Covid-19: El primer paquet d'ajudes a empreses del Vendrell es queda curt\nEl Vendrell ha duplicat la seva població en els últim vint anys. | BP Diari\nEl Vendrell atorga els primers ajuts a empreses i autònoms afectats per la Covid-19\nSuposen només un terç del total de peticions fetes\nRedacció dilluns, 3 d’agost 2020 - 12:06h\nL'Ajuntament del Vendrell ha aprovat la concessió del primer paquet d'ajudes a les petites empreses i treballadors autònoms locals afectats per la crisi del coronavirus. En total s'han atorgat ajudes a 168 empreses o autònoms que han hagut de cessar la seva activitat o han tingut una reducció dràstica i involuntària de la seva facturació. El 98% d'aquests 168 beneficiaris han obtingut l'import màxim de la subvenció, que és de 600 euros per empresa.\nDos terços de les empreses queden fora\nDes del consistori han apuntat que fins a dos terços dels sol·licitants de les ajudes no han pogut accedir a la subvenció. Del total de 485 empreses o autònoms que ho havien demanat, 317 no ho han pogut rebre. Els motius, segons l'Ajuntament, són variats, des de les empreses als quals els mancava documentació, fins a les que no havien tramitat de forma correcta la sol·licitud, passant per les que no complien algun dels requisits.\nUna segona convocatòria\nTot i això, des del consistori admeten que una part dels sol·licitants que no l'han rebut sí que complien els requisits, però han quedat fora per l'exhauriment del pressupost consignat, que era de 100.000 euros. Per solucionar aquest aspecte, l'Ajuntament ja ha anunciat una nova convocatòria d'ajuts amb un pressupost de 120.000 euros, on es facilitarà que «les empreses que no han pogut beneficiar-se de l'ajuda puguin tornar a demanar-la ara».\nParal·lelament, des de l'Eina s'organitzaran sessions informatives per a empreses sobre la tramitació electrònica, per tal de facilitar la presentació de les properes sol·licituds. Aquesta línia de suport es recull en el document Reactivem el Vendrell, que la setmana passada va ser presentat pel conjunt de les forces polítiques amb representació a l'Ajuntament.\nUn altre ajuntament del Baix Penedès suspèn la festa major\nCOVID-19: Situació del risc de brot al Baix Penedès a l'inici del mes d'agost\nL'Eina El Vendrell Ajuntament del Vendrell El Vendrell empreses


ORAC Decor · Disseny · Innovació · Elegància - Hiper Decoració\nSi parlem d’elegància, parlem d’ORAC Decor.\nDisseny i innovació professional per parets i terres.\nEn el disseny d’interiors tot és susceptible a ser decorat, i la millor manera de revestir les parets és aplicant la innovació\ni l’estètica als elements decoratius d’acabat.\nAvui us volem presentar un nou proveïdor que de ben segur us enamorarà: ORAC Decor.\n40 anys d’experiència en la fabricació de motllures i perfils artístics arquitectònica a Europa, i el que resulta més fascinant, més enllà de la qualitat dels seus productes, lo duraders que resulten, amés de ser lleugers i fàcils d’instal·lar, és l’àmplia varietat de dissenys i formes que pots crear.\nEls avantages diferencials amb els que Orac Decor sorprèn són:\nResistents a l’aigua, a les humitats i als cops\nPoden instal·lar-se a l’exterior utilitzant la cola Hydro\nEs poden pintar amb qualsevol tipus de pintura a l’aigua o d’un sol dissolvent, del mateix color que la paret o diferent\nPersonalitzable a l’alçada que es vulgui\nPoden amagar qualsevol cablejat\nDisposen de peces flexibles per curves o parets imperfectes, aconseguint efectes 3D\nCornisses d’il·luminació desde LED a fluorescents amb llum pròpia\nEl material utilitzat és polímer i els sòcals inclouen càmeres per amagar cables, una solució que millora el disseny i la funcionalitat.\nLes múltiples possibilitats que ORAC Decor ofereix són la millor opció per reinventar les clàssiques motllures. Permetent il·luminació LED aconseguim ambients moderns, sofisticats i exclusius.\nAquestes motllures són facilíssimes de col·locar i amés suposen una capa adicional de protecció per les teves parets.\nEls seu catàleg va més enllà de motllures, té sòcals, cornisses, columnes, elements d’il·luminació indirecta, pilastres…\nTot lo necessari per reforçar la identitat que vulguis brindar a un espai.\nORAC Decor et permet crear des dels detalles més subtils fins a veritables obres d’art.\n« Nou Woodmark a l’aigua!\nPintura certificada contra el virus COVID-19 »


IB3 | El Govern de Sánchez aprova els indults als líders del procés\nIB3 Notícies > espanya > El Govern de Sánchez aprova els indults als líders del procés\nEl Govern de Sánchez aprova els indults als líders del procés\nL'oposició ho considera "cop a la democràcia", mentre que els independentistes els consideren insuficients i demanen l'amnistia\nDeclaració institucional de Pedro Sánchez després de l'aprovació dels indults al Consell de Ministres.\nDesprés de mesos de debat en l’opinió pública, el Govern de Pedro Sánchez ha aprovat aquest dimarts els indults als líders del Procés entre crítiques de l’oposició, que els veuen un “cop a la democràcia” mentre que els independentistes els consideren insuficients i demanen l’amnistia.\nEl president del Govern ha considerat que l’indult és “una figura necessària en determinats moments” que no qüestiona ni revoca la sentència ferma condemnatòria, sinó que es tracta d’un altre pla que correspon a l’Executiu. “Hi ha raons d’utilitat pública que aconsellen concedir els indults (als líders del Procés). Són indults parcials, però es mantenen totes les condemnes per inhabilitació. Hi ha condicionalitats, com no delinquir durant un temps determinat”, ha dit Sánchez en una declaració institucional després de l’aprovació d’aquest punt al Consell de Ministres.\nD’aquesta manera, la mesura de gràcia també serà reversible, de manera que s’anul·laria si l’indultat torna a cometre un delicte en el temps que es determini.\nA més la decisió del Consell de Ministres no tanca definitivament aquest capítol, sinó que obrirà nous interrogants sobre la seva execució i, especialment, el recorregut dels més que previsibles recursos que haurà d’analitzar el Tribunal Suprem, que tendrà la darrera paraula.\nArmengol, a favor dels indults als líders del Procés: “Cal avançar cap a la concòrdia”\nLa presidenta del Govern, Francina Armengol, ha defensat aquest dimarts els indults als líders independentistes catalans condemnats pel “procés”, perquè “cal avançar cap a la concòrdia”.\nEn una entrevista en la Cadena Ser, la líder socialista balear ha donat suport a la decisió de Pedro Sánchez sense “pensar en els costos electorals” i ha sostingut que, malgrat que hi ha “opinions diferents” dins del partit, “el PSOE està molt cohesionat”.\n“Portem molt temps en la confrontació. Jo crec que la majoria de la ciutadania entendrà que no podem seguir així”, ha assegurat Armengol, que considera que “per a arribar a acords cal ser extremadament generós”.\n“Si vam ser capaços de buscar la pau per al País Basc i aconseguir-la, serem capaces de fer-ho també a Catalunya (…) i fer-ho amb política, consens i diàleg”, ha defensat la presidenta de Balears.\nIndults a polítics: d’un exministre a un expresident autonòmic\nEncara que la majoria dels indults passen desapercebuts, molts han tingut nom propi per la repercussió social de la mesura adoptada pel Govern i pel pes polític del condemnat, des d’un exministre de l’Interior a un expresident autonòmic.\nMesures de gràcia concedides a polítics condemnats per diferents causes, des dels GAL a corrupció que també van despertar polèmica, encara que no la polseguera política que han aixecat els indults als presos pel procés que aquest dimarts aprovarà el Consell de Ministres.\nVa ser l’Executiu de José María Aznar el que va aprovar en 1998 els indults per a l’exministre José Barrionuevo i l’ex secretari d’Estat de Seguretat Rafael Vera, membres del govern de Felipe González i condemnats a deu anys de presó per la seva implicació en la guerra bruta contra ETA, en concret, pel segrest de Segundo Marey pels GAL.\nLa Fiscalia es va oposar davant la falta de penediment i en considerar que no eren “de justícia”, però el Tribunal Suprem va informar a favor d’un indult parcial que va ser la fórmula que va acordar finalment el Govern, reduint les seves condemnes a un terç.\nL’expresident càntabre va ser condemnat en 1994 a sis anys de presó i catorze d’inhabilitació per prevaricació i malversació de fons públics, però l’últim Govern de Felipe González li va concedir un indult parcial de la pena de presó. Aquella condemna va acabar sent anul·lada pel Constitucional, però no va ser l’única a la qual va fer front Hormaechea al llarg de la seva vida.\nL’indult també ha beneficiat a alcaldes, com Jesús Gil. En 1994 el Govern va concedir la mesura de gràcia al primer edil de Marbella després d’una condemna de dos mesos d’arrest i suspensió de càrrec públic per un delicte d’estafa.\nGil, que va tenir una llarga trajectòria en els tribunals per la seva gestió a Marbella i al capdavant l’Atlètic de Madrid, ja havia estat indultat anys abans pel general Franco, previ pagament de 400 milions de pessetes, quan va ser condemnat per imprudència temerària, arran de l’enfonsament del restaurant de la urbanització Los Angeles de Sant Rafael, on van morir 58 persones.\nEntre els indults a polítics, està també el que es va concedir en 2000 a l’exdiputat socialista Carlos Navarro, al costat de Luis Oliveró i Alberto Flores, tres dels condemnats pel cas Filesa, de finançament irregular del PSOE.\nLes seves penes de presó, d’entre deu i onze anys per delictes de falsedat continuada en document mercantil, delicte fiscal i delicte contra la Hisenda Pública, van ser rebaixades a la meitat.\nEn 2012, el Consell de Ministres va substituir per sengles multes les penes de presó imposades a l’ex secretari general del Departament de Treball de la Generalitat Josep Maria Servitje i a Víctor Manuel Lorenzo Acuña, empresari d’UDC i ex encunyat del dirigent Josep Sánchez Llibre.\nHavien estat condemnats per desviar fons del Departament de Treball, en el conegut com a “cas Treball”.\nDes de llavors els indults per a condemnats per casos de corrupció han pràcticament desaparegut.\nSegons les dades recopilades per la Fundació Civio, des de 1996 s’han concedit 227 indults a condemnats per corrupció, la majoria per delictes de prevaricació i malversació: 139 durant els governs de José María Aznar; 62 amb José Luis Rodríguez Zapatero; i 16 amb Mariano Rajoy. L’últim va ser aprovat en 2017.\nEntre els indults a polítics que no han prosperat està, per exemple, el sol·licitat per l’expresident balear Jaume Matas després de la seva primera condemna, per tràfic d’influències. El Suprem va rebaixar la pena inicial de sis anys de presó a nou mesos i un dia en 2013 i en 2014 el Govern li va denegar l’indult.\nL’expresident balear, Jaume Matas, en una imatge d’arxiu. /CATI CLADERA\nL’Executiu també va rebutjar en 2014 l’indult per al exalcalde de Marbella Julián Muñoz pel cas Minutes, en el qual va ser condemnat a set anys de presó i deu inhabilitació absoluta per malversació de cabals públics i a vuit anys i mig d’inhabilitació especial per un delicte continuat de prevaricació.\nCarlos Fabra, expresident de la Diputació de Castelló, també va veure en 2014 com el Govern li denegava l’indult després de ser condemnat a quatre anys de presó per defraudar a Hisenda.


ECONSALUT: Ambient tòxic\nAquest dies l'aire esdevé irrespirable. Quan un govern decideix rescatar més bancs per import superior als 53 mil milions d'euros, ha perdut tota legitimitat per imposar una política d'austeritat. Si es comet un frau es millor fer-lo gros, si es tracta d'una negligència en la gestió, també. Aquesta semblaria doncs la conclusió a la que un pot arribar. I si un té amics propers al govern ja té el terreny adobat. Desconec qui pot demanar confiança amb aquesta política. Només un cínic pot fer semblant apologia en aquest moment. I per altra banda necessitem confiar, ho he dit repetidament des d'aquí. Per tant, només hi ha una opció que passa per desconnectar-nos d'un tipus específics de polítics i de país que estan destruint el nostre futur. Desconnexió quan més aviat millor,abandonem la nau a la seua sort, abans d'ofegar-nos amb ella.\nPS. Si voleu veure com es subvencionen hipòdroms i festes taurines privades amb diner públic dels nostres impostos,feu una ullada aquí. Tant sols dues entitats privades s'han embutxacat 4 milions, el mateix que ha recaptat la marató per la pobresa. Ja n'hi ha prou d'aquesta farsa. Si no volíeu abandonar la nau, us entraran ganes.\nPS. Tingueu en compte que en el rescat bancari es tindran en compte les pèrdues de valor de les empreses participades, per import 3.900 milions, bestial!. Qui pot acceptar una extorsió com aquesta? Mai no van repartir dividends als ciutadans quan hi havia beneficis i ara tots assumirem les pèrdues!


Carrosses de Dénia | Falla Oeste\nCarrosses de Dénia\nL'Oeste des dels inicis amb el color d'estiu\nLa desfilada de carrosses i comparses de Dénia és un dels principals actes que conforma el programa de les festes majors en honor a la Santíssima Sang que se celebren en el mes de juliol a Dénia. Les onze comissions falleres de la ciutat són les encarregades d'elaborar les seves pròpies carrosses, que ixen al carrer l'últim dissabte de la setmana de festes per omplir el centre de la ciutat del colorit més creatiu.\nEls càrrecs de cada falla llueixen des de dalt de la carrossa, mentre que la resta de la comissió desfila amb ells mostrant la comparsa en què han treballat durant mesos al ritme de la música i amb vistoses disfresses.\nLa història de la desfilada de carrosses a Dénia es remunta a principis del segle XX, però llavors es deia Batalla de Flors. L'èxit d'aquesta celebració a la fira de juliol de València va fer que diverses poblacions adaptaren la iniciativa festiva, que permetia mostrar als seus veïns l'originalitat i el bon ambient en la desfilada, en què no faltava el llançament de confeti i serpentines.\nA Dénia, la Batalla de les Flors es va incorporar a les celebracions de la Santíssima Sang, festes que durant la República van passar a cridar Festes d'Estiu. Després de la Guerra Civil, amb els ànims molt decaiguts, va decaure també la celebració de la Batalla de les Flors.\nVa ser amb el naixement de les primeres comissions falleres de la ciutat, en l'exercici 1947-1948, quan l'Ajuntament es va plantejar encarregar als fallers la confecció de carrosses per a les festes majors. Un any després, el 18 de juliol de 1949, les quatre falles existents (Oeste, Baix la Mar, les Roques i Centro) van recórrer els carrers del Marqués de Campo, Diana, Magallanes i Carlos Sentí per tornar de nou a Marqués de Campo per a una segona volta. A més de les carrosses falleres, l'Ajuntament va convidar a diverses jovenetes del municipi a participar a la carrossa municipal. La reina de les festes d'aquest any va ser Vicenta Bertomeu.\nEls primers anys de la Batalla de Flors van ser tot un èxit a Dénia, amb una població que va acceptar de bon grau aquest nou acte festiu i que animava a les comissions falleres a crear elaborats dissenys per als seus carrosses.\nL'any 1951, causa del dèficit que patien les arques municipals, l'Ajuntament es va veure obligat a reduir les celebracions a una missa, processons i música el dia de la festa patronal. L'any 1953 les carrosses van tornar a eixir al carrer.\nL'any 1958 passaria a la història de Dénia com l'any de la gravació de la superproducció nord-americana El Capità Jones, que va portar fins a la ciutat grans ingressos i la visita del director, John Farrow i la seua dona, l'actriu Maureen O'Sullival, que van venir acompanyats de la seua filla, Mia Farrow.\nLa jove va ser proclamada per l'Ajuntament com a Reina de les Festes d'aquest any i va participar en tota la programació, inclòs la desfilada de carrosses pel centre de la ciutat.\nDurant uns anys les falles es van desmarcar de la desfilada de carrosses per la insistència de l'Ajuntament de canviar la data de celebració fallera, traslladant-la a l'estiu i convertint-la en fogueres com a Alacant.\nAmb la segona etapa de les falles, a partir de l'any 1968, es reprèn la normalitat en la desfilada de carrosses, que va créixer cada any de manera paral·lela al creixement de les comissions falleres de la ciutat.\nActualment la Desfilada de Carrosses i Comparses de les festes en honor a la Santíssima Sang de Dénia són una festa declarada d'Interès Turístic Provincial i congreguen cada any a milers de persones al llarg del recorregut.\nPots trobar totes les nostres carrosses aci\nDesfilada de carrosses de 2014\nRepàs per les carrosses de l'Oeste\nAixí les fem


Novetats culturals al Museu Egipci | Bonart\nNovetats culturals al Museu Egipci\nEl Setembre és sinònim del final de l’estiu i de l’inici d’un nou curs per als centres formatius. També per al Museu Egipci de Barcelona, que enguany compleix 25 anys d’ençà la seva obertura, representa l’arrencada de la seva programació cultural pertocant als darrers mesos de l’any. L’Àrea de Formació de l’entitat ha preparat un seguit de cursos on, a més dels de caràcter introductori i els de caire generalista, hi destaquen una sèrie de suggeridores propostes monogràfiques destinades a aprofundir –amb rigor i sempre de la mà de professorat especialitzat– en aspectes ben diversos i curiosos de la història faraònica.\nAixí, Herramientas del antiguo Egipto, creadoras de una civilización donarà a conèixer les eines i els instruments que camperols, obrers i artesans utilitzaren en la fabricació d’un ampli repertori d’objectes, en l’explotació de la fèrtil vall del Nil i, naturalment, en la construcció de les piràmides i de les monumentals obres arquitectòniques que encara perduren dempeus. Respecte a “Crímenes, condenas y ejecuciones”, és un curs que traurà a la llum tot tipus de crims i de conflictes ocorreguts a la societat faraònica durant tres mil anys, tot desvetllant-ne les condemnes i les penes que es decretaren, sovint sorprenents per la seva contundència.\nQuant a Furgant entre papirs. Els textos egipcis considerats rara avis i altres curiositats de la documentació faraònica, es tracta d’un seminari que, tot posant especialment en valor els papirs menys coneguts pel gran públic, permetrà evidenciar la importància dels documents llegats pels antics egipcis, dirimir qui s’encarregava de la seva redacció i examinar quina informació se’n pot extraure. I encara cal destacar “Belleza y moda en el antiguo Egipto” gràcies al qual el Museu Egipci de Barcelona obre la porta a descobrir el refinat sentit de l’estètica de la civilització nilòtica; en aquest curs, les persones interessades estudiaran aquells elements dels quals en tenien cura els antics egipcis a l’hora de potenciar la seva imatge: la vestimenta, el maquillatge, la joieria, els complements i, en definitiva, els rituals de bellesa que poc tenen a envejar als de qualsevol spa d’avui dia…\nAltres cursos que també hi trobem són Etiòpia, l’antic Regne de la Reina de Saba, amb la Dra. Irena Cordón i Solà-Sagalés; Grans personatges de la Bíblia, conduït pel frare caputxí Jordi Cervera; Sentit i sensibilitat a l’antiga Roma, a càrrec de la filòloga Mònica Miró; i Les creences religioses i el pensament espiritual a llarg de la Història, ofert per l’antropòleg Francesc Carol, qui ja ens va delectar amb un curs dedicat als entrellats de la sèrie televisiva Juego de Tronos en relació amb la història medieval, i ara, en un registre completament diferent, ens porta un exhaustiu seminari dedicat a les religions.\nEtiquetes: Museu Egipci


Condicions del programa – AFA Duran i Bas\nSi esteu interessats en adherir-vos-hi cal omplir la sol·licitud d’adhesió i entregar-la al/la tutor/a la setmana del 22 al 26 de maig. No es podrà acceptar cap adhesió passada aquesta data.\nCada família interessada en adherir-se al projecte ha d’omplir tantes sol.licituds com fills vulgui incloure-hi. Un cop lliurada la sol.licitud se us cobrarà a principis de juny la quota d’adhesió (70 €) + la fiança (30 €) per domiciliació bancària. Rebreu un correu electrònic per confirmar-vos que la vostra adhesió s’ha realitzat correctament.\nUs recordem que a principis de juny es cobrarà per domiciliació bancària la quota per a l’any vinent (35 €), pel que us demanem que ho tingueu previst per tal d’evitar devolucions.\nNo cal fer cap renovació al projecte ja que aquesta es fa automàticament. En cas de no voler continuar formant part del projecte cal que ho notifiqueu per escrit a l’Ampa abans del 31 de maig.\nEl 20 de juny s’han de retornar els llibres utilitzats durant aquest any, prèviament revisats per les famílies (nets, sense ratllades ni guixades). Cal deixar-los a l’aula dins d’una bossa amb el nom de l’alumne.\nEls Llibres de text de:\n• Coneixement del medi\ni com a novetat per aquest curs 2018-2019, la quota inclou els dossiers d’aprenentatge de català, castellà, matemàtiques i els de medi dels cursos que el requereixin.\nLa resta de llibres que es necessitin s’hauràn de comprar nous.\nEs retornarà la fiança de 30 € un cop s’hagi revisat l’estat dels llibres retornats,


GUIA Tots els actes de l'Onze de Setembre | NacióDigital\nper Aida Morales, 10 de setembre de 2019 a les 18:25 |\nParticipants a la Diada de l'Onze de Setembre. | Josep M. Montaner\nArriba la Diada de l'Onze de Setembre. Una efemèride que, com cada any, ha de commemorar el setge de Barcelona de 1714, amb diferents mirades polítiques, tot i que aquest cop molt focalitzades en la repressió. Si bé els partits unionistes destaquen participar als actes de la Diada que organitzen conjuntament el Parlament i el Govern perquè consideren que és una "reivindicació independentista", l'ANC, Òmnium, i els partits partidaris de la independència encaren el dia com l'avantsala del que ha de ser la gran mobilització a la sentència de l'1-O al Tribunal Suprem.\nLa Diada, doncs, es presenta com cada any molt vinculada a l'Assemblea Nacional Catalana -que torna a organitzar la manifestació de la tarda-, tot i que amb protagonisme durant el matí d'Òmnium, que focalitza la seva activitat en denunciar la repressió. Els actes institucionals -posposats a la nit a causa de la pluja del dia anterior- es traslladen al vespre de l'Onze de Setembre.\nDesprés de dos anys de repressió 🎗, i a les portes de la sentència del judici al procés, arriba una Diada marcada per les crides a la unitat i la voluntat de les entitats sobiranistes de recuperar la iniciativa cap a la independència. ⠀⠀⠀⠀⠀⠀⠀⠀⠀ I tu, aniràs a la manifestació del dimecres? Cita amb qui hi aniràs o t'agradaria anar-hi 😉 ⠀⠀⠀⠀⠀⠀⠀⠀⠀ 📹 #playND @alemanyphoto\nUna publicación compartida de NacióDigital (@naciodigital) el 9 Sep, 2019 a las 12:34 PDT\nDurant el matí de l'Onze de Setembre, com és habitual, es realitza l'ofrena floral del Govern, i posteriorment la de la mesa del Parlament, al monument de Rafael Casanova de Barcelona, on també assisteixen nombrosos partits i entitats. Només Ciutadans no assistirà a l'acte. En paral·lel, a les 10.00 hores també hi ha previst una ofrena institucional a la tomba de Casanova, a Sant Boi de Llobregat, així com en altres monuments d'arreu del país. De les 10.00 a les 19.00 hores, per altra banda, tant el Palau de la Generalitat com el Parlament ofereixen jornades de portes obertes.\n- Acte d'homenatge a Gustau Muñoz\nArran i CUP homenatgen, a partir de les 10.00 del matí, Gustau Muñoz, militant independentista i socialista català, membre de les joventuts del Partit Comunista d'Espanya, que va ser assassinat per la policia espanyola l'Onze de Setembre de 1978. L'acte serà al carrer Ferran de Barcelona.\nL'entitat que presideix Jordi Cuixart té previst organitzar, a partir del migdia, un acte transversal per reclamar l'absolució dels líders independentistes. En aquest es vol posar de manifest la reivindicació del 80% dels catalans, és a dir, el rebuig a la repressió i la petició d'absoldre els polítics independentistes empresonats i exiliats, així com els líders de la societat civil, que el proper octubre farà dos anys que són en presó preventiva. Aquest acte comptarà amb una representació de les diferents sensibilitats socials i polítiques sota el lema "Pels drets i les llibertats, absolució", i és la principal novetat de la Festa de la Llibertat, que ja arriba a la 19a edició al passeig Lluís Companys de Barcelona.\nLa manifestació de la Diada que organitza l'ANC dibuixarà un estel a la plaça d'Espanya per exigir unitat, com a símbol del rumb clar de la ciutadania cap a la independència. Enguany, la mobilització de l'Assemblea atorga menys protagonisme als partits polítics, que deixaran de tenir un espai propi reservat, i pretén sumar força a la societat civil. Colau ja ha anunciat que no hi serà, com ja fa uns anys que passa.\nSí que seran a la zona de convidats, però, els representants del món municipal, ja que l'Associació de Municipis per la Independència (AMI) és col·laboradora de l'acte. El punt central serà la plaça d'Espanya, on s'ubicarà l'escenari amb actuacions a partir de les 17.14 hores, tot i que l'objectiu de l'entitat és omplir tots els carrers adjacents, on també es col·locaran pantalles gegants per poder seguir les actuacions i els discursos, i on hi ha previstes diferents activitats festives. Malgrat que el punt central serà la plaça d’Espanya, es preveu omplir els carrers de la Creu Coberta, Tarragona, Gran Via, Paral·lel i Maria Cristina.\nA les 17.14 s'iniciarà un acte de 45 minuts que comptarà amb tres blocs. El primer representarà la diversitat de la societat; el segon, tot allò que es pot fer i el vincle amb Eines de País, i el tercer serà quan es dirigirà un missatge al Govern i al Parlament. Serà en aquest últim bloc quan es realitzaran els parlaments de l'AMI i Òmnium -col·laboradors de la mobilització-, i de l'ANC com a organitzadora. Els Segadors tancaran l'acte.\n- Manifestació de l'esquerra independentista\nL'esquerra independentista també convoca la seva tradicional manifestació, que sortirà a dos quarts de set de la tarda des de la plaça d'Urquinaona de Barcelona i acabarà amb un acte polític a les vuit del vespre a la plaça Comercial. La mobilització l'organitzen la CUP, Arran, el sindicat COS, Endavant-OSAN, el sindicat d'estudiants SEPC i Alerta Solidària, que al matí també celebraran el tradicional homenatge a Gustau Muñoz al carrer Ferran de la capital catalana.\nEls actes institucionals també es realitzaran a Girona, Lleida, Tarragona, la Catalunya Central, Terres de l'Ebre, l'Alt Pirineu i Aran, i Madrid. Per altra banda, les delegacions del Govern a la Unió Europea faran actes a Brussel·les, París, Londres, Berlín, Viena, Bratislava, l'Alguer, Roma, Estocolm, Lisboa i Ginebra. També hi haurà més d'una quinzena de commemoracions a casals catalans d'arreu del món.\nCom és habitual, el Govern de la Generalitat i el Parlament de Catalunya organitzen l'acte institucional de la Diada. Si bé tradicionalment s'organitza durant la vigília de la Diada, enguany una part d'aquest s'ha hagut de posposar fins el dia Onze de Setembre a la nit, a causa de les inclemències del temps. Amb la resistència col·lectiva i la llibertat dels presos i exiliats com a eixos centrals, i sota el lema "Tornarem", finalment es realitzarà el dia 11 de setembre a les deu de la nit a la plaça de Sant Jaume de Barcelona. La consellera de la Presidència, Meritxell Budó, ja va afirmar que, davant d'una Diada novament "excepcional", calia "tornar a defensar" els drets democràtics, polítics i nacionals de Catalunya.\nLa Diada del 2017 va ser la del referèndum. Hi van participar un milió de persones -segons la Guàrdia Urbana- i, des del Passeig de Gràcia i el carrer Aragó, es van voler representar tots els colors de l'independentisme amb la vista posada en la votació de l'1 d'octubre que el Tribunal Constitucional ja havia suspès formalment. Tots els actors van considerar que aquesta manifestació havia de ser la primera part de la consulta vinculant d'octubre, i es va dibuixar un gran símbol "+", per la voluntat de sumar en "positiu".\nEl que necessito saber per manifestar-me a la Diada\nEl govern espanyol no enviarà «piolins» per la Diada per primer cop des del 2017\nMés de 1.000 autobusos asseguren una Diada de nou massiva\nL'ANC xifra en 400.000 els inscrits a la manifestació a les portes de la Diada\nPolítica, Diada 2019, ANC, Diada, Òmnium, manifestació, Elisenda Paluzie, unitat, 11-S, Òmnium Cultural, unitat estratègica, Associació de Municipis per la Independència, Assemblea Nacional Catalana, AMI, 11 de setembre


Risto el rondinaire: Torna la selecció catalana de futbol.\nAhir la selecció catalana va tornar a disputar un partit oficial, contra Veneçuela (2-1), dos anys i tres mesos després del darrer, també a l'estadi de Montilivi de Girona, que l'havia enfrontat a Tunísia. Ho va fer a més, i per primera vegada en una data FIFA, ja que habitualment ho feia en períodes d'aturades de competicions oficials.\nAquest fet va provocar que alguns dels millors jugadors catalans no assistissin al partit degut a les convocatòries de les seleccions espanyoles (absoluta i sub-23) per a partits classificatoris per a l'Eurocopa, així com jugadors de lligues estrangeres que tenien compromisos com ara Xavi o Cesc Fàbregas. Tanmateix, el combinat que va presentar el seleccionador Gerard López, va ser força competitiu i amb un bon grapat de jugadors de primer nivell: Piqué, Sergio García, Bojan, Granell, Pons, Bartra, Aleix Vidal...\nEl partit va ser força disputat i entretingut i les graderies van mostrar un aspecte magnífic, amb una nombrosa representació també de la comunitat veneçolana de Catalunya. Girona no podia donar l'esquena a la nostra selecció en moments com els que vivim.\nxavier pujol 26 de març de 2019 a les 22:43\nEl Barça ha gastat molts diners amb jugadors que no són tan bons com el Bojan que és de "casa". I ara ha de jugar a l'estranger.\nXeXu 27 de març de 2019 a les 14:40\nHe de dir que tinc molt poc interès per la selecció catalana, com per qualsevol altra selecció. M'agrada el futbol i en especial mirar el Barça, però al futbol de seleccions no li trobo cap gràcia.\nRisto 27 de març de 2019 a les 19:08\nHome, la veritat és que els partits amistosos que juga la selecció catalana no desperten moltes passions. M'agradaria veure la selecció competint en campionats internacionals com l'Eurocopa o el Mundial, i enfrontant-se a l'Argentina, Brasil, Holanda o Alemanya.\nXeXu 30 de març de 2019 a les 9:14\nNo no, ja et dic que pensaré el mateix. Evidentment, donaré suport a Catalunya quan això passi, però dubto que aconsegueixin que m'aficioni al futbol de seleccions, que trobo avorrit i innecessari.\nRisto 30 de març de 2019 a les 10:23\nJa m'ho diràs quan estiguem a quarts de final de la copa del món, i tota la gent ompli els bars per seguir a la nostra selecció amb passió i nervis... hehe.


C. S. T. Masculí, Jornada 13: BAM B 52 – CB Sant Antoni 65 | Basquet Ateneu Montserrat\nC. S. T. Masculí, Jornada 13: BAM B 52 – CB Sant Antoni 65\nFoto de l’equip, de esquerra a dreta:\nDempeus: Andreu Hermo (E), Adrià López (DE), Luís Marín, Francisco López, Joel Romero, David Torné, Alfonso García, Miguel Martín, Héctor Plaus, Pere R. Plaus (DC).\nAgenollats: Dani Roura, Jordi Sanahuja, Esteva Cirerol, Roger Cornet, Arnau Carretero, Jorge Ávila.\nFalta: Joan Anton Aguilera.\n(Gracies “Giro” per la foto)\nTornem amb la d’avui a la crònica típica del cap de setmana. On intentaré fer història actual i no anar-me’n a períodes prehistòrics.\nPrimer de tot, com el que primer es llegeix és el resultat final, dir que és enganyós. Pot semblar que el partit va ser disputat però a l’analitzar-lo veureu que hi ha dos parts ben diferenciades. Que hi va haver dues actituds. Que en un mateix partit, l’equip va ser el Dr. Jekyll i en Mr. Hyde. Anem per feina.\nDesprés del partit contra el CE Thau, creiem que havíem tocat fons. Però no. La setmana d’entrenaments va ser dolenta. Només cinc jugadors van fer els dos entrenaments setmanals, i un d’ells va recaure de l’última lesió. Dels altres nou, només quatre van entrenar un cop. Això fa que, en les dues sessions, només set membres de l’equip entrenessin. Mal auguri per dissabte. Veient el que podia passar vam començar una roda de whatsapp per veure si hi necessitaríem o no reforços. Després de moltes converses, dels 14 podríem comptar amb 12, si bé un d’ells no tenia segur si podria jugar, i tres més mirarien de jugar però tenint en compte que no estaven al 100%. Just abans del partit, un d’aquests m’informava que havia tingut un petit accident i que no podria jugar (tres punts a la mà). Tenia 11 teòrics jugadors, suficients per competir contra el CB Sant Antoni-Poble Sec A.\nNo vam començar malament. Encara que l’equip visitant portava sempre davantera al marcador, al minut 5 del primer quart el resultat era de 4-4. Les dues defenses podien més que els atacs. Però en la resta del quart, la punteria dels visitants va millorar, la nostra defensa va començar a fer aigües i l’atac nostre… atac, quin atac? Resultat 6-14. 2 de 4 en personals, dos cistelles de vuit intents de dos i 0 de 3 intents de triple.\nHo estàvem fent malament. No diré que tant com en el camp del Thau però gairebé. I en el segon quart ‘más de lo mismo’. No es pot dir que la defensa fos dolenta. Tampoc era res de l’altre dijous, però la podríem catalogar de digne. Només 15 punts en contra en aquest quart. Però l’atac tornava a estar a l’alçada del fet al primer quart. Una cistella al primer minut, un altre al minut 4, després de fallar tres tirs lliures, i una última cistella en el minut 10. Però a diferencia del primer quart, en el que arribàvem a llançar, en aquest segon es perdien les pilotes per precipitacions, abús de jugades individuals i tot un llarg repertori de mal bàsquet. (Parcial de 6-15)\nMarcador a la mitja part de 12-29. Només 29 punts en contra, encara tot el malament que ho estàvem fent.\nEn el descans tenia que girar la truita. Tenia que trobar les paraules que lis toquessin l’amor propi, l’orgull. I pensar qui i com podria donar la volta, no al marcador que era tasca difícil, però si a l’actitud de l’equip. Veure si un cop tocat el fons, rebotàvem. No recordo les paraules, però si el que lis vaig demanar i ho van fer.\nVan sortir a la pista amb ganes. Van defensar amb més intensitat. I van atacar com saben. En menys de dos minuts, dos triples, els mateixos punts que en deu en els quarts anteriors. En sis minuts, tants punts com en els primers 20. Parcial del quart de 23-19. Cert que en defensa ens van fer més punts, però van ser més mèrits seus que errades nostres (tirs al límit de la possessió que van entrar, escapades puntuals a la nostra pressió). Però per fi vam atacar be. Bones seleccions de tir, bona circulació de pilota, Cinc triples de vuit intentats. Tres de vuit cistelles de dos. Dos de cinc en tirs lliures. Marcador de 35-48\nI l’últim quart va ser, en actitud, continuació del tercer. Va ser un intercanvi de cistelles. La seva màxima diferencia va ser de disset punts en el minut 5, 39-56. Dos cops vam reduir-la a 12, minut 3, 38-50, i minut 6, 46-58. I a un minut del final era de 11, 52-63. Marcador final 52-65. Parcial de 17-17.\nSi en el descans de la mitja part, em diu algú que en la segona faríem 40 punts, no l’hagués pas cregut. Era difícil de creure, no per la qualitat que tenen els jugadors de l’SBM, que la tenen, era pel com ho estaven fent, fins i tot, per la mala punteria, semblava que no érem a la nostra pista. Però es van fer. Si que és veritat que vam rebre 36 en defensa. Però la manera de jugar, el balanç entre defensa i atac, l’actitud eren les correctes. Vam ser el Dr. Jekyll. La feina que tenim en aquesta segona volta, que començarà el proper cap de setmana, serà no deixar que surti Mr. Hyde.\nNo vull, no m’agrada per que no surten bé per tot un seguit de paràmetres que no puc controlar, marcar-me uns objectius per la segona volta. Si que voldria, i ells també, guanyar més partits que en aquesta primera. Tampoc es pot dir que sigui una feina especialment feixuga, només han estat quatre de tretze. Però tenint en compte que en aquesta temporada ‘los hados’ no ens són favorables, fins i tot em conformaré amb recuperar tots els jugadors en els entrenaments, que tingui problemes per fer les convocatòries (només 12 en l’acta, i som 14) i que juguin al bàsquet amb el seu nivell real i de forma regular. I potser, només potser, amb això guanyaríem a més de quatre. O, al menys, a quatre.\nProper partit, com deia, serà el primer de la segona volta. Ens tornarem a trobar amb el CB IMMA B. Aquest cop a la seva pista, dissabte 23 de gener a les 16:00. Serà difícil, molt. Avui han guanyat de dos al Thau al Poliesportiu Sagrada Família (60-58)


Coll Pregon | Natura Local\nPer una millor experiència mobilie, et recomanem que et baixis l'App gratuita de Natura Local.:\nRuta 17: Circular d'Espinavell- Coll Pregon- Coll de la Clapa- Fabert\nMolt bé! Ja hem arribat a dalt el carener, a la frontissa amb el Vallespir de la Catalunya nord. Davant tenim les muntanyes de les Esquerdes de Rojà, on el Tractat dels Pirineus del 1.659 reconeix els drets de pastura, i el Massís del Canigó.\nSi mirem al nord, seguint la carena a l'esquerra, ens porta a la collada Fonda, sota el Costabona (2.465 m), que de ben segur també distingiu.\nAra marxarem en direcció al coll de la Clapa. Fixeu-vos en els pins petits que hi ha i les seves formes. Sovint és per acció del vent, però en aquest cas, el frec de les vaques ha provocat que no creixin amb normalitat.\nL'arbust que acompanya el pi negre i segur que veieu, és el ginebró . Entremig, pel prat, hem trobat ara al setembre el safrà florit (bulb de bonica flor lila), és el safrà bord pirinenc que floreix ara. El safrà de muntanya floreix a la primavera.


Com treballar les begudes vegetals? | Cafés Mama Same\nCom treballar les begudes vegetals?\nLes begudes vegetals són cada vegada més populars. Les vendes de begudes de civada als EUA van augmentar un 171% entre 2018 i 2019 i el mercat de beguda vegetal del Regne Unit es va valorar en 320 mil milions de dòlars en 2019.\nCada vegada més, els bevedors de cafè s'interessen per les begudes vegetals . Amb aquest augment, és important que valoris incloure aquest tipus de begudes en el teu negoci per a poder arribar a tota mena de clients i sobretot és important saber com treballar aquest tipus de beguda perquè puguis crear una crema de llet consistent i de qualitat per als teus clients.\nPel fet que les begudes vegetals i animals tenen una sèrie de diferències químiques, han de preparar-se de manera diferent. A continuació et donem les claus de com texturitzar cadascuna d'elles:\nLa beguda de soia es pot texturizar molt bé, pel fet que les molècules de proteïna en la beguda de soia envolten les bombolles d'aire, la qual cosa facilita la creació de la crema.\nA més es texturiza gairebé dues vegades més ràpid que la llet de vaca pel fet que conté més reguladors i estabilitzadors d'acidesa. Tracta de no incorporar massa aire quan comencis a vaporitzar, ja que pot crear massa escuma. Si et passa això, colpeja i agita la gerra més del que ho faries amb altres llets per a crear una textura consistent.\nÉs una beguda resistent a la temperatura, fins i tot amb una temperatura de fins a 65 °C es produirà una micro crema que funcionarà bé per al latte art. La crema és molt estable en la beguda de soia, cosa que significa que tens més temps per a abocar i fer latte art.\nLa beguda d'ametlles és més baixa en proteïnes que la beguda de soia, per la qual cosa no es vaporitza tan bé. També té una consistència aquosa que crea una capa més prima de micro crema.\nÉs inestable a temperatures altes amb el que et recomanem un termòmetre per a controlar-lo i que no passi de 55 °C.\nUna vegada vaporitzada la beguda d'ametlla té una textura inconsistent amb moltes bombolles en la superfície, així que colpeja i agita la gerra per a aconseguir una textura més suau.\nLa crema es perd més ràpidament així que aboca-la al més aviat possible després de treballar-la. A més la textura aquosa fa que flueixi ràpid, així que assegura't d'abocar-la suaument per a tenir més control en el latte art.\nEl seu contingut de greix és alt però és baixa en proteïnes, per la qual cosa crear crema pot ser difícil. Encara que els seus nivells de sucre generen una textura gruixuda quan es vaporitza.\nNo la deixis a temperatures superiors a 65 °C ja que es pot tornar espessa i rígida. Això es deu al fet que les proteïnes es desnaturalitzen i en tenir tan poques, l'escuma es descompon amb major rapidesa.\nSi es vaporitza correctament la beguda de coco tindrà un aspecte brillant com a signe que ha quedat bé texturizada.\nPot contenir bombolles bastantes grans una vegada vaporitzada, colpeja i agita per a convertir-la en una crema més fina.\nLa beguda de civada és baixa en proteïnes, cosa que significa que es necessita més temps per a treballar-la i crear una crema estable.\nPot donar bons resultats en un rang ampli de temperatura.\nAfegeix més aire quan comenci a vaporitzar per a produir una textura consistent i suau.\nDeixa que descansi uns 30 o 45 segons abans d'abocar-la per a aconseguir una textura més uniforme.\nAbocar la beguda de civada amb més força i rapidesa produirà un latte art amb aspecte més net.


La plataforma de moda 080 Barcelona Fashion se celebrarà en dos enclavaments excepcionals d'Esplugues - Llobregat Digital\nLa plataforma de moda 080 Barcelona Fashion se celebrarà en dos enclavaments excepcionals d'Esplugues\nDijous, 22 de juliol de 2021 a les 10:00h\nL’ Espai Corberó serà l’ epicentre.\nEs farà a finals d'octubre a l'Espai Corberó (casa museu on va viure el prestigiós escultor Xavier Corberó), que serà on tinguin lloc les desfilades, i al Monestir de Montsió, que acollirà l'àrea tècnica (backstage).\nSerà una edició digital, amb motiu de la pandemia, les desfilades s'emetran en streaming (a través del canal 080TV) i faran valdre els dos edificis.\nL'Espai Corberó és una construcció de 4.500 m2 obra de l'escultor en els seus últims anys de vida, que reflecteix a la perfecció el seu esperit, la integració de l'art en la natura i la creació d'espais poètics i màgics.\nL'Ajuntament d'Esplugues col•laborarà amb l'esdeveniment per mirar de promocionar la ciutat des del punt de vista turístic i de suport al sector de la moda.\nEn aquest sentit, l'alcaldessa, Pilar Díaz, es va reunir aquest 19 de juliol amb Esther García, directora de disseny de l'empresa ESMA, empresa encarregada de la producció de l'esdeveniment, i Marta Coca, directora del 080 Barcelona Fashion.


Es mantenen els recorreguts de les línies d’autobús pel carrer Prat de la Creu | Comú\nLa cònsol major, Conxita Marsol, s’ha reunit avui amb el gerent de la companyia Hispano-andorrana, Jordi Troguet, per conèixer la realitat sobre el transport públic de viatgers. Aquesta trobada la va mantenir la setmana passada amb Gabriel Dallerès, el president de la Cooperativa Interurbana, l’altra companyia que cobreix les línies regulars d’autobusos. Aquesta ronda de contactes, pendents dels resultats de l’estudi de mobilitat de la vall central, es realitzarà també amb el Govern. Tot plegat ajudarà el Comú, ha dit la cònsol major, a prendre una decisió sobre l’establiment definitiu de les línies de transport, en especial, als carrers interiors d’Andorra la Vella com són les avingudes Meritxell i Príncep Benlloch.\nLa decisió és avui per avui mantenir els recorreguts de les línies regulars d’autobús que es van traslladar durant la remodelació de l’avinguda Meritxell i que passen pel carrer Prat de la Creu.\nLa vocació del Comú d’Andorra la Vella és que els autobusos que transitin en el futur pel centre de la capital siguin cada cop menys voluminosos i contaminants, si bé és cert que caldrà analitzar si això ho permeten les necessitats del servei de transport públic de viatgers.


Harry Potter i el pres d'Azkaban – J. K. Rowling | ePubGratis\nDesprés de dotze anys de captiveri dins la inexpugnable fortalesa d’Azkaban, un mal dia l’infame Sirius Black s’escapa de la presó. Condemnat per haver mort tretze persones mitjançant un malefici, el fugitiu està cridat a ser l’hereu de Voldermort, el Senyor de les forces del mal. Sirius desapareix per sorpresa, deixant poques pistes rere seu. Harry Potter no les té totes, ni tan sols se sent protegit entre els murs de l’escola de màgia on estudia, envoltat pels seus amics. Per si tot això fos poc, sembla que un d’ells està disposat a trair-lo…


El juvenil Iván Roldán, del Ròller Can Cuiàs, es proclama campió de Catalunya de velocitat en pista - La Veu - Esports\nEl juvenil Iván Roldán, del Ròller Can Cuiàs, es proclama campió de Catalunya de velocitat en pista\nIván Roldán i Adrián Rodríguez, campió i sotscampió de Catalunya respectivament en patinatge de velocitat .\nFoto: Ròller Can Cuiàs\nL'aleví Adrián Rodríguez ha guanyat la medalla de plata\nEl juvenil Iván Roldán, del Club Ròller Can Cuiàs, s’ha proclamat campió de Catalunya de patinatge de velocitat en pista, després de guanyar les 5 proves de fons i velocitat disputades el passat dissabte al Prat de Llobregat. D’altra banda, l’aleví Adrián Rodríguez ha guanyat la medalla de plata, després de quedar en segon lloc a les tres curses de la seva categoria: 1.500 metres línia, 3.000 puntuació i 300 metres esprint. La resta de l’equip local, format per les alevines Berta Costafreda i Martina Fernández, la infantil María Rodríguez, el júnior Pau Chorro i el sènior David Camargo, van millorar la seva classificació respecte edicions anteriors.\nD’altra banda, el Club Ròller Can Cuiàs va participar el passat diumenge a la cursa solidària ‘Mulla’t per l’esclerosi múltiple, que va tenir lloc al Circuit de Montmeló, amb la participació de més de 2.000 esportistes. De l’entitat local hi va predre part una cinquantena de persones a les proves de patinatge, ciclisme i atlestisme, destacant la classificació dels infantils Adrián Rodríguez (1r), María Rodríguez (1r), Berta Costafreda (2a), Martina Fernández (3a), Lucía Díaz (4t) i María Giráldez (5a); i els primers llocs de David Camargo en milla adults i Martina Fernández en milla runner. També cal fer menció al quart lloc a la general absoluta del juvenil Iván Roldán i el 5è de David Camargo, a la prova de 10 quilòmetres de patinatge. Els triatletes màster del club montcadenc –Néstor Pini, Jesús Roldán i Jorge Fernández– van participar en les modalitats de proves, quedant entre els 10 primers en algunes de les competicions.\nL'equip del Ròller Can Cuiàs que va participar al Campionat de Catalunya de patinatge de velocitat en pista.


El Tribunal Constitucional espanyol reitera la retallada de l'Estatut ! directe!cat\ndirecte ! a La República. N. 4126. Dilluns, 27 de setembre de 2021 09:12 h\nPolítica Última actualització Dilluns, 20 de desembre de 2010 15:35 h\nRebutja els recursos del Defensor del Pueblo i del govern de la Rioja en considerar que ja els ha resolt en la primera sentència\nEl Tribunal Constitucional espanyol (TC) ha rebutjat els recursos del Defensor del Poble i del govern de la Rioja contra l'Estatut en considerar que ja es va pronunciar en la sentència del passat estiu del recurs interposat pel PP. La sentència d'aquest dilluns es refereix als articles recorreguts sobre les competències 'exclusives' del Síndic de Greuges, les funcions del Consell de Justícia de Catalunya i determinades expressions respecte aquests articles contemplades al text estatutari. Amb aquesta sentència, queden tancats tots els recursos interposats contra l'Estatut de Catalunya, que no pateix així cap més retallada per part del Tribunal Constitucional espanyol.\nestatut, retallada, sentència, tribunal constitucional espanyol\nDel Síndic de Greuges, el tribunal recorda que en la sentència del passat mes de juny ja va declarar inconstitucional l'incís 'amb caràcter exclusiu' de les seves funcions. El Defensor del Poble va recórrer sobre el primer apartat d'aquest article, el 78, però la resolució al·lega que el fet que supervisi els organismes públics o privats o les entitats que en depenen, a més l'activitat de l'Administració local de Catalunya i la dels organismes públics o privats vinculats o que en depenen, entre d'altres, no és inconstitucional. Refusa també el recurs del defensor sobre el segon apartat d'aquest article, el 78.2, sobre la col·laboració entre el Síndic i el Defensor perquè l'Estat espanyol sempre pot actuar 'amb plena llibertat' i, per tant, no és inconstitucional.\nLa sentència també es refereix a l'article 5 sobre els drets històrics del poble català i recorda que el passat estiu va declarar que els termes 'nació' i 'realitat nacional' utilitzats en el preàmbul no tenen 'eficàcia jurídica interpretativa'; mentre que respecte a la llengua catalana en l'àmbit de l'ensenyament diu que 'no es pot posar en dubte la legitimitat constitucional d'un ensenyament en la qual el vehicle de comunicació sigui la llengua pròpia de la Comunitat Autònoma i llengua cooficial del seu territori, junt amb el castellà'.\nNo obstant això, recorda que conèixer el castellà a través de l'ensenyament és un dret dels ciutadans i que per tant 'el català ha de ser una llengua vehicular i d'aprenentatge en l'ensenyament, però no l'única que gaudeixi d'aquesta condició'.


En Comú anuncia un acord amb Hisenda per crear un fons municipal de 3.000 milions a fons perdut\nPublicat 10/9/2020 9:54:25 +02:00CET\nEl pacte arriba hores abans que el Congrés voti l'acord que la FEMP va aprovar per la mínima\nEl secretari primer de la Mesa del Congrés dels Diputats i diputat d'En Comú Podem, Gerardo Pisarello, ha anunciat a primera hora d'aquest dijous un acord amb el Ministeri d'Hisenda per crear un fons d'emergència municipal de 3.000 milions a fons perdut.\n"Incomprensible que aquest acord no hagi arribat abans. Passi el que passi avui caldrà continuar batallant per dignificar el finançament local", ha escrit en una anotació a Twitter que ha recollit Europa Press, unes hores abans que el ple de la cambra baixa voti l'acord de la Federació Espanyola de Municipis i Províncies (FEMP).\nEn concret, Pisarello ha informat de l'acord després que el Govern central hagi fet una oferta d'última hora a l'oposició per evitar la derogació del decret llei. A causa del rebuig que els ajuntaments cedeixin el seu romanent a l'Estat, Hisenda va oferir alliberar una part d'aquest fons, entre un 40 i un 60%, per distribuir aquests diners entre els municipis sense condicions, tinguin o no superàvit, i evitar la controvertida cessió.\nAquest acord, destinat a permetre que els ajuntaments evitin la llei d'estabilitat pressupostària i puguin fer servir el seu romanent per combatre els efectes de la pandèmia del coronavirus, es va aprovar per la mínima en la FEMP i aquest dijous se sotmet a votació en el ple del Congrés amb tota l'oposició en contra.\nEn la negociació fins i tot hi va intervenir l'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, que ha defensat el manifest de més de trenta grans municipis, que inclou capitals com Madrid, Saragossa, València o Cadis, que aposten per repartir entre els ajuntaments un fons de 5.000 milions sense més criteri que la població, tal com s'ha fet amb les comunitats.


RUN + BTT: de juliol 2012\nHa estat una molt bona experiència, un repte important, repte que és necesari estar preparat físicament i mentalment. Aixecar-te cada dia a les 6 del matí i pensar que t'esperen 90km o 100 km o 130 km, espanta a molta gent. Si hi sumem que dormim a sobre un matalàs a poliesportius amb 200 persones més, i que mai hem dormit 7 hores seguides.\nTinc clar que durant 8 dies hem estat uns privilegiats, ha estat un luxe fer el que hem fet. L'única feina del dia era pedalar i pedalar.\nLa Transpyr Camp dona caliu, les interrelacions dels ciclistes, els comentaris constants entre nosaltres, les coneixenses que hem fet, gent de tot arreu desde Sudàfrica, Holanda, Polonia, Portugal, Anglaterra, Italia.... de totes parts de l'estat espanyol, però els que hi havien més, són catalans i bascos. En 8 dies pots arribar a conèixer una persona, i n'hem conegut moltes, algunes molt agradables, altres no tant, simpàtiques, altres pedants,... igual com la vida del dia a dia.\nEls paisatges ha estat espectaculars, veure com els Pirineus van canviant, de la zona més àrida, a la més pedregosa i fins a la més verda. Veure el contrast del clima Mediterrani, amb el del clima Atlàntic. Els canvis de la Natura, arbres robustos i secs, fins a arbres més baixos i més verds, veure un sotabosc de bruc i veure un sotabosc de falgueres. Hem palpat sobre el terreny els canvis de la Natura.\nNo m'han agradat gens els trajectes. M'explico. Pels llocs on hem passat crec han estat els adequats, amb bones rutes i bons paisatges, buscant ports de muntanya...però...nosaltres que som senglars, que les pistes de terra només les fem servir per anar de corriol a corriol, doncs ens hem trobat que hi han excessius kms per carrtera asfaltada i pista sense cap complicació tècnica. Es pot entendre pel fet que per fer gran volum de kms diaris es necesiten aquest tipus de terreny, però jo sóc del parer que si hem de tardar 3 hores més per fer passar el recorregut per llocs més tècnics, fem-ho.\nEls avituallaments fluixos, al final t'acostumes, però crec que la beguda fresca no hauria de faltar mai, vaja ho trobo indispensable. Si us plau Coca-Cola!!!! Crec que també hi haurien d'haver barretes i gels energètics.\nM'ha agradat l'organització, molt bé, tot super control.lat i sempre molt amables amb els ciclistes.\nLa pregunta final...ho tornaria a fer??? No, però.......\nETAPA 8 7.7.2012\n85KM 2100 D+ 7h 10'\nÚltima etapa!!! En el briefing ja ens varen avisar que no era de transició. Avui els temps oficials es paren al km.56 en el AV2...però hem d'arribar al final.\nComencem amb la fresca del dia, amb una pujada de 10km i de 600m desnivell. Si algú encara dormia s'ha despertat de cop. 7 km per asfalt i la resta enganxem el GR11. Quan arribem a dalt baixada tècnica amb moltes pedres tothom per l'esquerra...menys nosaltres que som de Cassà i passem per la dreta. Pim, pam, pim, pam, en un tres i no res em passat a...40 ciclistes!!! Ja ens hem escalfat. Tot seguint el GR11 anem fent per camins verds, verds i més verds, pujant i baixant fins cap al km 18 que enganxem una pista de baixada pronunciada prop de Orizki, que ens porta a gran velocitat fins l'AV1 de Etxalar. Avui tenim Coca-cola fresca!!!!\nSortim i com no, petit port de muntanya, mentre pugem parlem amb uns bascos i anem cantant alguna cançó dels Kortatu ...gazte bat drogaz ilte dat atrakoak paperetam terrorista bat, denak, denak, paperetan daute, zu, zu atrapatu arte... els tius s'animen veient que un gironí els canta en basc tot i que no tinc ni idea del que vol dir la cançó.\nArribem a baix i enganxem carretera asfaltada que ressegueix el riu Bidasoa, fem uns 10 km de planer, planer...impensable!!!! Prop del poble de Vera de Bidasoa, agafem corriol a l'esquerra, amb uns rampots de mil dimonis i que durant 5 km ens exigeixen molt. Paratges fantàstics, falgueres a tutiplen, verd, verd i més verd. Un cop a dalt baixada suau cap a l'embassament de Endara, on comença pujada amb moltes pedres, exigent, com totes les d'avui, de 4 km que ens porta fins al 2AV situat prop de les ruïnes del Castell Anglès. No queda res de menjar, només aigua i taronges, ui,ui,ui lleig, molt lleig. Sort que sempre portem provisions com barretes i gels.\nFins aquí marquen el temps final, a nosaltres com que això del temps no ens ve ni ens va, parem poc i seguim que encara ens queden 30km per arribar al final. Acabem de pujar fins al cim de 530m ara ja per carretera i comencem una baixada de 10km que combinem pista, algun corriol i carretera que ens porta fins a Errenteria. Les vistes són magnífiques, veien Donostia al fons, el mar Cantàbric, ja olorem la sal marina.\nUn cop a baix, ens enganxem amb un grupet, que anem junts passant per Lezo i arriban a Pasaia. Aquí hem de travessar el port de Pasaia amb una barca on carreguem les bicis i que molt amablement el patró ens porta a l'altre costat.\nComencem a enfilar-nos per el monte Ulia i per carretera arribem fins el Far de la Plata on ens espera el 3 AV, avui amb xistorra i una copa de Sidra. Ens afanyem i agafem el corriol per acabar de fer el cim i començar a baixar cap a la Platja de Zurriola on hi ha l'arribada. Entrem contents i satisfets. Ho hem aconseguit. 825km en 8 dies, de Roses a Donostia, del Mediterrani al Cantàbric.\nETAPA 3 2.7.2012 (Etapa Reina)\nLA SEU D'URGELL - EL PONT DE SUERT\n130 KM 4000 D+ 9h 48'\nLa primera etapa calor extrema, la segona tempesta d'aigua i fred i la tercera...averia mecànica!!!\nComencem l'etapa amb 15 km de bon fer, per pista planera i baixada, de cop agafem carretera...asfaltada i comencem a enfilar amunt, ens esperen 21 km i 1000m de desnivell. Quan portem uns kms...catacric...catacrec...catacric....catacrec... cagumdallonses i més... en Carlus acaba de trencar el buje de la roda de darrera. després d'uns quants renecs per treure allò que tenim a dins. Parem, inicialment ens pensem que és el canvi, ens ajuda en Pere Guinó de Llagostera (Gràcies Pere), canviant la posició de la patilla del canvi, sembla que podrem continuar aduraspenas.\nEl Pedraforca desde prop La Guàrdia d'Ares\nDe l'etapa anem últims o casi. Fem els enganxosos 21 km de pujada i arribem a Guàrdia d'Ares on hi ha el AV 1 a casi 1600m. Entrem en un tram molt inhóspit, sempre vorejant els 1600m durant 25km per pista de terra passem per dos poblets: Taús i Els Castells i...hi viu gent!!!! no tenen, ni carretera asfaltada, ni rotonda, ni semàfors!!!!! Vaig sentint en Carles renegar pels seus catacrics i catacrecs del canvi. Arribem a Sant Sebastià de Buseu km.55 i 1575m. Comencem la baixada pronunciada, per pista, inicialment després una mica d'asfalt i finalment corriol/trialera...iiiuuuuuuujuuuuuu...una trialera!!!!!! Banzaiiiiiiiiii....... aparteu-vos que voyyyyyyyyyy!!!!!!. Poques trialeres que trobem, quan en tinc una davant em transformo. Finalment arribem a Gerri la Sal .\nAV 2 en un lloc preciós. Espaguettis calents!!! amb tomata, tenim un bar i demanem una coca-cola que se'ns posa d'allò més bé. A 1600m no feia calor, però 600m ja en fa i estem al migdia. Ens hi estem un bon ratet, tenim parasols, estem al costat del Noguera Pallaresa, bon menjar i coca-cola...costa tornar arrencar. Va que segons el perfil només queden dos pujades.\nFem la carretera direcció La Pobla de Segur i a prop del congost de Collegats, carai quines roques, sembla que et caiguin a sobre, just al Monument dels Raiers comencen a pujar cap a un poble molt nacionalista...Pujol!!! Pujada dura, sense ombra i en ple migdia...suada de les bones. Aquí coneixem a la parella de Ainsa, que els hi hem posat el motiu dels "puja i baixa", doncs quan van a menys de 6 km/hora baixen de la bici, això equival a que a totes les pujades molts trams els fan a peu, uff quin pal.\nDesprés de Pujol anem cap a Cortscastell, d'aquí ja per carretera asfaltada fins al cim de Serrat del Bosc de 1150m. Fem baixada fins a Senterada on hi ha l' AV 3, on fem parada i fonda. Fa calor i l'etapa és molt llarga. Després agafem, com no, carretera de pujada, no puja molt però s'enganxa i a més a mig camí hi han camions i màquines que l'estan reasfaltant, fa calor són 12 km de pujada. Aquí les pujades no són com a les Gavarres o Cadiretes de 1,2 o 3 km aquí quan s'hi posen, s'hi posen de veritat. Arribem a la part més alta a 1353m ara toca anar baixant, però amb repetxonets constants. Quan arribem a Adons tornem a agafar carretera asfaltada, fins a Viu de Llevata i d'aquí fins al Pont de Suert.\nJa tenim l'etapa reina al sac, per mi no era tan reina com em pensava. la he passat molt bé sense cap dificultat. En Carlus l'averia li ha fotut l'etapa enlaire.\nPublicat per cabarrocas3 a 11:39 5 comentaris:\nPublicat per cabarrocas3 a 10:56 Cap comentari:\nPublicat per cabarrocas3 a 0:48 Cap comentari:\nPublicat per cabarrocas3 a 23:54 Cap comentari:\nPublicat per cabarrocas3 a 21:34 Cap comentari:\nPublicat per cabarrocas3 a 20:27 Cap comentari:\nPublicat per cabarrocas3 a 19:31 Cap comentari:\nPublicat per cabarrocas3 a 17:24 Cap comentari:\nPublicat per cabarrocas3 a 16:06 Cap comentari:


ricardgili.cat – El procés català i la victòria del frame ‘votar és democràcia’\nEl procés català i la victòria del frame ‘votar és democràcia’\nSento que Rajoy diu que el nou 9N -la pseudoconsulta, vaja- és “profundament antidemocràtica”. També escolto l’Iceta vinculant plebiscitàries i nazisme. I aleshores em vénen al cap algunes idees…\nFoto agència Efe\nVotar és sinònim de democràcia? Per norma general sí. És a dir, el binomi ‘votar+democràcia’ acostuma a anar junt. Així, allà on es vota hi acostuma a haver democràcia. Cert, hi ha algunes excepcions. Vegem-ne una: a Espanya, durant el franquisme es van fer diverses eleccions i votacions, però no eren democràtiques per la senzilla raó que no hi havia sufragi universal i que els partits polítics estaven prohibits. Vegem-ne una altra, aquesta recent: a Hong Kong –la Xina- un líder polític diu que sí a votar, però rebutja que els pobres ho puguin fer perquè això seria donar-los massa poder.\nMés enllà d’excepcions, al món occidental votar és sinònim de democràcia. Votar és com es resolen les disputes públiques. Votar és la manera que té un col·lectiu per organitzar-se. En definitiva, votar és normal.\nUn dels grans èxits del procés català ha estat l’encert que hem tingut a l’hora d’emmarcar-lo a nivell comunicatiu. Perquè ens entenguem: no hem creat un relat basat en la barretina i l’etnicisme, sinó fonamentat en un projecte de futur per construir un país millor. I qui pot oposar-se al fet que 7’5 milions de persones votin per decidir quin país volen construir? En l’entorn de les democràcies occidentals –on Catalunya està incrustada-, ningú. T’agradarà més o menys que Catalunya sigui independent, però et semblarà de calaix que ha de poder votar per decidir el seu futur. En el cas d’Escòcia, David Cameron ho va tenir ben clar. I també s’hi han referit diaris clau a l’hora de marcar l’opinió pública internacional, com el New York Times, Bloomberg o Los Angeles Times.\nIdentificar el procés català amb el frame ‘votar és democràcia’ ha estat un èxit. Digues-li frame, digues-li marc, digues-li enquadrament o, simplement digues-li idea. En altres paraules, hem tingut la capacitat d’associar el procés català a allò que comparteixen les democràcies avançades: votar per decidir sobre allò que afecta a tota la comunitat.\nHo diré d’una altra manera: hem aconseguit vincular el procés català amb la democràcia i fer passar aquesta associació per la finestra del sentit comú. Hem convertit el procés sobiranista català en acceptable als ulls del món. No dic desitjable, però sí, com a mínim, acceptable. Seguint la teoria de la ‘finestra d’Overton’, allò que semblava impossible, ha esdevingut possible.\nEp! I no caiguem en la trampa dels que diuen que per decidir el futur de Catalunya haurien de votar tots els espanyols. Ens paren aquesta trampa perquè saben que, demogràficament parlant, Catalunya sempre estarà en minoria dins Espanya. Que potser a Escòcia van votar tots els anglesos? I al Quebec, tots els canadencs?\nUn últim comentari en forma de pregunta: quina pot ser la conseqüència del rebuig frontal de l’Estat espanyol (PP+PSOE) al dret a decidir de Catalunya? Respondré plantejant una hipòtesi: és possible que si no deixen votar els catalans, s’acabi associant la independència amb la pròpia democràcia. Encara els haurem de donar les gràcies.\nPD: la victòria comunicativa i també cognitiva del ‘votar és democràcia’ la devem a entitats com la Plataforma pel dret de decidir i Òmnium Cultural. La primera va situar el concepte ‘dret a decidir’ sobre la taula a partir del 2006 i, més recentment, la segona ha estat responsable de la campanya ‘Votar és normal en un país normal’.\n(Article publicat originalment a elmati.cat)\nTuitresum de la nit electoral: aquí, tots volen el seu minut de glòria\nUs deixo 15 tuits que he escrit aquesta nit del 9N, una nit electoral que no és una nit electoral, però com si ho fos. És una mena de resum de com s’han...


Donald Trump elogia el potencial econòmic nord-coreà i confia a resoldre "moltes coses" amb Kim Jong-un\nActualitzat 27/2/2019 17:49:10 CET\nEl president nord-americà, Donald Trump, ha elogiat aquest dimecres el potencial econòmic de Corea del Nord i s'ha mostrat confiat que durant la seva segona cimera amb el líder nord-coreà, Kim Jong-un, tots dos resoldran "moltes coses".\nTrump i Kim han comparegut davant la premsa en un hotel de Hanoi en què s'han donat la mà i, juntament amb les banderes dels dos països com a teló de fons, han fet unes breus declaracions a la premsa.\nDurant la seva intervenció, Trump ha assegurat que és "un honor" reunir-se amb Kim després de "l'exitosa" primera cimera que tots dos van mantenir el passat juny a Singapur. "Tots dos estem molt satisfets amb el que hem fet", ha defensat, en resposta als qui han posat en dubte els avanços assolits en els darrers mesos i el resultat de la primera trobada i als quals "els agradaria que les coses anessin més ràpid".\nEn aquest sentit, Kim ha reconegut que durant aquests mesos hi ha hagut "alguns malentesos" però també "hostilitat" exterior, malgrat que ha estat possible "superar els obstacles" perquè pugui celebrar-se una segona cimera.\nAixí, el líder nord-coreà ha expressat la seva confiança en què "hi haurà un excel·lent resultat que tothom celebri" en acabar la cimera, que ha augurat "exitosa". "Faré tot el possible perquè això passi", ha afegit, en declaracions traduïdes per un intèrpret.\nEl president nord-americà ha reiterat la seva convicció que Corea del Nord "té un gran potencial econòmic, increïble, il·limitat". "Crec que tindrà un bon futur per el seu país i que serà un gran líder i estic desitjant veure com succeix i ajudar al fet a que passi", ha afegit, adreçant-se a Kim.\nQuan ha estat preguntat pels periodistes presents a la sala sobre si el líder nord-coreà ha fet marxa enrere en la seva promesa de desnuclearització, Trump ha respost amb un "no" rotund, mentre que ha deixat la porta oberta a l'anunci de la fi a la guerra que tècnicament mantenen els dos països. "Ja veurem", ha respost.


ETNOBLOC | Dia del llibre 2016 #BookcrossingMuseos\n← Una vesprada amb Rosa Cañada\n«Euforia» de Lily King →\nJa és el quart any que la Biblioteca del Museu Valencià d’Etnologia participa activament amb les biblioteques de museus de tot l’Estat Espanyol en un bookcrossing col·lectiu per celebrar el Dia del Llibre. Enguany som 56 les biblioteques que hi participem i no hem volgut faltar a esta cita anual. Ací vos deixem el vídeo de promoció que han preparat des de la Biblioteca del Museu ARTIUM\nAmb l’esperit del bookcrossing, la Biblioteca alliberarà llibres, principalment editats pel Museu Valencià d’Etnologia, amb la intenció de qui trobe un, l’arreplegue, disfrute la seua lectura i el torne a alliberar. Així volem que viatgen pel món.\nEnguany, ja que el Dia del llibre cau dissabte, nosaltres ho celebrarem el divendres 22 d’abril. Serà un matí llarg i dur, d’anar d’ací cap allà, de caminar i agafar autobusos, de respondre la gent que ens pregunta perquè deixem un llibre a soles, de pegar cartells… De només pensar-ho, ja estem cansats, però vos assegurem que paga la pena l’esforç.\nPotser oblidem una cosa, contar-vos quins llibres en paper trobareu per la ciutat, on i a partir de quina hora estaran al vostre abast. Obriu este tauler de Pinterest i trobareu tota esta informació.\nSigue el tablero Dia del Llibre 2016 – #BookcrossingMuseos de Biblioteca del Museu Valencià d’Etnologia en Pinterest.\nA més a més dins del Museu Valencià d’Etnologia trobareu llibres de la Biblioteca del Jardí Botànic de la UV. Com que nosaltres anem a alliberar dos exemplars del Costumari botànic de Joan Pellicer als jardins del Botànic, ells alliberaran 4 exemplars al Museu Valencià d’Etnologia. Els trobareu a partir de les 10 del matí als patis del Centre de la Beneficència i a la sala “Secà i muntanya”. En la foto podreu comprovar tots els títols.\nTags: activitats de la Biblioteca, Biblioteques de museus, Bookcrossing, Dia del llibre, difusió, MUSAS


03/12/2018 - La 19a edició del Pessebre de Sorra arriba a Vila-seca, la Pineda Platja. El Parc del Pinar de Perruquet acollirà, un any més, les espectaculars escultures de sorra que donaran forma al conjunt. En paral•lel s’organitzaran diverses activitats familiars perquè grans i petits gaudeixin d’aquesta tradició vila-secana.\nDurant la primera setmana de desembre, diversos artistes de diferents països donaran forma a la sorra per obtenir un grup escultòric únic i diferent, aconseguint un resultat sorprenent pels visitants que només es desvetllarà a mesura que les escultures es vagin alçant. Enguany, ens visiten artistes d’Irlanda, Bèlgica, Itàlia, Dinamarca i Txèquia.\nEl grup escultòric es podrà visitar fins el proper 7 de gener. En paral•lel, el Patronat Municipal de Turisme de Vila-seca ha organitzat diverses activitats familiars gratuïtes. D’una banda, el dia 15 de desembre, a les 12h, tindran lloc les Cantades de Nadales a càrrec de la Coral de Cantaires de la Pineda i la Coral Veus Grans de Torreforta, mentre que el diumenge 16 de desembre, a la mateixa hora, serà el torn de la Coral Nova Unió de Vila-seca.\nD’altra banda, donarem la benvinguda al 2019 amb diversos tallers infantils de temàtica nadalenca. Els dies 2, 3, i 4 de gener, a les 11.30h, grans i petits podreu deixar volar la imaginació i creativitat als tallers de “Ninots de neu amb mitjons”, “Diademes decorades” i “Estels de Nadal”, respectivament.


Què és un poble? (Marina Garcés)\nQuè és un poble?\nEl poble no és altra cosa que aquesta llibertat de poder dir 'nosaltres' sense exclusions\nMARINA GARCÉS 14/12/2014 00:00\nHI HA PARAULES ENDIMONIADES. I UNA D’ELLES ÉS LA PARAULA ‘POBLE’. Quan semblava haver perdut força i sentit, quan semblava haver-se amagat o diluït per sempre en el folklorisme, torna inesperadament per despertar noves passions polítiques.\nEn els darrers temps, i en el nostre context més proper, la paraula poble ha reafirmat la seva presència en trinxeres antagòniques: per una banda, com a garant de la unitat constitucional espanyola. Per una altra, com a expressió de la “voluntat d’un poble”, el català, que afirma la seva sobirania. I finalment, com a subjecte de processos de ruptura amb el poder polític i econòmic capitalista, a partir de moviments i candidatures d’unitat popular. Per tant, el poble invoca avui, en un mateix escenari, tres figures: la unitat constitucional de l’Estat, la unitat nacional oprimida i la unitat de la revolta social. Sota la seva triple ombra, qualsevol projecte polític és ràpidament sospitós de populisme.\nPerò, què es un poble? Potser no és més que això: la invocació d’una unitat inexistent, que s’expressa en l’artifici jurídic d’una Constitució, en les lluites d’alliberament nacional o en l’antagonisme de classe. Però, el poble, com a realitat estable, no existeix. Sempre és una figura transitòria. És allò que falta o allò que ha deixat de ser. Allò que no pot coincidir mai del tot amb si mateix. Quan ho fa, o quan pretén fer-ho, en coneixem els perills: el poble com a nom d’una essència que es tanca en la unitat d’una identitat, llengua, ètnia, cultura, nació i estat.\nAmb la paraula poble, hi ha una altra paraula del vocabulari polític modern que ha tornat a prendre protagonisme: l’adjectiu constituent. Segurament, el poble no és altra cosa que aquesta potència de constituir-se autodeterminant-se, que aquesta llibertat de poder dir nosaltres sense pressupòsits, límits ni exclusions.\nEl nosaltres de la política democràtica radical mai no és, pròpiament. Com explica el filòsof Jacques Rancière en el llibre col·lectiu ¿Qué es el pueblo? (Casus Belli, 2014), el demos, el poble en grec, apunta al poder d’aquells que no tenen veu, ni lloc, ni atributs per al reconeixement institucional i polític existent. La paraula proletari recull modernament aquest no-ser del poble, que és un no tenir res propi. La pobresa del poble, del plebeu com a figura política, seria doncs la riquesa de tenir-ho tot per fer. Contra el llinatge i el patrimoni, la veu del poble és la de les llengües, institucions i relacions socials que no són l’atribut de ningú. En aquest sentit, el poble és un concepte revolucionari. Diu la unitat de l’acció col·lectiva transformadora, anònima i autònoma, i no la identitat estable, representable i constituïda d’una pàtria o d’un estat.


La querella judicial entre dos sectors de l'Abaceria es dirimeix als tribunals | L'Independent de Gràcia\nLa querella judicial entre dos sectors de l’Abaceria es dirimeix als tribunals\nL’enfrontament històric entre dos sectors de botiguers del mercat de l’Abaceria, que es va traduir com a símbol més contundent en la presentació d’una querella l’any 2006, ha arribat finalment als jutjats. El motiu: unes dures acusacions de l’aleshores president, Eduard Ampolla, contra dos paradistes impulsors d’un projecte de venda on-line, Geroni Magrans i Jordi Valls.\nEl jutjat d’instrucció número 27 de Barcelona, ubicat a la Ciutat Judicial de l’Hospitalet de Llobregat, és l’escenari on en un principi dilluns passat havia de celebrar-se el judici entre les dues parts que es van llançar els plats pel cap entre els mesos de març i abril de 2006 (vegeu L’Independent núm. 153 i 154) per una iniciativa privada impulsada al marge de l’assemblea del mercat i que va acabar amb greus acusacions escrites en un comunicat que va portar molta cua. En aquest document, Ampolla, com a part demandada ara acusava els impulsors d’estar encausats per “conducta fraudulenta” i “declarats ells mateixos autors”. Magrans i Valls, verdulaire i carnisser, que han tingut també i en el cas de Magrans tenen ara responsabilitats directives al mercat, van rebutjar les acusacions reaccionant airadament i advertint que “tot era fals”.\nDilluns passat a la Ciutat Judicial, on també hi era convocat L’Independent de Gràcia en qualitat de testimoni (com a mitjà de comunicació que va publicar extractes del document i la rèplica amb declaracions dels acusats), el judici es va suspendre a última hora per la sorprenent absència del ministeri fiscal, malgrat haver estat convocat. Tots els testimonis, entre els quals hi ha altres botiguers del mercat, alguns dels quals ja hi no tenen parada, van rebre les disculpes de la jutgessa i van ser convocats una altra vegada el pròxim 28 de juny a la mateixa hora.\nLes dues parts, ara per ara irreconciliables, van mantenir en tot moment als passadissos de la Ciutat Judicial de l’Hospitalet una actitud freda i van comunicar-se només a través dels seus advocats. Ara mateix, Ampolla, un dels peixaters del mercat, ja no és a la junta de l’Abaceria.\nabaceria, gràcia, independent de gràcia, mercat, tribunals\nLa Barraqueta acull la presentació de ‘Xocolata desfeta’ de Joan Lluí-Lluís


Family Hotel Kaylas Ahtopol Bulgària - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n20 Neptun Str, Akhtopol, Ahtopol, Bulgària, 8280 - Veure al mapa\nAl visitar Ahtopol, vosté es sentirà com a casa a Family Hotel Kaylas, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Family Hotel Kaylas, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com habitació familiar, restaurant, bar.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses jardí, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Family Hotel Kaylas la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Ahtopol.\nTots els tipus de viatgers (54) Parelles (31) Viatgers en solitari (4) Famílies amb infants petits (7) Famílies amb infants grans (7) Grups (5)


Trastorns alimentaris | Joves\nEls trastorns de la conducta alimentària (TCA) són patologies causades per factors diversos que impliquen una alteració important de la conducta en relació amb l'alimentació.\nTot i que les més conegudes són l'anorèxia i la bulímia (que afecten majoritàriament a les noies joves), de tipus n'hi ha molts i afecten a diferents grups d'edat.\nL'Organització Mundial de la Salut cataloga aquests trastorns com a trastorns mentals i de comportament i les conseqüències nutricionals, biològiques, psicològiques i socials que comporten poden arribar a ser molt greus.\nSímptomes més comuns d'aquestes malalties\nSímptomes relacionats amb l'alimentació\nÚs injustificat de dietes restrictives o molt estrictes, estat de preocupació constant i d'obsessió per tot allò relacionat amb l'alimentació, interès exagerat per receptes de cuina o dietes, interès en fer els àpats sense companyia, interès per cuinar per als altres i hàbit per a trobar excuses per no haver de menjar, sentiment de culpabilitat per haver menjat, comportament alimentari estrany (amagar i/o jugar amb el menjar, menjar dret/a), tancar-se al bany després de cada àpat...\nPèrdua de pes injustificada, por i rebuig exagerats respecte el sobrepès, pràctica del vòmit auto-provocat o del dejuni, ús habitual de laxants diürètics per perdre o controlar el pes...\nRetardament en l'aparició de la primera regla, falta de menstruació o menstruacions irregulars...\nPercepció distorsionada del propi cos, intent d'amagar el cos amb roba ampla, evitant el banyador...\nSímptomes relacionats amb l'exercici físic\nExcessiva pràctica d'exercici físic i nerviosisme quan no es fa, ús excessiu de l'exercici físic per aprimar-se...\nEstat depressiu i irritable, amb freqüents canvis d'humor; reducció de les relacions socials i tendència a l'aïllament, insatisfacció personal constant, dificultat de concentració...\nEn cas de detectar algun símptoma en un/a mateix/a o en una altra persona, és important deixar-se assessorar.\nCal tenir en compte que a les persones majors d'edat no se les pot obligar a rebre tractament; abans cal que reconeguin la seva situació i vulguin curar-se. En cas de tractar-se d'una persona menor d'edat, aquesta pot ser obligada a ser atesa i a rebre tractament.\nPer poder accedir al servei d'un hospital públic, és imprescindible passar primer pel Centre d'Atenció Primària (CAP) que et correspon per districte i que el metge o metgessa de capçalera faci la derivació.\nSi busques ajuda i assessorament sobre la malaltia, pots adreçar-te també a:\nMallorca, 198, pral. 2a\nTel. 934 549 109 (Informació i ajuda)\nAmb cita prèvia, informen sobre recursos sanitaris, jurídics, econòmics i socials; i deriven a la persona malalta a psicòlegs o a centres especialitzats en funció del grau de desenvolupament del seu trastorn alimentari.\nOfereixen grups d'ajuda mútua (tant per a familiars com per a malalts).\nTots aquests serveis són gratuïts per a socis. En el cas de les persones no sòcies té un cost de 20 €.\nNormalment, ofereixen la possibilitat de subvencionar el tractament a les persones d'entre 14 i 28 anys que cursin estudis reglats, ja que està inclòs en l'assegurança escolar obligatòria.\nAl web de l'ACAB trobaràs autotests per valorar si pateixes un trastorn alimentari.\nFinalment, recorda que si ets estudiant d'un centre d'Educació Secundària Obligatòria pots consultar a professionals del Programa Salut i Escola qualsevol dubte que tinguis en aquesta matèria. Aquesta persona et podrà derivar, en cas necessari, a ajuda especialitzada.\nCanal Salut - Trastorns de la conducta alimentària (Generalitat de Catalunya)\nFundació Imatge i Autoestima\nBloc "1espejo1000ventanas" (amb la col·laboració de la Fundació ABB)


Qui som - Sèpal\nSèpal té la vocació de constituir-se en un suport per als professionals de l’educació, de la selecció de personal o del management de persones en qualsevol àmbit. Perquè a partir d’una anàlisi correcta i ben informada, es prenen decisions encertades.\nDes de 1985 Sèpal dedica una inversió sostinguda en I+D:\nEn desenvolupament d’instruments per a l’avaluació de les competències (tècniques, transversals i bàsiques), de la personalitat, de les aptituds i de les motivacions professionals o de qualsevol altra característica rellevant del comportament humà.\nEn l’elaboració de solucions personalitzades per a la gestió de persones, tant dins l’àmbit de les organitzacions com en el de l’educació.\nEn l’aplicació de les TI per fer més eficients, usables i segures les eines d’avaluació.\nInnovant amb la psi del sèpal\npsi f. Vint-i-tresena lletra de l’alfabet grec (Ψ).\npsic- Forma prefixada del mot grec psykhé, ‘ànima’.\nsèpal m. Peça de la planta que dona suport a la flor i al fruit.\nServeis de Psicologia Aplicada i de Laboratori (Sèpal) , on el sèpal simbolitza la part “dura” de la psicologia -la de la mètrica, la de la mesura- suport fonamental de la flor, que al seu torn, simbolitza tot allò amb què la persona es realitza, creix i dona fruit.\nCap d’Avaluació i Estudis\nTreballa a Sèpal des del 2000.\nLlicenciada en Psicologia, especialitzada en Avaluació Psicològica aplicada.\nDoctor en Medicina i Cirurgia. Psiquiatre.\nProfessor titular de la Universitat Autònoma de Barcelona. Investigador.\nTreballa a Sèpal des de 2004.\nExperta en selecció de personal i en orientació professional.\nResponsable de la gestió de l’empresa des de 2016.\nLlicenciada en Ciències Econòmiques I Empresarials.\nConsultor Científic Sènior\nCol·laborador de Sèpal des de l’any 2002.\nProfessor Agregat de Psicologia a la Universitat de Barcelona.\nVicedegà Fac. Psicologia.\nGerent de Sèpal en el període 1989-2015.\nExperta en gestió I direcció d’empreses del sector public I del sector privat.\nPosar els instruments més avançats de la psicologia científica al servei de les organitzacions i de les persones per millorar la seva satisfacció i adaptació a l’entorn, generant beneficis que assegurin la nostra viabilitat.\nEntomar els reptes\nDonem el màxim de nosaltres mateixos. La innovació i l’esforç són actituds que ens caracteritzen i ens acompanyen. Quan cal, cerquem camins disruptius.\nSabem com fer-ho i ho practiquem cada dia, amb humor, amb estima i respecte entre nosaltres i cap als nostres clients i aprenent i avançant en coneixements de psicologia aplicada a les organitzacions i les persones.\nSabem que una bona anàlisi només ho és si aporta solucions, si prescriu mesures de millora viables i minimitzant els riscos.\nLa honestedat guia les nostres actuacions en tots els àmbits. Només així ens podem sentir útils i coherents i és així com hem construït relacions duradores i satisfactòries amb tots els nostres stakeholders.\nParlem, decidim i actuem sobre informació accessible a les parts interessades, ja siguin persones del nostre equip o clients.\nTant el sistema de protecció de les dades com l’actitud responsable i confiable del nostre equip són elements substancials de la nostra manera de ser i de fer.\nÉs posant-nos a la pell de l’altre quan completem la comprensió dels problemes que hem d’abordar i els podem analitzar en la seva amplitud.\nLa interpretació dels resultats de les nostres anàlisis es regeixen pel principi de coherència entre les dades, la realitat i l’objectiu a assolir.\nDes de la facultat de Medicina de la Universitat Autònoma de Barcelona s’inicien els treballs d’adaptació i creació de tests i avaluacions per a l’Ertzaintza.\nAvaluacions massives per al sector financer (la Caixa, Caixa de Barcelona, Caixa de Sabadell…) i avaluacions diagnòstiques de psicologia clínica.\nAmb l’adaptació de proves per l’orientació professional i acadèmica, Sèpal inicia els seus serveis a les escoles.\nAmpliació dels serveis d’orientació al segment de persones en atur. Programes d’inserció laboral. Consultoria pública.\nInici de les seleccions de personal per a PIMES. Sèpal tanca el cercle escola-treball-empresa.\nSèpal inicia les avaluacions psicotècniques per a l’ingrés al cos. Consolida la capacitat de creació de proves i d’obtenció de resultats fiables en seleccions massives.\nSèpal obté el certificat de gestió de la qualitat.\nEmpresa d’Alt Creixement\nSèpal obté aquesta denominació per part del Dpt. d’Innovació, Universitat i Empresa, assignada a les empreses amb un creixement sostingut del 20% en els darrers 3 anys i que han creat 10 ó més llocs de treball.\nAquest any Sèpal ja compta amb una àmplia gamma de tests per avaluar Aptituds, Personalitat, Processos Reglats de Decisions, Coneixements i Cultura General, en castellà i en català.\nSèpal reprén el servei d’orientació i d’inserció laboral dins del Servei d’Ocupació Municipal de Sant Cugat.\nProves PDR – Competències\nAmb els encàrrecs de Banc Sabadell i de Securitas Direct, Sèpal desenvolupa un procés per a la creació de proves de competències adaptades al client. Les proves de competències laborals amplien el catàleg de tests i permeten una avaluació objectiva i fiable.\nIPSA – Personalitat laboral\nEl departament d’I+D+i publica un instrument per a la mesura de la personalitat en processos de selecció. Aquesta prova ens permet fer una predicció molt acurada de l’adaptació i desenvolupament laboral de les persones. Actualment té barems específics per perfils professionals.\nTria – Preferències\nDesprés de varis anys de desenvolupament generem la forma definitiva d’un nou test per a l’avaluació de les motivacions professionals. La prova es una nova manera, fàcil, vàlida I fiable de conèixer les preferències professionals.\nMés de 195.000 persones avaluades\n136.000 en seleccions de personal\n51.300 en avaluacions escolars\n7.000 en orientacions professionals\n1.325 en altres situacions\nDigitalització de les avaluacions mitjançant una Plataforma de tests online adaptada per l’administració de tests, amb vigilància (proctor®) o sense.


Urdangarin demana la seua absolució al Suprem al·legant que només va ser un "mediador"\n01/08/2017 a les 10:49\nEs qualifica a si mateix com un "amigable componedor"\n© Iñaki Urdangarin arribant el passat mes de febrer a l'Audiència de Palma on se celebrava la vista per decidir sobre la petició de mesures cautelars contra ell.\nIñaki Urdangarin ha demanat al Suprem la seua absolució en el cas Nóos, al·legant que va actuar únicament com "un mediador sense coneixements de Dret d’Administratiu" per aconseguir, amb els seus "contactes esportius i institucionals", que Balears celebrés uns fòrums sobre Turisme i Esport o patrocinés el millor equip del món de ciclisme.\nPartint d’aquesta tesi, Urdangarin es qualifica a si mateix com un "amigable componedor", segons el recurs de cassació, que publica avui el diari El Mundo, interposat per la seua defensa contra la sentència de l’Audiència Provincial de Palma que el va condemnar a 6 anys i 3 mesos de presó per delictes de prevaricació, malversació de cabals públics, frau a l’Administració, tràfic d’influències i dos delictes fiscals.\nAssegura a més en el seu recurs que va actuar "amb la consciència que tot es feia correctament i legalment", descarregant de nou la responsabilitat de les contractacions en el seu exsoci Diego Torres, vicepresident de Nóos, que també ha demanat l’absolució al Tribunal Suprem.\nPer tot això, el marit de la infanta Cristina entén que la sentència per la qual ha estat condemnat està basada en "fonamentacions il·lògiques, absurdes i que manquen de la solidesa i raonabilitat legalment necessàries" i apunta que aquesta versió judicial "resulta més improbable que probable".\nEn el recurs presentat per Diego Torres, segons El Mundo, aquest insisteix que totes les activitats de l’Institut Noos estaven supervisades per la Casa Reial, fins el punt de controlar el que feien els seus "becaris".\nEl cas Nóos va arribar ja al Suprem el passat 3 de juliol quan la Fiscalia va presentar el seu recurs reclamant augmentar la condemna de l’exduc de Palma en un mínim de 10 anys i un màxim de 14 anys de presó, depenent la pena alternativa que l’alt tribunal consideri més apropiada imposar en aquest cas.\nTambé va demanar augmentar la pena a l’exsoci d’Urdangarin, Diego Torres, i a l’expresident balear Jaume Matas i condemnar-ne quatre dels absolts de la branca valenciana del cas.


El ‘Patio' de Siena | Francesc Sanuy | Articles | El Punt Avui\nEl ‘Patio' de Siena El ‘Patio' de Siena El ‘Patio' de Siena El ‘Patio' de Siena + El ‘Patio' de Siena E-mail\nEl ‘Patio' de Siena El ‘Patio' de Siena El ‘Patio' de Siena El ‘Patio' de Siena El ‘Patio' de Siena E-mail\nEs demostra que no és veritat que els gestors privats siguin millors que no pas els públics\nArran dels fets del paranimf de la Universitat de Barcelona, vaig ser interrogat a la prefectura de la policia a la Via Laietana, just al mateix edifici on aquells dos comissaris germans practicaven les tortures de la manera més sàdica possible. I, pocs dies després, vaig rebre l'escrit a través del qual la Superioritat em comunicava que m'havien expulsat de la universitat. Sempre recordaré que la notificació anava signada per Torcuato Fernández Miranda. La sanguinària dictadura franquista ja no matava tan massivament com en el temps de la repressió 1939-1945, i dels afusellaments del Camp de la Bota, però sí que encara era capaç de foragitar de l'ensenyament superior tota una lleva d'estudiants pel sol fet d'obrir els llavis per pronunciar la paraula llibertat. De moment, em vaig quedar paralitzat, però immediatament se'm va acudir de presentar-me al consolat d'Itàlia, on em tenien identificat com a alumne de les classes de llengua italiana, i dir-los el que m'havia passat: m'han expulsat, perquè sóc un estudiant d'idees antifeixistes. I el resultat va ser que em van concedir una beca per anar a la Universitat de Perusa. Vaig sospirar alleujat i vaig beneir mentalment l'empresa que va acceptar pagar-me els estudis i un passi per entrar gratuïtament a tots els museus i galeries d'art de l'Estat: era la Magneti Marelli.\nTenia el viatge pagat en un vaixell que es deia Amerigo Vespucci (era el mercant, no el militar) i traslladava repatriats consulars de la ruta sud-americana que començava a Valparaíso. En sentir que ja s'acostaven a casa i quan ja es veien les llums de Nàpols, es van posar a cantar i a plorar a coberta. Tot va resultar molt emocionant. Un cop desembarcat, me'n vaig anar a sopar al llavors famós Zi Teresa, a mig pujar el Vesuvi. L'endemà, Ferrovie dello Stato fins a la terra etrusca de l'Úmbria i a la Universitat de Perusa. Hi vaig passar un curs acadèmic molt satisfactori i cada cap de setmana, amb un amic que es deia Enrico Palermo, anava a visitar les ciutats del voltant. A ell, després alt funcionari de la Comissió Europea, com que era socialista del Saragat i no del Nenni, ja li deien socialdemòcrata de merda, mercaderia avariada del socialisme, agent de l'imperialisme i gestor del capitalisme.\nPerò això no ens va impedir de voltar junts per Arezzo, Gubbio, Assís, Urbino i un llarg etcètera interessantíssim que incorporava Siena. Doncs bé, ara la ciutat del Palio no està en el punt de mira per les seves curses medievals de cavalls, ni pel seu equip de basquet. No senyor! Els de Siena no estan d'actualitat com va passar amb Caja Castilla-La Mancha, que es va haver de rescatar amb diner públic (amb un aval de l'Estat de 19.000 milions) i, en canvi, pagava un equip d'handbol (propietat del promotor Díaz de Miera), que a cop de talonari era dels millors d'Europa. Segons Mercados, la Sra. De Cospedal es va equivocar col·locant el seu promès a la “corporació industrial” de la CCM el 2007, perquè per la seva relació personal i la seva condició d'immobiliari veterà, sembla clar que podia tenir ocasió de recomanar a l'entitat crèdits dels que, després, són fallits. Siena és aquests dies objecte de comentaris. De resultes de l'operació del banc Santander de comprar el banc holandès ABN-Amro, es va adquirir la filial italiana Antonveneta, que es va revendre a les poques setmanes a un preu molt més elevat.\nÉs a partir d'aquí que s'obre una investigació sobre el banc Monte dei Paschi, el més antic del món i el tercer més gran d'Itàlia i aparentment involucrat en l'afer d'acceptar un préstec estatal de 3.900 milions per compensar la feblesa de la seva posició de capital. El rescat del banc va ser anunciat per primera vegada el juny passat. Però la notícia que part d'aquest diner es dedicaria a cobrir pèrdues potencials a causa del risc contret en els derivats va fer esclatar una gran indignació popular i s'ha produït un reguitzell d'acusacions mútues entre els polítics. La història exacta del que va passar amb els derivats encara no es coneix del tot, però sembla que deuen haver costat al banc uns 700 milions. El banc MP de Siena els va signar per tapar les pèrdues d'altres operacions que van acabar malament. Als executius que les van negociar -–la majoria ja han abandonat el banc i són ara objecte d'una investigació– se'ls acusa d'haver ocultat informació als organismes reguladors i als auditors. Si es comprova que ho van fer, es tractarà d'una infracció penal. Per part seva, el Banc d'Itàlia estava al corrent de dos dels derivats, almenys des del 2010. Haurà d'explicar el que va fer quan van sortir a la superfície aquests negocis.\nDe fet, tota la comunitat bancària del país es mereix les crítiques que se li fan, perquè allò que va posar de genolls el MPS va ser una estratègia de gestió excessivament agressiva que va encarnar el llavors president Giuseppe Mussari, que va cobrar quantitats astronòmiques per la compra de l'Antonveneta. Tant, que va deixar el MPS en posició vulnerable amb vista a la crisi econòmica que s'acostava. Malgrat tot, Mussari se'n va anar el 2012 sense que ningú li reclamés la dimissió com a president de l'associació italiana de banca. Ans al contrari, va sortir reelegit ben bé com aquí ha passat amb el president de la patronal CEOE, Díaz Ferrán, que és un delinqüent i no l'ha criticat cap dels dirigents actuals nomenats i designats per ell. Algú sap el que cobrava el president Cuevas, procedent del sindicalisme vertical franquista? Oi que no? Doncs, després, que no s'exclamin de res ni que molts d'ells pretenguin ser representatius dels empresaris de debò, ells que es troben la majoria en suspensió de pagaments i han passat a viure del sou. L'escàndol reitera la necessitat d'impedir que els polítics controlin la banca. Encara pitjor, en el cas del MPS, el control correspon a una fundació, un organisme format pels brokers dels poders locals que esperen dividends regulars per fer el posat de dedicar-se a les activitats caritatives.\nAquest arrangiamento mercantil força els executius a anteposar els interessos dels patrons polítics a una gestió eficient. D'aquesta manera, es pot intentar pretendre que el govern estatal va actuar bé quan va decidir de prestar els diners que li demanaven. Evidentment, si el capital nou s'hagués necessitat trobar-lo molt més car al mercat, dels directius i de la fundació, ja no se'n cantaria ni gall ni gallina. Si els nous directius no se'n surten a l'hora de retornar el crèdit de l'Estat, Roma hauria d'exigir el pagament en accions, cosa que no deixa de ser una nacionalització pagada pels contribuents. I qui paga, mana. I qui ha de dirigir el banc, i de quina manera, és la representació del poble que paga les misses. Que constantment es demostra que no és veritat que els gestors privats siguin millors que no pas els públics. Especialment quan es guien principalment per l'avarícia i la cobdícia sense límits que els dóna l'audàcia d'infringir totes les normes ètiques i la legalitat vigent. No els diu res aquesta descripció? No hi reconeixen els mètodes idèntics que també aquí condueixen al desastre? Perquè són visibles les mani sulla città i no són tampoc precisament pulite.\nNo caldrà esperar gaires dies per conèixer els resultats dels bancs en l'exercici passat. Probablement seran eloqüents i demostratius de l'underperformance dels nostres banquers. Bé, nostres és només per modo di dire, que ells, en realitat, van descaradament a la seva per damunt de l'honestum vivere i l'alterum non laedere.\nEl Punt Avui. Girona 03-02-2013, Pàgina 28\nEl Punt Avui. Nacional 03-02-2013, Pàgina 20


A Móra d’Ebre des del 1996 la població immigrada s’ha multiplicat per 26 - Coses a dir\n30 de setembre de 2009 a les 3:18 pm\nDispensa, els immigrants procedents d’Espanya que han arribat a Móra estan comptats dins la xifra que has donat? I si no s’han comptat en aquesta xifra, quants n’han arribat?\nÉs clar que els immigrants espanyols també s’han de comptar, encara que quan arribin tinguin els mateixos drets que els propis catalans.\n6 d'octubre de 2009 a les 5:21 pm\nMònica, com és que dius que no ha tingut ressò a nivell local??? A la Fira del caçador i als actes de l’11 de setembre, va ser un desl temes estrella entre els allí presents. Referent a això penso que s’hauria dobrir 1 debat més ampli a nivell de tot lo poble; no podem deixar que la citela es coverteixi en un guetto, ni podem deixar-nos arrossegar per populismes que ens poratrien de cap a l’extremadreta, però: tampoc podem deixar que s’estiguin a casa nostra sense solta ni volta. Els nens magribins potser sí que s’integren, els romanesos: ni a patades!