Business Intelligence / Analytics - ABAST\nÀrea Business Intelligence\nComptem amb més de 25 anys d’experiència en solucions Business Intelligence. Som experts en la creació i administració de Data Warehouses i un dels principals especialistes a Espanya en Quadres de Comandament i en el disseny i creació de sistemes de Gestió del Rendiment. Com partners dels fabricants d’eines BI líders del mercat, podem oferir-li la solució que millor s’adapti als seus requeriments.\nDisseny i integració del Data Warehouse\nDefinició de taules, dimensions i mètriques\nExtracció i càrrega de dades en el data warehouse a través de processos ETL\nIntegració de dades estructurades i no estructurades\nRecull de dades IOT\nRepositoris Data Lake\nIncorporació de Machine Learning / IA per a Business Analytics\nBusiness Analytics (anàlisi predictiu) i Business Discovery (associatiu)\nAssessoria per al govern de Business Intelligence\nParticipació en els òrgans de decisió BI: Competency Center (BICC) i BI GovernanceComitee (BIGC)\nPrincipals aliances i certificacions de l'àrea Business Intelligence de ABAST\nABAST és partner certificat d'aquest fabricant suec de solucions Business Intelligence, conegut especialment per les seves eines per a Business Discovery\nBBDD / DATA WAREHOUSE\nIBM Business Analytics – IBM Cognos\nFunderia Condals confia en ABAST per implantar la solució Cognos basada en la creació de grups estables de millora a partir de diagrames de responsabilitats de procés, en què l'objectiu de la Direcció de l'empresa…\nEl Centre de Regulació Genòmica (CRG), un dels centres de recerca biomèdica més importants d'Europa, necessitava unificar la seva informació corporativa, millorar l'accés dels empleats a recursos informatius i poder realitzar anàlisis i informes detallats.…\nÚltims webinars sota demanda sobre BI / Analytics publicats\nMicrosoft no deixa de millorar Power BI, la seva potent eina de Business Intelligence. Aquesta vegada ens proposa una nova llicència anomenada Premium Per User, que ens permetrà dotar usuaris concrets de les desitjades capacitats Premium.\nMicrosoft PowerBI proporciona maneres eficients de treballar la informació de la nostra companyia processant i visualitzant les dades de forma més senzilla per poder prendre les decisions de negoci basant-nos en dades reals i convertir-nos en una companyia...\nVivim envoltats de dades i moltes vegades no sabem que fer amb elles ni com treure'n el major partit possible. Tots ens hem enfrontat a eines de BI lentes o pesades, a fitxers Excel que triguen a obrir-se, a càlculs complexos que ningú entén o a l'infinit...


Comprar T'he dit mai que t'estimo? de Pere Pascual Musté en LibrosCC - Comprar Libro\nT'he dit mai que t'estimo?\nPere Pascual Musté (Autor)\nEl Ramon, home d’edat madura, enamorat de la seva dona des de l’adolescència i boig per la seva família, busca el moment per donar una notícia que els canviarà la vida a tots.\nL’autor, Pere Pascual, en aquesta novel·la de llenguatge col·loquial, ens plasma un personatge singular amb empenta, sensible i a la vegada fort, i ens mostra que la vida, en qualsevol moment, ens pot fer un gir inesperat.\nPere Pascual i Musté (Vilanova i la Geltrú 1957) Després de tota una vida treballant al món dels números, ha descobert la seva verdadera vocació: la literatura. Un món que l’apassiona de debò i que, d’una manera totalment autodidacta, ens presenta amb la seva “opera prima”.


Un projecte musical per a tots | Sparagaria Orquestra - Setsetset\nEl passat 23 de novembre de 2014 va néixer una nova secció de l’entitat: la Jove Orquestra de Cambra de la Passió d’Esparreguera, que coneixerem des d’ara com a JOCPE. Per a la nostra vila la nova formació musical és un altaveu encarat a l’exterior, un projecte dut a terme per joves músics amb moltes ganes de mostrar el seu talent artístic al seu poble i de dur-lo més enllà de les fronteres municipals.\nQui no ha escoltat mai algun col·laborador de la nostra Passió cantant o taral·lejant la música de l’estimat mestre Josep Borràs pels carrers del poble o els passadissos del teatre? Això és el símptoma de l’estima d’Esparreguera per la música de La Passió, una música que hem de cuidar entre tots. La magnitud de l’obra musical i el fet que sigui interpretada en directe resulta la particularitat que ens fa únics com a espectacle.\nCal que entre tots mimem aquesta singularitat. Cal donar suport i alhora engrescar els músics col·laboradors de La Passió perquè realment la música en directe al drama sacre sigui un element important i reeixit; és per això que hem decidit dur a terme un il·lusionant projecte musical que garanteixi aquest tret genuïnament esparreguerí, que ajuda a fer del nostre espectacle una de les perles més màgiques del teatre popular català: la creació d’una jove orquestra, la JOCPE. Una orquestra de joves professionals que permetrà complementar el treball i l’esforç dels músics col·laboradors històrics de La Passió.\nLa JOCPE realitzarà, a més, tres concerts anuals (Concert de Tardor, de Reis i de Festa Major d’estiu), i amb ells anirà de gira; això i el suport econòmic de socis particulars, entitats i institucions permetrà compensar les despeses de l’orquestra sense que representi cap cost per a La Passió.\nSabem que els músics habituals de l’orquestra de la Passió són uns grans experimentats en el nostre espectacle, se’l coneixen de dalt a baix. L’experiència i l’estima que tenen per l’entitat i per l’espectacle són fonamentals, i hem de contagiar-la als nous companys que se’ns uniran aquesta temporada: els integrants de la JOCPE, tots ells estudiants o graduats superiors en música (al Conservatori Superior del Liceu o a l’ESMUC), amb una forta experiència musical.\nCom podeu veure no es tracta d’engegar un projecte per un any, això no ha de ser una anècdota. Creiem fermament que La Passió i Esparreguera necessitaven una plataforma com la JOCPE.És molt important per la consolidació del projecte que hi col·laboreu assistint als nostres concerts i fer-vos-en socis. Farem el que calgui perquè ens renoveu la confiança temporada rere temporada. N’estem segurs del tot, no us defraudarem! Esparreguera té una nova orquestra, gaudim-ne tots plegats!\nCol·laboradors de l’espectacle, sigui quina sigui la tasca que desenvolupeu, us demanem que ajudeu als músics de la JOCPE a integrar-se a la gran família de La Passió. Només si tenim un objectiu comú aconseguirem els majors resultats, la millor qualitat i el més fort i llarg aplaudiment del nostre públic.\nParem bé les orelles i que comenci l’espectacle.


Paros Allotjaments vacacionals - Grècia | Airbnb\nLloguers vacacionals a Paros\nEls allotjaments vacacionals més ben valorats a Paros\nHabitació per a 2 persones a Lomvardou Hostel\nHabitació privada en una casa d'hostes al casc antic, a 40m. de la platja central i a primera línia de mar, a 800 metres del port. Allotja 2 persones. Bany compartit amb 1 habitació més, pati comunitari, cuina/sala d'estar. Propietat d'Evangelia, que t'acull amb un gran somriure i un cor dolç!\nEstudi LITOS - Paros\nAutoestudi lleuger recentment reformat amb pati assolellat. Està situat en una zona tranquil·la al cor de Paroikia, a menys de 20 minuts a peu del port i a només 5 minuts del front marítim principal de la ciutat. A pocs metres de l'estudi es pot passejar pels carrers del casc antic. A pocs metres hi ha una parada d'autobusos.\nLa casa és un petit estudi amb encant (estudi de 37 metres quadrats) situat al cor de Paros. Es troba a només 3 minuts a peu del port de Parikia, que és la capital de l'illa. Tot el que necessites està a poca distància de la casa.\nEquipament i serveis que triomfen als allotjaments vacacionals a Paros\nAltres allotjaments vacacionals fantàstics a Paros\nParos amb vistes a l'atardecer\nEncantador estudi amb balcó a Parikia\n"Estudi tranquil al centre de Paroikia"\n"Estudi tradicional a Parikia"\nCentre de Paroikia, apartament acollidor amb balcó.\nPis petit amb vistes al mar\nLoft a Paroikia | Gran terrassa privada


Concursos – Pàgina 2 – Consell Local de la Joventut d'Ontinyent\nNADAL JOVE 2016\nJa ha arribat el NADAL J OVE 2016, una alternativa d’oci juvenil per al període de vacances de nadal i per a finalitzar l’any amb un somriure! Un any més, el Consell Local de la Joventut d’Ontinyent amb el suport de l’Ajuntament d’Ontinyent, presenta les activitats programades per a finalitzar l’any amb bona música i companyia!\nLa programació és la següent: Continue Reading\nIII Concurs d’escriptura crítica juvenil\nDes del Consell Local de la Joventut d’Ontinyent llençem una nova edició del “Concurs d’escriptura crítica juvenil” amb l’objectiu de fomentar el desenvolupament crític dels i les joves i oferir-los una via per posicionar-se i opinar sobre el seu entorn, a partir de la redacció d’un article d’opinió escrit en valencià. Aquesta iniciativa compta amb el suport de l’IVAJ.Generalitat Jove i l’Ajuntament d’Ontinyent. A més, hi col·laboren els periòdic locals El Periòdic, VilaWeb i LoClar; i l’associació d’escriptors i escriptores de la Vall d’Albaida Renadiu.\nTemàtica: Ser jove a Ontinyent\nQuè fas per divertir-te un cap de setmana a Ontinyent? De quines activitats t’agradaria poder gaudir a Ontinyent? Quines necessitats tens com a jovent? Que trobes a faltar a Ontinyent?\nConcurs Activa el so!\nPer pr imera vegada el Consell Local de la Joventut d’Ontinyent i el Col·lectiu Actiu organitzem el concurs ACTIVA EL SO! amb el suport de l’Ajuntament d’Ontinyent i la Diputació de València, amb la finalitat de donar a conéixer els grups musicals novells formats per joves de la comarca de la Vall d’Albaida i promocionar la seua música, així com oferir eines de difusió a les persones guardonades, per poder créixer en l’àmbit musical.\nDes del CLJO sempre hem volgut donar suport a les iniciatives juvenils d’Ontinyent i la comarca, i portem molt de temps apostant per fer veure que la música forma part de la cultura valenciana. Per això, veiem necessari visualitzar-ho i posar en valor a totes les persones joves que comencen i tenen tot un futur per conquerir.\nTotes aquelles persones joves solistes i grups de música que compliquen els egüents requisits:\nPaelles Joves 2016 CLJO\nDes del CLJO, per quart any consecutiu, presentem les PAELLES JOVES que celebrarem dissabte 26 de març! Ens veiem al pàrquing de la Universitat a partir de les 12h, per a gaudir junts d’un dinar, bona música i bon ambient!\nLes Paelles Joves compten amb el suport de l’Ajuntament d’Ontinyent i la Diputació de València.\nPer a inscriure’s, cal vindre a la seu del CLJO i abonar 1€ per participant de cada grup de paella (al qual haureu de posar-li un nom), abans de 22 de març! Per participar d’aquesta activitat entrarás en el sorteig d’un pernil, cervesa artesanal i un caldero!\nNADAL JOVE 2015 CLJO\nEls passats dies 18, 19 i 23 de desembre el Consell Local de la Joventut d’Ontinyent va realitzar diferents activitats dins el seu programa Nadal Jove 2015, el qual va comptar amb el suport de l’Ajuntament d’Ontinyent.\nEl 18 de desembre el Consell Local de la Joventut d’Ontinyent, va lliurar els premis del 2n Concurs d’Escriptura Crítica Juvenil a la nova seu situada en el barri de Sant Rafel, al carrer Joan XXIII 10 baix, entre la Uned i el Centre Ocupacional.\nEls joves premiats en esta 2a edició del concurs van ser:\nAndrea Mena Tomàs (premiada en la categoria d’ESO)\nRaül Mollà Vidal (premiat en la categoria de Batxillerat)\nMiguel Ángel Fita López (Premiat en la categoria de Joves de 18 a 30 anys)\nA més, l’entrega de premis del Concurs d’Escriptura va estar amenitzada per les actuacions de dos grups musicals de joves ontinyentins que pertanyen al Col·lectiu Actiu: Crisis Perpetua i Karma. També vam gaudir d’un sopar baix braç a la nova seu amb els joves que van acudir a esta primera activitat del Nadal Jove 2015.\nEl 19 de desembre vam realitzar la Torrà Jove 2015 al pàrquing de la Universitat d’Ontinyent, acompanyada amb les actuacions de Sweet Suin i Salida, on els joves van gaudir d’un dinar a l’aire lliure entre amistats i bona música.\nPer últim, el 23 de desembre vam realitzar una Jam Session a l’Ateneu Popular Ca la Mera, on vam gaudir de música improvisada i creada pels joves músics participants. Així mateix, gràcies a la participació voluntària dels assistents, vam poder escoltar cançons de diferents grups de joves d’Ontinyent.\nMoltes gràcies a totes les persones que han col·laborat i participat en el Nadal Jove 2015, el CLJO us espera en la nova seu, veniu i vos contarem què tenim entre mans per a l’any 2016!


Quickoffroad: Girona-Riudarenes i tornada.\nAvuí he fet la primera part del que ha de servir per complir l'objectiu Girona-Badalona en BTT. He sortit cap a les 10 després de solucionar algun problema a la bici. He començat pel carril bici fins a Salt, allà he anat a buscar els camins que porten cap a Aiguaviva, des d'allà cap a Estanyol, Sant Dalmai, on m'he trobat algunes dificultats com es pot apreciar a la foto i on he pogut gaudir del bonic paissatge que suposa aquest tram de l'Onyar a la tardor. He aprofitat per fer aquest video però no s'aprecia bé.\nDesprés he anat a cap a Vilobí i a partir d'aquí començava l'exploració. Mirant alguns plànols i al WIKILOC hem vaig fer una idea per on havia de passar, però no sabia el que em trobaria i la veritat és que m'ha sorprés agradablement. He fet alguns trams força divertits i en resum la ruta no presenta uns desnivells que exigeixin massa, pel que no suposarà un desgast siginificatiu de cara al que m'espera quan estigui completada la ruta.\nHe estat dubtant fins el final, però de cara a millorar la forma he decidit tornar en bici però la major part per carretera, així que he anat cap a Vallcanera, Les Comes, Vilobí i després fins a Aiguaviva per la GI-533 on he agafat uns corriols que vam fer en una prova de la Copa Gironina de Salt i d'altres pistes fins a Vilablareix, rentada de bici a Mas Xirgu i cap a casa. M'han sortit qüasi 62 km que he fet tota l'estona a bon ritme... sí, el bon ritme que no vaig trobar el diumenge a Castell d'Aro...\nPublicat per Quique a 22:14


Un negoci tacat de sang - El Temps\n«És possible que en alguna ocasió s'haja trobat material armamentístic nostre en països tercers, però no ens podem fer càrrec si es fa revenda de les nostres armes». Aquest és l'argument que donava una font de l'empresa nord-americana General Dynamics, de les més potents en l'àmbit militar. A l'Estat espanyol és coneguda per la seua subcontracta, Santa Bárbara Systems, que subministra l'armada espanyola amb tancs i amb tota mena d'aparells de guerra.\nEvidentment, les persones estan obligades a justificar les seues contradiccions. Però aquest fet no evita que, certament, les col·laboracions armamentístiques entre territoris suposadament bel·ligerants siguen tan habituals com paradoxals. Més encara quan des de certs sectors s'apel·la a la responsabilitat conjunta de tota la població per pal·liar, entre tots, l'amenaça del terrorisme que ha colpejat distintes ciutats d'Europa durant els darrers anys.\nNo és aquesta, però, l'única paradoxa. Segons la mateixa font de General Dynamics, «les empreses d'armament només podem fer vendes als ministeris del nostre Estat, o a uns altres països sempre i quan el Govern espanyol aprove cadascun dels intercanvis comercials». A cop d'ull, aquesta regulació pot indicar que el Govern s'encarrega d'evitar vendes inapropiades que puguen contribuir a la inestabilitat d'un país o també a la provisió d'armament de grups perillosos. La realitat, però, és ben distinta. Les vendes de material bèl·lic a l'Aràbia Saudita des d'Espanya desmenteixen aquesta intuïció guiada per la bona fe. Perquè l'Aràbia Saudita és, si més no, un dels països més conflictius segons els experts. I, alhora, un dels clients més fidels d'Occident, malgrat les seues relacions amb l'Estat Islàmic.\nTot respon a una sèrie d'interessos estratègics que només poden ser satisfets des de l'àmbit militar. Tot i que l'Estat Islàmic és, a hores d'ara, l'entitat que més representa l'amenaça gihadista que atemoreix la població, aquest grup terrorista insurgent actua, fonamentalment, fora d'allò que anomenen l'àmbit occidental. Més enllà d'aquests territoris, però, Occident també manté interessos econòmics que, sovint, es poden veure beneficiats per l'activitat de l'Estat Islàmic. Actualment, el país més assenyalat pels Estats Units de Donald Trump és l'Iran, sobre el qual no descarten la intervenció militar. El règim d'aquest país s'ha vist debilitat pel mateix grup que va omplir de sang els carrers de Niça i de París. Tal com explica Miguel Alonso, investigador del Grup d'Estudis República i Democràcia de la Universitat Autònoma de Barcelona i expert en conflictes internacionals, «els Estats Units han estat armant l'Aràbia Saudita perquè aquesta es faça forta front a l'Iran». El mateix ocorre a Síria, on Hezbollah, organització libanesa contrària a Israel, també s'ha vist desestabilitzada per l'Estat Islàmic. Aquesta qüestionable ingerència també és favorable als interessos de l'Aràbia Saudita a Síria, i convida a la condescendència amb l'ISIS en distints territoris.\nDurant la primera meitat del 2015, una quarta part de l'armament exportat des de l'Estat espanyol va anar a parar a l'Aràbia Saudita, que va fer un pagament total de gairebé 450 milions d'euros. A les armes cal sumar avions i bucs de guerra emprats amb una finalitat evident, que des de 2013 suma la xifra de quasi 1.300 milions d'euros com a resultat de l'intercanvi comercial. Els interessos petroliers d'Occident en aquest país i també en els que l'Aràbia Saudita intervé militarment amb el suport de la UE i dels Estats Units, semblen justificar aquestes operacions que no es disculpen, però, des de l'òptica dels Drets Humans que els governs diuen defensar. Tot i que hi ha una enemistat declarada entre Aràbia Saudita i l'Estat Islàmic, existeix la retroalimentació. Per això, malgrat l'intent de desvincular la venda d'armament a països presumptament bel·ligerants per part de les empreses occidentals i a pesar, també, del permís necessari dels governs per dur a terme aquestes operacions, els interessos en aquest terreny i l'argument del benefici econòmic donen sentit a unes transaccions mancades d'humanitat.\nAvui, la guerra al Iemen està trencant tots els principis dels Drets Humans, segons alerten entitats com Amnistia Internacional. L'ofensiva bèl·lica, impulsada per diversos estats, està liderada per l'Aràbia Saudita i compta amb el suport de les principals potències occidentals, entre elles els Estats Units, que va entrar en el conflicte amb el pretext de lluitar contra Al Qaeda. I gràcies, també, a l'armament adquirit per les vendes de l'Estat espanyol, que semblen contribuir, una vegada més, a un caldo de cultiu que generarà conflictes posteriors, com el de l'Iraq va servir per impulsar el grup terrorista que avui és el malson d'Europa. Col·locar governs titella en els països conflictius per preservar els interessos estratègics sembla compensar l'amenaça que s'hi genera a través d'aquestes operacions tacades de sang i de morts. Un negoci que serà més detallat en el número 1710 d'EL TEMPS, amb un reportatge sobre els beneficis que genera l'amenaça gihadista a la indústria militar i fronterera espanyola, ben relacionada amb els departaments ministerials.


Zapatero implora per telèfon a Sarkozy que el convoqui a la cimera econòmica internacional La República\nZapatero implora per telèfon a Sarkozy que el convoqui a la cimera econòmica internacional\nEl president del govern espanyol, José Luis Rodríguez Zapatero, ha mantingut aquest dimecres una conversa amb Nicolas Sarkozy per reclamar la presència d’Espanya -la seva- a la cimera organitzada pel president francès per abordar la reforma del sistema monetari internacional. Zapatero ha assegurat que Sarkozy s’ha mostrat ‘sensible i comprensiu’ davant la demanda de l’Estat, que proposa que la cimera aculli també algun país àrab.\nEl format encara no està decidit i Zapatero no ha rebut una resposta definitiva. Segons el president espanyol, hi ha ‘raons objectives’ perquè l’Estat, com a vuitena economia del món, sigui present al G-8 dels països més industrialitzats. La trucada de Zapatero s’emmarca en el revés que ha significat pel president espanyol que Sarkozy no comptés amb ell en la cimera econòmica, després que el premier britànic Gordon Brown defensés la presència espanyola.\nTot plegat té el seu origen en les manifestacions del president francès aquest dimarts, en què ha apuntat que segons el seu criteri, a la cimera hi han d’acudir els representants del G-8 i del G-5, que agrupa les principals economies emergents, de manera que l’estat espanyol es quedaria novament fora de la convocatòria.\nTan bon punt s’han conegut les manifestacions del president francès, La Moncloa ha iniciat les gestions diplomàtiques que, a mitja tarda, han culminat en una trucada entre els dos presidents, fet que ha obligat Zapatero a absentar-se de l’hemicicle del Congrés dels Diputats en el moment en què el líder del PP, Mariano Rajoy, oferia el torn de rèplica de la seva esmena a la totalitat dels pressupsotos.-\n‘Espanya hi ha de ser’ i ‘crec que Sarkozy ho comparteix’\nEn la roda de premsa que ha ofert al propi Congrés dels Diputats, Zapatero ha afirmat que Sarkozy ‘sempre té una alta consideració i treballa amb una col·laboració molt intensa’ amb l’Estat, i que en la conversa s’ha mostrat ‘sensible i comprensiu’ amb les demandes de l’Estat.\n‘En la meva opinió Espanya hi ha de ser’, ha dit Zapatero, ‘i crec que aquesta opinió és compartida per Sarkozy’. Segons Zapatero, en la conversa ha explicat al president francès les raons de l’Estat, que ‘pel seu pes econòmic’ i ‘pel que representa el seu sistema financer’, ‘ha de ser en aquesta cimera’.\nEls dos presidents han quedat en ‘seguir parlant’ però Sarkozy ha recordat que no va ser ell qui va organitzar el G-8 o el G-5, on l’Estat no hi és present. En aquest camp, Zapatero ha recordat que l’Estat ‘no ha estat mai en cap d’aquests grups internacionals’, i ‘això canviarà’, perquè ‘hi ha raons objectives’ perquè sigui així.\nEn tot cas, Zapatero s’ha mostrat ‘convençut’ que quan faci la convocatòria de la cimera internacional, Sarkozy farà ‘bé’ la seva feina.


Bernard Longkamp Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 3 allotjaments a Longkamp.\n-, Longkamp, Longkamp, Alemanya, 54472 - Veure al mapa\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Kleinich, no busqui més enllà de Bernard. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Kleinich. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos habitació familiar.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, aparell de televisió, forn microones, plat de dutxa a cada habitació. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent jardí. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Kleinich, faci de Bernard la vostra llar.\nAllotjaments a Longkamp


Joves dramaturgs i nous llenguatges al cicle De boca a orella - Ajuntament de Mataró\nJoves dramaturgs i nous llenguatges al cicle De boca a orella\nEn aquesta edició es presenten 4 espectacles de petit format\nEl dia 9 de febrer comença una nova edició del cicle De boca a orella a Can Gassol. Centre de Creació d’Arts Escèniques. La temporada d’enguany consta de 4 espectacles: 2 dels quals de joves autors que formen part d’una nova generació de dramaturgs i els altres 2 coincideixen en utilitzar un llenguatge experimental i treballar amb els objectes. L’espai de Can Gassol acull espectacles de petit format que han evolucionat i han crescut gràcies a la bona acollida que han tingut entre el públic.\nEl cicle començarà amb “Flors carnívores”, un espectacle d’Anna Maria Ricart i dirigit per Marc Chornet i que compta amb l’actriu mataronina Clara de Ramon entre el seu repartiment. Dissabte 15 de març es podrà veure “Red Pontiac” una comèdia àcida de Pere Riera interpretada per Míriam Iscla i Cristina Cervià.\nDiumenge 23 de març serà el torn de l’experimentació gràcies a la companyia Ponten Pie que el desembre de 2012 ja va ser a Can Gassol experimentant amb el públic el seu nou treball, “Ârtica”. En grups reduïts i durant 45 minuts, els espectadors accediran a l’interior d’una casa vella de fusta, on són rebuts per uns personatges silenciosos que els ofereixen escalf i podran conèixer històries sorprenents.\nUna altra proposta original, “Insomni” de Xavier Bobés, tancarà el cicle diumenge 27 d’abril. Aquest és un espectacle de teatre d’objectes que aprofundeix en l’expressivitat poètica dels objectes quotidians.


Repunt lleuger en defuncions per COVID19 a Espanya - La Veu TV\nRepunt lleuger en defuncions per COVID19 a Espanya\nLes defuncions amb coronavirus a Espanya repunten lleugerament fins als 551 en un dia amb 5.183 nous contagis. El Govern xifra en 40.000 les proves de detecció PCR que s’estan fent, el doble que fins ara. L’Institut de Salut Carles III farà un “primer pilot” de l’estudi de seroprevalència. El Govern “discutirà” amb la Generalitat els criteris amb els quals afegeixen nous morts al comptatge: “No tenim clar si tenen diagnòstic previ o no“. La Policia ha bloquejat 46.000 dominis d’Internet per “estar sent presumptament utilitzats per a finalitats il·legals“. La mobilitat de turismes es redueix al 70% respecte a un dia normal\nEspanya ha registrat 551 morts amb coronavirus en les últimes 24 hores, enfront de les 523 comptabilitzades ahir dimecres. La pandèmia s’ha cobrat la vida de 19.130 persones des del seu inici al nostre país, mentre s’han recuperat 74.797.\nEls nous contagis han experimentat un increment aquest dijous, segons el balanç del Ministeri de Sanitat. Els positius registrats en l’últim dia han ascendit a 5.183, la qual cosa suposa aconseguir 182.816 casos. Ahir dimecres l’augment va ser de 5.092 contagis.\nTaula 2. Casos de COVID-19 que han requerit hospitalització, ingrés en UCI, morts per Comunitats Autònomes a Espanya, 16.04.2020 (dades consolidades a les 21.00 hores del 15.04.2020).\nTaula 1. Casos de COVID-19 confirmats, totals i nous, així com desglossi per tipus de prova (PCR i test ràpids d’anticossos) dels casos confirmats acumulats i incidència acumulada (IA) en els últims 14 dies per Comunitats Autònomes a Espanya, 16.04.2020 (dades consolidades a les 21.00 hores del 15.04.2020).\nRespecte als tests, el director del centre d’emergències, Fernando Simón, ha explicat que s’han duplicat les proves PCR que fins ara es feien, arribant a 40.000 en aquests moments. Això explica, segons Simón, que s’incrementin les xifres de contagiats. “D’aquests nous casos (5.183) amb l’increment de l’ús de proves serològiques que testen si les persones que estan o han estat en el passat han desenvolupat immunitat, defenses contra el virus”, ha assenyalat Simón, que considera que això fa “difícil a moltes d’aquestes persones que tenen proves d’anticossos que no tenen símptomes associats recents col·locar-los en la línia temporal de l’epidèmia”.\n“L’incrementar el nombre de proves farà que s’incrementi el nombre de casos detectats. Això sabíem que ens anava a posar en un compromís de comunicació; però també sabem que uns altres seran casos lleus actius que es podran detectar”, ha dit Simón, que ho ha considerat una “bona notícia”.\nPer la seva part, l’Institut de Salut Carles III farà un “primer pilot” de l’estudi de seroprevalència que determinarà el grau d’infecció que ha sofert la societat espanyola així com la immunitat que s’ha adquirit. Fernando Simón, ha explicat que a partir del primer pilot que es realitzarà es començarà a fer l’estudi per tota Espanya, encara que no ha donat dates concretes.\nFinalment, Fernando Simón, ha explicat que és molt difícil conèixer la “xifra real” de morts per coronavirus i que la dada que ofereix el Govern té unes criteris acordats amb les comunitats autònomes. Per això ha assenyalat que han de “discutir” amb la Generalitat de Catalunya, que ha canviat el sistema creuant dades amb centres sanitaris i funeràries: “Hem de discutir amb ells què signifiquen aquests nous casos procedents de funeràries o residències; no tenim clar si tenen diagnòstic previ o no”. Simón ha explicat que tampoc saben si aquest increment obeeix als últims dies o són “dades antigues”.\nLa Policia ha bloquejat 46.000 dominis d’Internet per “estar sent presumptament utilitzats per a finalitats il·legals”\nLa Policia Nacional ha bloquejat 46.000 dominis d’Internet que estaven sent presumptament utilitzats per a “finalitats il·legals”, segons ha anunciat la comissària principal, María Pilar Allué, en la roda de premsa dels tècnics. Entre les activitats il·legals ha destacat la comissió d’estafes o la distribució de virus.\nLa mobilitat de turismes es redueix al 70% respecte a un dia normal\nLa secretària general de Transports, María José Rallo, ha explicat que els nivells de mobilitat continuen sent baixos. Així, el trasllat de turismes és d’entorn del 70% respecte a la setmana de referència -nivells habituals-. La baixada és del 68% a Barcelona i del 71% a Madrid, on en l’hora punta el trànsit ha estat del 65%. En altres ciutats com Saragossa o Alacant els nivells es mantenen en els de les dues setmanes anteriors, quan van parar les activitats no essencials a través del sistema retribuït recuperable.\nEls trens de rodalia han tornat als nivells de la setmana del 23 de març -entorn del 10% d’ús respecte als dies normals-. “No hem identificat cap episodi d’aglomeració”, ha explicat Rallo sobre la jornada del dimecres. Els serveis comercials de Renfe també han experimentat una baixada respecte al principi de l’estat d’alarma: 1.500 enfront dels 2.200 de la setmana del 23 de març, encara que la setmana del permís retribuït recuperable va descendir als 1.100. Els viatges amb autobús de llarga distància són del 4% i el trànsit aeri del 5% respecte a la setmana de referència.\nFernando Simón, del Centre de Coordinació d’Emergències Sanitàries del Ministeri: “Veiem un descens progressiu en hospitalitzats i ingressos en UCI. Ahir només va haver-hi 1.003 nous hospitalitzats, i 79 nous ingressos en UCI, tots dos prop de l’1% d’increment. Sobre els nous casos, els més de 5.000 nous registrats, amb l’increment de l’ús de test ràpids, fan difícil amb els test d’anticossos saber quan es van infectar. Hi ha hagut 1.312 positius en proves serològiques. En diverses comunitats autònomes han notificat que d’aquestes proves un percentatge molt important d’elles es van fer en persones asimptomàtiques. Com a Andalusia, Extremadura, La Rioja i Múrcia han identificat que un percentatge important es deu a la detecció de defenses de proves serològiques positives en gents sense símptomes detectables en cap moment. A La Rioja, un 81%, a Extremadura, un 35%, Andalusia, un 79% i 3 persones a Múrcia“.\nFernando Simón, director del Centre de Coordinació d’Emergències Sanitàries: “Crec que és molt bona notícia la informació que hem rebut avui dels responsables que en les últimes setmanes s’estan realitzant 40.000 PCR a Espanya. Duplica els nombres de setmanes prèvies“.\nEl general Carlos Pérez, del Ministeri de la Defensa: “Ahir va haver-hi més de 4.200 militars treballant en més de 200 localitats. En total, s’ha treballat en més de 1.500. Avui, per exemple, hi haurà 12 desinfeccions en hospitals“.\nPilar Allué, de la Policia Nacional, refereix com els agents continuen lluitant contra el tràfic de persones i l’important que és el número de telèfon i el correu electrònic en els quals es poden denunciar aquests delictes. “Hi ha hagut 141 comunicacions, amb l’inici de 15 recerques i detencions com la de tres persones en un pis de Estepona“. “Continuem superant els 4.000 propostes de sanció diàries per incompliment de les mesures. Una persona ha estat detectada en 47 ocasions a Elx. Ha ingressat a la presó. Hi ha més de 147.000 propostes de sanció des de l’inici de l’estat d’alarma“, explica Allué.\nJosé Manuel Santiago, de la Guàrdia Civil, indica que “ahir va haver-hi més de 9.000 patrulles en el territori espanyol, amb 150.000 identificacions i més de 5.600 denúncies i 18 detencions, una d’elles una persona a Múrcia que es feia passar per un sanitari i es desplaçava als domicilis per a diagnosticar“.\nMaría José Rallo, del Ministeri de Transports: “No s’ha identificat cap aglomeració en l’hora punta. Les dades de Renfe, viatgers d’autobús i aeri es mantenen en nivells similars. Hi ha prop d’un 70% de reducció en l’entrada de vehicles lleugers en les grans ciutats. Ahir van arribar més de dos milions de màscares per a repartir entre els professionals del transport. Els viatges de més de 100 quilòmetres s’han reduït prop d’un 97%, i els d’entre 50 i 100, prop d’un 90%“.\nFernando Simón, director del Centre de Coordinació d’Emergències Sanitàries fa una valoració de les dades: “Tots observem que les sèries van bé, encara que hi ha més nous casos que en els dies anteriors. L’increment en el nombre de proves és bo. Hem d’anar preparant la fase de transició, que no es pot iniciar sense unes capacitats prèvies, com en les UCI i llits en hospitals, la detecció precoç dels casos i el seu aïllament, fins i tot en el període de la prova, i de l’anàlisi dels seus contactes. L’augment de casos no és en si una mala notícia“.\nPregunta dels periodistes\nFernando Simón, director del Centre de Coordinació d’Emergències Sanitàries, sobre les xifres de morts a Catalunya fetes per la Generalitat, que dupliquen les xifres oficials: “Crec que cal anar amb compte amb els adjectius que s’uneixen a les xifres. La xifra real és difícil de conèixer. Ni amb bones estadístiques coneixerem la xifra real de morts per coronavirus. Sí que és cert que els que tinguin una prova positiva i siguin identificats i moren, òbviament han mort amb coronavirus. Ara es compten tots els infectats morts amb una prova que són notificats. Sanitat no genera la informació, es fa en les comunitats autònomes. D’aquí a valorar el nombre de dades de la Generalitat… hem de discutir molt amb ells què significa realment aquestes dades, de si tenen un diagnòstic de coronavirus previ o no. La confirmació de les dades és complicada. Nosaltres sol·licitem les dades de morts que compleixen els criteris i que són compatibles i comparables amb les dades que proveeixen altres països, i que són com proposen l’OMS o el ECDC. Sí que és cert que si compleixen la definició de cas, hauran de considerar-se. Una altra cosa és el temps en el qual hauran de considerar-se, si són dades dels últims dies o són dades antigues“.\nFernando Simón, director del Centre de Coordinació d’Emergències Sanitàries, sobre l’estudi de seroprevalencia: “El protocol de l’estudi de seroprevalencia és competència de l’institut Carles III. Aquesta setmana hi haurà un pilot de l’estudi, però no puc donar més dates. L’estudi tindrà representativitat provincial, si no recordo malament“.\nFernando Simón, director del Centre de Coordinació d’Emergències Sanitàries, sobre els models d’actuació de distanciament per a evitar rebrots: “Hi ha molts models d’actuació. La majoria usa mètodes compartimentales. Es preveu que pugui haver-hi ones epidèmiques durant un temps determinat, amb presumpcions que es tenen ara. És difícil de saber, perquè depèn del que facin tots els països. Hi ha risc d’intercanvi de possibles persones infectades“.\nFernando Simón, director del Centre de Coordinació d’Emergències Sanitàries, sobre sanitaris contagiats: “Tenim dades basades en més del 70% dels casos de contagis. Entre sanitaris, els casos són detectats abans, diagnosticats i [es posen] sota tractament abans, i suposen un risc menor per a la població. La seva evolució és millor que en la població general, per aquests factors. No puc donar més xifres exactes de casos actius. Hi ha 74.797 persones curades. Un 15% del total són sanitaris, que es curen abans comunament“.\nFernando Simón, director del Centre de Coordinació d’Emergències Sanitàries, sobre quan podem dir que s’ha guanyat al COVID19: “Sóc optimista en l’evolució, però molt prudent. És cert que els morts continuen sent una llosa que pesa tots els dies. Hi ha un descens de la letalidad, d’un 20% a un 3%. Continuen sent molts. Els terminis d’evolució de la malaltia porta un període més llarg que el control de la transmissió, seguirem fàcilment 10 dies amb un número de morts superior al que ens agradaria. Mentre anem descarregant els hospitals la qualitat de l’assistència es pot reforçar“.\nBombers intervenen per desinfectar la Residència Gatassa\nMoncloa confirma que posarà en marxa al maig l’ingrés mínim vital per a famílies amb pocs recursos


Partners In | Jesuïtes El Clot - Escola del Clot\nInici » Oferta educativa » Formació professional » Dimensió internacional » Partners In\nDes de fa 25 anys l'Escola del Clot participa en projectes europeus per millorar la formació tècnica dels nostres professors i alumnes de formació professional.\nEl 2013 ens van proposar participar en un projecte que tenia com a finalitat millorar el benestar mental dels alumnes de la Formació Professional. La coordinadora finlandesa volia traslladar el material que ja s'utilitzava a les universitats als alumnes de l'FP, compartint material ja existent en els centres socis amb l'objectiu de crear un banc de recursos per utilitzar a l'aula per així donar eines als joves per a la reflexió i l'autoconeixement personal.\nAquest projecte ha estat portat pel DOP del centre i han participat els tutors i grups d'alumnes de grau mitjà.\nUs deixem aquí un link amb un vídeo que vam fer amb els alumnes de grau mitjà\nAquest projecte és necessari perquè l'angoixa i els problemes de salut mental són la causa fonamental de l'absentisme laboral a Europa i l'abandonament escolar és un dels grans desafiaments que té l'educació secundària i la formació professional i té relació directa amb els problemes de salut mental. Constatem, que en el nostre sistema educatiu, la formació en habilitats per millorar el benestar dels alumnes de Formació professional, ha estat limitat. La fundació Jesuïtes Educació té com a línia d'actuació proporcionar eines als alumnes per a l'autoconeixement personal, espais de reflexió i ajudar-los en el seu projecte vital i professional.\nEls objectius del projecte són sensibilitzar el professorat i els responsables educatius en aquesta temàtica i promocionar el benestar mental dels alumnes de la formació professional, proporcionant materials i metodologies per ajudar-los a combinar les competències de salut mental amb les professionals.\nEls materials estan estructurats en 5 temes:\nEl benestar com a recurs\nLes competències per enfrontar situacions complicades (pèrdues, dol,...)\nLa comunitat com a entorn d'aprenentatge.\nAquest projecte vol esdevenir una guia pels centres de formació interessats a introduir aquesta formació en la seva comunitat educativa.\nTots els materials agrupats per temes, i la vida del projecte, els podreu trobar en el blog del projecte: http://mewebeinvet.blogspot.fi/\nKeskuspuisto Vocational College, Finland (coordinator)\nEfVET, Netherlands, ROC Da Vinci College,Netherlands\nMarijampole College, Lithuania\nThe Finnish Association for Mental Health, Finland\nFUNDACIÓ JESUÏTES EDUCACIÓ, Jesuïtes el Clot, Spain\nDesitgem que la nostra participació sigui inspiradora per altres centres i que els joves, que més tard o d'hora, s'incorporin al món laboral, tinguin en la seva motxilla personal eines per enfrontar-se a les situacions de la vida amb fortalesa.


Imatge d'arxiu de l'aparcament d'un supermercat a Tarragona | Àngel ullate\nAlerta al Camp de Tarragona per un increment de robatoris amb distracció en aparcaments de supermercats\nEls lladres distreuen els conductors i roben les pertinences de l'interior del vehicle\nper Redacció 19/02/2021 16:15h\nAlerta en diferents punts del Camp de Tarragona per l'increment de robatoris utilitzant un mateix 'modus operandi' en aparcaments a l'aire lliure de supermercats o d'establiments comercials. Ja són diverses les persones que han donat l'avís a través de les xarxes socials, víctimes o testimonis d'aquest tipus de robatoris. N'hi ha hagut en zones com Calafell, Cunit, el Vendrell, Altafulla, l'Hospitalet de l'Infant o aquesta mateixa setmana a Reus, a l'aparcament d'un supermercat ubicat a l'avinguda de Sant Bernat Calbó.\nNormalment els lladres es conxorxen per dur a terme el furt plegats. Primer seleccionen la víctima, que normalment està col·locant la compra que acaba de fer al supermercat al maleter del seu cotxe, o bé ja és dins del seient del conductor a punt de marxar del pàrquing. A continuació, un dels individus, que porta un carret de la compra per dissimular, s'acosta a la víctima escollida i li pica fent uns copets a la finestreta, cridant la seva atenció i dient-li que li ha caigut alguna cosa a terra de l'aparcament. Fins i tot a vegades llencen ells mateixos monedes o objectes.\nLlavors, la víctima obre la porta del conductor i baixa del vehicle, buscant l'objecte que teòricament ha perdut. En aquell moment, l'individu, sigui l'anterior o un altre, obre la porta del copilot i s'emporta tot el que hi troba: bossa de mà, cartera, mòbil o ulleres de sol, i fuig del lloc dels fets.\nUna variant del furt és quan el conductor està col·locant les bosses de la compra al maleter, i l'individu el distreu igualment dient-li que li ha caigut algun objecte. Llavors, el lladre roba tot allò que pugui de l'interior del vehicle mentre la víctima està distreta.\nEls Mossos demanen extremar les precaucions, desconfiar i vigilar les nostres pertinences\nEls Mossos d'Esquadra ja estan al cas d'aquest tipus de robatoris, que es produeixen arreu del territori català, i en alguna ocasió han llençat missatges donant consells als ciutadans i als conductors per evitar caure en algun d'aquests paranys i acabar sent víctima d'un furt. Per això, la policia catalana demana als ciutadans i conductors que extremin les precaucions, que desconfiïn i que vigilin si algú llença monedes o objectes a terra. Recomanen estar alerta amb aquelles persones que intentin cridar-nos l'atenció mentre estem al vehicle. Finalment, informen que si som víctimes d'un furt o robatori, truquem immediatament al telèfon d'emergències 112.\nAgressions salvatges a Torredembarra després d'una problemàtica amb ocupes


Els sindicats de Correus denuncien que 3 comarques es quedaran sense servei - Diari La Veu\nEscriba el número 158041\nEls sindicats assenyalen que en 8 anys s\_'han perdut 1.800 llocs de treballs a Correus només al País Valencià.\n"És cert que el volum de cartes que s'envien ha decaigut molt amb les noves tecnologies, però Correus té molt de futur". Sota aquesta premissa els sindicats CCOO, UGT, CSIF i el Sindicato Libre han fet una crida perquè els treballadors isquen al carrer el proper 7 de juny contra les retallades de pressupost que el govern espanyol està aplicant a l'empresa pública i les conseqüències sobre el treball i el servei que ofereix Correus. Els representants dels treballadors asseguren que el futur de Correus passa per la paqueteria i per les compres en línia, nínxol de negoci que "no s'està potenciant i no se sap perquè".\nEls sindicats denuncien que la intenció del govern espanyol és deixar caure Correus mitjançant les retallades. Segons van explicar dijous en una roda de premsa conjunta, fa més d'un any que van començar les tisorades. Per a l'any 2017, els Pressupostos Generals de l'Estat havien previst una partida de 180 milions d'euros que es va quedar finalment en 23. En els pressupostos per a enguany, que encara no estan tancats, els comptes de l'Estat han estipulat una inversió de 120 milions. Els sindicats, però, consideren aquesta quantia insuficient i estimen que necessiten entre 230 i 240 milions d'euros perquè l'empresa siga viable i puga oferir el servei postal a tot l'Estat per igual.\nL'argument principal esgrimit pels representants sindicals és que Correus és l'única empresa postal que arriba a tot l'estat espanyol sense excepció i sense cobrar més per prestar els serveis als llocs més recòndits. Asseguren que sense l'empresa pública moltes localitats del País Valencià es quedarien sense servei. És el cas de les comarques dels Ports, el Maestrat i els Serrans. Tal com han explicat els líders sindicals, en molts pobles d'aquestes zones d'interior el servei s'hauria de donar unes dues o tres vegades per setmana i en moltes ocasions, per la manca de personal derivada del poc pressupost, es dóna una vegada a la setmana o cada més temps.\nA banda d'aquestes comarques on els sindicats auguren la fi de Correus, hi ha altres localitats que es veuran "greument afectades" per la falta de personal. És el cas de Port de Sagunt, Sagunt (Camp de Morvedre), Torrent (Horta Oest), Alzira (Ribera Alta), Gandia (la Safor), Cullera (Ribera Baixa), Énguera (Canal de Navarrés) i Ontinyent (Vall d'Albaida). Tanmateix, insisteixen que totes les oficines es veuran afectades en major o menor mesura perquè no es podrà contractar suficient personal per a donar el servei òptim. De fet, asseguren que ja actualment no hi ha tots els treballadors que calen als mostradors de Correus.\nMinifeines a l'empresa pública\nAixí, CCOO, UGT, CSIF i el Sindicato Libre, que algutinen el 85% de la representació del personal de Correus, lamenten que el model laboral precari de minifeines s'haja establert a l'empresa pública. "Si ja és dur que es contracte així el sector privat, quan es fa en empreses públiques encara fa més mal", van criticar. Emilio Andrés Oliver, secretari provincial de CCOO-PV en la secció de Correus, va apuntar que en 8 anys s'han perdut més de 1.800 llocs de treball al País Valencià i encara se'n poden perdre fins a 2.000. A més, va afegir que el 38% de les contractacions que es fan són de caràcter temporal. Segons va explicar Miguel Ángel Ramírez, secretari del Sector Postal FeSP-UGT-PV, les retallades han suposat "una reducció dels costos salarials del 15% en els darrers anys.\nDes del CSIF, la presidenta autonòmica María de la Dueña va qualificar de "lamentable" el model de contractació de Correus i va destacar que es tracta d'un servei públic tan important com la Sanitat o l'Educació. La líder sindical va lamentar que fa més d'un any que es fan protestes "i el govern ha fet cas omís". A més, va insistir que la negociació del conveni col·lectiu està bloquejada des de 2013. Per la seua banda, Toni Montes, del Sindicato Libre, va assegurar que el desmantellament de Correus és una decisió política i va insistir que l'empresa és viable.\n"S'ha acabat la pau social a Correus"\nDavant aquesta situació, les forces sindicals asseguren que "s'ha acabat la pau social a Correus". Per això, han convocat una protesta el proper 7 de juny que consistirà en una concentració davant la delegació de govern de València, de dos a tres de la vesprada. L'atur general tindrà lloc en les dues últimes hores del torn de nit i de matí i les dues primeres de la vesprada. També asseguren que si després d'aquesta protesta el govern no fa un pas endavant per a solucionar la situació, les movilitzacions aniran in crescendo i es faran més convocatòries en novembre i desembre. Així, el que demanen és l'elaboració d'un pla estratègic i d'un pla de viabilitat per a l'empresa, així com la recuperació de la negociació col·lectiva per a acabar amb la precarietat al servei postal públic.\nD'altra banda, celebren que dimecres la Comissió de Foment del Congrés haja aprovat amb el suport del Grup Socialista, Unidos Podemos-En Comú Podem-En Marea, Ciutadans i el Grup Mixt, una proposició no de llei presentada pel Grup Socialista que torna a cridar l'atenció sobre l'extrema situació de Correus, del servei públic que presta a la ciutadania i d'uns nivells de precarietat cada vegada majors a causa de la falta de plantilla i de les condicions de treball.\nEl Partit Popular es va abstindre en la votació, fet que els sindicats van celebrar perquè en les darreres ocasions que s'havia plantejat alguna votació sobre Correus s'havien abstingut. Amb aquest canvi, els sindicats consideren que el PP ha reconegut que no pot defensar "la seua mala política postal, confrontada en la mobilització pels treballadors".\nCorreus instal·la 30 bústies especials en les seues oficines per a enviar les cartes als Reis d'Orient\nEls xiquets podran enviar les seues cartes fins al 5 de gener\nMés de 120 oficines de Correus vendran bitllets d'AVE i de llarga i mitjana distància de Renfe\nEl conveni entre ambdues empreses públiques permet que més de 1,87 milions de valencians puguen disposar d'un punt de venda presencial\nEscriba el número 475670


Insereix el contingut del porta-retalls al fitxer actual en un format que podeu indicar.\nMostra l'origen del contingut del porta-retalls.\nEs mostra aquest diàleg al Calc si el porta-retalls conté cel·les de full de càlcul.\nSeleccioneu un format per al contingut del porta-retalls que voleu enganxar.\nEnganxa tot el contingut de les cel·les, així com els comentaris, els formats i els objectes, al document actual.\nInsereix cel·les que contenen text.\nInsereix cel·les que contenen nombres.\nInsereix cel·les que contenen valors de data i d'hora.\nInsereix cel·les que contenen fórmules.\nInsereix atributs de format de cel·la.\nSeleccioneu l'operació que s'aplicarà en enganxar cel·les al vostre full.\nSuma els valors de les cel·les al porta-retalls als valors de les cel·les de destinació. A més, si el porta-retalls només conté comentaris, afig aquests a les cel·les de destinació.\nResta els valors de les cel·les al porta-retalls dels valors de les cel·les de destinació.\nMultiplica els valors de les cel·les al porta-retalls pels valors de les cel·les de destinació.\nDivideix els valors de les cel·les de destinació entre els valors de les cel·les al porta-retalls.\nPermet definir els paràmetres d'enganxament del contingut al porta-retalls.\nSi seleccioneu una operació matemàtica i desactiveu la casella Omet les cel·les buides, les cel·les buides del porta-retalls es tracten com si fossin zeros. Per exemple, si apliqueu l'operació Multiplica, s'emplenen les cel·les de destinació amb zeros.\nInserts the cell range as a link, so that changes made to the cells in the source file are updated in the target file. To ensure that changes made to empty cells in the source file are updated in the target file, ensure that the "Insert All" option is also selected.\nTitle is: Enganxament especial


Qui som | FrankExpres | Missatgeria i transport urgent\nMISSATGERIA I TRANSPORT URGENT AMB MÉS DE 35 ANYS D'EXPERIÈNCIA\nEmpresa frankexpres_admin 24/10/2014 05/10/2020\nSom una empresa de missatgeria i transport urgent i immediat des de 1984.\nOferim solucions a les necessitats dels nostres clients, aplicant la nostra filosofia a tots els nostres serveis.\nSolucionem moments crítics.\nDisponibles les 24h.\nEn nocturns i festius ens podrà contactar a través del 625 334 311.\nResponsabilitat d'actuació i del producte des del primer minut.\nApliquem noves tecnologies a la nostra metodologia\noferint una tranquil·litat absoluta a client.\nSeguiment a temps real del servei.\nEl seu gestor de servei podrà informar d'on està exactament la seva mercaderia durant tot el trajecte.\nPla de control i avisos (GPS).\nAvís immediat de qualsevol contratemps, ja sigui en lloc de recollida/lliurament o del trànsit.\nPrograma operatiu i web.\nDocumentació i gestió de serveis, portal d'accés de client.\nSempre disposats a oferir el millor de nosaltres.\nLa implicació és el nostre senyal d'identitat.\nEl nostre personal compta amb molts anys en el sector, oferint coneixement, experiència i agilitat.\nTracte directe, eficient i professional.\nAtenció telefònica dedicada i bon tracte a client.\nCom a gestor del seu servei tractem directament amb el client.\nSempre connectats: Informació a l'instant dels serveis, les mercaderies i el seu trànsit.\nPERSONAL DE MOVIMENT\nPersonal amb experiència real en el sector de l'transport immediat.\nApliquen a cada servei la metodologia adequada i s'adapten a el tipus de servei.\nPredisposició i adaptació a canvis d'última hora.\nPuntualitat i tracte impecable amb el client.\nManipulació i correcta estiba de la mercaderia.\nBona presència i uniformats.\nServei d'assessorament, gestió i distribució. Realitzem un estudi previ sobre les seves necessitats i li vam presentar una proposta amb l'objectiu de rendibilitzar els seus comptes de missatgeria i transport.\nPersonal de guàrdia i urgències, a qualsevol hora tots els dies de l'any, pot sol·licitar la realització d'un servei, per a nosaltres és molt important que senti que sempre pot comptar amb nosaltres. Per això disposa de personal les 24 hores trucant al 625 334 311.\nPaqueteria directa, oferim un servei de distribució personalitzat per a la seva mercaderia i realitzant-li l'estudi corresponent tenint en compte que la seva mercaderia sempre estarà localitzada, no patirà manipulacions pel que arribarà en perfectes condicions al seu client.\nSituacions i problemes com a substitució de personal per ILT, vacances, o substitució de vehicle per avaries, etc. formaran part del passat. Apostem per oferir als nostres clients costos fixos, consum per dia i servei contractat.\nTant en el transport com en la preparació de comandes en les seves instal·lacions.\nDocumentació i seguiment de cada entrega i recollida.\nComptem amb sistemes per a la correcta estiba de la mercaderia tenint en compte les seves característiques.\nOptimització de recursos i rutes.\nAdeqüem vehicle i ruta segons necessitat de client rendibilitzant temps i cost.\nInvertim el temps necessari en les seves gestions. Som professionals en tramitacions en organismes oficials.\nComplim amb tots els seus protocols de control, seguretat i màxima discreció.\nControl i verificació de referències i mercaderies.


Utilitzar Buscar per trobar persones, dispositius i objectes - Assistència d'Apple\nUtilitzar Buscar per trobar persones, dispositius i objectes\nBuscar els meus amics i Buscar l’iPhone ara formen part d’una mateixa app, Buscar , disponible a l’iOS 13, l’iPadOS 13 i el macOS 10.15 o posteriors. Buscar t’ajuda a localitzar els teus amics i dispositius Apple amb la informació emmagatzemada a l’iCloud. També pots utilitzar l’app Buscar per localitzar objectes de tercers a l’iOS 14.3, l’iPadOS 14.3, el macOS Big Sur 11.1 o versions posteriors, així com per localitzar els AirTags a l’iOS 14.5, l’iPadOS 14.5, el macOS Big Sur 11.3 o versions posteriors.\nPersones: compartir la teva ubicació amb amics i consultar les seves ubicacions en un mapa. Enviar notificacions automàticament als teus amics quan arribes o marxes d’una ubicació en concret. També pots rebre notificacions quan els teus amics arribin o marxin.\nDispositius Apple: buscar un iPhone, iPad, iPod touch, Mac, Apple Watch, producte de Beats o uns AirPods perduts. Pots veure la seva ubicació al mapa, reproduir un so al dispositiu per ajudar-te a trobar-lo i marcar-lo com perdut. Si configures En família, també pots localitzar els dispositius dels membres de la família.\nObjectes: afegeix AirTags a objectes, com ara les claus, o registra objectes de tercers al teu ID d’Apple per localitzar-los ràpidament quan no els trobis. Pots veure’n la ubicació al mapa, reproduir un so a l’objecte per ajudar-te a trobar-lo i marcar-lo com perdut.\nUtilitzar Buscar a tots els teus dispositius\niPhone, iPad i iPod touch: pots fer servir Buscar per localitzar persones i dispositius Apple a l’iOS 13 i l’iPadOS 13 o posteriors. Si tens l’iOS 14.3, l’iPadOS 14.3, o versions posteriors, pots fer servir l’app Buscar per localitzar objectes de tercers. Si tens l’iOS 14.5, l’iPadOS 14.5, o versions posteriors, pots fer servir l’app Buscar per localitzar AirTags. Si tens l’iOS 12 o anterior, fes servir Buscar els meus amics per localitzar persones i Buscar l’iPhone per localitzar dispositius.\nMac: pots fer servir Buscar per localitzar persones i dispositius Apple al macOS 10.15 o versions posteriors. Si tens el macOS Big Sur 11.1 o versions posteriors, pots fer servir l’app Buscar per localitzar objectes de tercers. Si tens el macOS Big Sur 11.3 o versions posteriors, pots fer servir l’app Buscar per localitzar AirTags.\nPer configurar Buscar, cal que afegeixis els teus dispositius Apple. Llavors podràs compartir la teva ubicació amb amics. Descobreix què més pots fer amb Buscar en qualsevol dispositiu.\niOS 12 o anterior: consulta Utilitzar Buscar els meus amics a l’iPhone, l’iPad o l’iPod touch i Utilitzar Buscar l’iPhone al teu iPhone, iPad o iPod touch.\nMac: consulta Utilitzar Buscar al Mac.\nApple Watch: consulta Utilitzar Buscar persones o Buscar els meus amics a l’Apple Watch.\nWeb: consulta Utilitzar Buscar els meus amics a iCloud.com des de l’ordinador i Utilitzar Buscar l’iPhone a iCloud.com des de l’ordinador.\nAnterior Crear un arxiu comprimit dels teus contactes Següent Compartir la teva ubicació i afegir amics


Victòria necessària - Diari de Santa Coloma\n28/10/2015.- El Draft aconsegueix contra el Granollers un triomf important per recuperar la moral en un inici de temporada complicat.\nEls dos equips van començar molt forts el partit, però el Granollers, a més va tenir l’encert que li va faltar al Draft.\nLes visitants van controlar el quart fins que a l’últim minut les de Santa Coloma, amb un parcial de 5-0 van deixar el parcial empatat a 14.\nAl segon quart, l’equip va poder controlar el partit i gràcies al bon joc van anar sempre al davant fins el 33-27 del descans.\nEl Granollers va tornar a controlar a la represa i va reduir la diferència a només dos punts abans del parcial definitiu.\nTot i que el Draft sempre va anar per davant el partit va arribar igualat als moments clau. Aquesta vegada, però, el Draft va tenir confiança i saber gestionar el resultat per acabar guanyant el partit. 50-46.\nLa segona victòria de la temporada va arribar el dia de la celebració del 30è aniversari de l’entitat, una festa que va ser tot un èxit.\nDissabte a la pista del Basquet Sama intentarn donar continuitat a aquesta victòria.\nArticle anteriorUna comissió impulsa l’estratègia de la Santa Coloma del futur\nArticle següentLa Escuela de Restauración es un referente en la formación de metres i sumilleres


Gimnàstica rítmica - Biblioteca Virtual\nGimnàstica rítmica : l'exigència del camí\nQuan has de brillar tant com ho fan les professionals d'aquest esport, l'exigència no acaba quan surts del gimnàs. El sacrifici i dedicació, queden a l'ombra de l'elegància i bellesa que transmeten les gimnastes. Però rere els somriures perfectes, que també fan sumar punts davant el jurat, s'amaga una entrega titànica.\nDes dels seus inicis, la gimnàstica rítmica s'ha definit per la composició de moviments impossibles que les gimnastes són capaces de realitzar amb naturalitat dins d'una coreografia. Hi ha 5 rutines segons l'aparell del qual s'acompanyen: cèrcol, cinta, corda, maces i pilota. Havent-hi sempre un sisè exercici conegut per "mans lliures". Es competeix de forma individual o en conjunts de cinc o sis gimnastes. Però el que el jurat avalua sempre són la tècnica, l'expressió i la composició de la rutina.\nAixí com en qualsevol altre esport, són moltes les esperances dipositades en els campionats, però aquí cada detall compte. Una mirada, un gest o una ganyota desafortunada poden determinar la teva classificació. I quan ens traslladem a l'elit esportiva, l'exigència esdevé inqüestionable. La vida és al tapís i els somnis demanen esforç i sacrifici. Darrerament, però, estrelles de la rítmica com Margarita Mamun han alçat la veu per dir prou al patiment que gimnastes del seu nivell assumeixen i normalitzen per tal d'arribar a la cúspide.\nI és que de la mateixa manera que hi ha uns cànons de bellesa establerts en la societat actual, el món de la gimnàstica rítmica ha creat, en l'imaginari de tota gimnasta, un model de silueta perfecta, i de mica en mica ha anat fent d'aquest ideal, un requisit per dedicar-t'hi. És arran de coses com aquesta quan els complexos agafen força i acaben comportant en casos no massa aïllats desordres alimentaris.\nLa Covid19 ha sacsejat com mai abans el món de l'esport que per primera vegada es veia amb l'obligació d'ajornar uns Jocs Olímpics, trencant així amb els cicles de quatre anys. La carrera d'atleta és molt curta i "perdre un any" suposa un trasbals important, però malgrat tot, arriba el 2021 sota el títol d'esperança, on gimnastes d'arreu del món, amb un any extra de preparació ens tornaran a emocionar.\nLágrimas por una medalla / Tania Lamarca\nMetodología para una gimnasia rítmica saludable /\nPinceladas de rítmica : un homenaje a la gimnasia rítmica a través de 50 de las mejores gimnastas de todos los tiempos / Montse Martín\nFundamentos de la gimnasia rítmica : mitos y realidades / Susana Mendizábal Albizu\n1000 ejercicios y juegos de gimnasia rítmica deportiva / Anna Barta Peregort\nOlimpia y la fábrica de gimnastas / Almudena Cid\nOver the limit / Marta Prus\nStick it! / Jessica Bendinger\nResultats del Campionat del Món de 2021\nInformació sobre la gimnàsica als propers Jocs Olímpics\nUna gimnasta espanyola : Polina Berezina\nAhora o nunca (sèrie de televisió) Comentari a Filmaffinity\nData de creació: 26/04/2021 Última actualització:\t29/04/2021


Blog - Territori Obert\nadmin Notícies, Paisatge, Patrimoni Cultural, Territori, Turisme 0\t0\nBenvolguts/benvolgudes, Ens plau anunciar-vos que Territori Obert dóna un pas endavant i es transforma en S.L.. Deixant de banda el què comporta la gestió d’una societat limitada, per nosaltres suposa un nou i il·lusionant repte per aquest any 2017. Suposa també la convicció en què el patrimoni, el paisatge i la cultura, poden i han de ser elements de primer ordre a considerar en els projectes de desenvolupament local, d’estratègies sectorials, de reactivació econòmica i d’estratègies de dinamització. Per tant, reiterem la nostra aproximació a: Agents PÚBLICS del territori, que necessiten d’una visió global i a diferents escales dels seus recursos territorials per tal de dotar-los de valor, socialitzar-los, dinamitzar-los i gestionar-los. Tot això sense pensar exclusivament en el rendiment econòmic o el desenvolupament turístic, sinó en unes estratègies de valor que donin com a resposta la reactivació social, cultural i finalment econòmica, de forma responsable i perdurable. Agents PRIVATS del territori, actors claus en la seva funció articuladora i dinamitzadora. Allotjaments rurals, hostals, petits hotels, productors, artesans, comerços, cellers i caves, que volen incorporar els valors patrimonials i paisatgístics a les seves estratègies de màrqueting considerant-les part del seu valor afegit. Institucions CULTURALS i museístiques, que volen incorporar noves estratègies d’atracció o de dinamització, que busquen assessorament, innovació, creació de continguts, comissionat i coordinació d’exposicions. I com sempre a la disposició de tots vosaltres, sempre disposats a compartir un cafè i veure en què us podem ajudar. Contacta amb nosaltres! (Fotografia de portada de la primera Junta de Territori Obert SL, el passat dissabte 28/01/2017 a la cafeteria on tot va començar ja fa uns quants anys)\nadmin Notícies, Patrimoni Cultural 0\t0\n“Què ens queda de 1714?” ha estat una interessantíssima experiència de treball de coordinació d’un conjunt de 23 institucions museístiques dut a terme per a la Diputació de Barcelona. Un projecte expositiu descentralitzat\nTerritori Obert Territori, Turisme 0\t0\nVivim en un país productor de vi, a totes les províncies tenim regions vitivinícoles. La revalorització del producte i el seu posicionament internacional, entre d’altres factors, han contribuit a que les activitats relacionades amb el món del vi proliferin tant des de la iniciativa privada com des de la pública.\nTerritori Obert Patrimoni Cultural, Turisme 0\t0\nCom bé sabeu, Territori Obert fa mesos que col·labora amb la tasca de la Federació d’Ateneus de Catalunya (FAC) per posar en valor els ateneus i donar visibilitat el món ateneístic i associatiu. En aquesta línia, el passat desembre vàrem inaugurar una exposició al MHC, la qual continua el seu recorregut itinerant per diferents pobles de Catalunya (seguiu #expoateneus). I ara, encetem un nou projecte conjunt, la gestió i organització del Turisme Ateneístic.\nPatrimoni Cultural (15)\n#expoateneus administració Ateneus branding conservar crisi Cultura desenvolupament local desenvolupament territorial diferenciació economia educació estratègies estètica Experimentació experiència exposició Federació d'Ateneus de Catalunya gestió gestió turística Innovació Jornada mancomunar mirada Museu d'Història de Catalunya Museus màrqueting màrqueting territorial OMT oportunitat paisatge patrimoni patrimoni cultural percepció preservar recursos responsabilitat social sostenible territori Territori Obert turisme turisme experiencial turisme rural turisme sostenible valor\nTalment com illes de coneixement\nFa uns dies debatíem amb uns companys la utilitat...\nEn altres entrades ja hem parlat abastament de les...\nActualment ens trobem en un context de constant retallades...\nEls espais agraris com a espais d’actuació\nEl nostre territori i el nostre paisatge estan fortament...\nEls darrers anys, el Penedès ha estat un dels territoris...\nEls articles del blog de Territori Obert SL estan subjectes a una llicència de Reconeixement-NoComercial-CompartirIgual 4.0 Internacional de Creative Commons


Telèmac: de març 2019\nAquest assaig de Pádraig Yeates és una història de la ciutat de Dublín durant els quatre anys que dura la Primera Guerra Mundial (1914-1918). La situació de la política irlandesa del moment és extremadament complexa, i en aquests pocs anys es concentraran una sèrie d'esdeveniments que canviaran el rostre del país per sempre: el 1914, l'illa d'Irlanda és encara una colònia britànica; l'abril de 1916 tindrà lloc als carrers de Dublín l'Alçament de Pasqua, una insurreció armada per tal de proclamar la República irlandesa que posarà el govern de Gran Bretanya contra les cordes. La revolució no va triomfar, però la duresa de la repressió per part del govern britànic després d'aquest fet va fer que el sentiment nacionalista es generalitzés. A les eleccions generals de desembre de 1918, el Sinn Féin guanyaria una victòria sense precedents, i aquest fet canviaria la relació d'Irlanda amb Gran Bretanya per sempre. En els propers anys, els irlandesos lluitarien en dues guerres abans de construir un nou país: la Guerra d'Independència contra Gran Bretanya (1919-1921) i la Guerra Civil (1922-1923).\nEl llibre cobreix des de l'esclat de la Primera Guerra Mundial el 1914 fins a les eleccions generals de 1918. La Gran Guerra, però, afegirà un altre nivell a la complexitat del panorama polític durant aquests anys: els unionistes van defensar la necessitat de servir a la guerra com a súbdits britànics; la branca constitucionalista del nacionalisme irlandès va advocar per la participació dels irlandesos a la guerra com a signe de bona voluntat cap a un govern britànic que prometia més sobirania, i va promoure l'allistament voluntari com a forma d'evitar el reclutament obligatori; d'altra banda, el nacionalisme més radical i una gran part de la població no veien amb bons ulls ajudar a l'exterior la metròpoli que els estava oprimint a casa. Tot i que Irlanda va quedar exempta del reclutament obligatori quan aquest es va implantar a Anglaterra, Gal·les i Escòcia, l'amenaça d'aquesta mesura va planar contínuament sobre el debat polític durant els anys de la guerra. La decisió individual, però, no era fàcil: la ciutat de Dublín concentrava en aquells moments unes cotes de pobresa, desnutrició, mortalitat infantil i habitatge infrahumà inaudites a Europa, i la pensió atorgada a les famílies dels combatents serà un incentiu molt important a tenir en compte a l'hora d'allistar-se.\nEn aquest sentit, la situació del moviment obrer a la ciutat és un altre factor a tenir en compte: el tancament patronal de 1913 (o lock-out) havia afectat milers de treballadors que de sobte es van quedar sense feina o es van veure privats del seu dret a sindicar-se. El llibre de Pádraig Yeates fa un recorregut exhaustiu per tots aquests esdeveniments i el seu context, i se centra en la política municipal de Dublín en aquest moment històric sense perdre de vista els esdeveniments polítics que afectarien el país sencer, però d'altra banda també aprofundeix en la història social de la ciutat, dedicant una part important dels seus capítols a caracteritzar el rol de les dones en totes aquestes lluites, descriure els preus del menjar i dels recursos energètics, així com els problemes d'habitatge i salut pública, que no veurien una solució immediata durant aquests anys. La divisió religiosa de la població entre catòlics i protestants també esdevé un factor important de la lluita política del moment, i marca distincions socials i culturals. Els capítols van desgranant així els esdeveniments per ordre cronològic, però inclouen múltiples comentaris sobre aquestes qüestions socials, acompanyats per les dades estadístiques de l'època. A City in Wartime és un assaig francament interessant, que desplega una anàlisi molt àmplia de la situació dels anys que cobreix, però que a la vegada destaca per la seva cura pels detalls.\nEtiquetes: llibres, Pádraig Yeates\nTheir feet upon the floor,\nGo softly a squish-flap-flip,\nThey peep out slyly, through a crack\nMiren enfora d'esquitllentes, per una escletxa / corren els seus dits tafaners, / i quan han acabat, dins d'un sac / els ossos se t'emporten.\nWisława Szymborska, Un pou de joia (1967)\nde C. S. Lewis. Un llibre francament recomanable sobre l'experiència de la lectura. La traducció és meva de l'original en anglès.\nAra bé, el lector autèntic llegeix cada obra seriosament en tant que la llegeix amb tot el cor, s'hi fa tan receptiu com pot. Però per aquesta mateixa raó no pot ser que llegeixi cada obra de forma solemne o greu. Perquè llegirà 'en el mateix esperit amb què escrigué l'autor'. El que es va escriure de forma lleugera es llegirà lleugerament, i el que es va escriure seriosament, de forma seriosa. (Capítol 2 - Falses caracteritzacions)\nAixí com la primera petició de la imatge és "Mira", la primera petició de la música és "Escolta". El compositor pot començar donant una 'melodia' que podries xiular. Però la qüestió no és si aquesta melodia t'agrada en particular. Espera. Para-hi atenció. Mira el que està a punt de fer-ne. (Capítol 3 - Com els pocs i els nombrosos utilitzen les imatges i la música)\nHamlet no s'enfronta amb un fantasma per tal que les seves reaccions ens parlin de la seva naturalesa i per tant de la naturalesa humana en general; se'ns mostra reaccionant de forma natural per tal que nosaltres acceptem el fantasma. (Capítol 7 - Sobre els realismes)\nNingú no et pot enganyar si no et persuadeix que t'està dient la veritat. El romanticisme desvergonyit té molt menys poder per enganyar que el realisme aparent. La fantasia confirmada és precisament el tipus de literatura que mai no t'enganya. Els infants no s'enganyen amb els contes de fades; sovint s'enganyen molt seriosament amb els contes de l'escola. Els adults no s'enganyen amb la ciència-ficció; es poden enganyar amb els contes de les revistes femenines. (Capítol 7 - Sobre els realismes)\nEls defectes en el caràcter sí que causen patiment; però les bombes i les baionetes, el càncer i la pòlio, els dictadors i els obstacles a la carretera, les fluctuacions en el valor dels diners o en el mercat laboral, i la mera coincidència sense sentit, en causen moltíssim més. Les tribulacions ocorren a la gent ben integrada i adaptada tant com a qualsevol altra. Ni les misèries reals acaben sovint amb la caiguda del teló i un repic de tambors "amb la ment encalmada, i tota la passió consumida". Els moribunds molt rarament fan monòlegs finals. I els que els veiem morir, em penso, no ens comportem gaire com personatges secundaris en una escena tràgica. Perquè malauradament l'obra no s'acaba aquí. Els personatges no marxen d'escena. La història real no s'acaba: continua per telefonar la funerària, pagar les factures, obtenir el certificat de defunció, trobar i validar el testament, contestar les cartes de condol. No hi ha grandesa ni finalitat. (Capítol 8 - Sobre les males lectures dels lectors literaris)\nVolem mirar amb altres ulls, imaginar amb altres imaginacions, sentir amb altres cors, tant com amb els nostres. No estem satisfets de ser mònades de Leibniz. Reclamem finestres. La literatura com a Logos és una sèrie de finestres, fins i tot de portes. Una de les coses que sentim després de llegir una obra bona és "Ja n'he sortit". O des d'un altre punt de vista, "Ja hi he entrat"; ja he perforat la closca d'alguna altra mònada i descobert com s'hi està a dins. (Epíleg)\nAquest assaig de C. S. Lewis es va publicar el 1961 i recull, per posar-ho simplement, la teoria estètica del seu autor. Parla de la lectura com a activitat i en presenta una aproximació totalment original quan planteja un peculiar experiment a l'hora d'enfocar la crítica literària: no considerar si un llibre és bo o dolent per si mateix, sinó caracteritzar en canvi dues formes de llegir, una de literària i profitosa, i una altra de no-literària i més estèril.\nEl text apareix en un moment històric en què l'acadèmia es debatia entre el rebuig directe o l'acceptació reservada de la cultura popular. Em recorda a la divisió que fa Umberto Eco entre apocalíptics i integrats i, encara que sorprengui a priori per la seva pertinença a l'àmbit acadèmic, Lewis se situaria molt còmodament entre els integrats. Per això, el seu matís respecte a l'activitat de llegir és força significatiu. Lewis defuig les classificacions a priori, perquè l'acadèmic més prestigiós pot fer una lectura egoista o instrumental dels clàssics més reconeguts de la història de la literatura, mentre que, amb una lectura adequada, d'una obra popular se'n poden extreure experiències o aprenentatges valuosos. D'aquesta manera acusa els que jutgen a priori gèneres menors, com la fantasia, la ciència-ficció o la literatura per a infants, com si aquestes etiquetes no recollissin obres ben diverses i heterogènies.\nA partir d'aquestes reflexions inicials, completament allunyades del classisme o l'esnobisme acadèmic, l'anàlisi de Lewis recorre diversos camps de la teoria estètica més tradicional, inclòs un petit excurs sobre poesia contemporània, però sempre per donar-hi una nota creativa i certament heterodoxa. L'autor comença creant paral·lelismes amb altres formes artístiques que no són la literatura, com la pintura i la música, de forma que, a través de les seves diferències intrínseques, acaba aclarint significativament el seu raonament. Una part de l'assaig recorre les línies de reflexió també exposades per Tolkien en caracteritzar les nocions de mite, fantasia i realisme, i arriba a crear un moment d'emoció genuïna amb un mer resum de cinc línies del mite d'Orfeu. També fa un exercici molt interessant de crítica a la pròpia tradició acadèmica d'anàlisi literària, molt sovint centrada en si mateixa i els propis corrents teòrics que defensa més que en la pròpia lectura. Destaca el seu intent assenyat de separar l'art i la vida, i una de les crítiques més aferrissades de tot el llibre la dirigeix als lectors literaris que pretenen llegir un sentit artístic o tràgic - inexistent - en la vida mateixa. Igualment forassenyats són els intents d'atribuir un punt de vista determinat a un autor, fruit de la nostra pròpia reflexió sobre l'obra, o projectar en l'obra o l'autor directament allò que hi volem trobar. L'avís per a navegants s'estén no sols a acadèmics, sinó també a tots els sectors professionals - periodístics, per exemple - que es dediquen a ressenyar obres literàries.\nQuins són els avantatges de l'aproximació que proposa Lewis, en definitiva? Per començar, fixar l'atenció en l'acte de llegir més que en l'obra llegida crea, paradoxalment, un sistema de valoració més objectiu. Si ens posem a jutjar obres i autors en si mateixos, la crítica literària queda subjecta a modes i tendències totalment temporals. Lewis aquí acaba destapant el cor del seu humanisme quan posa l'experiència humana de la lectura al centre de la reflexió i la revela com a universal: pot no haver-hi dos lectors iguals, però sí que hi ha una possibilitat real d'arribar a transmetre i comunicar formes de llegir autèntiques i desinteressades. El darrer capítol torna a l'àmbit acadèmic per dedicar una crítica encesa als cercles intel·lectuals que jutgen la qualitat literària amb actitud prescriptiva. L'epíleg, finalment, és una reflexió profundament eloqüent sobre la forma de llegir que Lewis defensa: una exercici profund d'empatia que ens fa sortir de nosaltres mateixos sense perdre el privilegi de la individualitat.\nAquesta novel·la de l'escriptora gal·lesa Angharad Price es va publicar el 2002 amb el títol O! Tyn y Gorchudd! (Oh! Descorre el vel!). Va guanyar la Medalla de Prosa de l'Eisteddfod Nacional de Gal·les aquell mateix any i el premi de Llibre de l'Any de Gal·les l'any següent. No va ser fins l'any 2010, però, que es va traduir i publicar en anglès amb el títol The Life of Rebecca Jones, i va ser de l'anglès que es va traduir finalment al català i al castellà l'any passat. És una novel·la que es fa imprescindible d'una forma òbvia i directa, un cop llegida, i per això m'entristeix pensar en aquest procés de publicació tan accidentat, típic de les llengües minoritàries.\nLa vida de la Rebecca Jones és un càntic punyent i corprenedor a la llengua i a la terra maternes, a una cultura mil·lenària que malda per sobreviure contra vent i marea i que accepta la seva derrota amb una serenitat sorprenent, perquè es basa en la celebració del moment present, de la família i de la memòria com a valors perdurables. En gran part, el relat és una reflexió finíssima sobre el caràcter fugisser de la vida i el sentit de permanència que li donem els éssers humans, i precisament el seu missatge queda reforçat pel gir final - inesperat, inevitable - que fa la narració en el seu desenllaç. El relat condensa en poques pàgines la història vital de dues generacions de la família Jones, les dels besavis i els avis de l'autora. És també la història del Gal·les rural al llarg del segle vint.\nRebecca Jones, nascuda el 1905, és la gran dels cinc germans que arribaran a l'edat adulta. Dels quatre nois, els tres petits eren cecs i van haver de ser enviats a Anglaterra, per ser educats en una escola especial. Com a conseqüència d'aquest fet, el germà gran, Bob, es va haver de quedar a la granja familiar tota la vida i no va poder accedir als estudis superiors. La vida de la Rebecca Jones és una història, per tant, de camins no recorreguts i oportunitats perdudes, però també és una recreació magnífica del món dels que queden enrere, transitant entre els cicles de la vida rural i el paisatge indòmit de la vall de Maesglasau que envolta el mas de la família protagonista. La vida d'aquests pagesos gal·lesos que queden enrere és certament molt dura i plena de privacions, però no és en cap cas un erm cultural. Els membres de la família Jones provenen d'un llarguíssim llinatge de poetes i homes de lletres, i gaudeixen de la poesia com del seu element propi. La veu d'un dels avantpassats, el poeta del segle divuit Hugh Jones, es fa especialment present al llarg de la narració a través de la multiplicitat de fragments de les seves obres, en vers i en prosa, que formen el contrapunt de la història explicada per la Rebecca.\nL'experiència de la ceguesa per part dels tres tiets, i la dicotomia establerta al llarg del text entre llum i foscor, esdevenen la gran metàfora al centre de la narració. Gran part de la bellesa del text la fan les imatges del paisatge verd i feréstec de les muntanyes gal·leses: precisament la imatge que se'ls nega als cecs. El títol original en gal·lès és precisament un vers de Hugh Jones inspirat en un dels salms: el poeta demana a Déu que descorri el vel que oculta la muntanya de Maesglasau, però ens deixa amb la incògnita sobre a quina mena de foscor es refereix la veu poètica en definitiva. Rere aquest paisatge, Rebecca és una veu que acaba per fer-se eterna, en tant que, des del seu moment present, es manté profundament arrelada al món dels seus pares i dels seus avantpassats. El seu testimoniatge silent i discret de la vida de la vall acaba per convertir-se en un recordatori commovedor i inesborrable de la força de l'arrelament i els vincles familiars a l'hora de definir-nos.\nAquest assaig de l'autora anglesa Helen Macdonald és un llibre de memòries molt curiós i difícil de classificar. Ha rebut nombrosos premis a partir de la seva publicació el 2014, i això ha fet créixer el seu èxit internacional en els últims anys. És una reflexió profunda i captivadora sobre el procés de dol experimentat per Macdonald arran de la mort del seu pare, un moment crucial en la seva vida en què deixa la feina i la casa per tal d'entregar-se a un projecte vital que l'ha acompanyat tota la vida: la falconeria.\nL'autora adquireix un astor - una espècie especialment rebel - i es decideix a entrenar-la per caçar a les zones boscoses de l'Anglaterra rural. L'amansiment del falcó a la manera tradicional no és una tasca fàcil, però: els falcons són criatures salvatges que, de fet, no arriben mai a ser domesticades. El seu instint predador és inesborrable de la seva naturalesa, i el seu amansiment consisteix més aviat en un exercici de confiança creixent entre ocell i persona a través de l'hàbit i la repetició. L'objectiu últim és deixar que el falcó caci lliurement i torni al falconer quan aquest el cridi: per arribar a aquest punt, el falconer comença lligant-lo curt i va augmentant aquesta distància progressivament. La mesura d'aquests estadis de confiança és extremadament complexa, en tant que lligar l'ocell massa curt pot significar alimentar la seva agressivitat d'una forma insana; d'altra banda, deixar-lo volar lliure si encara és massa aviat pot significar perdre'l per sempre.\nMacdonald ens informa amb tot detall d'aquestes complexitats i subtileses, i poc a poc anem veient com l'autora emprèn un viatge cap a la natura salvatge com a forma d'escapar de la situació de dol, en una mena de present etern on només existeix la relació amb l'ocell. Tanmateix, l'escapada a la natura també representarà, al cap del temps, un camí insospitat de guariment. Si la línia entre la persona i l'ocell comença a esborrar-se davant la impossibilitat d'assumir la pèrdua del pare, la natura també ajudarà Macdonald a percebre la necessitat de tornar al món dels vius.\nL'aventura de Macdonald, però, troba un interlocutor insospitat en la figura de l'autor britànic T. H. White (1906-1964) que, alcohòlic i solitari, es va proposar entrenar el seu propi astor durant els anys trenta. Mentre que Macdonald emprèn aquesta tasca com a forma de canalitzar el dol per la seva pèrdua, el viatge de White és encara més tortuós. Turmentat per la seva homosexualitat reprimida i les tendències sàdiques que arrelen en els maltractaments de què havia estat víctima en la infància, la seva empresa és adquirir l'honorabilitat cavalleresca de la classe alta britànica. Com l'autèntic "cavaller mal fet" de la seva obra artúrica més famosa, The Once and Future King, White es proposa una prova de caràcter que, lluny de purificar-lo com als cavallers cortesans en què s'emmirallava, el portarà al límit de l'estabilitat mental. La història de White i Gos, el seu astor, és la dramàtica història d'un falconer maldestre i inexpert que inconscientment sotmetrà el seu animal a una tortura salvatge fruit de la inconsciència; el relat d'un infant aterrit que es transformarà en la figura dictatorial que ha temut durant tota la seva vida; el testimoni de la desfeta d'un home trencat per dins que es veu incapaç de recuperar una imatge anhelada de passat idíl·lic i immaculat.\nEl llibre de memòries que White va escriure sobre l'experiència serveix a Macdonald com a font d'ensenyaments, no sols sobre les coses que no s'han de fer a l'hora d'entrenar un falcó de caça, sinó també sobre les múltiples formes en què un ésser humà es pot trencar i l'esfereïdora lluita per tal de recuperar-se un mateix. El llibre, per tant, no seria l'experiència deliciosa que és sense aquest joc de miralls continu entre el passat i el present, entre els instints i els impulsos feréstecs i el món amansit de la cultura i la literatura. El llibre és, també, una gran reflexió sobre la història i la cultura angleses, que defineixen la realitat, en determinats moments històrics, segons el que és normatiu o refinat per a la societat del moment. Durant el Renaixement, l'entrenament del falcó és caracteritzat com a procés de seducció d'una dama altiva i distant. A l'època victoriana, però, el falcó és comparat amb una feminitat histèrica que ha de ser controlada i refrenada per l'autoritat masculina. Durant la segona guerra mundial, els nazis s'interessen per la falconeria canalitzant en les aus de presa els seus ideals de purisme racial. També serà en aquest moment que la descripció de l'anatomia d'aquests ocells adopta el vocabulari propi de l'enginyeria aeronàutica, i aquests animals seran equiparats a avions de combat.\nF de falcó és una experiència difícil de classificar, a mig camí entre les memòries, la crítica literària i la divulgació sobre la vida salvatge. La seva lectura també té els seus alts i baixos i no em sembla del tot rodona. Hi ha moments en què l'interès decau i en què l'obra sembla un punt massa fragmentada, però l'experiència per regla general és molt completa i rica en matisos.\nAquesta novel·la de 1950 va representar el debut de l'autora britànica Doris Lessing (1919-2013) i és una lectura totalment recomanable, que demostra la magnífica habilitat de l'autora per crear una atmosfera i un ambient, i per fer-nos entendre les subjectivitats dels seus personatges sense necessitat de fer-los agradosos o complaents als lectors. Doris Lessing va guanyar el premi Nobel de Literatura el 2007, i llegir un llibre així ens fa adonar de com de merescut va ser aquest guardó en aquest cas, i també de com es va fer esperar. L'argument és aparentment simple: cap als volts de la segona guerra mundial, en una granja de Rodèsia del sud, actual Zimbabwe, la dona del granger ha estat assassinada pel seu servent domèstic, un treballador negre. El primer capítol ens presenta els personatges que conformen aquest petit i remot univers: Dick i Mary Turner, el matrimoni protagonista; Moses, el servent negre que acaba de matar la seva mestressa; Tony Marston, l'encarregat acabat d'arribar d'Anglaterra i recentment incorporat a la feina de la granja, i Charlie Slatter, el ric i influent amo de la plantació contigua a la dels Turner.\nDe seguida se'ns planteja breument la política d'aquest món: en una economia basada en l'explotació de la mà d'obra dels negres, quasi en termes d'esclavitud, el racisme es presenta com a necessitat i s'imposa inexorablement a través de la pressió social. Tony Marston pot mostrar els dubtes i les reticències pròpies d'un nouvingut, però de seguida comprendrà on rauen les seves lleialtats. Per més que els joves arribats de Gran Bretanya alimentin vagues nocions d'igualtat, la pràctica del guany econòmic i de l'estabilitat que requereix de seguida s'imposa com a necessitat pràctica. Per aquest motiu Tony Marston de seguida descarta la idea que existís quelcom d'estrany en la relació entre Mary i Moses, i es limita a guardar-se les seves pròpies conclusions. A partir del segon capítol, l'acció recula a la infància i joventut de Mary, i ens presenta tota la seva història, i la del seu matrimoni amb Dick, en ordre cronològic fins al tràgic desenllaç.\nA partir d'aquí és quan com a lectors podem treure les nostres pròpies conclusions: Mary és una persona profundament immadura, a causa de la forma com s'ha criat, i en un moment determinat de la seva vida veu el matrimoni com una necessitat, a causa de la pressió social d'una comunitat enormement conservadora i tancada. Dick, però, tampoc no sembla un home gaire realista: la seva empresa de tirar endavant la granja sembla fracassada des del principi, i tots els seus intents de reflotar-la acaben resultant estèrils. El matrimoni de seguida es conforma a l'estereotip dels "blancs pobres", que reben la simpatia i la compassió paternalista i interessada dels seus veïns, però que no poden rebaixar-se a admetre la seva derrota. L'aïllament i la manca de recursos materials va minant l'estabilitat mental de Mary al llarg dels anys, de forma que finalment les seves ansietats reprimides acaben cristal·litzant en la seva relació amb els treballadors negres. A mesura que Moses adquireix més responsabilitats dins de la casa, els rols de dependència s'aniran invertint.\nEl text presenta una crítica profunda i lúcida a la societat colonial i la relació d'explotació que estableix entre colonitzadors i natius: el terror irracional i subconscient de Mary envers els natius negres amaga arrels més profundes basades en la culpabilitat per aquesta explotació i la seva pròpia submissió a una societat profundament patriarcal i cruel amb els dones. La crítica, en aquest sentit, també adquireix un to protofeminista quan veiem l'evolució del personatge de Mary, primer en la seva relació amb el seu marit, una relació en què els rols també s'inverteixen suggestivament, i posteriorment en la que establirà amb Moses. Per si això fos poc, les relacions de classe entre els blancs afegeixen un altre nivell de complexitat al relat: Charlie Slatter no fa altra cosa que esperar la caiguda dels Tuner amb candeletes per poder apropiar-se de les seves terres, però es veurà obligat a intervenir quan se n'adoni que si els Turner cauen encara més baix, perdran el seu poder sobre els negres.\nThe Grass is Singing esdevé, per tant, una lectura fascinant sobre les relacions de poder i d'explotació que s'estableixen en una societat colonial: no sols pel que fa al racisme, sinó també al masclisme imperant en la ideologia dels colonitzadors, en què la dona queda relegada a la passivitat i la indefensió adquirida, com una propietat més a preservar. La tragèdia es fa evident no perquè Moses, Mary o Dick Turner siguin personatges heroics, que no ho són, sinó precisament per la seva incapacitat de controlar els rumbs de les seves pròpies vides, que tindrà a veure amb aquest escenari polític de la lluita pel control en una societat colonial.\nEtiquetes: Doris Lessing, llibres


Saps quines són les teves febleses alimentàries? | Consumer\nHi ha quatre febleses alimentàries a les quals en general no se'ls presta tanta atenció i, amb el temps, fan mossa en la salut. Et comptem quins són i com controlar-les\nData de publicació: Dimecres, 15deSetembrede2021\nA certs errors alimentaris se’ls dóna gran importància perquè es vinculen a les malalties de major prevalença als països industrialitzats: massa sucre, excés de sal i ingesta exagerada de greixos saturats i trans. L’Organització Mundial de la Salut (OMS) assenyala que malalties cròniques no transmissibles (com les cardiovasculars, l’obesitat, la diabetis, el càncer o l’osteoporosi) són evitables si es corregeix a temps aquesta alimentació incorrecta, responsable, en gran manera, del seu desenvolupament. Però hi ha altres febleses alimentàries a les quals en general no se’ls presta tanta atenció i, amb el temps, fan mossa en la teva salut i vitalitat. En aquest reportatge, s’enumeren quatre d’elles i s’explica com controlar-les.\nFebleses alimentàries: com controlar-les\nDetectar quines són les febleses alimentàries que es cometen diàriament, o de manera ordinària, ajuda a prendre consciència i iniciar-se en el canvi cap a uns millors hàbits alimentaris i de vida. Quatre d’elles són les següents:\n1. Costum de menjar precuinats\nLa rapidesa i la comoditat es converteixen més en perjudici que en benefici quan fomenten el consum habitual d’aliments precuinats, en molts casos de baixa qualitat nutricional o, si més no, molt millorable. Algunes marques d’hamburgueses, croquetes, crestes, lasanyes, canelons i pizzes comercials tenen com a denominador comú la carn de qualitat mediocre, l’escàs contingut de peix i una abundant quantitat de massa o d’arrebossat pels quals es paga a preu de matèria primera.\nA més, en la majoria dels casos, s’utilitza una única manera d’elaboració, la fritada, per la qual cosa el consum habitual d’aquesta mena de productes suma calories i grasses, a més de sal i una mescla desmesurada d’additius.\nConsells per a millorar. Algunes receptes senzilles i ràpides per a sopar i menjar eviten recórrer amb freqüència als precuinats comercials. Una altra possibilitat és comparar marques, llegir amb atenció la llista d’ingredients i triar el precuinat que més se sembli en la seva composició a un d’elaboració casolana. Per a evitar sempre les fritades, es poden cuinar els aliments arrebossats en el forn i donar-los el toc del grill en l’últim moment perquè quedin cruixents i daurats.\n2. Massa cafès o excitants al dia\nL’estat d’estrès, excitació i ansietat en el qual viuen moltes persones s’agreuja pel costum de prendre cafè, tant en el desdejuni com després dels menjars i entre hores. El cafè és la beguda estimulant per excel·lència que prenen la majoria dels ciutadans en començar el dia. Hi ha els qui no conceben beure res diferent perquè esperen del cafè l’ajuda que necessiten per a buidar la ment i mantenir-la activa durant el matí i, fins i tot, durant tot el dia, al mateix temps que conserven cert vigor.\nNo obstant això, hi ha substituts que aconsegueixen els mateixos efectes i eviten els possibles inconvenients de la cafeïna, que suposen des de símptomes lleus (encara que molt incòmodes), com a tremolors, nerviosisme i palpitacions, fins uns altres més greus, com empitjorar una úlcera gàstrica, afeblir el fetge, excitar en excés el sistema cardíac i mantenir-se en un nivell molt elevat d’estrès i d’alerta.\nConsells per a millorar. Hi ha begudes alternatives al cafè que, després d’uns dies d’adaptació, proveeixen la mateixa sensació de vitalitat, concentració i ment buidada, sense l’inconvenient de la cafeïna. El te kukicha, el te mú, el te bancha i els denominats “cafè de cereals” són alguns exemples. A aquests se suma la gamma incomptable d’infusions i de mescles de plantes amb molt bon sabor.\n3. El dilema del picotejo\nUn dels primers canvis després de posar-se a dieta és substituir el punxo o la brioixeria de l’esmorzar i el berenar per snacks en aparença més sans, com les coques de cereals (arròs, blat de moro, mescla de tots dos o multicereales), els bastons de pa o les galetes. L’excés de sal o de sucre i la mala qualitat dels greixos (alguns contenen greixos trans) són tres deficiències nutritives que s’han d’evitar quan es tria l’snack més saludable.\nConsells per a millorar. La solució passa per ser selectiu i triar els productes que prescindeixin de la sal i del sucre (o que els continguin en la seva justa mesura) i utilitzin grasses saludables (oli d’oliva, gira-sol, soia…) en l’elaboració. Aquí tens algunes idees per a preparar un picotejo saludable.\n4. Sempre embotits: xoriço, salsitxó, fuet…\nPer les seves característiques nutricionals d’abundància de greix, colesterol, sal i additius saborizantes, es recomana el consum escàs i esporàdic dels embotits i els altres productes de xarcuteria, per la qual cosa no cal incloure’ls en els entrepans cada setmana. A més d’aquests, els embotits cuits, com el pernil i el gall dindi, són, juntament amb el pernil, els productes que més sal proporcionen a l’alimentació diària.\nConsells per a millorar. Hi ha excel·lents alternatives per a substituir als embotits, com les conserves de peix (sardines, anxoves, tonyina o bonic), un grapat de fruita seca o de fruites dessecades, patés vegetals o el tofu, tots ells un aperitiu saludable. L’excel·lent qualitat de les proteïnes i la millor qualitat dels greixos són garantia en la millora nutricional d’aquests aperitius.\nOci actiu i oci sedentari\nL’Organització Mundial de la Salut (OMS) alerta que un estil de vida sedentari (motorització del transport, electrodomèstics que estalvien treball en la llar, tasques manuals amb menor exigència física), així com el temps lliure basat en passatemps amb poca o nul·la exigència física, també anomenat “oci passiu” (televisió, videoconsoles, etc.), són factors de risc per al desenvolupament de malalties cròniques no transmissibles, com les cardiovasculars, l’obesitat, la diabetis i l’osteoporosi.\nLes propostes d’oci actiu són incomptables. N’hi ha prou amb triar la manera de moure’s i estar actiu que més agradi i millor s’ajusti a les capacitats físiques de cadascun: concertar amb amics l’hora del passeig, de la carrera o la ruta amb bicicleta, apuntar-se a un gimnàs amb el convenciment i la seguretat de fer una bona taula d’exercici físic aeròbic i anaeròbic, rebre classes de ioga o de pilates, o practicar altres formes d’exercici més actives, com a natació, step, ciclisme de sala, kick-boxing, etc.\nAquests són els bulos d’alimentació que segur t’han explicat alguna vegada\n7 errors que no s’han de cometre amb els nens i la nutrició