» La nova desigualtat: històries de pandèmia\nMilers de milions de persones ja vivien a la vora dels seus límits, en situacions de pobresa que s’apropen als nivells de dignitat humana, quan, de sobte, va arribar la pandèmia. Clarament, el confinament ha afectat a tots, però ha impactat d’una manera pitjor als més vulnerables: a aquelles famílies que subsistien per mantenir un sostre sobre els seus caps; a aquelles que vivien en assentaments informals; i a aquelles que treballen en un context d’economia informal.\nL’informe d’Oxfam “El virus de la desigualtat” ha assenyalat que la COVID-19 ha augmentat la desigualtat econòmica en gairebé tots els països alhora. És la primera vegada que això succeeix des que van començar els registres de dades en aquesta línia fa més d’un segle. L’informe denúncia com la situació actual està generant una elit súper rica que acumula riquesa enmig de la pitjor recessió des de la Gran Depressió, mentre milers de milions de persones lluiten davant la pitjor crisi laboral en més de 90 anys. Així mateix, adverteix que, tret que s’abordi la creixent desigualtat, 500 milions de persones es sumarien en 2030 a les quals ja estan vivint en una situació de pobresa avui, amb menys de €4,5 al dia.\nLa desigualtat sempre ha estat el gran problema per resoldre per als que ens hem dedicat al desenvolupament. S’han aconseguit grans assoliments, sí. S’han superat grans reptes sobre l’accés a oportunitats i benestar humà, també. El creixement de la classe mitjana i el seu augment de nivell de vida ha superat tots els pronòstics i expectatives de generació de riquesa i llibertat humana, per descomptat. Però cap d’aquestes afirmacions aconsegueix assegurar el lema de “no deixar ningú enrere”; de fet, el gran taló d’Aquil·les del sector de la cooperació ha estat sempre el fracàs sistemàtic en el seu objectiu de millorar les oportunitats per als més vulnerables. La desigualtat entre els quals més acumulen i els que menys tenen no deixa d’augmentar.\nUn estudi recent de Max Roser assenyalava alguns dels principals assoliments i reculades combatent la desigualtat en el món. L’estudi destaca l’exemple dels Estats Units, que ha aconseguit un progrés molt substancial en els resultats de salut durant els últims 140 anys: en 1880, l’esperança de vida dels estatunidencs era sols de 39 anys; des d’aquell moment, aquesta s’ha duplicat.\nPerò aquesta tendència extremadament positiva ha arribat a la seva fi. Si bé l’esperança de vida de les persones a tot el món va continuar augmentant, entre els estatunidencs aquest factor ha disminuït des de 2014. Amb la pandèmia del 2020, que ja va causar més de mig milió de morts als Estats Units (un de cada cinc morts pel virus és estatunidenc), l’esperança de vida continuarà disminuint.\nLa disminució de l’esperança de vida als Estats Units seguirà disminuint com a conseqüència de la pandèmia de l’COVID-19. Foto: Mat Napo a Unsplash\nComplementant aquesta anàlisi, tal com va posar en evidència un estudi del Departament d’Economia de la Universitat de Harvard, la reducció d’esperança de vida està estretament lligada amb els ingressos generats per les famílies. Segons la recerca liderada per l’economista Raj Chetty, la diferència entre l’1% més pobre i l’1% més ric als Estats Units és d’uns alarmants 14,6 anys. Desgraciadament, s’estima que aquesta diferència d’ingressos i el seu impacte en l’esperança de vida augmenti com a resultat de la pandèmia.\nUn altre impacte dràstic de la pandèmia que està generant major desigualtat es refereix al mercat del treball. L’informe COVID-19 i el món del treball: l’impacte d’una pandèmia afirma que els treballadors amb baixos ingressos i poca qualificació són els més afectats per la pandèmia. Tan sols en els primers nou mesos de pandèmia es van perdre nou milions d’ocupacions. Com era d’esperar, els joves i les famílies dependents de l’economia informal protagonitzen aquesta categoria. El teletreball no funciona ni per als pobres, ni per als joves de baixos ingressos, ni per a les famílies que treballen en sectors informals.\nPel que sembla, fins a les institucions tradicionalment més neoliberals, com el Fons Monetari Internacional, han acabat reconeixent la importància de la igualtat per a promoure el bon acompliment econòmic (inclòs el creixement i l’estabilitat). El premi nobel d’economia Joseph Stiglitz ha realitzat una crida per a no tornar a la normalitat anterior i proposa una reescriptura integral de les regles de l’economia. Afirma que, durant el regnat del neoliberalisme, no es va prestar suficient atenció a com polítiques com la liberalització del mercat de capitals i financers van portar a una major inseguretat individual, així com a una major incertesa macroeconòmica.\nLa liberalització el mercat de capitals i financers han portat a una inseguretat individual que s’accentua amb la crisi. Foto: Macau foto a Unsplash\nAixí i tot, encara hi ha espai per a l’esperança. Si la pandèmia ha accentuat la desigualtat, també ha desmitificat uns certs dogmes del pensament econòmic convencional. Aquesta crisi triangular (econòmica, sanitària i social) ha deixat en evidència les limitacions de l’ortodòxia econòmica i els seus models, demostrant com d’essencials són les institucions públiques a l’hora de garantir els serveis bàsics per a tota la ciutadania. També ha permès destacar quines són les ocupacions que generen més valor en època de crisi: els sanitaris, la logística, el comerç i el transport; i que, en definitiva, pensar en el benefici comú és la manera més eficient d’aconseguir la seguretat i el benestar individual.\nCAD Productions promourà iniciatives per a la creació d'ocupació a Etiòpia


Un passeig per la riera de Vallforners – Rondaller\nrondaller / 25 Setembre 2014 / Leave a comment / Passejades a peu, Vallès Oriental\nAquest itinerari és per anar cantant tralarí tralarà. Tot és verd, de tota mena de verds, amb la remor de l’aigua i l’aire fresc que passa entre els boscos.\nQuan arribeu al segon aparcament podeu continuar fins l’embassament o bé tornar. Si aneu amb nanos crec que ja n’hauran tingut prou. Deixeu-ho per un altre dia.\nMés informació: Diputació de Barcelona.\nAquest itinerari es complementa amb una breu visita a Cànoves


Actualitzada 16/03/2021 a les 16:54\nAcord entre la Paeria i el Gremi de llibreters i editorials\nL'ajuntament de Lleida i el Gremi de llibreters i editorials lleidatans han acordat celebrar Sant Jordi en un espai únic de la ciutat. L'objectiu és garantir el control de l'aforament així com acomplir les instruccions específiques que aprovi el Procicat que seran, finalment, les que establiran les normatives que caldrà seguir durant aquesta jornada festiva i participativa.\nEn aquest sentit, l'Ajuntament de Lleida posarà a disposició dels professionals del sector un espai prou ampli per fer-ho.\nL'emplaçament es definirà un cop el gremi de llibreters i editorials informin la pròxima setmana sobre el nombre de professionals d'aquest sector que hi participaran.\nCal recordar que l'any passat la festa del llibre i la rosa es va traslladar al 23 de juliol però a Lleida va coincidir amb el decretat confinament del Segrià per la covid-19.


testimonis | Cristians\nEn diferents moments de l’acte ens van acompanyar les parelles dels consellers Joaquim Forn, Toni Comin i del president d’Omnium Jordi Cuixart.\nLaura Masvidal, després de fer a la Sílvia algun comentari més personal, com que el Joaquim, després de demanar-li roba d’abric en el primer paquet que li van enviar (només en poden rebre dos al mes) , va demanar coses per els altres presos en el segon, ens va llegir un breu text, per que així li era més fàcil de poder parlar. En aquestes paraules va fer arribar una pregària del Joaquim: “Senyor, et demano que ens ajudis a fer realitat aquesta bonica determinació de fer un país millor”\nSergi, va comentar que acabava de parlar amb en Toni Comin, que li havia dit que per cada vegada que ploraven de tristor, n’hi havia vuit que ploraven d’emoció en veure les mostres de solidaritat.\nLa Txell Bonet, acabada d’arribar d’Estremera amb el seu nadó, ens va comentar com era de difícil viure en aquella situació. Com esperaven les “pastanagues” d’una trobada, de 40 minuts parlant a traves d’un vidre, o l’espera d’un bis a bis per que el Jordi pugui abraçar el seu fill. Ens va demanar que treballem per millorar el nostre entorn immediat, per que és així, com d’una manera o un altre (l’efecte papallona) també els hi arriba aquesta estima cap a ells.


Tania, escort Barcelona amb telèfon 669446715 (669-446-715)\nTania és una rossa llatina espectacular. Vols gaudir d'una nit increïble plena de morbo i passió? No perdis l'oportunitat de conèixer a aquesta bellesa llatina amb un cos per emmarcar. Tania és una escort de luxe colombiana que et tornarà completament boig. És una noia molt atractiva amb unes corbes impressionants i perfectes, un cos de model que no podràs deixar d'assaborir i uns pits preciosos i fermes que quedaran marcats en les teves retines. Tingues una cita amb Tania en una espectacular suite de Maison Close i gaudeix de la millor aventura sexual de la teva vida.\nGirlsBarcelona presenta a Tania, una escort d'agència a Barcelona amb telèfon 669446715 (669-446-715) i que realitza els següents serveis: GFE, Dúplex, Petons a la boca, Petó negre, Cubana, Disfresses i fetitxisme, Fantasies, Joguines eròtiques, Pluja daurada, Massatges, Sado... Tania és una escort llatina d'ulls marrons, cabell ros, bonics pits, mesures 90-60-90, pell blanca, de poca alçada i una edat de 27 anys. La seva nacionalitat és Colombiana i ens facilita el següent correu electrònic de contacte: reservas@maisonclose.com. Atén a: apartament d'agència, apartament per hores, hotel, domicili client, vetllades... També està disponible per a viatges.


Microhistòria (optimista) de Catalunya\nMicrohistòria (optimista) de Catalunya GETTY\nÉs un autor nou. Una altra descoberta d’Isabel Martí, l’editora de La Campana. El seu nom, Joan Bosch (Barcelona, 1971), físic de formació, que com tants joves va iniciar-se professionalment a l’estranger, a Boston, on va aterrar amb un cert complex d’inferioritat i on aviat va adonar-se que nord enllà tampoc són tan perfectes. Aquí també ens en sortim prou bé, a vegades molt bé. Per demostrar-ho, remenant en la història contemporània s’ha capbussat en cinc projectes concrets de persones que han demostrat una capacitat de treball i innovació espectaculars. A la manera dels moments estel·lars de la humanitat de Stefan Zweig, ha escrit els Moments estel·lars de Catalunya. L’obra serà a les llibreries el 6 de novembre. Us n’avanço un tast.\nEs tracta d’un treball de microhistòria divulgativa i optimista. Els personatges i casos escollits són: Lluís Domènech i Montaner i el seu efímer Hotel Intercontinental per a l’Exposició Universal del 1888 a Barcelona; Enric Prat de la Riba i la Mancomunitat; Josep Trueta i l’innovador mètode per vèncer la gangrena; Josep Bonaplata i la primera gran fàbrica tèxtil a vapor; i Pere Pugès i els orígens de l’Assemblea Nacional Catalana. Què els uneix? Convicció, professionalitat, talent, risc, catalanitat i, en tots ells -menys l’últim, del qual encara no en sabem la fi-, un èxit agredolç. No m’entretinc en la Mancomunitat d’en Prat, prou coneguda, tot i que Joan Bosch sap ficar-se molt bé en el moment i la psicologia d’aquell “discret forjador d’estats”. En canvi, tot i que Domènech i Montaner és un dels grans arquitectes del Modernisme, són pocs els que saben res de l’Hotel Intercontinental, un encàrrec impossible de l’alcalde Rius i Taulet: amb 600 habitacions i 2.000 places, es va fer en quatre mesos al que avui és el Moll de la Fusta, en un terreny inestable i amb un sistema constructiu totalment nou, amb milers d’obrers treballant-hi nit i dia. La premsa de tot el món se’n va fer ressò. Després de l’Exposició va ser destruït i pràcticament no n’ha quedat rastre. El cas de Trueta també ha sigut prou divulgat, però el relat que en fa Joan Bosch és d’un gran detallisme i impacte emocional, una fantàstica aventura humana, també amb repercussions internacionals. La història de Bonaplata no es queda curta: importar la Revolució Industrial de Lancashire a Catalunya no és cap broma. El vapor Bonaplata, primer de la Península, va començar a funcionar el 1933 al carrer Tallers de Barcelona, el mateix any que al poble de Waltham, a tocar de Boston, arrencava el primer dels Estats Units.\nEl llibre acaba amb l’arquitecte Pere Pugès i quatre amics engegant l’estiu del 2009, a través d’un sistema informàtic que garantia l’anonimat dels participants, la xarxa MxI (Moviment per la Independència), formada per quaranta personalitats elaborant un document que seria el germen de l’ANC.


L’Escola de Música Municipal Jaume Puig Arabia – Patronat Puig Arabia\nFomentar i fer accessible l’aprenentatge musical de qualitat al conjunt de la població de Sant Esteve\nDes dels inicis, ha estat objectiu del Patronat desenvolupar el projecte d’una Escola de Música Municipal, que finalment va començar l’activitat el curs 2018-2019.\nCom a servei públic, l’escola ha d’interaccionar amb l’entorn i plantejar-se com a fita que el màxim nombre d’habitants de Sant Esteve de Palautordera pugui fer ús d’aquest servei, sigui quina sigui l’edat, la condició econòmica i els interessos de cadascun d’ells.\nL’Escola de Música té com a prioritat acostar-se el màxim a l’entorn social i cultural, creant un espai on es puguin desenvolupar activitats i projectes que facilitin als ciutadans de Sant Esteve de Palautordera i els voltants diferents opcions de formar-se com a persones a través de l’aprenentatge musical.\nLes funcions destacades que desenvolupa el Patronat respecte a l’Escola són:\nAprovar i modificar el reglament del règim intern, així com el Projecte Educatiu de Centre (PEC) i el Projecte d’Acció Tutorial (PAT) de l’Escola Municipal de Música.\nAprovar l’inventari de béns i drets de l’Escola Municipal de Música.\nDesenvolupar la gestió econòmica i pressupostària, amb l’elaboració del Pressupost anual, i integrar en l’Ajuntament la liquidació pressupostària i els comptes generals. Aprovar la proposta de pressupost, els documents annexos i les modificacions pressupostàries, d’acord amb les Bases d’execució.\nAprovar l’estructura docent de l’Escola Municipal de Música i la distribució orgànica de funcions docents.\nSegüentNext project:Projecte de Música a l’Institut Can Record


Un total de 54 entitats han presentat la Plataforma Pro Mobilitat Lliure amb la qual reclamen "canvis i rectificacions" en el pla de mobilitat i urbanisme tàctic que l'Ajuntament de Barcelona ha impulsat en els darrers mesos, ha informat membres de la Plataforma.\n"Les últimes polítiques de mobilitat tàctica, tal com ho nomena el Govern de l'alcaldessa Ada Colau no ha comptat amb el suport ni l'escolta de la majoria dels integrants de la ciutat", han retret les entitats durant la lectura del manifest en el acte de presentació que s'ha celebrat aquest dimecres.\nLes entitats que conformen la plataforma han criticat "la manca de seguretat, pacificació, mobilitat i ordre que han provocat els canvis" i defensen tant el transport públic com el privat i la possibilitat de fer-los compatibles.\nHan considerat que "resoldre la mobilitat eliminant altres formes que no són el transport de titularitat pública no és la manera", ja que el s titulars i usuaris dels turismes paguen els seus impostos per moure i estacionar, han advertit.\nTambé han criticat les pintures de colors i els blocs de formigó que delimiten l'ampliació de carrils per guanyar espai per al vianant i recorden que la Fiscalia "investiga l'ús inadequat i perillós dels blocs i boles de formigó".\nEn el primer acte de presentació, hi han participat representants dels diferents grups municipals (PSC, ERC, JxCat i Cs) i la regidora de Mobilitat de Barcelona, Rosa Alarcón, que ha acceptat que "s'hauria pogut fer millor".


Pànic al coronavirus: Prohibeixen a nens de 4 anys entrar a la piscina\nProhibeixen l’entrada a la piscina municipal als nens de l’escola italiana de Barcelona\nA més, una parròquia ha demanat que els menors no vagin a catequesi\nper Elena López dimecres, 26 de febrer 2020 - 21:35h\nImpedeixen l'entrada a la piscina als nens de 4 anys de l'escola italiana de Barcelona | G3\nProhibeixen l'entrada a un poliesportiu a estudiants de l’escola italiana de Barcelona per por al coronavirus. Segons ‘La Vanguardia’, dilluns diversos grups de nens de l’Scuola dell’Infanzia Maria Montessori de Sarrià van anar al poliesportiu Can Caralleu com cada setmana per dur a terme diferents activitats a la piscina, però el centre municipal no va deixar passar els menors.\nAlumnes de l’escola italiana, rebutjats\nEls nens van arribar al centre esportiu en diversos autobusos i el grup de P5 van poder entrar sense cap problema, però els de P4 perquè un professor no va poder assegurar que «no estiguessin contagiats per CoVid-19», així que van haver de tornar al centre escolar i, segons el citat mitjà, «alguns dels menors estaven atemorits». Davant d’aquesta situació, l’Ajuntament de Barcelona va trucar als responsables de les instal·lacions perquè no es tornés a repetir cap situació semblant.\nA més a més, els alumnes del centre educatiu italià també van rebre una altra ‘petició’ per part de l’església de Sant Vicenç de Sarrià, demanant-los que no assistissin a catequesi com a «precaució». I, per si no fos poc, els pares van rebre un comunicat de l’escola recomanant-los que els alumnes no anessin a classe si havien viatjat al nord d’Itàlia, generant molt malestar entre les famílies, tot i que no era una obligació.\nIngressen 5 joves espanyols a Munic per possible coronavirus\nL’home contagiat per coronavirus a Andalusia no havia viatjat a cap zona de risc\nEl gran misteri sobre un dels primers contagiats per coronavirus a Espanya\nÚltima hora: Aïllen completament 5 joves espanyols per possible coronavirus a Alemanya\nBarcelona Menor Malaltia Itàlia Barcelonès


Inici > Restaurants > Restaurant Vicus\nSi, vull rebre e-mails amb ofertes i altres informacions\nEl xef, Damià Rafecas, us ofereix una cuina d’autor basada en l’actualització de receptes tradicionals, en la que es prioritza el producte de temporada, pròxim i de qualitat.\nC/ Enginyer Algarra, 51 (Catalunya)\nCuina catalana contemporània amb producte de temporada, pròxim i de qualitat.\nL’hivern del 2010, l’Elisabet i en Gerard es van decidir a tornar a casa, a l’Empordà, i dedicar tota la seva il·lusió i esforços a iniciar un nou projecte, el Vicus, on antigament hi havia el cafè i el restaurant de l’hostal familiar, Can Barris.\nDes de la sala, volen transmetre la seva passió i respecte per la gastronomia, amb un estil de servei sobri però alhora proper. Cuidant al màxim tots els detalls, desitgen que l’experiència de fer un àpat al Vicus sigui única i singular.\n2020 - Brava tourism - Contacte - Alta usuari - Catalunya\nBrava tourism utilitza cookies pròpies i de tercers per millorar l'experiència d'usuari, agilitzar aquesta web i recollir dades amb l'objectiu d'analitzar l'audiència amb eines genèriques. Si continueu navegant pel web, entendrem que accepteu la nostra política de cookies. Accepto


CosmoCaixa | La Nit dels Museus | Ajuntament de Barcelona\nL’exposició permanent de CosmoCaixa us descobreix el cosmos i la seva evolució, des del big bang fins ara, amb un recorregut interactiu que es remunta a la creació del cosmos, recorre l’evolució de les espècies i penetra en les profunditats del cervell humà.\nQuè són els processos geològics? Quin és l’efecte de l’erosió, sedimentació o vulcanisme? Descobriu-ho al “Mur geològic”. Està format per set grans peces reals originades per processos geològics diferents, que han contribuït a modelar l’estructura del planeta.\n“El Sol. Vivint amb la nostra estrella”\nMostra interactiva per descobrir els secrets del Sol i la relació fascinant que hi mantenim. Amb peces històriques i contemporànies com antics instruments d’observació o prototips de reactors de fusió nuclear. Exposició coorganitzada amb el Science Museum de Londres.\nHi haurà educadors/es a les sales d'exposicions a la disposició del públic per a qualsevol dubte o comentari.\nVisita comentada “Coneix CosmoCaixa. Modernisme i modernitat”\nDescobreix tots els secrets de la seu del museu, l’antic asil de Santa Llúcia, dissenyat per Josep Domènech i Estapà. El recorregut inclou la terrassa original, habitualment inaccessible.\nEl cel, les constel·lacions, el Sol, la Lluna, els planetes... amb ajuda d’un/a educador/a, viatjareu a través de les estrelles. A partir de 7 anys.\nA les 19.00, 21.00 i 23.00 h\nAl Planetari, “El cel d’avui”\nLa tecnologia del Planetari Digital ens permet observar les estrelles i els planetes que es podrien contemplar després del vespre des de Barcelona si els llums no ens ho impedissin.\nA les 20.00, 22.00 i 24.00 h\nAl Planetari, “Postals d’uns altres mons”\nProjecció fulldome per explorar els paisatges dels planetes amb els quals compartim el sistema solar i també els dels seus satèl·lits.\nA les 20.00, 21.00 i 22.00 h\nConcert amb Queralt Albinyana Blues Trio\nL’actriu i cantant Queralt Albinyana, Tota Blues a l’harmònica i el guitarrista Martín J. Merino, ens presenten un programa centrat en les cantants i compositores, dones, de la història del blues.\nExploreu el món microscòpic. Controleu diversos instruments de magnificació, prepareu les vostres pròpies mostres i emporteu-vos les fotos! A partir de 8 anys.\nPer explorar, observar i manipular amb tota mena de materials i fenòmens. Us proposem una exploració lliure, individual o col·lectiva, que permet crear i construir per donar resposta a reptes suggerits o propis.\nEinstein deia que el més important és no deixar mai de fer-se preguntes. Us agraden els reptes i enigmes? En aquesta activitat podreu experimentar la ciència en primera persona.\nCal fer reserva prèvia per a les exposicions i les activitats a https://proticketing.com/cosmocaixabarcelona/ca_ES/entradas/evento/22610


NOU EUROFITNESS CAN DRAGÓ: espais i avenços tecnològics vinculats al fitness - Tendències\nAquest darrer juliol s’ha inaugurat el nou Club Eurofitness de Can Dragó, un dels centres esportius més emblemàtics de la ciutat. Aquesta renovació ofereix als veïns i usuaris de Can Dragó 2.500m² distribuïts amb il·luminació natural i una distribució d’espais polivalents que ajudaran a implantar programes d’activitats innovadores i desafiadores. Nova maquinària, noves instal·lacions i ampliació d’oferta docent, al nou Eurofitness Can Dragó s’hi cursaran graus mitjans i superiors i també graus universitaris relacionats amb l’esport.\nPerò, què ofereix el nou Eurofitness Can Dragó?\nSales de fitness dotades d’equips d’entrenament d’última generació amb pantalles multimèdia per fer una aposta forta per la qualitat del servei al client. Àrees d’entrenament cardiovascular, equips de tonificació musculars, zones de pes lliure i entrenament funcional…el nou Eurofitness Can Dragó ofereix un gran ventall d’activitats segmentades en funció de les necessitats i desitjos de cada usuari.\nSales equipades amb l’ambientació necessària per motivar i desafiar als participants en les sessions. Jocs de llums, efecte de realitat, tot això plantejat d’una manera compatible amb les activitats més relaxants.\nTambé s’ofereixen petits estudis per fer dinàmiques de grups, reunions, formació i plantejar sessions divulgatives de temes d’interès. Àmplies zones de descans i espais d’atenció personalitzada es plantegen com la presentació d’una experiència de servei inoblidable.\nA l’abril de 1990, es van inaugurar l’edifici de palestra i la pista d’atletisme, que fins al moment inclou tota l’oferta d’activitats de fitnes, amb gairebé 100 sessions dirigide. Al setembre de 1992, es van inaugurar les piscines cobertes del CEM, i l’estiu del 1993 es va inaugurar la piscina descoberta més gran de la ciutat, amb una làmina d’aigua de 3.000 m² i un espai annex de 15.000 m² de gespa natural. L’any 2013, es van construir les pistes de pàdel; i el 2016, es va renovar la superfície de la pista d’atletisme.\nEl CEM Can Dragó dóna servei a una mitjana de 6.710 persones abonades, a més de ser l’espai on entitats com el Club Atlètic Nou Barris, el Club Bàsquet Nou Barris SAFA i l’Associació esportiva Nou Barris realitzen activitats.\nL’equip de professionals de Eurofitness Can Dragó estarà encantat d’atendre’t per a qualsevol consulta que necessitis! T’hi esperem!


Fotofilosofia. Imatges per Pensar: d’octubre 2017\n27. La imatge del reflex és la imatg de la realitat\nLa pregunta que he elegit pertany a la branca de la metafísica,ja que reflexiona sobre el que és real i el que no.He elegit aquesta pregunta perquè actualment amb tot el que passa a les xarxes socials i tots els avenços que hi ha,cada pic més ens hem de plantetjar si el que veim per la televisió,internet,etc és real o es una manipulació.Ho he relacionat amb aquesta fotografía que vaig fer a unes coves a Lanzarote perquè pareix que esteim vegent un precipici,ja que es reflexen les roques de adalt pero realment no hi ha un precipici sino que hi ha un petit llag de 20cm de profunditat.\nPublicat per Xiscu a 22:08 Cap comentari:\n26. Somos animales simbólicos en un mundo simbólico\n3. Perquè has triat aquesta frase?\nHe triat aquesta frase perquè crec que la característica més important de l'ésser humà, que la diferència de la resta d'animals és la creació de ficcions, ja que coses que tenim tan assumides com "realitat" no existirien si no fos perquè creiem en allò un grup de persones. La moneda, per exemple, no seria res més que un metall en forma circular si no fos perquè la societat creu que té cap valor; i això passa amb moltes altres coses, com la llei, les nacions, les religions, el llenguatge, els drets ... Són tot creences subjectives, que permeten la unió de la societat i conformen el món en què vivim.\nPublicat per Xiscu a 22:07 Cap comentari:\n25. Què hi ha després de la mort?\nTítol: Què hi ha després de la mort?\nExplicació: He triat aquesta fotografia perquè representa la mort, ja que està feta al memorial de l'Holocaust a Berlín. El llarg passadís sense un final clar representa la incertesa que suposa no saber què hi ha després de la mort.\nPublicat per Xiscu a 22:01 Cap comentari:\n24. Per què d'aquesta manera ?\nF23. En este mundo traidor, nada es verdad ni es mentira, todo depende del color del cristal con que se mira.🌬☁🌈\nEn este mundo traidor, nada es verdad ni es mentira, todo depende del color del cristal con que se mira.🌬☁🌈\nPublicat per Xiscu a 22:00 Cap comentari:\n22. "LO MÁS DIFÍCIL EN LA VIDA ES CONOCERTE A TI MISMO\n"LO MÁS DIFÍCIL EN LA VIDA ES CONOCERTE A TI MISMO" - TALES\nHe elegit aquesta frase perquè quan la vaig veure me va agradar i sobretot la vaig trobar molt interessant, ja que trob que té raó. La frase va ser dita per Tales de Milet, que fou el primer filòsof grec que va viure a l'època antiga (624-546 a.C.). És una frase que forma part de la branca filosòfica de l'epistemologia, ja que reflexiona sobre el coneixement humà.\nConèixer-se a un mateix representa un primer pas fonamental per arribar a poder ser l'amo de la teva pròpia vida. És per aquesta raó que la pregunta de si ens coneixem o no realment, s'ha convertit durant molts segles en un repte per a la societat.\nConèixer-se a un mateix és mirar una mica més enllà de tot el que ens envolta i ser així una mica més conscients de qui som i què volem. D'aquesta manera, el fet de conèixer-mos també facilita la relació i laanera d'interactuar amb els altres.\nQuan dic que ens hem de conèixer, no em referesc a que hem de conèixer el primer que veim de nosaltres: el físic, l'exterior... Sinó que ens hem d'esforçar una mica més i intentar coneixèr-mos interiorment, intentar respondre qui som, què volem, què feim aquí, quins són els nostres defectes i virtuts.\nHe triat aquesta fotografia perquè, com podem veure, hi ha molts de miralls, que com ja sabem, quan ens miram en ells veim reflectida la nostra imatge, és a dir, el nostre físic. I consider que això no és suficient, ja que tots hauríem d'intentar aconseguir la manera de conèixer-mos realment com som, ja que d'aquesta manera, entre molts altres aspectes, ens ajudaria a créixer com a persones.\nAquesta no és una feina fàcil, sinó que requereix molts anys d'esforç i fins ivtot hi ha gent que mai ha arribar a aconseguir-ho.\nPublicat per Xiscu a 21:59 Cap comentari:\n21. Realment vivim per alguna raó?\nRealment vivim per alguna rao?\nPublicat per Xiscu a 21:58 Cap comentari:\n20. Màgia és creure en un mateix\n19. TANCAM ELS ULLS DAVANT LA VERITAT?\nTANCAM ELS ULLS DAVANT LA VERITAT?\nVivim a un món on tot és mentida? Quina és la veritat? Vivim a un món on ens diuen, com hem de pensar, què hem de fer,vivim a un món controlat on ens conformam amb aquesta "veritat" que ens diuen i seguim el camí a l'estupor, el camí a la ignorància; On es rebutja aquella gent que "vol obrir els seus ulls", que tenen les seves pròpies idees i les volen expressar. És més fàcil viure a la mentida, a la veritat trobarem aspectes que no ens agradaran, ens sorgiran més dubtes que voldrem respondre i serà un camí molt difícil.\nPerò, i si tu tens la veritat? Obre els ulls i comunica-la!\npseudònim: llum de lluna\nPublicat per Xiscu a 21:57 Cap comentari:\n18. Existeix la veritat?\nExisteix la veritat?\nPodem arribar a conéixer la veritat absoluta, o esteim condicionats per l'entorn i la societat. Realment existeix la veritat absoluta, o hi ha moltes veritats diferents? Quines veritats són certes? Una veritat és universal o només és certa a través del temps i la cultura o canvia segons l'època, la cultura i el lloc?\n(El sol com a representació de la veritat i la lògica)\nPublicat per Xiscu a 21:56 Cap comentari:\n17. Som conscients dels nostres pensaments?\nSom conscients dels nostres pensaments?\n16 Estem atrapats en la rutina?\nPublicat per Xiscu a 21:55 Cap comentari:\n15.Per què l'ésser humà que és l'animal que te més capacitat de racionalitat es l'únic que està destruint el món?\nPer què l'ésser humà que és l'animal que te més capacitat de racionalitat es l'únic que està destruint el món?\nAquest gran problema el tenim per causa del capitalisme ja que fa ser a moltes de persones uns materialistes, que han cremat tantes de hectareas només per poder construir més.\nLa gent no pensa amb les altres persones ni amb els animals ni amb el planeta que ens envolta, per exemple, els caps dels països més desenvolupats s'aprofiten dels tercermundistes de les seves riqueses per guanyar molt més poder econònic.\nLa meva reflexió és, si tot es crea i es destrueix, es dir tothom neix i mor, la humanidad ha sorgit per ser la causant de destruir el món.\nPublicat per Xiscu a 21:54 Cap comentari:\n14 Hi ha una veritat absoluta?\nHi ha una veritat absoluta?\nHe pensat que la pregunta ideal per a la fotografia podria ser aquesta degut a que no se sap la resposta a moltes questions, com: que passa després de la mort?, quin és el final de l'univers?, per a que esteim aquí?, etc. per tant, tenim un horitzó immens de preguntes, representat per la mar, a les quals intentam respondre amb teories que intenten aproximar-se a la veritat les quals són borroses i difuminades, representades per l'illa, Cabrera.\nPublicat per Xiscu a 21:30 Cap comentari:\n12. Arribarem algún dia a saber-ho tot?\nArribarem algún dia a saber-ho tot?\nAlies: Intent de filosofa\nEn aquesta era, el segle XXI, cada dia es descobreixen coses noves; noves especies d'animals, nous minerals, noves medicines, noves plantes... La gran pregunta que em faig és: Arribarem algún dia a saber-ho tot? Hi haurà un dia on no quedin coses per descobrir?\nPer a mi les branques dels arbres simbolitzen els coneixements, cada branca és un coneixement nou. Cada arbre és un coneixement d'un camp diferent: biologia, química, medicina, arqueologia... I un conjunt d'arbres conforma tots els coneixements adqüirits fins als nostres dies per la humanitat.\nPublicat per Xiscu a 21:27 Cap comentari:\n11. Què prima, la percepció o la realitat?\nTítol: Què prima, la percepció o la realitat?\nSom el què veiem o el què creiem veure? És sempre la realitat així com la percebem?\n10. QUÈ ÉS LA VIDA?\nTÌTOL: QUÈ ÉS LA VIDA?\nDESCRIPCIÒ: La vida és impredecible, no sabem que ens espera, quin será el nostre futur, és com un pou negre: no podem veure el fons, no pdem saber on acaba, els seus misteris...\nPublicat per Xiscu a 21:26 Cap comentari:\n9. Per què cercam amors impossibles?\nMoltes vegades ens sentim inclinats a cercar amors impossibles, alguna vegada t'has demanat el perquè?. Sempre posam els nostres ulls i la nostra atenció en qui no hem de fer-ho. Ens atreuen persones totalment oposades a nosaltres, aquelles que tenen al.lot/ al.lota, o que els agrada un altre. Cadascuna de les nostres eleccions porta aparellat un amor problemàtic i alhora impossible.\nPseudònim: Uvuvwevwevwe Onyetenyevwe Ugwemubwem Ossas\nPublicat per Xiscu a 21:25 Cap comentari:\n8. Vivim atrapats dins una bombolla?\nVivim atrapats dins una bombolla?\nEl fet de no dubtar, no reflexionar i adoptar els sabers que ens han inculcat sense haver estat deduïts personalment, ens ha endinsat la bombolla de la ignorància. Hem d'acabar amb la nostra ceguera,hem de ser valents per explotar la bombolla que ens empresona ; i, així no permetrem que ens manipulin perquè veurem una cosa que els ignorants que ens manipulen no veuen, la REALITAT.\nPublicat per Xiscu a 21:32 Cap comentari:\n5. On està el significat de les imatges?\nOn està el significat de les imatges?\nNormalment una imatge ens expressa algun sentiment. Tristesa, valentia, amor... Però perquè en transmet alguna emoció? Nosaltres veiem les imatges com son o les interpretem com volem? D'on agafam el significat de les imatges? Igual que l'art? Doncs, realment quin és el significat de les imatges?\nPseudònim: Una imatge filosòfica.\n7. Ens conduirà a la felicitat o simplement ens amarga més?\nDESCRIPCIÓ: Ens plantgen que els dos anys de batxiller són els més díficils de les nostres vides, que quan acabarem amollarem un suspir d'alivi però quan acabam seguim fent el mateix, seguim estudiant però aquest cas és diferent, estudiam una carrera, una formació professional o el que sigui, però seguim estudiant i ho feim per voluntat pròpia la gran majoria de pics. La nostra vida es resumeix en estudiar i després treballar en una cosa que segurament no serà del que hem estudiat. Invertim hores infinites en estudiar i desprès molts cops no veim un resutat clar o no és aquell que ens esperàvem i aquí és quan jo us plantejo la meva pregunta, realment val la pena invertir tantes hores de la nostra vida en estudiar? Hi traurem algún profit? Ens conduirà a la felicitat o simplement ens amarga més?\nPseudònim: Una filòsofa anònima\nPublicat per Xiscu a 20:42 Cap comentari:\n6.Com assolir el cel?\n1. Com assolir el cel?\nDescripció: Segons els cristians, el cel només el poden assolir les persones bones, és a dir, les persones que han servit a déu. Són totes les persones capaces d'assolir el cel?, aquesta és una pregunta que es fa molta gent. És veritat o no?\nPD: foto feta amb el meu mòbil.\nPublicat per Xiscu a 20:41 Cap comentari:\n4. ÉS EL TEMPS, QUI DEGRADA LES COSES?\nÉS EL TEMPS, QUI DEGRADA LES COSES?\nPer la meva fotofilosofia he triat... el temps! Sí, un tema molt conegut per les seves connotacions filosòfiques i científiques i, per mí, molt interessant i que dona a pensar. Per tant, vaig agafar un rellotge molt vell del meu padrí, unes espelmes de la meva pradina, dues de les mils de plomes del meu pare, i casi totes les làmpares de casa meva i aquest es el resultat: el rellotge, amb pols i rovell i un mecanisme espenyat desde fa segles; les plomes, que simbolitzen la mort, tema ben lligat al temps; i les espelmes, ja fora corda i esgotades després de tenir una joventut plena de llum.\nLa pregunta? Es el temps, qui ens rovella i ens fa vells, o són les nostres accions i decisions?\nPublicat per Xiscu a 20:40 Cap comentari:\n2. El principi d'una nova era?\nNom de la foto: El principi d'una nova era?\nPseudonim: Petita Fotografa\nSegons els presocratics,el lloc en el que vivim es va crear gracies a l' aigua. Serà vera? Si es així,devem a aquest bé la nostra existencia i la formació d'una nova\nera que creix dia a dia?\nPublicat per Xiscu a 20:38 Cap comentari:\n3.Edificis o barreres a la llibertat?\nEdificis o barreres a la llibertat?\nDescripció: Al llarg de la seva existència, l'ésser humà ha estat la més dotada de les evolucions que (possiblement) ha presentat la biosfera. Amb el pas del temps hem aconseguit ocupar un gran percentatge del nostre planeta; tant, que el desenvolupament de la manera que viure ens ha fet oblidar el nostre origen. La nostra vida, o el que anomenam rutina, ha fet que ens tanquem darrere aquests edificis que nosaltres veim com prosperitat. Ens va allunyant del que ens recorda que nosaltres no seríem ni serem sense el planeta Terra. -Hipògrif\n1. Hem de fer possible l'impossible?\nDESCRIPCIÓ: la lluna significa per a molts la imatge d'un destí que ens agradaria arribar però que ens pareix impossible. També pot significar un somni que volem fer realitat i que mitjançant aquest somni, pas a pas, ens hi anirem acostant. Segurament cap de nosaltres no hi arribarem mai a la lluna, però gràcies al camí fet, l'experimentació i la curiositat aprendrem i descobrirem moltes coses, fins i tot podem arribar a fer possible l'impossible.\nP.D.: Foto feta amb la meva càmera CANON\nPublicat per Xiscu a 21:28 Cap comentari:\nF23. En este mundo traidor, nada es verdad ni es m...\n22. "LO MÁS DIFÍCIL EN LA VIDA ES CONOCERTE A TI M...\n15.Per què l'ésser humà que és l'animal que te més...\n7. Ens conduirà a la felicitat o simplement ens am...


Roma del Renaixament | Roma per un forat\nEl significat dels bucranis\nEls anomenats bucranis o cranis de bou eren un element decoratiu molt freqüent tant en l’arquitectura romana com posteriorment en la del Renaixement. L’ art del Renaixement és un art que s’inspira a l’antiguitat grecoromana i és lògic, per tant, que els elements decoratius siguin si fa o no fa els mateixos. Miquel Àngel usa també bucranis a la capella sixtina. Però sabeu quin significat tenen aquests? És un element decoratiu buid de contingut o té una simbologia?\nEl bucrani és un element decoratiu molt antic, és un record dels sacrificis que els romans oferien als seus Deus. Com és sabut els romans sacrificaven animals a la divinitat. Al principi s’usaven cranis d’animals morts per engalanar els temples juntament amb guirlandes de flors. Flors, perfums i animals eren les ofrenes que es feien als Deus. Amb el pas dels segles aquesta decoració arcaica deixà pas a una decoració esculpida. En comptes de penjar cranis d’animals i guirlandes de flors al damunt dels temples aquests es representaven i s’esculpien al damunt de les parets de marbre. Les guirlandes i els cranis, col.locats de manera alternada, al·ludien també als cicles de la naturalesa de vida i mort i a la renovació d’aquesta. Es demanava als Deus que la vida fes el seu curs i que portes de nou l’abundància.\nHem de suposar que és això al que pensa Miquel Àngel quan els pinta a la capella sixtina. En molts casos els cranis perden el seu significat i s’usen de manera repetitiva, vuids de contingut, són merament una herència decorativa de l’antiguitat. En la capella sixtina no és així . La capella sixtina és un temple, en aquest cas cristià, i Miquel Àngel l’engalana com els antics engalanaven els seus. Els bucranis estan entre els profetes i les sibil·les, les sacerdotesses antigues que segons els jueus havien predit també la vinguda de crist. Són un nexe entre els dos mons. El sacrifici al qual fan referència ja no és el d’un bou sinó al de Crist que prediuen tant els profetes com les sibil·les i de la mateixa manera que en els temples pagans al·ludeixen als cicles de la naturalesa a la capella recorden també els cicles de vida i mort i a la resurrecció.\nL’art de’n Miquel Àngel no era un art ornamental, res és superflu a la Capella Sixtina.\nPosted in Roma del Renaixament and tagged bucranis, capella sixtina, miquel angel, sibil.les capella sixtina, significats capella sixtina, volta capella sixtina on 8 febrer 2014 by Romaqui. Deixa un comentari\nUn Raffaello de quatre rals\nRafael a Roma no només va pintar les estances del Papa Juli II. Va rebre també nombrosos encàrrecs del banquer Agostino Chiggi, un dels homes més rics del seu temps, gran amic de Juli II. Aquestes fabuloses pintures són a Roma però poca gent va a veure-les. Les trobareu a dins l’església de Santa Maria della Pace decorant una capella privada d’ Agostino Chiggi. Aneu a veure-les!. Representen les Sibil·les i els profetes.\nL’ església és de Pietro da Cortona que, juntament amb Bernini i Borromini, fou un dels arquitectes principals del barroc, tot i que ell es considerava sobretot un pintor perquè com tots els artistes d’aquell temps era polifacètic. Al costat d’aquesta església de façana imponent i teatral hi ha el claustre de Bramant, un dels genis de Renaixement i un altra joia de Roma. Si l’església fos tancada penseu que entrant al Claustre, pujant per les escales, podreu veure els frescos de’n Raffaello mirant per una finestra que comunica amb aquesta.\nMiquel Angel, que no sentia massa simpatia pel jove Raffaello, quan les va veure el va acusar de plagi, d’haver copiat les sibil·les que ell havia pintat a la Capella sixtina.\nPerò no va ser l’única desventura que va tenir Rafael amb aquestes pintures…. Va rebre 500 escuts com a paga i senyal per fer-les però un cop va haver acabat Agostino Chiggi, que era molt ric però no oblidem que era un banquer, li va dir que ja l’havia pagat i que amb aquells 500 escuts ja n’hi havia prou. En Rafael enfadat li va dir que allò eren 4 rals, que la seva obra valia molt mes! i va proposar a Agostino que si no hi estava d’acord ho preguntes a un expert.\nAgostino, que coneixia la rivalitat entre Rafael i Miquel Àngel, va decidir preguntar el preu a Miquel Àngel confiant que aquest li donaria la raó. Miquel Àngel, que era el rival de Rafael però n’apreciava l’art, mirà el fresc amb atenció i digué “Aquest cap val 100 escuts!” “i aquest altre?” preguntà el banquer. “Aquest altre val 100 escuts més”. Aleshores el banquer preferí no preguntar res més i pagà a Rafael el que li havia de pagar perquè si un sol cap li costava 100 escuts qui sap quant li podien costar 10 caps, 20 braços i 20 peus..\nPosted in Roma del Renaixament and tagged agostino Chiggi, eslgésies de Roma, miquel angel, rafael, santa maria della pace on 1 febrer 2014 by Romaqui. Deixa un comentari\nEls corns de Moisès\nEn Miquel Àngel va fer un Moisès amb banyes. Us preguntareu el perquè.\nPel que sembla havien de ser dos rajos de llum. La Bíblia diu que quan Moisès va baixar del Sinaí ho va fer amb el rostre il·luminat i que del front li sortien dos rajos de llum, o almenys aixi va ser traduït posteriorment. Miquel Àngel no va esculpir dos rajos, però, no hi ha dubte que va esculpir dos corns!.\nPel que es veu tot és culpa de la traducció de la Bíblia i de la llengua hebraica sense vocals.\nLa primera traducció de la Bíblia no parla de rajos sinó de corns.\nLa llengua hebraica és una llengua consonàntica, sense vocals. En els textos sagrats es parla de dos KRN que pot ser pronunciat com KaReN és a dir “corns” o com KeReN és a dir rajos”. En la primera traducció de la bíblia en vulgata, és a dir en llati, varen posar corns tot i que finalment en les traduccions posteriors es va rectificar la paraula i s’oficialitzà que la traducció correcte era rajos de llum. Alguns jueus de Roma sostenien que originalment la bíblia deia que eren corns i sembla ser que per aquest motiu Miquel Àngel va representar a Moisès amb dos corns, semblant mes a un Déu pagà, a Pan, el Déu meitat home i meitat cabra, que un personatge biblic cristià. Qui sap si a mes en Miquel Àngel, tan seduït com estava pel món antic i els Deus pagans, li va agrdar la idea de Pan? Va representar al Crist de la capella Sixtina amb les faccions d’Apol·lo, als àngels amb les faccions de Mercuri… perquè no a Moisès amb els corns de Pan o d’ Amon?\nMoisès pel que es veu va pujar també al Sinaí amb un parell de corns postissos. És ja una qüestió acceptada per la majoria que Moisès era un sacerdot egipci del Deu Amon, un deu amb banyes, i els sacerdots d’aquesta divinitat portaven un barret amb dues banyes.\nLa questio és complicada…ara vés a saber si el que tenia al cap Moisès eren rajos o be corns! certament dos rajos queden millor que dos corns, especialment pels cristians, ja que els corns són el símbol del diable.\nPosted in Roma del Renaixament and tagged escultures miquel angel, miquel angel, Moises miquel angel, san pietro in vincoli on 28 gener 2014 by Romaqui. Deixa un comentari


[Fotos] Així va ser la desfilada de moda de l'Escola Illa a l'Estruch\nEscrit per David B. el 11 maig 2019\nUna edició més, l’auditori de l’Estruch s’ha convertit en la passarel·la de la desfilada anual de l’Escola Illa, amb els projectes finals de l’alumnat d’Estilisme d’Indumentària, titulada Dress Code 19.38.\nLa desfilada de moda, que s’ha dut a terme aquest divendres en doble sessió, ha presentat els projectes finals de l’alumnat de segon curs del cicle formatiu d’Estilisme d’Indumentària de l’Escola Illa.\nEn total s’han pogut veure 10 col·leccions de roba que són la primera proposta professional de l’alumnat com a marca personal en el món del disseny de moda. Per la passarel·la de l’Estruch han desfilat les col·leccions Amnesia, d’Elena de Sola, una col·lecció inspirada en el festival Burnig Man que es celebra anualment a l’estat de Nevada (EUA), la proposta Consuelo, de Paula Moreno. amb roba per a la dona d’avui, que vol transmetre senzillesa, cura pels detalls i una certa nostàlgia pels temps passats. L’ha seguit Revoluxia, de Carla Perales, on els colors dels anuncis de neó i les línies arquitectòniques dels edificis de Nova York són la inspiració i Meztli, de Thais M’ballo, inspirat parteix de les deesses de la mitologia maia: Ixtel deessa de la mort, i Ixtals, deessa de la vida.\nSi no podeu veure l’àlbum de fotos, ho podeu fer a Flickr: ‘Desfilada Dress Code 19.38‘ o a la nostra pàgina de Facebook.\nLa desfilada ha continuat amb Capsula in V, d’Anna Luque, inspirat en el canvi climàtic, concretament en el desgel del pols i l’aprimament de la capa d’ozó, KJØNN, de la Pau Lloreta, que proposa una col·lecció sense gènere, d’inspiració minimalista i amb presència d’aires d’estils nòrdics, donant importància a les línies geomètriques i als estampats. La proposta Golden 90s, de Marta Bravo, és una col·lecció streetwear inspirada en el hip-hop dels anys 90 a Nova York i Constant fight, de Mercè Gallego, és una col·lecció que vol reflectir els sentiments universals d’opressió, angoixa i esperança, a partir d’una obra d’art i de la interpretació personal, han donat pas a les darreres propostes Kintsukuroi, de Kimberly King, és un projecte inspirat en la tradició japonesa de reparar ceràmiques amb or, coneguda com “kintsugi” o “kintsukuroi” i Still Alive, de David de la Calle, on el punt de partida d’aquesta proposta de vestits de festa son les aus exòtiques en perill d’extinció.\nLa desfilada de l’Escola Illa és una activitat transversal del centre municipal sabadellenc, ja que hi participa alumnat i professorat, no només del departament d’Estilisme d’Indumentària sinó també dels altres dos cicles formatius que es poden cursar a l’Illa: Gràfica Publicitària i Il·lustració, que hi col·laboren com a models i hostes i en la realització de la gràfica i els vídeos de la passarel·la. En aquesta edició s’ha comptat també amb la col·laboració, com a perruquers i maquilladors, de l’alumnat de PFI de Perruqueria i Estètica i CFGM d’Estètica i bellesa de l’Institut Ribot i Serra.


Armengol defensa que el tancament d'Es Murterar serà «just i solidari» amb els treballadors\n08 maig 2021 18:52\ndBalears/E.P. | 20 novembre 2018\nLa presidenta del Govern, Francina Armengol, ha defensat que el tancament d'Es Murterar serà «just i solidari» amb els treballadors de la central.\n«Duc tota la legislatura explicant un Pla de transició energètica i explicant aquest plantejament al Govern espanyol, hem explicat la Llei de Canvi Climàtic a tots els grups i el PP no ha fet cap proposta ni esmena», ha explicat en el ple d'aquest dimarts.\nArmengol ha fet aquestes declaracions en resposta a la pregunta del líder del PP a les Balears, Biel Company, sobre si el Govern pot garantir el subministrament energètic amb plenes garanties a Mallorca amb el tancament de la central d'Es Murterar previst per 2020.\nAixí mateix, ha recordat que serà l'Estat i la Unió Europea els qui marcaran el calendari fixat amb l'objectiu de complir amb els Acords per 2020 i ha explicat que «això no és competència del Govern».\nPer això, ha acusat Company de «fer demagògia» i ha recordat que en pocs dies començaran les obres del cable d'Eivissa a Mallorca i ja s'ha programat el segon cable de Menorca a Mallorca i el cable de Mallorca a la Península per «garantir el subministrament elèctric».\n«Aquest subministrament està garantit i amb les energies renovables s'està creixent, tot d'acord a l'acordat amb el comitè d'empreses i els treballadors d'Es Murterar, sempre treballant en la mateixa línia», ha conclòs.\nAmb les evidents mostres de Canvi Climàtic que patim a les Balears, anem massa endarrerits amb la implantació d'energies renovables.\nEsperar a tancar Es Murterar a que s'esgotin els terminis imposats per Europa, es de insensats e inconscients que sols veuen els seus interessos econòmics a curt termini.


Possibles desplaçaments i canvis en les vides dels nens de la guerra civil espanyola.\n1. Possibles desplaçaments: Patien una falta d’alimentació, malalties infeccioses i problemes de salut. La gent apareixia assassinada per les cunetes. Els edificis acabaven destruïts pels bombardejos. Maltractaven als nens davant de les famílies i l’única educació que tenien era el himne anomenat “Cara al sol”. · Motius ideològics i de consciència · Per temor a les represàlies. · Episodis de violència sistemàtica. 1936-1939 Refugi 307 Llocs on van emigrar: França, Suïssa, Alemanya, Bèlgica, Holanda, Gran Bretanya, Dinamarca, Suècia, Noruega i Rússia. Canvis en les vides dels refugiats: Aquests són alguns exemples dels dibuixos que feien els nens de la guerra.