurant de bufet.\nEl personal ofereix servei de lloguer de cotxes i bicicletes. L'aeroport de Palma és a 50 minuts amb cotxe per la carretera PM-27.


Aura Ioga - Workshop - Primer workshop de Ioga (2013)\nSwami Anandananda Saraswati, nascut en 1951, va conèixer al seu gurú i mestre espiritual Swami Satyananda Saraswati l'any 1979 i en 1980 es va iniciar en la tradició de Sannyasa.\nYogacharya de Satyananda Ashram Italia, des de 1980 ha estat ensenyant i difonent el ioga sota les instruccions del seu gurú, especialitzant-se en tècniques avançades de ioga com Kriya Ioga, Tattwa Shuddhi, Nada Ioga, mantras i altres tècniques de meditació en concordància amb la tradició Satyananda Ioga.\nEn 1982 funda "Satyananda Ashram Itàlia" i a l'any següent, l'editorial "Edizioni Satyananda Ashram Itàlia". Ha realitzat seminaris i tallers en conferències internacionals a Europa, Índia, Austràlia, Colòmbia i Sud-àfrica. Dirigeix cursos de formació, xerrades i seminaris sobre diferents aspectes i branques del ioga.\nDes de 2003 realitza cursos i seminaris a l'ashram de Rikhia (Índia) per a aspirants i estudiants de ioga.\nPrimer Workshop de Ioga (2013)\namb Swami Anandananda Saraswati\nEl workshop Introducció al Ioga, Pranayama i Meditació segons la tradició de Satyananda Ioga consta de tres seminaris (un per setmana) amb expossició continuada (cadascun d'ells utilitza conceptes presentats en els anteriors). És necessària, per tant, l'assistència continuada des del principi. Els seminaris són:\nIoga i Koshes (del 20 al 24 de febrer).\nEs presentarà el Satyananda Yoga i una definició de la personalitat humana sobre la base del concepte iòguic dels cinc Koshes, que seràn explorats independentment, com a conjunt, i en la seva vessant pràctica (com a preparació per al següent seminari).\nPrana i pranayama (del 22 al 26 de maig).\nInclourà la teoria d'aquests dos conceptes sobre la base del Raja i Hatha Yoga, diferents exercicis preparatoris i pràctiques d’algunes tècniques de pranayama de la tradició de Satyananda Yoga.\nMeditació (del 24 al 28 de juliol).\nExplicació teòrica de la meditació segons Raja Yoga i altres branques del ioga, el concepte i els diferents aspectes de la ment, amb la introducció, preparació i pràctica de Ajapa Japa i Antar Mouna (tècniques característiques de Satyananda Yoga).\nTots els seminaris inclouran les pràctiques d’assanes, tècniques de respiració, ioga Nidra i el dissabte al vespre el cant del Mantra Mahamrityunjaya també en la forma de havan. Hi haurà espais per fer preguntes i respostes en el format de Satsang.\nDe dimecres a divendres de 18 a 21h.\nDissabte de 9 a 13 i de 16 a 20h.\nDiumenge de 8 a 14h.\nAlumnes Aura Ioga: 550 €\nPer reservar plaça és necessari realitzar un ingres 150 € abans del 20 de gener en el compte de Catalunya Caixa 2013 6055 13 0200073282 indicant nom i cognoms. Es respectarà escrupolosament l'ordre d'inscripció. PLACES LIMITADES!\nEl curs es realitzarà a Les Oliveres. Hi alternarem activitats al graner i a l’Ashram segons la climatologia.\nPer dormir a Sallent disposeu de l'Hostal del Camp, a 5 minuts (en cotxe) de les Oliveres.\nA Manresa hi ha l'Alberg de Joventut (econòmic) a 5 minuts del centre i a 10 de l'estació de RENFE i l'Hotel 1948 a uns 20 minuts del centre i 10 dels FGC (veure mapa).\nEn cas de necessitar transport de Manresa a Les Oliveres notifiqueu-ho al centre per poder organitzar els cotxes.


Santa Coloma viu avui amb la consulta l´acte central contra la MAT - Diari de Girona\nSanta Coloma viu avui amb la consulta l´acte central contra la MAT\nLa capital comarcal, Sils i Riudarenes acullen les votacions per copsar l'opinió dels veïns sobre la construcció de la línia de molt alta tensió\nSANTA COLOMA DE FARNERS | D. JIMÉNEZ Ha arribat el dia. Santa Coloma de Farners és avui l'escenari d'una consulta atípica, simbòlica però efectista. Tot i que aturar la MAT és gairebé impossible, caldrà veure com acull Red Eléctrica les al·legacions que han fet la plataforma, veïns i Ajuntament qui, precisament, demà les ratificarà durant el ple per, almenys, variar el traçat.\nLa capital comarcal no ha deixat mai de "lluitar", però en el darrer mes s'han viscut el gruix de les accions (informatives, populars...) i, de fet, ja ha celebrat consultes anticipades sobre la MAT. La més destacada va tenir lloc a través de la pàgina web consultamat.org, on prop de 3.000 persones van dipositar telemàticament el seu vot. Hi ha participat gent de Santa Coloma, de la comarca i, com destaquen des de la plataforma ciutadana NO a la MAT Selva, de Catalunya i també en localitzacions d'arreu del món.\nL'acte central va tenir lloc dimecres amb un debat popular que va tenir lloc a l'auditori de Santa Coloma sota el títol "L'Espoli de la MAT", amb la participació del metge Joan Martí membre històric de la Plataforma No a la MAT Girona i l'alcalde de Santa Coloma de Farners Antoni Solà. Ahir, com en els darrers dos dissabtes, la plaça Firal va acollir una nova apagada i encesa d'espelmes.\nL'estació final dels actes té lloc avui a Santa Coloma a la Biblioteca J. Vinyoli amb la consulta que es farà des de les 9 i fins a les 21 hores. També a Riudarenes -al local d'entitats del sindicat- i Sils -al centre cívic-. Hi poden participar els majors de 16 anys i cal portar el DNI o equivalent. La pregunta: "Esteu d'acord amb la construcció de la línia de molt alta tensió de 400 kv i el ramal que afectarà els municipis de Sta. Coloma de Farners, Riudarenes i Sils?". L'escrutini serà a partir de les 21 hores.