«A la lluna de València», de diversos autors - Revista Mètode\nValencians que miraren més enllà de l'horitzó\nA la lluna de València / 10 biografies d’astrònom a astrònom Diversos autors / Introducció per Víctor Navarro Brotons. / Càtedra de Divulgació de la Ciència – Universitat de València. València, 2012. 149 pàgines.\nL’astronomia figura en els orígens del pensament humà. Els mètodes de la ciència foren, és probable, introduïts per primera vegada quan es tractà de reduir el moviment aparentment caòtic dels estels, el Sol, la Lluna i els planetes a un sistema ordenat. S’afirma que molts dels conceptes com temps i espai, força i moviment han estat conseqüència dels primers treballs astronòmics. Per altra banda, se sap que els diversos models cosmològics han estat idees decisives en la interpretació del món. No debades és el coneixement organitzat més antic i compartit per les diferents cultures de la Terra. Si en cerquem l’origen, és el saber que més fondes té les arrels en el passat. Les preguntes clau que s’ha fet i es fa l’ésser humà (existencials o pràctiques) estan vinculades a l’astronomia i hi van trobant resposta.\nPer contrast, al pla d’estudis de l’ensenyament obligatori l’astronomia té una presència testimonial. Que els ciutadans assolesquen uns sabers mínims sobre astronomia, que incloguen el coneixement dels nostres astrònoms i les seues aportacions, hauria de considerar-se fonamental en la societat actual. El llibre A la lluna de València podria facilitar molt aquesta última tasca. El llibre és un recull de deu biografies científiques, abreujades, d’astrònoms nascuts al llarg del País Valencià. El savi Víctor Navarro Brotons, l’autor de la introducció, ha fet la tria dels biografiats: Jeroni Muñoz, Josep Saragossà, Tomàs Vicent Tosca, Jordi Joan, Tomàs Vilanova, Gabriel Ciscar, Faust Vallés, Josep J. Landerer, Antoni Tarazona i Ignasi Tarazona. Onze autors amb vincles estrets amb la Universitat de València i, en particular, amb el Departament d’Astronomia i Astrofísica i l’Observatori d’aquesta universitat han escrit els textos.\nEls autors han fet un esforç de síntesi important. En menys de deu pàgines dedicades a cada biografiat, arrepleguen els trets científics més rellevants; deu pàgines ben adobades, que permeten al lector acostar-se al context i l’aportació de cada astrònom valencià. Deu narracions amb línies mestres comunes, però amb estils diferents que, lluny de dificultar la lectura, la fan més àgil. Al final de cada biografia, s’afegeix una bibliografia escollida perquè el lector interessat amplie el coneixement de l’astrònom o alguns dels fenòmens que foren objecte d’estudi o preocupació d’aquest al llarg de la seua vida.\nA la lluna de València el pot llegir qualsevol; només cal tenir interès per conèixer l’aportació a l’astronomia de científics destacats dels últims 400 anys del País Valencià. Això sí, cadascú traurà un suc diferent dels textos. Entre els potencials lectors hi ha els estudiants de segona ensenyança. Una edició com aquesta fa possible traslladar-la a l’aula amb poc esforç d’adaptació per part del professorat. Ja a l’aula, es poden fer reflexions addicionals: per què tots els astrònoms biografiats són homes? Tanmateix, els autors no són tots homes. L’astronomia fa parlar del cel i de la terra. Un llibre que informa, fa memòria, captiva l’atenció del lector, el deixa amb ganes de saber més de cada astrònom biografiat i obre la porta a usos didàctics. Si és això el que pretenien els autors, en el meu cas ho han aconseguit.


Nerea Maiz | Vall d'Hebron Barcelona Hospital\nDra. Nerea Maiz\nSóc metge, especialista en Obstetrícia i Ginecologia amb experiència en Medicina Fetal. He desenvolupat la meva carrera en dues àrees, un és la Medicina Fetal, i una altra és la recerca. Actualment formo part de la Unitat de Medicina Fetal de l'Hospital Universitari Vall d'Hebron, i a més sóc la Coordinadora de Recerca del Servei.\nL'any 2016 em vaig incorporar a l'equip de Medicina Materno Fetal de l'Hospital Vall d'Hebron, on puc compaginar les dues àrees del meu treball que m'apassionen: la Medicina Fetal i la recerca.\nDesprés de realitzar els estudis de Llicenciatura a la Universitat de Navarra, vaig dur a terme l'especialitat d'Obstetrícia i Ginecologia a l'Hospital Sant Joan de Déu entre els anys 1998 i 2002. El 2003 em vaig incorporar a treballar a l'Institut Universitari Dexeus, on vaig iniciar la meva subespecialització i es va despertar la meva passió per la Medicina Fetal. Entre 2006 i 2009 vaig treballar com Research Fellow al King's College Hospital de Londres, sota la supervisió del Professor Nicolaides, sent aquest un punt d'inflexió en la meva carrera. Durant aquest període em vaig subespecialitzar en Medicina i Teràpia Fetal i em vaig formar com a investigadora, duent a terme els treballs que van donar lloc a la defensa de la meva tesi doctoral el 2010 a la Universitat de Barcelona. Entre el 2011 i 2016 vaig treballar a l'Hospital Universitari Cruces (Biscaia), on vaig ajudar a posar en marxa la Unitat de Medicina i Teràpia Fetal.\nDes de l'any 2006 he participat com a docent en múltiples cursos de formació, tant en l'àmbit nacional com en l'àmbit internacional a Amèrica Llatina i a Europa. Vaig ser professora associada a l'assignatura d'Obstetrícia a la Universitat del País Basc entre 2012 i 2016.\nLa meva carrera investigadora es va iniciar a Londres el 2006, posteriorment vaig cursar el Màster de Metodologia de Recerca a la UAB entre 2009-2013. Sóc autora o coautora de més de 50 articles en revistes internacionals.


Declivi de la MancomunitatModifica\nSegona partició de PolòniaModifica\nLa Constitució tampoc va ser adoptada sense dissensió en la pròpia Mancomunitat. Els magnats que s'havien oposat a l'esborrany de la constitució des del principi li van demanar a la tsarina Catalina que intervingués i restablís els seus privilegis, com les Lleis Cardinals, garantides per Rússia i abolides amb la nova carta magna. Amb aquest objectiu, aquests magnats van formar la Confederació de Targowica. En la proclamació de la Confederació, organitzada a Sant Petersburg el gener de 1792, es va criticar la constitució per contribuir, en les seves pròpies paraules, al "contagi d'idees democràtiques" seguint "els exemples fatals establerts a París". Afirmaven que «el parlament [...] va violar totes les lleis fonamentals, va escombrar totes les llibertats de la noblesa i el 3 de maig de 1791 es va convertir en una revolució i una conspiració.» Els confederats van declarar la intenció de superar aquesta revolució. «No podem fer res més que recórrer confiadamente a la tsarina Catalina, una emperadriu distingida i justa, la nostra veïna amiga i aliada [que] respecta la necessitat de benestar de la nació i sempre li ofereix una mà amiga», van escriure. Els confederats es van alinear amb Catalina i li van demanar una intervenció militar. El 18 de maig de 1792, l'ambaixador rus a Polònia, Yákov Bulgákov, va lliurar una declaració de guerra al ministre d'Afers exteriors polonès, Joachim Chreptowicz. Els exèrcits russos van entrar a Polònia i Lituània el mateix dia, començant la Guerra rus-polonesa de 1792. La guerra va acabar sense batalles decisives, amb una capitulació signada pel rei polonès Estanislau II Poniatowski, que esperava arribar a un acord diplomàtic.\nAugment del malestarModifica\nL'agost de 1793, Kościuszko va tornar a Leipzig, on es va trobar amb demandes per començar a planificar l'aixecament. No obstant això, li preocupava que un aixecament tingués poques possibilitats contra els tres enemics. Al setembre, creuaria clandestinament la frontera polonesa per realitzar observacions personals i trobar-se amb alguns simpatitzants oficials d'alt rang en l'exèrcit polonès restant, inclòs el general Józef Wodzicki. Els preparatius a Polònia van ser lents i es va decidir posposar l'aixecament. Llavors Kościuszko va marxar a Itàlia, planejant tornar al febrer. No obstant això, la situació a Polònia estava canviant ràpidament. Els governs rus i prussià van obligar a Polònia a dissoldre novament a la majoria de les seves forces armades i les unitats reduïdes quedarien incorporades a l'exèrcit rus. A més, al març, els agents tsaristes van descobrir el grup de revolucionaris a Varsòvia i van començar a arrestar a notables polítics i comandants militars polonesos. Kościuszko es va veure obligat a executar el seu pla abans de l'esperat, i el 15 de març de 1794 es va dirigir a Cracòvia.\n↑ En algunas fuentes rusas, también se la conoce como la Segunda Guerra Polaca (rus: Вторая польская война) o el levantamiento polaco de 1794 (rus: Польское восстание 1794).\n↑ Reszka, Grzegorz. «Insurekcja kościuszkowska» (en polonès). polskiedzieje.pl, 15-02-2006. Arxivat de l'original el 26 de septiembre de 2017. [Consulta: 17 octubre 2019].\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Insurrecció_de_Kościuszko&oldid=29923996»\nDarrera modificació: 9 abr 2022 a les 20:33


Koeman: "No tinc cap dubte sobre el rendiment de Messi" - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nEl tècnic holandès, en la roda de premsa prèvia a l'estrena a la Lliga, també ha dit que la decisió de prescindir de Suárez no és només seva, sinó també del club\nRedacció Esport3 26/09/2020 - 22.10 Actualitzat 26/09/2020 - 22.11\nEl Barça s'estrena diumenge a la Lliga contra el Vila-real (Camp Nou, 21.00) i en la jornada prèvia a Ronald Koeman li tocava comparèixer en roda de premsa davant dels mitjans de comunicació. Hi havia molta expectació per saber què diria el tècnic blaugrana sobre la relació entre Leo Messi i la directiva després del darrer missatge de l'argentí a les xarxes socials\nÉs normal que Leo Messi estigui capcot perquè ha marxat el seu millor amic de les últimes temporades. Ho entenc perfectament. Però per a mi es important el Messi que veig cada dia als entrenaments, el que he vist avui mateix i el Messi que hem vist als partits. És un Messi que és exemple per a tothom. Amb un compromís total. No tinc cap dubte sobre ell.\nKoeman també ha donat explicacions sobre el paper que ha tingut en la marxa de Suárez a l'Atlètic de Madrid\nSembla que jo sigui el dolent de la pel·lícula i no és així. Jo li vaig dir a Suárez que ho tindria difícil per jugar, però també li he dit sempre que si es quedava seria un més de la plantilla, amb les mateixes oportunitats. La decisió de prescindir d'ell no és només meva. També del club. Abans que jo firmés el contracte, el club ja havia dit que volia fer alguns canvis a la plantilla. I jo des del meu lloc he mirat de donar-hi suport. Ara ha marxat a l'Atlètic de Madrid i li desitjo tota la sort del món.\nEl tècnic neerlandès també s'ha referit a Riqui Puig i Aleñá en termes similars i ha dit que, si es queden, tindran oportunitats als entrenaments per demostrar que mereixen més minuts.\nPel que fa a les incorporacions que es puguin fer en els pròxims dies, Koeman ha preferit no mullar-se i ha assegurat ser conscient de la situació econòmica del club.\nNo hi ha res descartat. Però no vull parlar de jugadors que no tenim. Parlaré dels que tenim. Un equip com el Barça sempre mira de reforçar la seva plantilla i encara queden dies. Però sé com està el club a nivell econòmic i potser no serà possible fitxar el que a mi m'agradaria fitxar. Si no arriba ningú més, treballarem al màxim amb el grup que tenim ara.\nSobre el partit contra el Vila-real, Koeman ha dit que estan preparats, tot i acumular menys preparació que els de la Plana Baixa.\nEstem a punt per a la Lliga. És veritat que ells ja han jugat dos partits i això pot suposar un petit avantatge pel que fa a ritme de competició, però nosaltres estem a punt. Serà difícil, perquè tenen molta qualitat, sobretot al davant.\nKoeman dirigirà diumenge una sessió d'activació a la Ciutat Esportiva i després donarà la llista de convocats.\nEl Barça guanya el Madrid amb una colossal primera part i amb un gran Sergi Martínez (79-72)


El Centre Social acull la presentació d'un llibre de cuina noruega - Altea Digital\nEl Centre Social acull la presentació d’un llibre de cuina noruega\nEl Centre Social acull demà dissabte la presentació del llibre “La dolça cuina noruega” escrit per Unni Furseth Warpe a les 19 h.\nEn la presentació del mateix, la regidora d’Agermanament, Marga Rigués, explicava sobre l’autora “una persona molt lligada al nostre municipi i molt amant de la cultura espanyola de fet el llibre està escrit en castellà de manera que podrem amb això conèixer una part important de la cultura noruega que és la seva gastronomia”. Així mateix, Rigués ha expressat el seu agraïment a la decisió de l’autora del llibre de destinar els fons de venda a l’associació Emaús igual que ho ha fet la presidenta de l’Associació, Montserrat Fitter indicant “Unni Furseth està sempre pensant en com fer per a ajudar als nens de Emaús i és com una olla de pressió d’idees per a aquesta fi li agraïm tot el seu suport”.\nL’acte de matí consta de la presentació i explicació del contingut de la publicació per part de Furseth i d’una degustació posterior. “La dolça cuina noruega” conté 72 receptes representatives de les elaboracions de rebosteria noruega “principalment de la meva àvia, de la meva mare i de la meva germana” comenta Furseth “a més no és el típic llibre de receptes que pot resultar un poc avorrit, intercalo records i anècdotes de quan jo mateixa cuino les receptes”.


Enginyers de la Rovira i Virgili fabriquen taulers aglomerats amb canya comuna | Fulls d'Enginyeria\nPer Redacció, 06 juliol, 2018\nEls taulers aglomerats de fusta trinxada i compactada són molt utilitzats per fabricar mobiliari i per a la construcció. Per produir-los, és necessari afegir-hi cola perquè doni solidesa a les fibres de la fusta. Habitualment, l’adhesiu usat és d’origen fòssil, per tant, provinent d’una font contaminant.\nPer tal d’estalviar-ne l’ús, els investigadors Diego Ramos i Francesc Ferrando, del Departament d’Enginyeria Mecànica, i Joan Salvadó, del Departament d’Enginyeria Química de la universitat tarragonina, han treballat justament per aconseguir que la mateixa fusta desprengui l’adhesiu natural que té i es distribueixi de forma homogènia per compactar-la en forma de tauler. Els enginyers han demostrat que la canya de riera o comuna (Arundo donax) pot usar-se amb èxit com a matèria primera per fabricar taulers de fusta aglomerada sense afegir-hi adhesius provinents del petroli, tal com han publicat recentment a la revista científica BioResources.\nOBTENCIÓ DE LA COLA NATURAL\nPer preparar taulers sense adhesius afegits, en primer lloc, els investigadors han portat al laboratori material lignocel·lulòsic per desconstruir-lo mitjançant la tècnica d’explosió de vapor, un pretractament a través del qual surt la lignina que impregna la cel·lulosa de la fusta. Després, per construir el tauler, aquesta cola natural i les fibres s’assequen i es premsen en calent perquè la lignina es torni a solidificar, però aquesta vegada repartida de forma homogènia entre les fibres de cel·lulosa. El resultat és un tauler aglomerat de fusta perfectament resistent.\nUN SISTEMA MÉS SOSTENIBLE\nEl sistema ideat per aquest grup d’enginyers de la URV evita la presència de qualsevol substància d’origen fòssil en la composició dels taulers, fent que siguin més sostenibles perquè no utilitza recursos no renovables i perquè treballa amb producte menys tòxics. A més, el procés i els taulers resultants són més econòmics, ja que convertir residus en objectes que continuen tenint utilitat evita talar arbres per obtenir la fusta.\nA la imatge, l'equip d'investigadors de la URV que ha desenvolupat la recerca. D'esquerra a dreta: Diego Ramos, Joan Salvadó i Francesc Ferrando.


Lovely and Typical 1 bedroom París França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a París, no busqui més enllà de Lokappart - Argout bis. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de París. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, express check-in/check-out, transport hotel/aeroport, discoteca/dj, servei de llançadora.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Lokappart - Argout bis és una elecció inteligents per a viatgers a París, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nCal que informeu el Lovely and Typical 1 bedroom de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. En arribar, cal abonar un dipòsit de 100 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament.\nBarri 2n - Louvre - Bourse 2n - Louvre - Bourse 8è - Champs Elysées 17è - Arc de Triomphe - Palais des Congrès 15è - Tour Eiffel - Porte de Versailles 2n - Louvre - Bourse


Illa apuntala el seu perfil institucional després d’assentar-se com a referent català de Sánchez\nEl líder de l’oposició es reunirà aquest dilluns amb Ximo Puig i estrenyerà llaços amb els empresaris valencians\n18 de de juliol del 2021. 19:06\nAl PSC li ha somrigut la crisi de Govern executada de manera sorprenent per Pedro Sánchez fa una setmana. No obstant, pot semblar que la sensació és justament la contrària. El punt d’amargor, reconeguda en públic pel mateix afectat, és Miquel Iceta. El primer secretari dels socialistes catalans va quedar relegat d’un ministeri d’innegable pes polític (Política Territorial) a un altre que se situa fora de la primera línia de combat (Cultura). Després d’haver-li demostrat fidelitat a Sánchez durant la seva etapa més dura al PSOE, Iceta queda desplaçat del focus just quan el president del Govern reprèn el diàleg amb la Generalitat, la llavor de la qual havia començat a plantar des de la seva anterior cartera.\nNo obstant, la compensació al PSC per aquest moviment no ha sigut en absolut nímia. Els socialistes catalans controlaran amb Raquel Sánchez un segon ministeri, aquest sí, clau, com és el de Transports, Mobilitat i Agenda Urbana; dirigiran amb Francesc Vallès la política comunicativa d’un Executiu que necessita remuntar a les enquestes; i estaran amb Eva Granados a la sala de comandaments que pilotarà la renovació interna al PSOE amb vista al cicle electoral del 2023.\nDe tot aquest balanç es deriva una conseqüència indirecta que admeten fonts del partit: el sisme provocat per Sánchez consolida Salvador Illa com a líder in pectore del PSC. O almenys com a referent català del PSOE. Que a l’exalcaldessa de Gavà, dirigent afí a Illa, se li hagi confiat el ministeri que fins ara comandava José Luis Ábalos dona compte que Sánchez busca projectar-la com a figura emergent, amb un previsible paper central en futures cites electorals.\nFil directe amb els empresaris\nPerò és, alhora, un reconeixement a l’estratègia que Illa ha desplegat des que va tornar a a Catalunya: unir vincles amb els sectors econòmics i empresarials per consolidar el seu projecte alternatiu a l’independentisme. Ara, amb la primera remesa de fons europeus al caure, per les mans de la nova ministra passarà la interlocució amb molts d’aquests actors clau per impulsar projectes tan rellevants com l’ampliació de l’aeroport del Prat. No li faltaran aliats, ja que exdirigents o excàrrecs socialistes presideixen, per exemple, Aena (Maurici Lucena), Renfe (Isaías Táboas) i la Zona Franca (Pere Navarro).\nEn clau més política, Illa busca ara apuntalar el seu perfil de líder de l’oposició (i del «Govern alternatiu») i exercir de referent del PSC dins del PSOE. Després de proposar un pla de xoc social de 1.564 milions per pal·liar les desigualtats a Catalunya, demà viatjarà a València per reunir-se amb el president de la Generalitat Valenciana, Ximo Puig. Tots dos compartiran una agenda amb un marcat caràcter institucional: compareixença conjunta al Palau de la Generalitat, dinar-col·loqui amb l’Associació Valenciana d’Empresaris i visita al centre de vacunació de la Ciutat de les Arts i les Ciències.\nDos missatges en una mateixa agenda. D’una banda, Illa i Puig escenificaran un front comú en defensa d’interessos econòmics comuns, com un nou sistema de finançament autonòmic i el Corredor Mediterrani, i pel retrobament de dues autonomies germanes les relacions de les quals es van refredar amb el procés i, sobretot, després de la negativa de Quim Torra el 2018 a participar en un acte a Barcelona a favor d’aquesta infraestructura promoguda per l’empresariat valencià.\nEl número dos del PSC s’avança així a Pere Aragonès, que encara no ha mantingut cap trobada institucional amb Puig des que és president. L’última cita bilateral entre les dues comunitats va ser fa cinc anys, el 2016, amb la visita de Carles Puigdemont a València.\nEl segon missatge, en clau interna socialista, és que la reunió de dilluns servirà per sumar Illa a l’aliança que han forjat Puig i la presidenta de les Balears, Francina Armengol, per reivindicar la necessitat d’avançar cap a un model federal d’Espanya que serveixi per pal·liar, per exemple, la «deslleialtat fiscal» de la Comunitat de Madrid. Un front que, de passada, també recorda a Sánchez i al PSOE que el seu full de ruta federal, la Declaració de Granada que acaba de complir vuit anys, segueix vigent.\nRaquel Sánchez Jiménez Salvador Illa Canvi de Govern Miquel Iceta Govern PSC PSC


Maite Trepat, a la botiga del restaurant de l'associació.\nLa directora de l’Associació Alba explica que la missió de l’entitat és donar resposta a les necessitats del territori en l’àmbit de la discapacitat, salut mental i col·lectius en risc d'exclusió.\nL’Associació Alba neix com a entitat per a persones amb discapacitat. Ara s’ha estès a altres col·lectius?\nSí, l’Associació Alba va néixer fa més de 40 anys arran d’un grup de familiars de persones amb discapacitat. Però 43 anys després, la nostra missió es donar resposta a les necessitats socials del territori en l’àmbit de la discapacitat, salut mental, risc d’exclusió... Ens hem adaptat a les necessitats socials del moment. Al llarg de la nostra trajectòria històrica hem incorporat altres recursos dirigits també per a col·lectius en risc d’exclusió.\nA on esteu presents?\nEstem a l'Urgell, a la Segarra amb el Centre Espígol i al Pallars Jussà amb Alba Jussà. Són zones interiors de Catalunya, difícils, amb poca industrialització.\nLa nostra metodologia és molt clara: acompanyem les persones a aconseguir els seus somnis i desitjos dins un entorn comunitari. Treballem per aconseguir la igualtat d’oportunitats de totes les persones en drets bàsics com l’habitatge, l’oci, l’educació, el treball... En definitiva, som una entitat de transformació social del nostre entorn.\nDe quina manera feu possible aquesta transformació social?\nUna àrea molt important és la inserció laboral oberta a tots els col·lectius, per a persones amb discapacitat intel·lectual i sense discapacitat. A través del programa ‘Incorpora’ de La Caixa i altres programes oferim formació per a tots els col·lectius que tenen més dificultats de trobar feina.\nTambé teniu un Centre Especial de Treball propi...\nSí, disposem d’un centre de treball per a persones que no tenen feina. Oferim diferents serveis d’ocupació: tenim una cafeteria, oferim ocupació en jardineria, neteja, bugaderia industrial, manipulats i tenim un obrador de galetes artesanes, El Rosal, que genera una dotzena de llocs de feina. En total oferim ocupació a unes 60 persones amb discapacitat i unes 30 més en risc d’exclusió.\nTinc curiositat per l'obrador de galetes. De què va el tema?\nSí, és un obrador gairebé centenari. Quan el propietari es va jubilar, l’associació Alba va seguir amb el negoci amb la idea de donar ocupació a persones amb discapacitat. Hem continuat la tradició d’elaborar aquestes galetes de manera artesanal i a partir de la mateixa recepta. Des d'aleshores elaborem aquestes galetes una a una amb ingredients naturals i seguint la mateixa fórmula de fa 100 anys.\nQuines àrees més toca l’associació?\nDestacaria també el serveis d’habitatge. Actualment donem accés al dret a l' habitatge amb tot un ventall de suports a la vida autònoma de les persones perquè puguin accedir a un habitatge digne, des de pisos de lloguer social, fins a pisos amb suport, places de llar-residència o acollides puntuals de respir per les persones i/o famílies, i pensant amb les necessitats de futur.\nQuin és el vostre model de lleure?\nTenim una àrea d’oci i lleure, inclusiu que ara mateix ofereix activitats a uns 1500 infants i joves de forma inclusiva. Intentem al màxim que les activitats estiguin obertes. El nostre model de lleure està basat en la inclusió, la comunitat i la participació. Per això, disposem d’un equip que programa activitats obertes a totes les persones dels diferents serveis adaptades per a la gent gran, joves i persones amb més necessitat de suport.\nQuè més destacaries de la vostra associació?\nEls projectes en l’àmbit europeu perquè ens donen una possibilitat molt gran d’oportunitats per a les persones. Fem intercanvis de 15 dies amb altres entitats europees per treballar una temàtica en concret i aprendre a tenir una vida més autònoma. També, els projectes europeus ens empenyen a haver de tenir un cert nivell d’exigència per aprendre dels altres i intercanviar bones pràctiques.\nQuina és la clau d’haver crescut, d'haver-vos ampliat i ser un referent dins el vostre entorn després de més de 40 anys d’existència?\nLa nostra entitat dona molta importància i fa una aposta a la governança democràtica. Volem escoltar totes les veus, totes les persones. Necessitem la implicació de les pròpies persones i famílies i dels equips professionals, dels voluntaris i la implicació de la ciutadania. Escoltem què necessita el territori. La clau de la nostra organització és que totes les persones siguin partícips del projecte.\nAssociació Alba, salut i discapacitat, insercio laboral, salut mental, exclusió social


Banda Primitiva de Llíria · bandaprimitiva.org - LVII aniversari de la inauguració del Teatre - Notes al programa\nInici Notícies Societat LVII aniversari de la inauguració del Teatre - Notes al programa\nLVII aniversari de la inauguració del Teatre - Notes al programa\nCLARINERA MAJOR de J.V. Más Quiles\nPasdoble de concert compost en honor de la Senyoreta Belinda Verdeguer García, Clarinera Major 1994-95. Escrit d'una manera festiva al mateix temps que elegant, per este gran clariner, compositor i director que és D. Juan Vicente Más Quiles.\nJuan Vicente Más Quiles va nàixer en Llíria (València) l'any 1921, i a primerenca edat va començar els estudis musicals en la Banda Primitiva de la dita ciutat, de la que prompte formaria part com a flautista. Pels consells del seu mestre, D. José Llopis, va revalidar els estudis de Solfeig en el Conservatori de València on va començar harmonia i Piano amb els professors Sosa i Lapiedra. En plena joventut va ingressar com a músic militar per oposició després d'adquirir els coneixements de Contrapunt i Fuga, Composició, Orquestració i Instrumentació de Banda obté, també per oposició, l'ingrés en el Cos de directors Músics de l'Exèrcit. Després de diversos destins en diferents ciutats és traslladat a València on alterna la seua labor professional amb la direcció de l'Orquestra Simfònica d'esta ciutat, havent dirigit a més de les més destacades Bandes, no tan sols de la regió Valenciana, sinó estrangeres (Bèlgica, França, Holanda, EE.UU., Argentina, etc.), les Orquestres Municipal de València, «Aula» de Saragossa i la del Conservatori de Sant Sebastià.\nHa compost obres per a Cors, tres obres infantils estrenades a Sevilla, així com per a Banda. Heus ací les més conegudes: Triunfa la Paz, Al redoble del Tambor, Marcha de los Paracaidistas, División núm. 3, Marcha de los Gladiadores, Sones de Triunfo, Hacia el Horizonte, les marxes de processó, Nuestra Señora de las Nieves i Virgen del Olvidot, les marxes fúnebres Esperanza Macarena, Entrada en Jerusalén i Virgen de la Piedad. Els pasdobles, Festes en Dax, Visca la meua morena, Vicente Gerardo, Dos somriures, Clarinera Major. Totes estes obres han sigut editades bé per Harmonia o per Edicions Molenaar (Holanda) on té publicada també la «Dansa dels oficis» per a quintet de vent. Edicions Piles li ha publicat el seu Scherzo en re menor, per a orquestra, així com també Pregària a Santa Cecília, en versió per a Orquestra i versió per a un grup d'instruments de vent. A banda d'estes obres originals seues Más Quiles és ben conegut per les instrumentacions per a Banda de diverses obres pianístiques d'Albéniz, Schumann i Fauré (editades per Molenaar) el mateix que per la transcripció per a Cors, Solistes i Banda de la coneguda obra de Carl Orff «Carmina Burana» editada per Schott, Magúncia (Alemanya).\nFINLÀDIA de J. SIBELIUS


Racons - La Ruta del Comte Arnau - avanç Programa12 - RTVE.es\nAvui us convidem a conèixer alguns racons del Ripollès tot viatjant a través del temps i la llegenda del Comte Arnau, el prototip del mal senyor medieval i del mal pagador. Començarem al Gorg dels Banyuts, l¿enigmàtic paratge on, segons la llegenda, cada dia, a les deu de la nit, el Comte Arnau surt amb el seu cavall de foc per raptar les donzelles de les rodalies. Visitarem el monestir de Sant Joan de les Abadesses i el palau de l¿abadia de Sant Joan el Centre d¿Interpretació del Mite del Comte Arnau que es troba a tocar del monestir. I a una pastisseria del poble ens ensenyaran com s¿elaboren "Les petjades del Comte Arnau", unes pastes amb dolça personalitat.\nEntrarem al Monestir de Santa Maria de Ripoll per la seva monumental portada romànica. Dins s¿hi troben les restes del seu fundador, el Comte Guifré el Pilós, iniciador de l¿anomenada "nissaga dels comtes catalans". Seguirem des de Ripoll la Ruta del Ferro i el Carbó, un trajecte de dotze quilòmetres que uneix la ciutat amb Sant Joan de les Abadesses tot coincidint amb la Ruta del Comte Arnau.\nEncara a Ripoll, visitarem la Farga Palau, exemple d¿una indústria històrica catalana que al Ripollès va tenir una importància destacada. I seguirem el rastre de la llegenda del Comte Arnau a la població de Gombrèn visitant el Castell de Mataplana i el museu del mític comte, on sentirem les llegendes que el relacionen amb un impressionant santuari enfilat a la muntanya, el de la Mare de Déu de Montgrony.\nA Gombrèn, a més de tots aquests indrets relacionats amb la mitologia catalana, hi ha també un jardí botànic que recull una bona representació de plantes aromàtiques, medicinals i culinàries de Gombrèn i del Ripollès, el primer d¿aquestes característiques a Catalunya.\nCentre d¿Interpretació del Mite del Comte Arnau\nveure més sobre "Racons - La Ruta del Comte Arnau - avanç Programa12" veure menys sobre "Racons - La Ruta del Comte Arnau - avanç Programa12"


Vols barats de Jerez de la Frontera a Casablanca a Iberia\nVols barats Marroc Casablanca Jerez de la Frontera-Casablanca\nVols barats de Jerez de la Frontera a Casablanca (CAS) de Jerez de la Frontera a Casablanca Jerez de la Frontera-Casablanca, Marroc\nVols Jerez de la Frontera-Casablanca\nConsulta l’oferta de vols de Jerez de la Frontera a Casablanca i reserva el teu bitllet d’avió en línia. Iberia et garanteix els millors preus d’última hora per a la nostra oferta de vols barats de Jerez de la Frontera a Casablanca.\nEls preus mostrats corresponen a cerques de vols a de Jerez de la Frontera a Casablanca fetes recentment per clients. Poden canviar segons la disponibilitat de places, possibles variacions de tarifes, taxes i altres suplements en el moment de fer la consulta. Els preus per trajecte són aplicables comprant bitllets d’anada i tornada.


El petit príncep (edició amb les il·lustracions amb els colors originals de l'autor) ~ Ona Llibres\nInici ~ Botiga ~ El petit príncep (edició amb les il·lustracions amb els colors originals de l'autor)\nEl clàssic d'El Petit Príncep en una nova edició que conté les il·lustracions amb els colors originals de l'autor.\nUna meravellosa reflexió de Saint-Exupéry sobre l'amistat, l'amor, la responsabilitat i el sentit de la vida.\nLa primera nit, doncs, em vaig adormir a la sorra a mil milles de cap terra habitada. Estava molt més aïllat que un nàufrag en un rai al mig de l'oceà. O sigui que imagineu-vos la sorpresa que vaig tenir, a trenc d'alba, quan una veueta molt especialem va despertar. Deia:\n195 x 262 x 15


Falta de recursos sanitaris a la comarca – Ràdio Pego\nFalta de recursos sanitaris a la comarca\nMalalts de La Pedrera es neguen a ingressar a l´hospital de crònics d´altres poblacions com Sant Vicent del Raspeig, València, Alzira o Alacant per estar a més de 100 km de casa. Un informe de la Síndic de Greuges denuncia les greus mancances en atenció social que pateix la Marina Alta. L´hospital de La Pedrera torna a ser protagonista, aquesta vegada a partir d´un informe emès per la Síndic de Greuges, Emilia Caballero, sobre els recursos sanitaris per a persones convalescents en tota la Comunitat que desvela les greus deficiències en aquest capítol de l’hospital comarcal de la Marina Alta. El llistat de mancances detectades per la defensora del poble en l’hospital d’esta comarca comprèn més d’una pàgina completa, una extensió considerablement superior a la de la resta de complexos sanitaris comarcals.\nL’informe de la Sindica, que és el resultat de la informació demanada en tots els centres hospitalaris arran d’una queixa presentada pels sindicats, posa al descobert les mancances en mitjans de La Pedrera per a atendre a aquells col•lectius de pacients que requerixen d’atenció post-hospitalària. I especialment greu són els casos dels col•lectius de persones majors i de malalts mentals.\nEn el document, la Sindica denúncia que el fet que els malalts crònics siguen traslladats a l’hospital de Sant Vicent del Raspeig, a més de 100 km, es tradueix en què «moltes vegades els malalts no veuen els seus familiars durant l’hospitalització, per la qual cosa a vegades renuncien al trasllat». Una situació semblant es produeix per l’absència de llits psiquiàtrics, la qual cosa fa que els pacients hagen de realitzar un trasllat de semblant distància fins al centre de la Santa Faç a Alacant. I per als tractaments oncològics, són necessaris també els trasllats a València i Alzira.\nL’informe de la sindica és «demolidor» en el fet que posa en evidència les mancances de la Marina Alta en matèria sociosanitària i la «discriminació» que pateix aquesta comarca en infraestructures de salut, segons la valoració que va realitzar el secretari de comunicació de CC.OO. en l’Alacantí-Les Marines, Salvador Roig. I «corrobora», va afegir, «les deficiències que venim denunciant». Però, sobretot, ofereix una mostra de la «molt greu injustícia» que suposa el servei sanitari a la Marina Alta.\nL’hospital de Dénia és l’únic, junt amb el d’Elda, que continua no tenint unitat de salut mental, i l’informe de la sindica es refereix també a aquesta qüestió. El departament de salut número 13, corresponent a la Marina Alta, «no té llits hospitalaris psiquiàtrics», afirma. A més, «l’hospital no compta amb psiquiatres» i són els de la Unitat de Salut Mental de la població en què viu el malalt els que «es desplacen a l’hospital (al servei d’urgències) per a valorar si requereix l’hospitalització. Si és el cas, es trasllada al psiquiàtric de la Santa Faç, a Alacant (situat a uns 100 km de Dénia, dificultant la planificació de l’alta hospitalària, contacte amb familiars,…), afirma l’informe.\nNo obstant, el document emès per la síndic no sols responsabilitza a la Conselleria de Sanitat d’aquesta situació. També els ajuntaments tenen un paper que jugar en l’àmbit de l’atenció social i, en concret, en el de l’ajuda a domicili. «En la majoria dels serveis socials municipals de la comarca, la prestació -quan s’aprova- és màxim una hora al dia de dilluns a divendres», i daquesta manera «és difícil que l’ancià que és donat d’alta hospitalària, amb una dependència derivada de la seua malaltia, puga romandre en el seu medi amb aquesta prestació, per la qual cosa opta per completar-la amb un altre servei privat i, sovint poc especialitzat, o per l’ingrés en una residència privada», assenyala l’informe.\n← Renovació quasi completa de la plantilla del Pego C.F.\nContinuen les reaccions polítiques a Pego →


El Rei rep en audiència al València CF pel centenari - Infoguiavalencia.com\nEl Rei Felip VI rep en audiència al València CF pel seu centenari\nEste passat dilluns el Rei Felip VI va rebre en audiència als representants del València CF per la celebració del seu centenari. La recepció va tindre lloc a l’estadi de Mestalla. En el camp valencianista es donaren cita tants els jugadors i el cos tècnic com el president del club, Anil Murthy. També hi estigueren presents l’alcalde de la ciutat, Joan Ribó; el president de la Generalitat, Ximo Puig; el ministre de Ciència, Innovació i Universitat en funcions, Pedro Duque, i el president de Les Corts Valencianes, Enric Morera.\nLa primera autoritat de la ciutat va dir que «El València Club de Futbol és una de les institucions més importants i internacionals de la nostra ciutat, que enguany ha tingut l’honor de complir 100 anys d’història, en una temporada on ens han fet realment feliços amb la consecució de la seua huitena Copa del Rei».\nRibó va afegir que «El Valencia Club de Futbol és un dels nostres principals referents, provablement el més internacional, perquè sempre ha sigut un dels millors clubs de tota Europa. I va concloure afirmat que «Este equip simbolitza a la perfecció la ciutat de València. És un element transcendental d’integració, visualització i cohesió de la nostra ciutat i de tota la Comunitat Valenciana».\nEl capità del València CF, Daniel Parejo, li va fer entrega d’una samarreta commemorativa de l’audiència al Rei Felip VI. Per la seua banda, el monarca va dirigir unes paraules als futbolistes i al cos tècnic per a donar-los l’enhorabona per la consecució del trofeu que porta el seu nom.


D’aquesta manera (reduïda) inicia Christian Norberg-Schulz el primer capítol del seu llibre Genius loci Paesaggio Ambiente Architettura. Però què entenem com a lloc, ja que, evidentment, és quelcom més que una porció determinada de l’espai, que és com ho defineix el diccionari. Segons Norberg-Schulz, el lloc és un conjunt de coses concretes, que tenen substància material, forma, textura i color, que defineixen un caràcter ambiental que és l’essència del lloc. El lloc és un fenomen qualitatiu global, que no pot ser reduït a una característica particular, ni descrit mitjançant conceptes analítics o científics. El plantejament de Norberg-Schulz es basa en considerar les coses i les emocions com a fenòmens, això és, afegint-los el valor que deriva de la nostra experiència d'elles.\nEls límits verticals són els més elementals, però no necessàriament ha de ser un tancament total; pot tenir obertures, discontinuïtats o pot estar reduït a algunes fites, angles que marquin les arestes o fragments que permetin identificar una frontera virtual. El límit d’un lloc pot estar definit per un sostre sense murs o per l’ombra que projecta al terra. Un lloc també pot estar definit per una discontinuïtat del terra, un enfonsament o un aixecament, i els límits del canvi de nivell ser l’inici.\nEl caràcter pot derivar de l'ambient que es creï en aquesta ombra, potser propicia per a la conversa o potser el recolliment. Pot derivar també de la visió que es tingui de la ciutat des d’aquest punt\n7. Le Corbusier, El Pecile de la Vil·la Adriana des de l'extrem est, Carnet 5, 1911\n11. Le Corbusier, El Pecile de la Vil·la Adriana des de l'extrem est, Carnet 5, 1911\nÉs curiós que la vista que dibuixa és una imatge clàssica d'aquest mur, repetida en la majoria de llibres, guies i fotografies dels visitants, també en un gravat de Piranesi.\n13. Le Corbusier,Extrem oest del Pecile de la Vil·la Adriana, Carnet 5, 1911\n15. Le Corbusier, El Pecile de la Vil·la Adriana des de l’extrem est, Carnet 5, 1911\nLe Corbusier no entra ara en la sala de l’inici perquè segueix interessat en el mur exempt del pòrtic doble. Possiblement, tampoc no hi ha hagut en aquests murs en ruïna res que hagi despertat el seu interès.\n16. Le Corbusier, El mur del Pecile de la Vil·la Adriana, Carnet 5, 1911\nI escriu : “l’énorme mur A se dressait come un cloison isolée”, anota que hi havia un pòrtic a cada costat del mur i senyala els dos passos que connecten amb la sala de l’esquerra (la Sala dels Filòsofs).\nPer aquesta sala, Le Corbusier abandona el Pecile i es dirigeix al palau, passant pel Teatre Marítim, el Pati de les Biblioteques i els jardins de l’extrem est de la vil·la. Un cop aquí, visita el palau i dibuixa una sala de banquets.\n17. Le Corbusier, Oecus de la Vil·la Adriana, Carnet 5, 1911\nAquí fa diverses anotacions: “jardin en contrebas”, a la part superior, “oecus remarcable” i “ouvert jusqu’en haut”, en el centre, i “(à étudier)”, a la part inferior, com si fos una conclusió. Aquí ja hi ha un tema que requereix un estudi més extens. Cal aclarir que un oecus és una gran sala tancada només en tres dels seus costats, com la que Le Corbusier ha dibuixat, que a la casa romana estava destinada a la celebració de reunions i banquets. El costat obert connectava la sala amb una galeria porticada (peristilo) i un pati (atrium). En aquest dibuix, Le Corbusier ha canviat de llapis per fer unes marques en verd i groc a la part superior, la part corresponent al pati. Sembla com si fos una anotació en l’últim moment, perquè quasi no havia deixat espai per fer-ho. Tenint en compte l’economia de grafismes dels seus apunts (l’escarit de les seves anotacions), cal valorar aquestes marques de color que insisteixen en el que diu la nota “jardin en contrebas".\n18. Le Corbusier, Oecus de la Vil·la Adriana, Carnet 5, 1911\nQuan torna a la vil·la Adriana, reprèn el tema del Pecile i va directament a la sala del costat oriental que vèiem a l'inici i fa el següent dibuix.\n19. Le Corbusier, El Pecile de la Vil·la Adriana, planta, Carnet 5, 1911\n20. Le Corbusier, El Pecile de la Vil·la Adriana des de l'extrem est, Carnet 5, 1911\nEn realitat està completant el dibuix fet el dia anterior (16), amb la referència de Roma al fons. Sembla que ara ha entès l’estructura formal i que hi ha una relació, un lligam, entre aquest oecus i, potser, Roma. La sala, només l’obertura, col·locada en l'eix de l’espai, rectificant el desplaçament a l’esquerra del primer dibuix, d'una simetria ara perduda per l'eliminació dels pòrtics i només recordada pels xiprers i la piscina. Amb les ombres diferencia l’interior de l’oecus i l’exterior, i en l’horitzó, entre la plaine ondulée i el cel, una franja de llum amb Roma.\n21. Le Corbusier, Termes Petites de la Vil·la Adriana, Carnet 5, 1911\n22. Le Corbusier, Termes Grans de la Vil·la Adriana, planta, Carnet 5, 1911\n25. Le Corbusier, El Canopo des de l'interior de l'“ábsid”, Vil·la Adriana, Carnet 5, 1911\nA la part superior escriu: “(Vallée de Canope)... C’est l’étalement du jardin val, avec les monts au fond“, relacionant un altre cop l’interior amb la contemplació de l’espai exterior.\nSembla que, com en el cas de l’oecus del Pecile, a Le Corbusier li interessa la manera en com es controla visualment l'espai exterior (el paisatge) des d'aquest punt, en com s'estableix la relació entre els dos espais. Però és un tema que ja li havia interessat en la visita que dies abans havia fet a Pompeia (entre el 5 i el 20 d'octubre),\nAllà va fer aquest dibuix, que és una perspectiva del fòrum de Pompeia, feta des de la cel·la del Temple de Júpiter (Giove). Quelcom similar al que va fer a l’Acròpoli d’Atenes.\nEl mateix tema, repetit de manera similar. Com a Pompeia, no és el Partenó el que sembla interessar a Le Corbusier, sinó la manera en com aquest es veu des dels Propileus. Com en el dibuix de l’oecus del palau d’Adriano, les columnes són un filtre interposat entre l’espai on es troba l’observador i l’objecte de l’observació. Un filtre que desapareix en el Pecile i en el Canopo.\nEl que interessa a Le Corbusier i que després desenvoluparà a la seva arquitectura és, potser, el que publicarà el 1942, en dos dibuixos de La maison des hommes, conjuntament amb François de Pierrefeu.\nEl primer d'aquests dibuixos té com a títol “La naturalesa està inscrita en l'arrendament” i els textos que conté són explícits. “¡Crac! Un marco todo alrededor. ¡Crac! Las cuatro línias oblicuas que señalan la perspectiva. Tenéis vuestra habitación instalada frente al lugar. Tod el paisaje entra a la vuestra habitación”, “¡Se ha sellado el pacto con la naturaleza! Gracias a los dispositivos del urbanismo, se puede inscribir la naturaleaa en el arriendo”.\nAmb un text que repeteix el dit anteriorment: “Els ‘plaers essencials’ han entrat a la casa. La naturalesa s’ha inscrit en l'arrendament. S’ha signat el pacte amb la naturalesa. Els arbres han entrat en l’habitació de la casa”. És aquesta vinculació amb el paisatge, la seva apropiació, el que singularitza aquest espai i el que defineix el caràcter del lloc que Le Corbusier dibuixa repetidament en el seu viatge.\n32. Le Corbusier, La Villa Savoye 33. Le Corbusier, La Villa Meyer\n34. Alvar Aalto, Teatre de Delfos, 1953 35. Alvar Aalto, Teatre de Delfos, 1953\nÉs curiosament similar al dibuix d’Aalto (35). Malgrat la coincidència en el punt de vista, és possible que es tracti d'una cosa inevitable, ja que aquesta és la solució lògica al problema de dibuixar-lo o de fotografiar-lo.\nCom en el dibuix anterior, reconeixem el perfil característic dels volums de la basílica de San Marco (enfosquit a la part superior). El dibuix s'aclareix a nivell del paviment i això permet distingir l'ambient urbà en alguns accents foscos que aparentment són persones. També s'aclareix en els laterals, indicant que els laterals són elements diferents, en primer pla, i que l'espai de la plaça continua en ambdós costats, per darrere d'aquests límits. No hi ha informació dels edificis, tan sols referències volumètriques imprecises, que s’intueixen pel contrast del clarobscur. És més un interès impressionista per la llum i les veladures atmosfèriques de les formes arquitectòniques. L'altura de les figures de la plaça accentua la mida de la basílica i suggereix que l'espai és enorme. No semblen interessar-li els edificis sinó la influència que tenen en la configuració de l'espai.\n40. Louis Kahn, Plaça S. Marco, Venècia, 1929\nÉs un enquadrament similar però el contingut és molt diferent. Aalto mostra que l'arquitectura de la basílica es descobreix com per sorpresa entre els carrers de la ciutat, tal com Camilo Site descrivia la situació de les esglésies a la ciutat medieval. De l'edifici es mostra la seva articulació interior i l'estret fragment que permet veure l'enquadrament suggereix que la seva mida és molt més gran i, d'aquesta manera, augmenta l'interès per conèixer-lo.\n41. Alvar Aalto, Plaça S. Marco, Venècia, 1929\n42. Louis Kahn, S. Maria della Salute, Venècia, 1929\nÉs la imatge de l’Acròpoli des de la seva cara nord. El dibuix es concentra en la franja horitzontal dels murs de la plataforma i el cel (que reforça aquesta horitzontalitat de la plataforma). Dibuixa els volums sense línies de contorn, amb tons plans uniformes i ombres dures, sense matisos. La geometria dels murs és elemental, precisa, geomètrica i repetitiva, i la cantonada nord-oest sembla agredir l'observador, amb la seva aresta viva que emfatitza el contrast entre les masses.\n43. Louis Kahn, L’Acròpoli, Atenes, 1951\nUn altre dibuix de l’arquitecte nord-americà Antoine Predock, de 1962.\nEl dibuix de Predock mostra una fusió en la qual murs i muntanya formen una unitat que acaba amb el dibuix dels temples. És una traçat lineal sensible que emfatitza les irregularitats del contorn de les roques. Els contorns no són vius sinó arrodonits, rítmics, marcats... Mostra la integració dels edificis en l'entorn.\n44. Antoine Predock, L’Acròpoli, Atenes, 1962\nPerò el lloc és el mateix. Són els observadors els que canvien; els seus dibuixos documenten el que veuen i reflecteixen la seva personalitat.\nEl dibuixant selecciona el que veu, reconeix i valora en funció de la seva pròpia personalitat, de les seves preferències i inquietuds. Un dibuix ofereix claus de la percepció del seu autor, identificable a una firma. Cada un troba, en el que veu, allò que busca.\nKahn va veure l’Acròpoli com una sèrie regular de sòlids prismàtics enfrontats a les irregularitats del terreny. I ho va expressar mitjançant plans uniformes de color, que produeixen l'efecte d'una sèrie de masses, modelades amb una dura il·luminació solar, que es fragmenten en contrast amb la base muntanyosa sobre la qual es recolzen.\n8, 12 - de Mac Donald, W.L., i Pinto, J.A., 1995. La costruzione e il mito da Adriano a Louis Kahn, Milà: Electa (Trad., Hadrian’s Villa and Its Legacy,Villa Adriana. 1995), pp. 284, 291\n40, 42, 43 - de Jan Hochstim, The Paintings and Sketches of Louis Kant, Nova York, Rizzoli, 1991, p. 109.\nAA.VV. 1991. L’occhio dell’architetto, Lotus, 68. Monogràfic sobre dibuixos de viatge de diferents arquitectes. Permeten veure també que cada arquitecte fa una representació diferent del mateix espai o edifici, totes elles correctes, segons les seves valoracions.\nDonnadieu, B., 2002. L'apprentissage du regard. Paris: La Villette.


Els més erudits s’estimen més comprar el cafè en gra per poder triar la varietat exacta que volen i fer-lo exactament al seu gust, molent-lo just abans de prendre-se’l per obtenir un sabor i una aroma molt més intens. Tu, què t’estimes més?\nEl cafè mòlt és una de les opcions més comuns a l'hora de preparar aquesta beguda a casa. Sol ser també l'elecció més econòmica, si la comparem amb les càpsules monodosi i el cafè en gra, però cada opció té els seus avantatges i inconvenients, i depenen dels gustos de cadascú (i de la cafetera que tinguem, és clar!). En qualsevol cas, n’hi ha de forts, molt forts, més suaus, més amargs, més dolços, més intensos... La varietat està servida!


Calviño diu que Brussel·les confirma que l'Estat tindrà un "creixement fort" i que el govern espanyol és "responsable" La República\nCalviño diu que Brussel·les confirma que l’Estat tindrà un “creixement fort” i que el govern espanyol és “responsable”\nACN Madrid.-La vicepresidenta primera del govern espanyol, Nadia Calviño, ha assegurat que Brussel·les ha confirmat que l’Estat espanyol tindrà un creixement “fort i sostingut en els pròxims anys” i que […]\nACN Madrid.-La vicepresidenta primera del govern espanyol, Nadia Calviño, ha assegurat que Brussel·les ha confirmat que l’Estat espanyol tindrà un creixement “fort i sostingut en els pròxims anys” i que les previsions de reducció del dèficit són “correctes”. “En definitiva, confirma el que anem dient, que aquest govern és prudent i responsable i ha preparat uns pressupostos per al 2021 i el 2022 que són els que Espanya necessita”, ha dit Calviño aquest dimecres a la tarda en una atenció als mitjans als passadissos del Congrés, sobre l’anàlisi que ha fet la Comissió Europea dels comptes estatals. Brussel·les ha avisat Espanya que inverteixi amb “prudència” per garantir la sostenibilitat de les finances públiques.\nD’altra banda, sobre la llei audiovisual, Calviño ha insistit que el govern espanyol està “compromès amb la protecció de totes les llengües” de l’Estat espanyol, és a dir, tant el castellà com les cooficials. “Aquest principi guia tota la nostra acció”, ha afirmat.Calviño ha defensat que la norma servirà per “donar suport a la producció” i “impulsar la inversió” en el sector audiovisual. “Espanya està molt ben posicionada” i la llei servirà per “confirmar aquesta tendència positiva en els mercats”, ha insistit.


Estalvi energètic | EscolaVitae Cicles Formatius\nHome > Notícies Formació Esportiva > Noticies Educació > Estalvi energètic\nTots nosaltres utilitzem diàriament l’energia, ja sigui obrint el llum per veure’ns-hi millor a la nit, utilitzant mitjans de transport per moure’ns o per cuinar.\nCom actuar per estalviar energia\nL’Ajuntament de Barcelona té publicada una guia en format PDF anomenada “Guia per a l’estalvi energètic”, que forma part de la col•lecció “Guies d’educació ambiental”.\nAlguns dels temes que s’hi toquen són per exemple: què podem fer i què hem de saber, consum energètic a la llar o consells pràctics per estalviar energia. Per exemple:\n• Molts aparells, com ara la televisió, estan permanentment connectats i si s’apaguen amb el comandament a distància, consumeixen. Normalment això es pot veure gràcies a un pilot vermell o verd, i poden arribar a gastar fins a un 25% del consum de l’aparell en ple funcionament.\n• Tancar les aixetes d’aigua quan no s’estiguin utilitzant. Els casos més freqüents són el moment de rentar els plats, rentar-se les dents o mentre ens dutxem. En el cas de rentar-se les dents, també cal reflexionar si ens cal o no un raspall elèctric.\n• L’ús de cortines poden evitar que entri molta llum a l’estiu i que per tant la casa s’escalfi massa. Cal revisar el tancament de finestres i portes per ajudar a una millor climatització (tant si és hivern com si és estiu).\n• Programar l’estalvi d’energia (bateria) en els ordinadors: amb un parell d’indicacions bàsiques la pantalla es pot enfosquir automàticament si no se n’està fent ús en un període de temps concret. Penseu que la pantalla és el perifèric que més consumeix.\n• A l’hora de desplaçar-se, és millor fer-ho a peu, bicicleta o transport públic. L’ús del cotxe s’hauria de mirar de reduir (sobretot en trajectes que suposin menys de 5 km). Es recomana també l’ús de marxes llargues per reduir les revolucions del motor i evitar l’aire condicionat si no és estrictament necessari.\nLa col•lecció de Guies d’educació ambiental consta actualment de 40 números. Alguns temes que s’han tractat són: com fer compostatge, mobilitat sostenible, reducció de residus, anar amb bicicleta per la ciutat, comerç just i solidari, etc.\nFinalment, fem difusió d’un concurs de fotografia propulsat per l’Institut Català d’Energia (ICAEN) i que té per objectiu promoure l’ús eficient de l’energia i potenciar les energies renovables.\nEl concurs utilitza la plataforma Instagram. S’han de publicar fotografies on es vegi l’ús eficient de l’energia i les energies renovables utilitzant les etiquetes (hashtags) #Apago #Engego #EUSEW14. Teniu fins el 31 de juliol.


L’analitzador d’antena SARK-110 de Melchor Varela EA4FRB, , per Lluís del Molino (EA3OG)\nLluís, l’últim dia ens vas parlar de la utilitat d’un analitzador d’antena, però no ens vas comentar quin model d’analitzador d’antena t’has comprat tu ni el perquè.\nEm vaig decidir finalment per comprar l’Analitzador d’antenes SARK-110, dissenyat per un EA, concretament per en Melchor Varela, EA4FRB, perquè tenia les característiques que jo volia per a un analitzador, especialment perquè tenia una extraordinària pantalla en colors.\nI quines són aquestes característiques tan importants que et van decidir?\nEn primer lloc, hi cap a la palma de la mà i només pesa 120 grams. A mi em sembla un bon argument per a quan l’has de fer servir a l’exterior.\nEn segon lloc, té una pantalla LCD en colors de 3”, amb una resolució molt bona de 400 x 240 píxels i que és pot llegir molt bé a l’exterior amb una gran lluminositat.\nEn tercer lloc, i la més important, permet guardar en memòria totes les pantalles que pot obtenir l’aparell i emmagatzemar-les a la memòria del analitzador i passar-les desprès a un ordinador, gràcies a una connexió USB que serveix també per a recarregar les bateries de polímer de liti que, per cert, duren tres hores.\nAquestes son les característiques físiques, però i les electròniques?\nHi porta un microprocessador amb memòria flash de 256 kBytes y una memòria SRAM de funcionament de 48 kBytes.\nUn generador de senyals amb un sintetitzador que genera un senyal de 100 kHz a 230 MHz i amb una potència de sortida de -10 dBm (0,1 mW)\nMesura impedàncies des de 0 fins a 100.000 ohms, així com reactàncies capacitives, inductàncies, coeficients de reflexió i fases.\nTot això ho fa amb dos receptors superheterodins de conversió directe per a dos canals de mesura, amb un convertidor analògic a digital en cada canal, que mesuren per una banda la tensió i la fase i, per l’altra, el corrent i la seva fase.\nDoncs passa a informar-nos ara de les funcions més importants que pot realitzar:\nPer suposat que ens dona les corbes de ROE i el coeficient de reflexió, , així com el Diagrama de Smith, en qualsevol banda de radioaficionats, doncs ja les porta prèviament programades, o en qualsevol freqüència que nosaltres escollim, dintre de les seves possibilitats que van de 100 kHz a 230 MHz.\nEl més important per a mi es que porta un sistema per comprovar els cables de transmissió, realitzant una espècie de reflectometria calculada. Això vol dir que calcula la resposta a un impuls del sistema cable+antena per càlcul de la resposta en fase i tensió que dona a totes las freqüències. Amb aquest càlcul, ens troba la resposta del cable a un impuls i a un esglaó de tensió i ens permet veure tots els petits canvis d’impedància que es produeixen al cable, inclòs l’últim element de l’antena.\nAixò es importantíssim per detectar qualsevol problema que pugui presentar-se, com per exemple, que s’hagi fet malbé el cable o hi hagi un curtcircuit en qualsevol lloc.\nFinalment, podem gravar-ho tot i analitzar-lo després en el nostre ordinador.


Les persones que fan feina des de casa estan més pal pagades i menys protegides que els altres assalariats, segons l'OIT La República\nLes persones que fan feina des de casa estan més pal pagades i menys protegides que els altres assalariats, segons l’OIT\nACN Barcelona.-L’Organització Internacional del Treball (OIT) ha assegurat que milions de persones treballen des de casa en condicions “deficients” a tot el món i ha reclamat més protecció per aquests […]\nACN Barcelona.-L’Organització Internacional del Treball (OIT) ha assegurat que milions de persones treballen des de casa en condicions “deficients” a tot el món i ha reclamat més protecció per aquests empleats. La feina a domicili s’ha generalitzat durant la crisi de la covid-19 i un de cada cinc treballadors l’han hagut d’assumir aquest any. A l’informe ‘Treballar des de casa. De la invisibilitat a la feina decent’ publicat aquest dimecres posen de manifest que els que fan feina fora de la seu de l’empresa no tenen el mateix grau de protecció social que els altres empleats. A més, es detecta que la feina des de casa està pitjor pagada que els que treballen fora. Alhora, són menys proclius a formar part d’un sindicat o a figurar en convenis col·lectius.\n“Els treballadors a domicili guanyen de mitjana un 13% menys al Regne Unit, un 22% als Estats Units, un 25% menys a Sud-àfrica i un 50% menys a Argentina, a l’Índia i a Mèxic”, indica l’estudi. “Quan es prenen en compte factors com l’educació, l’edat i l’ocupació s’observa una penalització de la feina des de casa en gairebé tot els països, fins i tot entre les professions més qualificades”, subratllen. L’organització que lluita per garantir els drets laborals a tot el món assenyala que els riscos en matèria de seguretat i salut són més grans en el treball des de casa, i l’accés als programes de formació és més restringit, cosa que pot perjudicar la seva trajectòria professional. Afegeixen que les persones que desenvolupen una activitat laboral a casa treballen menys però “les seves hores són més incertes”. “Pels teletreballadors, la principal preocupació és el desdibuixament de les línies divisòries entre el temps de feina i el temps personal i familiar”, expliquen.L’informe parla de ‘feina a domicili’ per referir-se a tota activitat laboral que una persona fa des del seu domicili o en un lloc diferent de la seu de l’empresa. Aquest tipus de feina es dona una àmplia gamma de llocs de treball, des d’activitats artesanal, de muntatge o prestació de serveis a través de plataformes digitals. El teletreball forma part d’aquesta categoria però l’OIT limita aquesta denominació als assalariats que utilitzen algun tipus de tecnologia de la informació i la comunicació (TIC) en el seu dia a dia.Segons les estimacions de l’OIT, abans de la crisi de la covid-19 hi havia 260 milions de treballadors a domicili a tot el món, el 7,9% de l’ocupació mundial i més de la meitat eren dones, fins a 147 milions. A l’Estat, el percentatge de persones que duien a terme la seva activitat laboral a casa seva no superava el 5% abans de la covid.Durant els primers mesos de la irrupció de la pandèmia, la quantitat total va augmentar significativament, ja que un de cada cinc treballadors va fer feina des de casa. L’OIT espera que la feina des de casa sigui cada vegada més important en els pròxims anys i reclama als governs i a les empreses que garanteixin que els treballadors a domicili deixin de ser “invisibles” i passin a tenir una situació laboral “decent”.L’increment de persones que fan aquesta modalitat de feina porta l’OIT a reclamar una millora en les lleis que la regulen, que ara mateix són “deficients”. L’anàlisi de l’organització apunta a una bretxa en la cobertura de protecció social que s’acosta als 40 punts percentuals en alguns països i riscos en la manipulació d’eines o problemes ergonòmics. Tan sols deu estats membres de l’organització han ratificat el conveni 117, que promou la igualtat de tracte entre els empleats a domicili i altres assalariats. Espanya no es figura en el llistat de països que han ratificat aquest conveni. “Per norma general, la reglamentació de la feina a domicili és deficient i el compliment de la legislació vigent resulta complex. En molts casos, els treballadors a domicili són considerats contractistes autònoms i, en conseqüència queden exclosos de l’àmbit de legislació laboral”, apunta l’informe, que assegura que molt pocs països disposen d’una política integral sobre el teletreball.Per millorar la situació actual, l’organització presidida per Guy Ryder reclama que es faciliti la transició a l’economia formal dels treballadors que fan feina a distància en el sector industrial i es garanteixi la firma d’un contracte escrit i accés a la Seguretat Social. Pel que fa a les persones que teletreballen des de casa través de plataformes digitals, aposten per utilitzar la informació que queda registrada per supervisar les condicions de treball i els instruments aplicats per establir salaris justos.Respecte als que treballen a distància, l’informe reclama que es mitiguin els riscos psicosocials i es respecti el ‘dret a desconnectar-se’, per poder delimitar clarament els àmbits professional i personal.


Joc Missió del Nadal Online. Jugar gratis\nJoc Missió del Nadal\nJuga el joc Missió del Nadal En línia:\nDescripció del joc Missió del Nadal\nAjuda a Santa Claus a repartir els regals a casa dels nens obedients. Vostè vola en un trineu sobre les cases i la seva tasca serà aconseguir un regal a la xemeneia a casa. I mentre tota la necessitat d'allunyar-se boles de neu per llançar matons. . Juga el joc Missió del Nadal en línia.\nCaracterístiques tècniques del joc Missió del Nadal\nJoc Missió del Nadal ha afegit: 17.10.2011\nMida del joc: 1.36 MB\nEl joc es juga: 3055 vegades\nClassificació de joc: 2.82 terme 5 (22 estimacions)\nEls jocs com el joc Missió del Nadal\nDescàrrega del joc Missió del Nadal\nInsereix el joc Missió del Nadal a la seva pàgina web:\nMissió del Nadal\nPer inserir el joc Missió del Nadal a la seva pàgina web, copieu el codi i enganxeu-lo al codi HTML del vostre lloc. A més, si t'agrada el joc Missió del Nadal, copiar i enviar l'enllaç a un amic o els teus amics, compartir el joc amb el món!\nAmb el joc Missió del Nadal, també va jugar al joc:


Publicat el 23/04/2020 11:16\nJosé Ribera crea pantalles protectores amb ampolles de plàstic de sifó o gasoses per a Càritas, i per a tothom qui hagi d'atendre al públic. Fa una crida per poder-ne aconseguir més i oferir-les de manera gratuïta.\nLa Plana Ràdio. El món dels treballs manuals no para de créixer i és que ara, amb la crisi sanitària ens toca reinventar-nos per protegir-nos. Des de mascaretes de roba fins a pantalles de plàstic, són les propostes que ofereixen aquells qui tenen traça. José Ribera, veí de Santa Bàrbara, és un d'ells. Treballa el paper, la fusta, la roba, i ara també el plàstic amb botelles de sifó o gasosa per tal de fer pantalles protectores.\nFins al moment ha realitzat aquestes pantalles protectores de plàstic per a Càritas Amposta i Santa Bàrbara, amb un teixit de tubs de paper de 25 o 30 centímetres on enganxa el plàstic, i per dins, hi posa els flotadors cilíndrics per a la piscina, amb una goma de cobertes de bicicleta. Tot és casolà, però fa la seva funció. Les pantalles de José són gratuïtes i té previst fer-ne per a tothom qui les necessiti.\nAra també les vol facilitar a tothom qui estigui de cara al públic, per això necessita botelles de gasosa i també els sifons de plàstic de marques que no porten molta publicitat enganxada. L'objectiu és "agafar 25 o 30 podria fer més pantalles el prompte possible", afirma el mateix José Ribera. Per poder-li facilitar aquestes botelles deixarà una caixa davant de l'oficina de Correus al carrer Sant Antoni número 16, o també contactant al telèfon 670 678 963.


El turisme sostenible i responsable - Valua Travel\nEl turisme sostenible i responsable. Consells i bones pràctiques ambientals.\nDes de Valua Travel ens hem adherit al compromís de sostenibilitat i turisme responsable Biosphere. Creiem que entre tots podem posar el nostre granet de sorra per a fer un món millor.\nAquí us deixem uns consells pels que esteu escollint el vostre viatge.\nEn els últims 50 anys el turisme s’ha generalitzat a escala global i son milions anuals el nombre de persones que es desplacen per aquest motiu. Hem de ser conscients que el turisme genera diversos impactes: contaminació atmosfèrica, destrucció del medi natural, impacte a les cultures i poblacions, etc.\nEntenem el turisme sostenible com el turisme respectuós amb el medi ambient, amb la cultura i amb la gent, que pensa en les generacions futures per deixar un planeta igual o millor.\nAquí et deixem unes recomanacions a l’hora d’organitzar el teu viatge en grup:\nEstalvia kilòmetres i visita una destinació propera. Pregunta’t si és necessari i realment t’interessa fer tots els kilòmetres que faràs per visitar la destinació que has escollit. El teu impacte mediambiental serà menor si la destinació és més propera.\nEt deixem una url perquè puguis calcular el teu impacte mediambiental: Veure web\nAllargar l’estada a un mateix lloc et permetrà integrar-te millor amb la cultura autòctona, conèixer millor la destinació, la gastronomia i tindràs un viatge més relaxat.\nConserva els recursos naturals del territori, deixa-ho tal com ho has trobat.\nEl viatger té el poder de canviar al món, visita una destinació poc massificada on el turisme doni impuls a la regió de cara al desenvolupament i als drets humans.\nEn definitiva, el turisme sostenible és una manera de viatjar i de viure. Comportem-nos cívicament, reciclem, respectem les cultures i tradicions i gaudim respectant!\nCol·laboracions Autorització de viatge Documentació Passaport Transport públic GDPR Turisme sostenible Apps Google Maps Inscripció online Espai Schengen Endolls Europa Visat Targeta Sanitària Equipatge Turisme accesible Conversor de divises Sorteig Inspiració Destins Unió Europea


Hart hunting Armoforce T Verd comprar i ofertes a Waveinn\nDescripció Hart hunting Armoforce T\n3 capes anti espina pantalons reforçat: Rip Stop outshell, PU laminat de membrana i microfleece tècnica càlid per dins. EDS: Ergonomic System Design. Alta resistència a l'aigua (8,000 mm) i la transpiració (3.000 gr/m2).\n- Shell 1: 65% Nylon / PU, 35% cotó\n- Shell 2: 60% polièster / PU, 40% cotó\n- A l'interior 1: PU laminat de membrana\nHart hunting Armoforce T està disponible amb vàries talles i colors. Compra’l a waveinn i beneficia’t de tots els avantatges i ofertes exclusives. A més a més, el Hart hunting Armoforce T té la total garantia oficial de Hart hunting. A més a més, podràs complementar la teva compra amb altres productes de la categoria de Pantalons a l’apartat de Roba home.\nCaracterístiques Hart hunting Armoforce T\nTecnologias Hart hunting Armoforce T\nSostenibilitat Hart hunting Armoforce T\nPantalons de caça de hart\nPantalon hart hunting\nDuhart - 28/11/2019\nPantalons molt bons en temps fred Bona protecció contra la pluja Enviament a un punt de relleu en el termini anunciat\nTrès bon pantalon par temps froid Bonne protection contre la pluie Expédition en point relais dans les délais annoncés


Una Diverfesta confinada | Fundació Salut Alta\nAvui ens encantaria començar la setmana explicant com de bé ho hem passat aquest dissabte celebrant la Diverfesta al barri i fent ressò de notícies publicades per mitjans com aquesta de l'any passat publicada per la Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals.\nPerò aquest any no l'hem poguda gaudir en directe, així que ho hem hagut de fer a partir dels records de les edicions viscudes anys anteriors. Com podeu escoltar al vídeo, és un dia que deixa petjada a nens, nenes, adolescents, voluntariat, equip educatiu... Evidentment és una festassa on tots i totes ho passem molt bé! Tot i que això és un punt a tenir en compte, suposem que el fet que sigui la única festa en tot l'any que se celebra un dissabte al matí a la plaça, deu tenir-hi força a veure per generar aquests records tan potents.\nEn el context social i polític actual hagués estat una festa molt necessària i ben especial. De moment, però, ens toca anar guardant moltes idees i energies per quan puguem sortir, muntar la millor festa que es mereix el barri!\nSi vols saber-ne més sobre la Diverfesta, t'animem a rellegir la "Crònica d'un matí de Diverfesta" i la notícia de l'any passat on vam viure "La Diverfesta més diversa".


Inici > detall del relat: Dits\nAra m'han cridat per a la medicació. Fa set dies i set nits que resto tancada aquí i encara no sé quina és la raó per la qual no puc gaudir de l'horitzó lliure de murs i reixes. He obert portes de la meva ment, el subconscient s'ha barrejat amb la consciència i ara són les portes del psiquiàtric les que retenen el meu cos.\nDe la rebotiga de la meva ment han sortit els monstres de la infància, els somnis oblidats, les penes suportades, les paraules mai dites, les llàgrimes retingudes i la felicitat reconfortant. També tot allò que sabia sense saber-ho, la consciència col·lectiva. Tot de cop, en un explosiu còctel inintel·ligible pels que m'envolten, que se senten impotents davant d'una potencialitat tant aclaparadora. Els espanta el que desconeixen i res és més desconegut que l'expansió de la ment, que té en si mateixa el sensible principi de saber per què vivim, per què hem vingut, d'on hem vingut i quin és el nostre propòsit a la Terra.\nQuants anys han estat necessaris per a crear la teva mà? Aquests cercles i articulacions dels dits mostren quants milions d'anys ha viscut l'home; elles mostren la història de la humanitat, la història del desenvolupament humà, l'estat pel qual ha passat tota la humanitat. Si et digués que el dit humà explica tota la història de l'home, em diries que això no és possible, que això és una fantasia. Sí, per qui no entén les lleis de la Naturalesa, així és. Com els anells del tronc d'un arbre, on tot està escrit, mira els teus dits i viatja per les seves sendes.\nDeixeu-me recrear en el pou de la meva ment. Deixeu-me una estona més...\nAvui també em posaré les píndoles a la boca, caminaré dissimuladament cap al lavabo i les escopiré al wàter


H HE 1 Imatge 2 Col·laboradors 226 Visites Bústia de suggeriments\nherba de Santa Maria f BOT [Hyoscyamus albus] Planta de la família de les solanàcies que també és coneguda a les Pitiüses amb el nom de caramel·los de bruixa. Tota ella es troba recoberta d’una abundant vellositat hialina formada per dos tipus de pèls: uns de llargs i drets, de mig centímetre o més, i una copiosa pelusseta molt viscosa. Aquesta característica, junt amb la mala olor que desprèn, fa que sigui una herba poc agradable de tocar. Les tiges són dretes, robustes, ramificades i no sobrepassen el mig metre d’alçada. Les fulles són carnoses, més o menys peciolades, oblongues, cordades o ovades, amb marge lobulat i base cordiforme o atenuada, de color verd glauc i amb la nervació ben patent al revers; les superiors són el·líptiques, senceres i breument peciolades. Presenta flors axil·lars que neixen a l’extrem de les tiges florals que es desenvolupen durant la primavera i l’estiu, formant una inflorescència en espiga. El calze té de dos a dos centímetres i mig de longitud i és molt pelut, acampanat, amb cinc dents irregulars de forma triangular, sovent presenta una o dues petites dents més intercalades entre les altres. Després de la floració, aquest calze segueix creixent i pot arribar a duplicar la seua mida original. La corol·la és irregular, de color groc pàl·lid a l’exterior, tubular, acampanada i amb cinc lòbuls arrodonits, interiorment és verdosa a la base, de color púrpura intens a la zona mitjana i amb els lòbuls igualment de color groc. Cinc estams estan inserits a la corol·la; els filaments són blancs i violacis. El fruit és una càpsula en forma de cilindre arrodonit que s’obre transversalment per una tapa situada al terç superior, bilocular i polisperma. L’herba de Santa Maria creix prop dels habitatges humans o de les seues construccions i activitats: al peu o als trencs de parets i murs, a vores de camins, runes, llocs remoguts, escombraries, etc. És comú als carrers i les murades de Dalt Vila. És molt verinosa pel seu elevat contengut en diversos alcaloides (hiosciamina, atropina i escapolamina) que s’absorbeixen a través de la pell i les mucoses i que actuen sobre el sistema nerviós vegetatiu paralitzant la seua activitat i conferint-li propietats analgèsiques i hipnòtiques. Produeix dilatació pupil·lar i té efectes psicotròpics com els de produir sensació de pèrdua de pes i ingravidesa, sensacions com les que devien experimentar les bruixes medievals convençudes de volar amb les seues escombres després d’utilitzar pocions i ungüents d’aquesta herba en les seues cerimònies i rituals nocturns. No és recomanable el seu ús sobretot per via interna; així i tot, ha estat una planta molt afamada i utilitzada a l’antiguitat. A les Pitiüses s’han emprat tradicionalment les llavors per fer cigarretes i amb el seu fum guarir el mal de queixal. Els glopejos de la infusió de fulles també s’han utilitzat com a remei per calmar el mateix dolor. [XGR] CULT POP També s’utilitzava tirant llavors seques damunt una caliuadeta i se’n respirava el fum parant-ho amb la boca oberta. Això llevava el mal. Hom diu que algú o alguna cosa “ha de menester ses herbes de Santa Maria” quan és lenta i llaguiosa en el seu procés. [VMS]\nXavier Guasch Ribas [XGR], Vicent Marí Serra [VMS]


El Cruïlla es rendeix a la ciutat, n’és hereu i part intrínseca. I no som agosarats en afirmar que el nostre, és el festival que només pot succeir a Barcelona. I no t’ho diem per la programació variada i desacomplexada, ni per la qualitat artística dels directes. No és per què assumim com a natural oferir folk, indie, rock i electrònica, ni tan sols perquè els nostres concerts et permetin gaudir dels artistes en profunditat. Potser ho afirmem, perquè en el nostre festival la gent juga a trobar-se, a ballar amb els primers compassos d’una posta de sol, a tenir grans converses de barra en 2 minuts. Potser és així perquè el nostre, és un festival de coincidències, descobertes i referents. En el què interactuar és tan important com sentir. I gaudir de la gastronomia en companyia no és un privilegi sinó una condició necessària. I el fem amb cura artesanal, minuciosament, situant-te en l’eix dels avenços tecnològics amb la inconfessable pretensió d’oferir-te, no sols una sèrie de bons concerts i una experiència memorable, sinó també formar part de l’arquitectura íntima dels teu univers. Amb música, amb passió, amb pell. Cruïlla és una construcció emocional i el nostre vincle és únic. Així és com sabem fer les coses, i així te les volem oferir. Però això, tu, segurament ja ho hauràs notat. Tot seguit et presentem els imprescindibles d'aquest Cruïlla 2018.\nTan bon punt el va descobrir, la revista Billboard va pronosticar que Kyrre Gørvell-Dahll, alies Kygo, estava cridat a ser la propera gran estrella de l’EDM. No era un repte minúscul, però la realitat va superar les expectatives més optimistes: en un temps rècord, el projecte d’aquest jove noruec va passar de la intimitat del seu dormitori a la immensitat dels grans estadis. De l’electrònica de ball a redefinir els límits del pop fent-se acompanyar de piano i d’una orquestra simfònica. A través de multitud de singles i remixes i de dos àlbums excitants, Cloud Nine i Just Kids, Kygo ha col·laborat amb les millors veus d’avui dia, d’un espectre estilístic tan ampli com la seva música: Ellie Goulding, Selena Gómez, Angus i Julia Stone, Gucci Mane, OneRepublic, James Vincent McMorrow... I després de completar un 2017 triomfal, aquest any l’artista s’ha embarcat en la seva gira més ambiciosa, un espectacle que promet ser memorable i que tindrem el privilegi de gaudir al Cruïlla.\nIcona de la new wave, cineasta de culte, divulgador de la world music, estudiós pensador dels sons... David Byrne no només esgota les definicions: les supera. Estem parlant d’un artista multidisciplinari, que al capdavant de Talking Heads va marcar a foc el rumb de la música pop més avançada, i que obrí el ventall de possibilitats per a l’avantguarda amb les seves col·laboracions amb Brian Eno. Més recentment, ha signat un musical inspirat en la figura de Joana d’Arc, ha participat en projectes multimèdia, ha escrit el llibre fonamental Cómo funciona la música, i ha trencat barreres generacionals per treballar amb una de les veus punteres del moment: Annie Clark, més coneguda com a St. Vincent. A més, Byrne també fou pioner a l’hora de discutir el cànon musical occidental i anglosaxó, recollint influències llatines i africanes a la seva obra, i fundant el segell Luaka Bop, que des del 1990 és un referent en l’edició de músiques d’arreu del món. És possiblement un dels artistes que millor representa la idea musical del Cruïlla. Els seus directes són inoblidables, i acostuma a incorporar elements d’escenografia i de coreografia que marquen les tendències futures.\nEl 9 de març veurà la llum Autoterapia, el nou disc d’IZAL, que posarà fi a tres llargs anys d’espera per part de la seva legió de seguidors, que ja estan impacients per aprendre’s els nous temes del grup. Aneu-vos aclarint la gola, perquè al Cruïlla tocarà corejar amb totes les forces Copacabana, La mujer de verde, Magia y efectos especiales... i tots els futurs himnes que encara hem de conèixer. IZAL és sens dubte un dels grups més sol·licitats pel nostre públic, i un dels pocs grans noms del pop-indie espanyol que ens faltava per programar.\nMúsica L'Acústica de Figueres demostra com es pot fer país mitjançant la música Carlos Gil-Vernet\nMúsica Fundación Tony Manero inaugura els Concerts d'Estiu de Sant Pau amb el seu acid-jazz La Llança