LA TEMPORADA DE RUTES AMB BTT ES POSA EN MARXA\nEl mes de maig representa el tret de sortida de les grans rutes circulars de muntanya amb BTT pel Pirineu de Lleida. Pedals de Foc, Pedals d’Occitània, Era Roda, Trinxat BTT, Urgellet Pic de l’Orri i Volta Cadí-Moixeró són algunes de les propostes consolidades que permeten als afeccionats a aquest esport conèixer alguns dels paisatges més atractius i emblemàtics del Pirineu.\nTEMPORADA DE RUTES A PEU PEL PIRINEU DE LLEIDA\nLa temporada de travesses circulars a peu pel Pirineu lleidatà del 2012 està a punt de començar amb l’objectiu d’incrementar el nombre de reserves. El Parc Nacional d’Aigüestortes i Estany de Sant Maurici concentra bona part de les rutes, que recorren paratges de gran bellesa i s’han convertit en una activitat turística de primer nivell.\nLES ESTACIONS D’ESQUÍ DE LLEIDA TANQUEN LA TEMPORADA AMB 1.060.000 FORFETS VENUTS\nLes estacions d’esquí del Pirineu de Lleida han venut aquesta temporada 2011-2012 un total d’1.060.000 forfets, un 13% menys que l’any passat, quan se’n van despatxar 1.224.348. Les dades, que encara són provisionals, reflecteixen que aquesta ha estat la pitjor campanya dels darrers cinc anys als complexos d’esquí alpí per culpa de les condicions meteorològiques adverses.\nPOSADA EN MARXA DEL CENTRE DE TECNIFICACIÓ D’ESPORTS D’HIVERN DE LA VAL D’ARAN\nEl Centre Especialitzat de Tecnificació Esportiva d’Esports d’Hivern de la Val d’Aran obrirà les portes aquest mes de maig després del conveni signat pel Conselh Generau d’Aran, el Consell Català de l’Esport de la Generalitat de Catalunya i la Federació Catalana d’Esports d’Hivern. Aquesta infraestructura servirà per formar joves esportistes i situar-los en l’elit dels esports d’hivern.\nEL MUSEU DE LES PAPALLONES ESTRENA SEU\nL’espai museístic dedicat al món de les papallones inaugura aquest mes de maig les noves instal·lacions al poble de Pujalt, situat al municipi de Sort (el Pallars Sobirà). Es tracta d’un edifici nou de tres plantes —amb una superfície total de més de 500 m2—, que ha estat construït amb criteris de sostenibilitat i seguint les característiques arquitectòniques de l’entorn rural. El Museu de les Papallones és l’únic d’aquestes característiques que hi ha a Catalunya.\nEL PASSAPORTS, UN TIQUET PER VISITAR 14 MUSEUS DE L’ALT PIRINEU I ARAN\nLa Xarxa de Museus i Equipaments Patrimonials de l’Alt Pirineu i Aran posa a la venda el PassaPorts, un tiquet conjunt que ofereix descomptes entre el 20 i el 50% en el preu de les entrades de 14 museus i equipaments patrimonials de les comarques de l’Alta Ribagorça, l’Alt Urgell, el Pallars Jussà, la Cerdanya, el Pallars Sobirà i la Val d’Aran. Aquest producte afegeix valor a l’oferta museística i patrimonial i vol atreure més visitants a les comarques de muntanya lleidatanes.\nCAMPIONAT INTERNACIONAL DE VOL ACROBÀTIC A L’AEROPORT DE LLEIDA-ALGUAIRE\nL’Aeroport de Lleida-Alguaire serà l’escenari del 18 al 20 maig del Campionat d’Espanya de Vol Acrobàtic 2012 (CEVA), amb la participació d’uns 30 especialistes de vol acrobàtic i unes 15 aeronaus aproximadament. D’altra banda, la infraestructura aeroportuària començarà al final de juny la temporada d’estiu amb vols a Palma de Mallorca, Menorca i Eivissa.\nUN MES CARREGAT DE FESTES I FIRES\nEls visitants que es desplacin a les Terres de Lleida durant el mes de maig per gaudir dels monuments, el paisatge i la gastronomia o practicar esport tindran a la seva disposició un extens programa de fires comercials, mostres de productes artesanals, festes tradicionals, aplecs i activitats esportives, que complementarà la seva estada tant a les comarques de muntanya com a la plana.


ACA TOSSUTS: de maig 2010\nIgualada – Torredembarra (85 km). Tot xino xano hem sortit els 8 membres, entre els que hi havia gent no habitual en les sortides del dissabte (Toni i Mercè). Cap a La Llacuna, sense parar a esmorzar, i pujada fins dalt de la Serra per després parar a esmorzar al mig de la natura. El sol ha apretat de valent i la quantitat de pedres ens han deixat ben sacsejats. Tot rodant s’ha arribat fins Santas Creus i allà hem fet una parada per la foto i trobar-nos amb l'Edu, carretero que ha anat sol. Després anar tiran't fins arribar al Port de Torredembarra i quina “barra” ja que els de carretera han arribat una mica abans que nosaltres i s’han guanyat el premi de dutxar-se primers. Cada sector a anat a dinar i després ens hem retrobat i algú ha fet fins i tot una partideta de tenis.\nPublicat per Joan ACA a 19:12 Cap comentari:\nSANT PERE RIUDEBITLLES 22/05\nA la sortida sempre hi ha el debat de on anem i avui s’ha decidit Sant Pere Riudebitlles, passant per la Font ....? de allà a la Pobla, la Torre de Claramunt (prop de on viu el Moisés), travessant el riuet de per allà a una de les urbanitzacions de Cabrera. Després s’ha tornat per la zona de Sant Quintí de Mediona fent el recorregut al revés de quan anem cap allà (a fer la xatonada). Hem arribat al bar abans que els de carretera i hem marxat també abans de que arribessin (quines pallisses es foten). Ah!, avui el Quique ens ha pagat el veure dons va llepar de la ONCE.\nPublicat per Joan ACA a 8:35 Cap comentari:\nSTA COLOMA QUERALT 15/05\nDesprés de 15 dies de inactivitat, el blog torna a funcionar. Avui s’ha anat a Sta. Coloma Queralt passant per el Castell, com no, de Queralt. Com que la meitat ja s’entrenen en carretera nomes érem 10, això si ben avinguts tot i que un estava girat. Es comencen a preparar les sortides especials que s’aniran informa’n. Apart de la sortida d’avui les dues darreres varen ser a Hostalets de Pierola per l’antena de Capellades i Sant Salvador de Guardiola, tot i que entremitg hi va haver la de Sant Llorens de Morunys, uffff.....\nPublicat per Joan ACA a 18:11 Cap comentari:\nSANT LLORENS DE MORUNYS 01/05\nHòstia, encara m’estic recuperant de la sortida a Sant Llorens, que com ja es habitual hi ha molta pujada i aquest any també “riuada”. En aquesta edició, ja no se quantes en portem, hem sigut 21 valents (o descerebrats) que fent parada i fonda a Solsona hem arribat gairebé de nit. Quin plaer...... la dutxa del poliesportiu i el sopar de ranxo a “La Catalana”. L’any que bé hi tornem.\nPublicat per Joan ACA a 22:08 2 comentaris:


Vídeo: Autèntica batalla campal en ple carrer a Manlleu\nBaralla a Manlleu | @GMCatalunya\nEl que va començar amb una discussió es va convertir en una baralla multitudinària\nper Arnau Peláez 16/05/2022 15:29h\nEls Mossos d'Esquadra no donen l'abast pel gran augment dels incidents. Un dels més recents ha estat una batalla campal enmig del carrer a Manlleu, a Osona.\nEls fets van tenir lloc la vesprada de diumenge, al voltant de les 20:00 hores de la tarda quan, segons informa 'El Caso', dues persones es van començar a barallar a l'interior d'un dels establiments del passeig de Sant Joan de la localitat.\nEl que semblava que havia començat amb una simple discussió entre dos homes, va acabar amb una autèntica batalla campal amb diversos implicats.\nTres policies desbordats\nEls treballadors d'un bar van avisar a la policia local de Manlleu a causa de l'enfrontament que s'estava produint entre dos grups de diverses persones.\nUn cop els agents es van presenciar al lloc dels fets, van poder veure com la discussió s'havia traslladat enmig de la via pública. Així que van intentar separar els membres enfrontats de cada grup.\nPerò, quan semblava que els ànims començaven a relaxar-se, un grup de nois van començar a increpar als policies els quals es trobaven desbordats a causa de la gran magnitud de la situació i de l'elevat nombre de les persones implicades.\nUnes 20 persones implicades\nLa discussió es va iniciar entre dues persones que, tal com afirma 'El Caso', una era de nacionalitat marroquina i un altre de nacionalitat dominicana.\nAixí, a mesura que el to de la discussió incrementava, s'hi van unir tant els amics d'una de les parts com els de l'altra part, convertint-se en una baralla multitudinària en la qual van participar unes vint persones aproximadament.\nSegons testimonis de 'El Caso', els agressors es van llançar ampolles de vidre i inclús cadires. A més, hi ha diversos ferits encara que tots, afortunadament, de manera lleu.\nUn jove amenaça amb un ganivet els clients d'un bar\nEls clients d'un bar del carrer Paer Casanovas de Lleida van retenir dissabte de matinada un jove després que amenacés amb un ganivet la responsable i als clients del local i que ruixés la dona a la cara amb gas pebre.\nSegons va explicar la responsable a la Guàrdia Urbana, el noi es va negar a pagar les consumicions i va intentar endur-se una ampolla d'alcohol de darrere la barra.\nElla li va recriminar, però el jove va adoptar una actitud agressiva i va intentar agredir-la, però va ser aturat per clients, que el van fer fora de l'establiment.\nPoc després, el noi va tornar al bar amb un ganivet amb el qual va amenaçar la dona i la resta clients i va llençar gas pebre a la cara de la responsable del bar.\nAlguns clients el van retenir a terra fins que va arribar la Guàrdia Urbana. Els agents el van detenir per un delicte de robatori amb violència i intimidació, amenaces i lesions.\nAnar a portada Última hora Successos Última hora Policia Local\nMor un nen de 2 anys atropellat al mig del carrer a Espanya\nUn grup de joves de botellot a Badalona ataquen els policies que els volien identificar


Coordinadora d’ALLEM (Lleida)\n© Amb motiu del Dia Internacional de les Persones amb Discapacitat\nA la província de Lleida viuen 31.687 persones amb una discapacitat oficialment reconeguda. Representen el 7,5% de la població total. El 30% tenen una discapacitat per limitacions cognitives. Són 9.480 persones, de les quals 5.576 tenen una discapacitat derivada de problemes de salut mental i 3.904 tenen una discapacitat intel·lectual (IDESCAT 2019). El 65% de les persones amb discapacitat d’entre 16 i 64 anys no treballen, mentre que la taxa d’atur de la població en general és del 17,5% (Població amb discapacitat i mercat del treball. Observatori del Treball i Mercat Productiu. Generalitat de Catalunya. 11/03/2019).\nLes persones amb limitacions cognitives són especialment vulnerables. Més d’un 33% de les persones amb discapacitat intel·lectual pateixen també problemes de salut mental, i una de cada cinc persones amb discapacitat intel·lectual prenen psicofàrmacs sense tenir diagnòstic psiquiàtric. (Informe POMONA-ESP, Indicadors i estat de salut de les persones amb discapacitat intel·lectual a Espanya. UNIVIDD - Fundació Villablanca. DINCAT Plena Inclusió Catalunya, 2019). Cinc de cada deu dones i dos de cada deu homes amb discapacitat intel·lectual han estat víctimes d’algun tipus d’abús sexual. (Estudi sobre la victimització de les persones amb discapacitat intel·lectual. Fundació Vicki Bernadet – DINCAT Plena Inclusió, 2016).\nCada xifra és una persona. La Paula i el Marc són pares d’una nena de mesos amb retard en el desenvolupament. La seva pediatra els ha dit que té discapacitat intel·lectual i els ha recomanat que la portin a un centre de desenvolupament infantil i atenció precoç. Els serveis socials públics per a infants menors de sis anys amb discapacitat estan saturats. La Paula i el Marc no es poden permetre pagar un servei privat d’estimulació primerenca per a la seva filla.\nEl Biel és un adolescent amb una discapacitat intel·lectual que va a l’escola pública del seu poble. Aviat farà tretze anys, la relació amb els amics ha canviat, i a casa sospiten que pateix bullying. El Biel tenia previst anar a l’institut l’any que ve, però ni ell ni la seva família ho veuen clar. Potser li aniria millor anar a una escola d’educació especial? Allí podria quedar-s’hi fins als vint-i-dos anys, però pensen que hi trobarà joves molt diferents i que potser perdrà oportunitats per formar-se i per treballar.\nLa Ruth és una jove de vint-i-tres anys que pateix trastorns de la conducta. Va finalitzar l’etapa de l’institut amb disset anys. A partir d’aleshores ha anat d’aquí cap allà, sense trobar el seu lloc. No ha pogut accedir a cap servei social públic de suport perquè, o bé no hi ha places, o bé no compleix els requisits exigits. El Jose és un jove amb discapacitat intel·lectual de vint-i-quatre anys. També té trastorns de la conducta com la Ruth. Va acabar l’etapa educativa amb vint-i-dos anys en una escola especial. Ara té una plaça en un servei social de dia per a la inserció laboral. Mentre estigui al centre no podrà ni treballar ni estudiar i, si ho fa, perdrà la plaça del servei social públic de suport perquè legalment són incompatibles. La Ruth i el Jose volen independitzar-se, treballar i fer la seva vida. Ho tenen difícil i les lleis i la burocràcia els ho compliquen encara més. Les seves famílies estan desbordades.\nEl Pep té una discapacitat intel·lectual i quaranta-vuit anys. Treballa en un centre especial de treball com a jardiner. Té problemes de salut. A la feina la majoria de treballadors i treballadores amb discapacitat superen els quaranta-cinc anys. Diuen que els números no surten, no poden contractar gent jove, i si segueixen així hauran de tancar. Alguns companys pleguen abans de poder jubilar-se, però ell no pot plegar perquè a casa seva necessiten el seu sou.\nLa Conxa ha estat sempre a casa, ajudant en tot. De jove no la deixaven sortir gaire i ara que és gran ja no en té ganes. El seu pare va morir i la seva mare té una demència. Van ser socis fundadors de l’associació de familiars de persones amb discapacitat de la comarca i sempre hi han col·laborat. Però ara que ho necessita, la Conxa no pot anar a la residència de l’entitat que els seus pares van fundar perquè no hi ha places.\nEls noms són inventats però les situacions són reals. Qualsevol d’aquestes situacions s’agreugen si la persona amb discapacitat es troba també en situació de pobresa o exclusió social, viu amb una família desestructurada, té problemes de drogodependència o pateix violència intrafamiliar, assetjament o abús per raó de la seva discapacitat i/o la seva opció sexual.\nPerò les persones amb discapacitat, les famílies i els professionals de suport no es rendeixen i troben com tirar endavant. Mireu a les xarxes socials tot el que fan. Els lleidatans i lleidatanes amb discapacitat lluiten pel respecte dels seus drets. Escolteu el potent missatge positiu que ens transmeten: “Fem-ho junts”, que “tots som motor de canvi”.\nLes entitats socials treballem amb ells per l’evolució dels serveis socials de suport i estem fermament compromeses amb aquest canvi de paradigma. El Pacte Nacional pels Drets de les persones amb discapacitat i el II Pla estratègic dels Serveis Socials de Catalunya apunten en aquesta direcció. Perquè no quedin en paper mullat, reclamem als governs competents i als nostres representants polítics els canvis normatius necessaris, la planificació territorial dels serveis socials i el finançament públic suficient.


Font: Josep Maria Mora (dins mamaterra.info)\nActualitzat el dia: 23/03/2014\nEl moviment Slow va néixer com a reacció al corrent Fast i ens proposa que l’home sigui el responsable del control del seu temps. L’home ha de tornar a ser el veritable protagonista de la seva acció. La tendència actual de treballar les 24 hores del dia, present en moltes parts del món, ha alterat aquesta tradició. En l’actualitat, donat que les persones poden fer qualsevol cosa a cada moment, alguns pensen que han de fer coses totes les hores. El moviment Slow reacciona contra aquest fet mitjançant l’exaltació dels valors de gaudir i degustar la vida. En contra d’algunes tendències associades al terme a poc a poc. Els partidaris del moviment Slow animen a l’activitat, més que a la passivitat. L’enfoc d’aquest moviment, per tant, es centra en ser selectius en l’actuació, i en ser plenament conscients en com invertim el nostre temps.\nConceptes com Slow food, Cittaslow, Pedagogia della Lumaca, Slow Work, Slow Society, Slow buy, etc. han nascut a l’empara de diferents autors d’aquesta manera de viure. Creiem que no és la finalitat del moviment Slow trobar el seu progenitor. Però si és cert que per part de l’equip de mamaterra existeixen diferents textos inspiradors que han guiat la manera de treballar i concebre aquest projecte. Un primer text que vam llegir fa molt de temps i que encara forma part d’aquesta manera de pensar i fer és el llibre de Sheurmann, E. (1975) Els Papalagi. Discursos de Tuiavii de Tiavea. Cabdill Samoà. Ed. Integral. Barcelona\nUn altre autor que ens ha anat deixant la seva empremta i per sort els seus “contestresors” ha estat l’obra d’en Josep Maria Saumell amb l’obrador imaginari.\nCertament altres persones amb molta més autoritat i coneixements han reflexionat i escrit sobre el tema. Carl Honoré n’és un, però cadascú en trobarà els exemples en el seu dia a dia. L’equip de mamaterra també vol contribuir a la Comunitat Global Slow amb el seu web i amb l’etiqueta Slow web davant les Fast web. Des de la concepció amb la que s’ha dissenyat el mateix web, intercalant elements del món infantil amb materials com la plastilina i la paciència en el seu modelatge, el collage, la creativitat, la lentitud del caragol, les activitats de l’hort, etc. Fins a l’elaboració dels continguts científico pedagògics del web que parteixen de registres per a la reflexió de l’Infant i de l’adult. Es tracta doncs d’una plana web per gaudir. Una plana web volgudament lenta, que es mou entre les emocions i el compromís.\nSinó tens temps per visitar el web de mamaterra, no ho facis. Tanca la pàgina i fes altres coses més interessants.\nCada fotografia, cada paraula és fruit del detall cercat. Passar ràpidament per damunt dels continguts no et durà més enllà.\nPer tot això us donem la benvinguda a un altre concepte a l’hora d’entendre el món 2.0.\nI recordeu que ens diu una de les nostres propostes didàctiques de joc. “De col a col avança el caragol”.


Joves i Educació Social\nDes del CEESC llencem convocatòria per crear un espai de treball al voltant de les persones Joves i l’Educació Social. Perquè els diferents horaris i perfils de professionals de juventut puguin participar-hi, llancem dues convocatòries:\nEl dimecres 30 de març a les 18 h. a la seu social del Col·legi, a Barcelona.\nEl dimarts 5 d'abril a les 12 h. a la seu social del Col·legi, a Barcelona.\nDesprés de participar al meeting Be Youth Worker Today, va quedar clar que hi ha moltes perspectives diferents d’abordar el treball amb joves, fet que varen reproduir tres dies enriquidors de coneixement vers les persones joves i la relació del treball amb elles. Al proper Full Informatiu us expliquem com va anar el meeting i que n’ha sorgit gràcies aquest.\nDes del CEESC també es vol qüestionar sobre el concepte i vincle entre Joventut i l’Educació Social, molt ampli i complex, ja que existeixen diferents maneres de treballar amb els joves, des de diferents àmbits i posicionaments. És per aquest motiu que aquest espai de treball vol profunditzar sobre això i alhora, trobar necessitats comunes que ens permetin millorar en aquesta pràctica.\nTambé en aquest sentit i fruït del meeting Be Youth Worker Today, us informem que s’ha creat la Xarxa Treballem amb Joves, una xarxa transversal de professionals del treball amb joves a Catalunya, un amalgama de coneixement, possibilitats, relacions i futur.


Holiday Home Villa Lucia Vodnjan Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nKacana 25, Vodnjan, Vodnjan, Croàcia, 52215 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Holiday Home Villa Lucia\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Vodnjan, no busqui més enllà de Holiday Home Villa Lucia. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Holiday Home Villa Lucia és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Els clients de l'hotel poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, instal.lacions de barbacoa.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com piscina exterior, jardí. Holiday Home Villa Lucia és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Vodnjan.


Nova edició de la Tardor Solidària a la Universitat de Barcelona - Universitat de Barcelona\nInici > Notícies > Nova edició de la Tardor Solidària a la Universitat de Barcelona\nNova edició de la Tardor Solidària a la Universitat de Barcelona\nL’exposició «Síria, la paraula de l’exili», del fotoperiodista David González, es podrà visitar del 17 al 26 de novembre a l’Edifici Històric.\nDel 3 de novembre al 8 de gener, el CRAI Biblioteca del Campus de Mundet acollirà l’exposició «Desenterrant el silenci. Antoni Benaiges, un mestre de la República en una fossa comuna de Burgos».\nL’alumnat de 1r d’ESO de l’IES Lluís Vives portarà l’obra Camins de nit. Infants perduts en els exilis, al teatre del campus de Mundet el dia 23 de novembre.\nLes conseqüències de l'Ebola és el tema de l’exposició del fotoperiodista Alfons Rodríguez que es podrà veure a la Facultat de Medicina del 14 de desembre al 31 de gener.\nUn any més, la Fundació Solidaritat de la Universitat de Barcelona posa en marxa una nova edició de la Tardor Solidària. En el marc d’aquesta iniciativa, s’han programat un seguit d’activitats, com ara exposicions, conferències, debats i projeccions, que s’allargaran fins al gener en diferents espais de la Universitat. La crisi dels refugiats sirians, el paper de les dones en els processos de recuperació de memòria històrica, el franquisme o l’Ebola són alguns dels temes que s’hi tractaran. L’objectiu és promoure en el si de la comunitat universitària valors relacionats amb la solidaritat, la lluita contra la pobresa i l’exclusió social, la cooperació per al desenvolupament o la protecció dels drets humans. La majoria de les activitats són gratuïtes i obertes al públic.\nL’acte central de l’edició d’enguany serà l’exposició «Síria, la paraula de l’exili», que es podrà visitar del 17 al 26 de novembre a l’Edifici Històric. La mostra porta a la Universitat catorze imatges del fotoperiodista David González, que va visitar Jordània l’estiu del 2014 i va copsar les imatges i veus de la realitat dels sirians refugiats. El fil argumental que acompanya les fotografies és el relat d’una refugiada siriana de vint-i-un anys que viu als camps de refugiats de Jordània i que va escriure les seves vivències i pensaments sobre la difícil situació del seu país. L’exposició es completa amb una taula rodona per acostar-nos una crisi humanitària sense precedents, desencadenada per una guerra civil que fa més de quatre anys que dura i que ha obligat dotze milions de sirians a fugir de casa seva.\nD’altra banda, la Facultat de Biblioteconomia i Documentació acollirà la jornada «Dones i memòria», que abordarà el paper de les dones en els processos de recuperació de la memòria històrica i democràtica, fent una menció especial a les dones gitanes. La jornada tindrà lloc el divendres 6 de novembre, a les 11 h, a l’Aula Valverde. Organitzada per l’Observatori Europeu de Memòries de la Fundació Solidaritat de la Universitat de Barcelona, hi participen l’IG Kultur Österreich i la Federació d’Associacions Gitanes de Catalunya (FAGiC), amb una representació de dones gitanes d’Àustria i Catalunya. També hi intervindrà Núria Ricart, professora de la Facultat de Belles Arts, que explicarà el procés participatiu impulsat des de la Universitat per recuperar la memòria de l’antiga Presó de Dones de les Corts.\nDurant la jornada es presentarà l’exposició «Porrajmos, el genocidi del poble gitano», que es podrà veure a la mateixa Facultat del 4 al 27 de novembre. La mostra parla del genocidi de les comunitats europees de gitanos per l’Alemanya nazi.\nDel 3 de novembre al 8 de gener es podrà visitar al CRAI Biblioteca del Campus de Mundet l’exposició «Desenterrant el silenci. Antoni Benaiges, un mestre de la República en una fossa comuna de Burgos». La mostra fotogràfica reconstrueix la història del mestre català Antoni Benaiges, assassinat l’any 1936, a partir de l’exhumació, l’estiu del 2010, de la fossa de La Pedraja (Burgos), on va ser enterrat amb 103 persones més afusellades pel bàndol feixista.\nL’exposició forma part del projecte d’investigació Desenterrant el silenci, dut a terme pel geògraf i fotògraf barceloní Sergi Bernal. La seva recerca també ha donat fruit al documental El retratista (Alberto Bougleux i Sergi Bernal, 2013). Precisament, aquest documental es projectarà al campus el dia 10 de novembre en el marc de la taula rodona «Els alumnes que volien veure el mar. La repressió franquista contra la llibertat educativa», en què participarà el mateix Sergi Bernal.\nD’altra banda, el teatre de campus de Mundet acollirà el dia 23 de novembre, a les 18.30 h, la representació de Camins de nit. Infants perduts en els exilis, a càrrec de l’alumnat de 1r d’ESO de l’Institut Lluís Vives. L’obra de teatre forma part del projecte pedagògic Donar veu a la memòria desenvolupat per aquest institut de secundària. L’obra reflexiona sobre la marxa de nens a causa de la Guerra Civil espanyola, i que van emprendre tres camins: els que van ser enviats a colònies escolars i ciutats allunyades del front, els que van marxar a altres països com Mèxic o França, i finalment l’exili interior d’aquells nens que es van quedar i van viure un canvi radical en les seves vides, explicat a través del canvi de l’escola republicana a la franquista.\nL’«Ebola, més enllà de l’Ebola» és el títol de l’exposició fotogràfica que es podrà veure a la Facultat de Medicina del 14 de desembre al 31 de gener. Durant el 2014 i 2015, Sierra Leone afrontava el brot més important d’Ebola de tota la història. Després de milers de víctimes, la malaltia ha quedat superada. Però, i ara què? El fotoperiodista Alfons Rodríguez ens trasllada al continent africà per explicar-nos en trenta imatges les conseqüències de l'Ebola, que ha sumit el país en un retrocés de dècades.\nLa mostra s’inaugurarà el dia 15 de desembre amb una taula rodona en què participaran el mateix Alfons Rodríguez i Antoni Trilla, professor del Departament de Salut Pública de la Universitat i director de la Unitat d’Avaluació, Suport i Prevenció de l’Hospital Clínic.\nUna altra de les activitats emmarcades dins de la Tardor Solidària és el curs Dret a l’alimentació: el menjar com a debat en període de crisi, que es farà del 16 al 30 de novembre a l’Aula de Drets Humans de l’Hospitalet de Llobregat. El curs, adreçat a tots els públics, abordarà la crisi alimentària que es pateix a diversos llocs del planeta i també a Catalunya. Per tractar aquest tema, se centrarà en els models de producció agrícola, el fenomen global de malbaratament d’aliments, la pobresa alimentària i el paper de les institucions i entitats que lluiten contra ella.\nPer acabar, també s’inclou dins de la Tardor Solidària la programació Franco 40/40: el franquisme en quarentena, que impulsa l’Observatori Europeu de Memòries (EUROM) de la Fundació Solidaritat de la Universitat de Barcelona, amb el suport de l’Ajuntament de Barcelona i de la Comissió Europea. Es tracta d’una sèrie d’activitats culturals i divulgatives per revisitar els gairebé quaranta anys de règim franquista amb motiu del 40è aniversari de la mort del dictador. La programació Franco 40/40 s’allargarà fins al desembre i culminarà amb l’exposició, al Museu Marítim de Barcelona, de Síndrome de Guernica, una obra escultòrica de Fernando Sánchez Castillo elaborada amb el que va ser el vaixell de Franco, l’Azor.\nPodeu consultar la programació completa de Franco 40/40 al web de l’EUROM.


L’Ajuntament de Barcelona ha dit que revisarà els casos de persones que van llogar el pis on viuen i que asseguren que no tenen res a veure amb fons voltor ni grans propietaris de pisos turístics\nVeïns de Barcelona denuncien que l’Ajuntament els ha arruïnat amb multes per haver llogat pisos a turistes. // CC0\nActualitzada el 27-04-2021 10:40\nL’Ajuntament de Barcelona revisarà les multes que han rebut unes 300 persones per haver llogat pisos a turistes a través de plataformes com Airbnb. Es tracta de persones que van llogar el pis on viuen, que asseguren que no tenen res a veure amb fons voltor i grans propietaris de pisos turístics, però que tot i això han rebut sancions que superen els 60.000 euros.\nEl grup s’ha unit en l’Associació d’Afectats per la Política Municipal en guerra contra Airbnb i han engegat una campanya a les xarxes per donar a conèixer els seus casos.\nVeïns de Barcelona denuncien que l'Ajuntament els ha arruïnat amb multes per haver llogat pisos a turistes. // CC0\nL’Ajuntament estudiarà els casos un per un\nEntre els afectats hi ha persones que llogaven el pis quan marxaven de vacances, estudiants que ho feien durant els mesos en què no eren a Barcelona o famílies a qui els costava arribar a finals de mes i que llogaven alguna de les habitacions. Lamenten que l’Ajuntament els fiqui al mateix sac que als fons voltor i que els posin multes que consideren desproporcionades. Unes sancions que, a més, s’han reactivat amb la pandèmia i que estan portant les famílies a una situació límit.\nHo alerta a “El contenidor” d’El món a RAC1 el seu portaveu Pedro Baqués: “Embargaments, processos i litigis que han estat molt costosos, parelles joves que han hagut de marxar de la ciutat, a més a més dels efectes psicològics i l’ansietat. De fet, tenim dos casos de suïcidis de persones que segurament ja tenien problemes abans de la multa, però quan reps una multa d’aquest tipus difícilment la pots superar”.\nTenim dos casos de suïcidis de persones que segurament ja tenien problemes abans de la multa, però quan reps una multa d’aquest tipus difícilment la pots superar\nPedro Baqués portaveu de l’Associació d’Afectats per la Política Municipal\nL’Ajuntament ha acordat crear un espai de treball per estudiar els casos un per un i asseguren que si cal, es corregiran. Tot i això, defensen la necessitat de la normativa del 2016 que permet a la ciutat posar multes als pisos turístics sense llicència.\n09-04-2021 08:33 ‘EL MÓN A RAC1’\nUna dona ingressada a l’hospital denuncia que no la deixen veure ni alletar el seu nadó\n02-04-2021 11:28 ‘EL MÓN A RAC1’


La Vall de Boí accedeix a dos milions d’euros per al seu Pla de Sostenibilitat Turística\nviurealspirineus 21:04 22/12/21\nEl “Pla de Sostenibilitat Turística de la Vall de Boí ha estat inclòs en un dels 19 plans catalans que es beneficiaran dels fons de recuperació europeus NextGeneration.\nboí per seu pla turística la\nLa Vall de Boí rebrà a dos milions d’euros per al Pla de Sostenibilitat Turística /vallboi.com\nDes de l’ajuntament de la Vall de Boí es gestionarà l’ajut destinat al projecte que defineix l’estratègia de futur de la destinació. Això permetrà convertir-la en una referència global de turisme accessible, sostenible i la situarà coma destinació de muntanya de turisme inclusiu líder als Pirineus.\nL’ajut de 2 milions d’euros servirà per executar l’estratègia marcada des del consistori. Es tracta per tant, de desenvolupar accions transformadores per a una destinació que pateix una forta estacionalitat. Això per tant, li donarà un impuls per a la diversificació de l’oferta i la integració de la sostenibilitat mediambiental, socioeconòmica i territorial.\n(Foto: Església de Sant Joan de Boí, a la Vall de Boí / ACN)\nEl projecte està compost per 17 actuacions repartides en els quatre grans eixos del pla. Per una banda, actuacions com la creació d’una mobilitat sostenible al Parc Nacional d’Aigüestortes i Estany de Sant Maurici, projecte que es desenvoluparà sempre amb l’acord i la supervisió de l’actual administració del parc. Amb aquesta acció es pretén fomentar l’ús del transport públic i sostenible per tal d’accedir al parc i així minimitzar els impactes mediambientals. A més, dotar al destí d’un sistema intel·ligent d’informació de valor per a la millora de la gestió, l’experiència del visitant així com la seguretat i accessibilitat de l’usuari.\nPer altra banda, la creació d’una experiència turística accessible al conjunt romànic, declarat Patrimoni Mundial per la UNESCO. Una de les grans accions que formaran part del projecte, es la millora de l’accessibilitat universal de les persones, amb els diferents nivells de capacitats: auditives, cognitives, visuals, intel·lectuals i de mobilitat, per la qual cosa es crearan nous productes turístics que millorin l’experiència de visita i la comercialització del producte.\n(Foto: Ajuntament de la Vall de Boí a Barruera / FS)\nA més i amb la finalitat de crear una oferta d’activitats que contribueixi a la diversificació de l’oferta,es crearan productes turístics per a diferents tipus de públic i frenar així la marcada estacionalitat. Per aquesta raó, es crearà l’Outdoor Park Vall de Boí, com aprojecte integral per al desenvolupament d’activitats i d’instal·lacions esportives a l’aire lliure, que crearà un ecosistema composat per les empreses, la població i el paisatge cap a un posicionament i projecció conjunta de la destinació.\nFinalment, la creació de producte turístic adaptat a la demanda i l’elaboració d’un pla de màrqueting turístic definirà l’estratègia de comunicació, promoció, segments de mercats estratègics, productes prioritaris. Així mateix les actuacions necessàries per al posicionament de la destinació als mercats i l’adaptació de l’oferta i les estratègies de promoció del nou escenari turístic\n(Foto: Església de Sant Feliu de Barruera, la Vall de Boí / ACN)\nLa Vall de Boí, una destinació amb una oferta atractiva i competitiva, estructurada i especialitzada pel segment familiar, ecoturístic i esportiu, i que d’acord amb les paraules de l’alcaldessa Sònia Bruguera “amb aquest projecte es podrà facilitar l’accessibilitat universal al patrimoni, tant cultural com natural, que a més, contribuirà a la competitivitat i sostenibilitat de la nostra destinació”


Hi ha hagut un emotiu homenatge a Juan Moreno Moreno i a Antonio Vidal Llàcer "Ñoño", qui recentment ens han deixat, i als familiars dels quals s'ha entregat una imatge commemorativa. També s'ha guardat un minut de silenci, per ells i pel pare de Kiko Ferrero, entrenador del juvenil, Paco Ferrero.\nEl primer avís l'ha oferit Pablo Francés, en aparèixer per darrere de l'últim defensa en el segon pal i engaltar una centrada de Jorge García, però l'esfèric ha eixit massa creuat (3'). Matías Aquino s'ha trobat amb la fusta a tir de falta, el porter ha tocat i el rebuig no l'ha pogut aprofitar ningú (7'). Pablo Francés tornava a provar-ho, ara amb un tir creuat després de controlar que també ha eixit massa creuat (9'). I del possible 1-0 en tres clares ocasions, al gol visitant. Centrada des de la dreta que Rubén García no ha pogut atrapar per dalt, i Amin ha estat atent per aprofitar el baló mort en l'àrea (11'). La reacció la portava Matías Aquino en rematar alt una centrada de Paco Sáez (18'). El gol ha arribat després d'unes mans del visitant Dani en la frontal, i ara Matías Aquino sí que ha vist porteria tot i que l'esfèric també ha pegat en el pal i el porter abans d'entrar (27').\nRafeta també diria la seua després de controlar una centrada en el segon pal però el tir engaltat l'ha rebutjat Miguel (33'). El porter tornaria aparèixer per atrapar en dos temps un tir llunyà de Jorge García (34'). Eren els millors minuts, però novament un contracolp visitant ha tornat a suposar perill. En aquesta ocasió Rubén García ha estat atent per atrapar per baix la rematada final de Brian (36'). Encara quedaria temps per a més ocasions, la d'Iván Ceballos amb una rematada forçada a centrada de Pablo (43'), i una rematada de cap de Matías Aquino que s'ha perdut alta (45'). Miguel ha tornar a aprèixer per atrapar un tir de Pablo Francés des del cantó esquerre de l'àrea (45+2'). Sense més, s'arribaria al descans amb empat a un.\nEn la represa s'ha buscat la reacció amb els canvis de de la banqueta, però en els primers minut la possessió no s'ha traduït en arribades clares. En canvi, serien els visitants qui s'han trobat amb el gol gràcies a tir llunyà de Brian que ha agafat a Rubén García descol·locat (62'). Els ontinyentins arribaven per bandes, però no aconseguien trenar per aprofundir més i al poc s'han trobat amb altre colp dur. Els visitants han trobat espais en la defensa aprofitant que tot l'equip estava bolcat a l'atac i un centre-xut de Boma ha estat desviat per Rafeta, en l'intent de tallar-lo, i el baló ha acabat en el fons de la xarxa (70'). La reacció haguera estat satisfactòria i ràpida, si la rematada de cap de Matías Aquino hagués anat dins, però encara tremola el travesser (73').\nEl que no se li pot tirar en cara a l'equip serà que no ho ha intentat fins l'últim moment. Rafeta ha llançat de lluny però el porter ha rebutjat amb dificultats i cap company ha aprofitat el baló mort (78'). Tampoc el tir de Paco Sáez trobaria porteria, eixint alt (80'). Paco ho ha tornat a provar amb un tir engaltat que ha pegat en el cos d'un defensa (84') i Matías Aquino ha fregat el doblet però novament s'ha trobat amb Miguel, un dels homes destacats en el conjunt rival (90'). Al remat, una amarga derrota que, en canvi, deixa bones sensacions en el joc i en les ocasions, mentre les errades puntuals s'hauran de subsanar per evitar repeticions en pròximes jornades.\nLa setmana vinent és torn de visitar el feu de la Font d'en Carrós, equip que compta amb un punt després d'un empat i una derrota.\n👕 Ontinyent 1931 CF: Rubén García, Paco Sáez, Marc González, Pau Sanchis, Rafeta, Alberto Osoro, Jorge García, Chimo Reig (Víctor Fuentes 64'), Matías Aquino, Iván Ceballos (Alejandro Peiró 54') i Pablo Francés.\n👕 FC Atlético Benidorm: Miguel, Isaac, Bakai (Harley 57'), Jona, Dani, Brian, Amin (Jacob David 77'), Iñaki, Paul, Boma i Aba (Jacob Micah 68').\n⚽ Gols: 0-1 Amin (11'), 1-1 Matías Aquino (27'), 1-2 Brian (62') i 1-3 Rafeta (PP. 70')\n⚖ Àrbitre: Mauro Ibáñez Casanova, assistit en bandes per Jorge Leal Gandia i Ismael Martínez Cifuentes. Ha amonestat els locals Rafeta, Marc González i Víctor Fuentes, aixina com els visitants Isaac, Maikel i Brian.


Escriptor, pintor i expolític inquer.\nHa escrit més de seixanta llibres, d'entre els quals n'hi ha que ha editat ell mateix. Els poemaris més destacats són Bèsties domèstiques (1991), Suite mínima (1994), Campana incerta (1995), Tatuatge (1996), Viatge al cor (1997), El seny del foll (1998), Natures mortes (1999), Registre fòssil (2001), El cel de l'infern (2013), L'últim alè abans de l'últim alè (2017) i La casa cremada i altres incendis (2018).\nTambé ha practicat la narrativa a El contracte (1995) i als dietarisTeràpies de sedició (2011) i L'armistici (2013).\nHa fet un parell d'exposicions a espais com Joan Oliver Maneu (Palma), Can Janer (Inca), entre d'altres.\n''Catequista i escolà, l'animal braveja i fa ostentació de devoció però mai no li donis l'esquena.''\n''Socis de Schreiber, Natterer i Bechstein & Co. Ltd. Inversions immobiliàries. Especulacions en borsa. Or i petroli. Diamants i armament. Hipoteques i préstecs. Usura i bancs de sang. Plasma.''\n''Ho confés: som un lladre. He robat una vida a un tipus covard i malaltís que es diu lluís maicas.''\n''Vostè té un ou nial.''\n''Un cop feta l'autòpsia, l'scanner ha detectat un error en un dígit del codi de barres del fetge.''\n''Amb un ou es poden fer meravelles. El blanc té una textura i una viscositat perfectes per untar un cos i donar-li massatges.''\n''Tenyir Rentar Tallar Marcar. Bigudí al pubis.''\n''De primer, la rota arreu deixant de banda vores i mostatxeres. Després, amb precisió de cirurgià, eixarm la brossa que brosta vora el solc. Finalment, unt de massatge la pell teba i don per acabada la feina.''\n''PER Amb l'escapció del vencís feu una trunyella de corda. Lligà fermament els canells i li aplicà una lavativa de llet calenta. VERS''\n''Necessitaré: dos metres de corda suau, dues corbates velles de seda, una corretja de cuiro i un ciri gruixat. Roba ampla i bena blanca.''\n''Ensum el grum, el llevat agre, la leucorea del teu buc calent. Verrim a tast regales xopa, i el xap s'encén com l'estopa.''\n''No és pas casualitat que molt sovint els penis tenguin forma de preservatiu.''\n''En certa manera, la mort del mestre revifà l'escola. Es declarà el dia festiu i ens n'anàrem a jugar a u soldat segur i dos encalçar el moix a la plaça del poble.''\n''La delegació del govern central ha prohibit expressament a les drassanes de Ciutat la construcció de vaixells de reixeta.''\n''Finalment, l'executiu imposà la llei de l'aferra-pilla.''\n''Alfabeguera als cabells i herba-sana als dits, romaní als pits i moraduix a la pell. Fonoll al mugró i murta a la processó.''\n''Trau descordat botó no clou ni s'estronca bram ni dol amb pregàries. Sols balquena sadolla la gana, ompl el cup de rapa i de portam el grop.''\n''Encara et puc ser útil. Fer-te l'amor per davant i per darrera algun cap de setmana.''\n''No espereu de mi que dugui dol, perquè el dol és en mi. No espereu de mi que sigui jo, car som un altre, amb la mateixa pell, mirada i ànsia.''\n''I tu a l'aguait, segador, cop de falcella. No esperis de mi compassió, fill de puta traïdor, maleït siguis.''\n''No vingueu, no us vull sentir. L'estel de l'alba no es vol morir.''\n''Brostin esqueix i cimal, tanys de nieró a la brancada, tímid borró a les mans, ulls, brots i branquilló a la cara.''\n''Estúpid coió, t'enganyen miratges, promeses de fems i penses que fora hi ha móns millors.''\n''Sense els homes, els déus no existirien. Sense el déus, els homes els crearen en la seva mesura humana.''\n''Una mentida escrita no es transforma en veritat. Ni gall sanat capona gallina.''\n''Si els seus representants han guardat el vot de castedat de la mateixa manera que han observat el de la pobresa...''\n''El consum crea dependència. La dependència crea necessitats. Les necessitats creen publicitat. La publicitat crea un espot.''\n''Les paraules són codis convencionals rere els quals, massa sovint, no s'hi amaga cap significat. Només l'ombra que projecten.''\n''-Encara no tenen país i ja volen tenir himne. Però si amb això es conformen, les despeses seran minses.''\n''Peguem foc als sentiments i morirem abrasats abraçats.''\n''La mar és plena d'aigua. El cel és ple de blau. El tronc és ple de fusta. Jo som ple de tu.''\n''Peca amb intensitat no menys de set cops al dia i persevera en la mesura de l'home just, car és en l'excés el plaer, no en el defecte.''\n''Si la fortuna t'és adversa i l'atzar poc generós, és conhort de bons jugadors creure que demà serà un altre dia.''\n''Ha millorat les rotatives, la qualitat del paper, la impressió, la distribució, la part gràfica, l'estil i, fins i tot, els resultats. Però no ha aconseguit millorar les notícies.''\n''Mostrar-nos tal com som ens fa vulnerables a les persones que no ens estimen. I no fer-ho ens allunya de les que estimam.''\n''Esper que amb l'edat se m'esborrin les arrugues, em creixin els cabells, els músculs s'enforteixin i revincli el cartílag de desig novell.''\n''M'agrada ensumar les coses. Saber-ne, més que el nom, l'olor. Les sensacions són més intenses, i també més íntimes, amb un aroma que no amb un mot.''\n''Acomodat en la mentida, el vici, la doble vida i el pecat, pens amb un cap i enravan amb l'altre.''\n''Dorm ajaçat a la cúpula d'una Te majúscula i un punt esguarda l'atzar.''\n''Pobre Miró. Eres el més ric en colors i constel.lacions i t'enterraren dins un sobre de la Caixa.''\n''Segons el darrer cens practicat a les llibreries, hi ha molts més poetes que lectors de poesia. Això confirma la sospita que ni els poetes llegeixen poesia.''\n''No puc defugir el meu temps, la pressa ni la frisança. No puc defugir el meu temps, ho vull tot i ho vull ara.''\n''Escup fleuma i saliva per mandrinar el grop amb barrina i lubrificar la secor. Ens hem lliurat, esperitats, a malgastar el botí que hem robat a l'usura del cos i del cor.''\n'' Esclau d'un poble sense nació escric llibres per bastir una casa sense finestres, cegada a la claror que ens fa orbs. Només un gest de la gent obriria portals a la vida.''\n''No rajarà suc quallat, ni vessarà llàgrimes de mel, però els llavis coneixen prou bé la dolçor que es desprèn de la xuclada.''\n''Amb el temps les contusions maduren, fan cau com un cuc a la carn, invisibles a la mirada. No et refiïs de la bonança. No abaixis la guàrdia, no li donis l'esquena, car la sort és traïdora.''\n''...enlairar-me en un vol de levitat absoluta i romandre per sempre a la part més fosca de mi, en el límit obscur d'un fulgor no vist per ull ni mirada.''\n''Només la transparència dels teus ulls cala foc al meu sexe, que pren com una carritxera i és devastat entre flames de passions no consumides.''\n''Com un frec d'ales se sent la carícia en la vesprada''\n''Jo et pertany a tu com a l'aigua la gota, la pluja i el nigul.''\n''Efímer ble. Intensa la flama. La vida.''\n''Tanmateix, seràs posseït per tot allò que creus posseir i, finalment, esdevindràs esclau de les teves possessions, que cada cop t'exigiran més dedicació.''\n''Lentament, la vida s'ha escolat pel tall i la llum dels ulls s'ha fet tenebra, nit tancada la claror i ja no he pogut veure a través seu la verdor dels prats, ni la rovada de l'herba. El sacrifici s'ha consumat.''\n''Més enllà, però, dels ornaments corcats, les disfresses, les quatre dents penjant de la geniva seca i el polsim digestiu dels cucs, tots ens miren a través del precipici de llurs conques buides, forats fa temps plens d'espai i vida.''\n''A la cambra de l'hotel, territori furtiu on clandestines dalles obriren pecats a la pell, m'ofereixes l'esquema d'un mapa ignorat.''\n''Algunes paraules abdiquen de llur significat quan les usen els idiotes.''\n''Descobrir, sota la pell de les paraules, el tuf de la carn tumefacta.''\n''D’ofici botxí, macip de tenebres. No gens menys.''\n''Arrels que han defugit incendis d'altres continents, tot cercant un pam de costa on ajaçar llurs somnis.''\n''... allò sobrer sempre fa nosa per guanyar el recer del port i ormejar veles per un altre naufragi, el proper, el millor, el més eficaç i bell.''\n''Hi ha dies que la meva imatge, si més no la que veig reflectida en el mirall, i per això dedueixo que és la meva, puix que només sé com sóc per la representació que de mi retorna l’espill...''\n''L’escalafó és la classificació dels funcionaris d’una corporació segons el lloc de treball, l’antiguitat, els mèrits, etcètera.''\n''Moixos taverners, de pèl especiat, olents a ruda, a tomàtiga pansida en canyissos d’albons, a pebre coent i a figa de mora, a orenga i a flor romanial...''\n''Inca en el cor, com una angina de pit. Altres no han sobreviscut a la intensitat del dolor. La mort els ha fet immunes.''\n''Enmig del cementeri, el fosser, davantal de pell tacat de gleva i capell de feltre d’ala nial, remena un calderó culat de sutja negra com un infern colgat.''\n''El salobre corroeix el marès de les imatges.''\n''Elogi de la mosca sarda: t'he oït volar en català.''\n''Tota jo som una ofrena que vol assaciar el teu déu irat de desig. Nèctars més dolços que la mel del rusc untaran els nostres llavis.''\n''...corre, vine, ajaça’t al meu costat i comparteix amb mi la pau del primer so.''\n''Tocar fons conhorta, àdhuc encoratja el nàufrag, puix que el situa en òptimes condicions per emergir, i respirar.''\n''A les palpentes endevinem la direcció del silenci: acariciem l’absència per ubicar el desconcert.''\n''La metàstasi de la paüra, que s’estén per les cèl·lules de l’organisme com una gangrena que put, un tuf amarg de mesc que excita la ferotgia dels usurers, la voracitat de les sangoneres...''\n''Fàcil és ser cadena. Molts volen ser baula per estacar els adversaris a la servitud. És temptació permanent, esdevenir propietaris.''\n''...vols ballar amb mi aquest vals, pregunta la dama, coqueta,maquillada amb càmfores, alcofolls d’estibina i pólvores de carbó, mentre prepara la dalla per amputar l’esperit a la seva parella.''\n''Els ideogrames dels sarcòfags suggereixen la teoria que l’espècie humana prové de la involució d’un mineral semblant a la plastilina: dúctil, dòcil i mal·leable.''\n''... jo mateix esdevindré drac, llimac, sèpia o paparra, i parlaré de quan els homes tenien la capacitat d’articular la crueltat i la innocència.''\n''La meva descreença ha cedit, per uns instants, al diamant de la fe: crecen l’existència d’àngeles de galtes rosades i cutis de porcellana.''\n'' “Senyors d’un país estranger, preneu-me al vostre servei, portau-me a terres del nord on les mares alleten amb calostres d’ambrosia els seus nadons...''\n''Pos l’orella al cristall que em separa de l’univers on neixen els sons i una orquestra que assaja partitures parla el més lasciu, prodigiós i matemàtic dels llenguatges''\n''La piuladissa dels ocells enfosqueix el crepuscle, que s’aturona en el zenit de la lentitud de l’últim espasme de llum...''\n''Espines de peix assenyalen la taca d’extingides praderies de fonoll marí.''\n''Dies de neus fervents. Segles de passions eternes.''\n''Entre clarors de breus crepuscles obre la pluja camins a l’hivern.''\n''Del far estant, torrer com som d'un imperi d'ones, aguait la plana d'aigua i tenc cura que els navegants no s'estavellin contra les roques.''\n''Vull unes mans immunes al tacte. Vull unes mans de foc que facin caliu. Unes mans de sis dits hàbils d'anguila que s'arrosseguin dins el canyet del manglar humit...\n''Havia de nom Maria la donzella, Enganxa de llinatge. Una i múltiple, posseïa el do de la ubiqüitat, car simultàniament era en tots els pous i en cap.''\n''El barquer inverteix els guanys a la taverna de l’infern per comprar estatge al cel d’una botella de vi de panses, de la verema de Cnossos.''


Llagostera Ràdio - Gairebé 125.000 alumnes no tenen dispositius d'ús personal i 85.162 no disposen de connexió de qualitat\nGairebé 125.000 alumnes no tenen dispositius d'ús personal i 85.162 no disposen de connexió de qualitat\nArticle Anterior Educació formarà els docents perquè "guiïn" els estudiants a partir d'ESO per començar a instaurar les automostres\nSegüent Article CCOO reclama a l'Estat solucions per acabar amb el dèficit "alarmant" de funcionaris a Girona\nUn total de 124.912 alumnes no disposen al seu habitatge habitual de dispositius d'ús personal per a finalitats educatives, ordinadors de sobretaula, portàtils o tauletes.\nI 85.162 no tenen connexió a Internet de qualitat que garanteixi la formació en línia.\nAquests són els resultats de l'enquesta per a la detecció de necessitats digitals de l'alumnat i del personal docent que ha elaborat el Departament d'Educació.\nD'entre els que no disposen de dispositius, 102.948 són de centres públics i 21.964 de privats. Mentre que pel que fa a la connexió, 73.997 són de públics i 11.165 de privats.\nEls resultats indiquen on és que s'ha de prioritzar l'entrega d'aquests dispositius i aquestes connexions, que hac començat aquesta setmana.\nEn concret, aquest dimecres s'han començat a repartir 15.000 connectivitats entre alumnes i arribaran 23.000 ordinadors per a docents. El conseller Josep Bargalló va garantir aquest dimarts que els 300.000 ordinadors promesos a partir de secundària s'entregarien abans de Nadal.\nAquest dimecres, la secretària general d'Educació, Núria Cuenca, ha reconegut la complexitat del procés però ha garantit que es prioritzarà el alumnes més vulnerables.\nHa alertat però que la situació actual, amb la reducció de la presencialitat a la postobligatòria, no és la mateixa que al març, quan tot es va passar a fer en línia. Aixi, ha dit que si segueix la indicació d'Educació de fer dies alterns, els dies que els alumnes no van al centre no tenen perquè tenir exclusivament feina a realitzar amb dispositius sinó que poden fer altres tasques guiades durant les jornades presencials.\neducació\ttecnologia\tnotícia nacional


Avís legal « Sedibac\nBach i les Flors\nEn compliment de la Llei 34/2002, d’11 de juliol, de Serveis de la Societat de la Informació i de Comerç Electrònic, SEDIBAC us informa que el titular d’aquest lloc web és SEDIBAC, amb CIF G60377363 i domicili social a SEDIBAC, carrer de València, 459-461 ent. 1ª, 08013 Barcelona, inscrita a la Generalitat de Catalunya amb el número 14.514. L’adreça de correu electrònic de contacte amb l’empresa és: info@sedibac.org.\nLa navegació, accés i ús a través del lloc web de SEDIBAC confereix la condició d’usuari, per la qual s’accepten, des de la navegació per el web de SEDIBAC, totes les condicions d’ús aquí establertes, sense perjudici de l’aplicació de la corresponent normativa d’obligat compliment legal segons el cas.\nLes pàgines del web de SEDIBAC proporcionen gran diversitat d’informació, serveis i dades.\nL’usuari assumeix la seva responsabilitat en quant a l’ús correcte del lloc web. Aquesta responsabilitat s’estendrà a:\nLa veracitat i licitud de les informacions aportades per l’usuari als formularis estesos per SEDIBAC per a l’accés a certs continguts o serveis oferts al web. També serà responsable de l’ús que en pugui fer de les claus de accés que hagi obtingut en emplenar els esmentats formularis.\nL’ús de la informació, serveis i dades oferts per SEDIBAC contràriament al disposat per les presents condicions, per la llei, per la moral, pels bons costums o per l’ordre públic, o que, de qualsevol altre manera, puguin suposar lesió dels drets de tercers o del funcionament mateix del lloc web.\nSEDIBAC no es fa responsable del contingut de les pàgines web a les que l’usuari pugui accedir a través dels enllaços establerts al seu lloc web, i declara que en cap cas procedirà a examinar o exercitar cap tipus de control sobre el contingut d’altres llocs web de la xarxa.\nAixí mateix, no garantirà tampoc la disponibilitat tècnica, exactitud, veracitat, validesa o legalitat de pàgines alienes a la seva propietat a les que s’hi pugui accedir mitjançant els enllaços.\nSEDIBAC declara haver adoptat totes les mesures necessàries per tal d’evitar qualsevol dany que, als usuaris del seu lloc web, se’n pogueren derivar de la navegació a través de les seves pàgines. En consequència, SEDIBAC no es fa responsable, en cap cas, dels danys eventuals que pogués patir l’usuari a causa de la navegació per internet.\nSEDIBAC es reserva el dret a realitzar les modificacions que consideri oportunes, sense previ avís, al contingut del seu lloc web, tant pel que fa referència als continguts com a les condicions d’ús del mateix o de les condicions generals de contractació. Le esmentades modificacions es podran realitzar, a través del seu lloc web, de qualsevol forma admissible en dret, i seran d’obligat cumpliment durant el temps en que es trobin publicades al web i fins que no siguin modificades vàlidament per d’altres posteriors.\nSEDIBAC es reserva el dret d’utilitzar cookies en la navegació de l’usuari a través del seu lloc web per tal de facilitar la personalització i la comoditat de la navegació.\nSeguint la política de protecció de dades de l’empresa, SEDIBAC informa de que les cookies s’associen a l’usuari anònim i al seu ordinador, i no proporcionen per si mateixes els nom i cognoms de l’usuari.\nL’usuari té la possibilitat de configurar el seu navegador de manera que se l’informi de la recepció de cookies, podent, si així ho desitja, impedir que l’hi siguin instal·lades al seu disc dur. Tanmateix, per a l’accés al lloc web de SEDIBAC no serà preceptiva la instal·lació de cookies.\nCerts continguts del lloc web de SEDIBAC contenen la possibilitat de contractació per Internet. L’ús d’aquests requerirà la lectura y acceptació obligatòria de les condicions generals de contractació establides a l’efecte per SEDIBAC.\nDe conformitat amb l’establert a la Llei Orgànica 15/1999 de Protecció de Dades de Caràcter Personal (LOPD), SEDIBAC informa als usuaris del seu lloc web que les dades personals aconseguides per la Societat mitjançant els formularis situats a les seves pàgines seran introduïts en un fitxer automatitzat sota la responsabilitat de SEDIBAC, amb la finalitat de poder facilitar, agilitzar i complir els compromisos establerts entre ambdues parts.\nAixí mateix, SEDIBAC informa de la possibilitat d’exercir els drets d’accés, cancel·lació, rectificació i oposició, mitjançant un escrit a l’adreça SEDIBAC, carrer de València, 459-461 ent. 1ª. 08013 Barcelona.\nMentre no ens sigui comunicat el contrari, entendrem que les seves dades no han estat modificades, que vostè es compromet a notificar-nos qualsevol variació i que tenim el consentiment a fer-ne ús per tal de poder fidelitzar la relació entre les parts.\nSEDIBAC, per si o com a cessionària, es titular de tots els drets de propietat intel·lectual i industrial del seu lloc web, així com dels elements continguts en el mateix (a títol enunciatiu: imatges, so, audio, vídeo, textes, etc). Seran, per tant, obres protegides com a propietat intel·lectual per l’ordenament jurídic espanyol, essent aplicables tant la normativa espanyola i comunitària en aquest camp com els tractats internacionals relatius a la matèria i subscrits per Espanya.\nTots els drets reservats. En compliment dels articles 8 i 32.1, paràgraf segon, de la Llei de la Propietat Intel·lectual, es prohibeix expressament la reproducció, distribució, comunicació pública i l’utilització, de la totalitat o part dels continguts del lloc web, amb finalitats comercials, en qualsevol soport i per qualsevol mitjà tècnic, sense l’autorització expresa de SEDIBAC.\nL’usuari es compromet a respectar els drets de Propietat Intel·lectual i Industrial titularitat de SEDIBAC. Podrà visualitzar els elements del lloc web i fins i tot imprimir-los, copiar-los o emmagatzemar-los en el disc dur del seu ordinador o en qualsevol altre suport físic, sempre i quan sigui única i exclusivament per al seu ús personal i privat. L’usuari s’abstindrà de suprimir, alterar, eludir o manipular qualsevol dispositiu de protecció o sistema de seguretat que estigui instal·lat en les pàgines de SEDIBAC.\nSEDIBAC es reserva tanmateix la facultat de presentar les acciones civils o penals que consideri oportunes a causa de l’ús indegut del seu lloc web, així com dels seus continguts, o bé per l’incompliment de les presents condicions.\nLa relació entre l’usuari i SEDIBAC serà regida per la normativa vigent i d’aplicació al territori espanyol. De surgir qualsevol controvèrsia, les parts podran sotmetre els seus conflictes a arbitratge o acudir a la jurisdicció ordinària cumplint amb les normes sobre jurisdicció i competència al respecte. SEDIBAC té el seu domicili a Barcelona, Espanya.


Durant el 2011 he pujat en taxi diverses vegades i sempre m'he adreçat, per respecte, en català. A qualsevol pregunta d'un immigrant que se m'ha adreçat en castellà li he respost sempre en català,...\nCom escrivim a les xarxes socials\nLa comunicació per les xarxes socials ens ha ensenyat a expressar els nostres sentiments, no sé si amb la intensitat o sinceritat que voldríem, i això sempre dependrà del registre temàtic. Vull dir...\n¿Tenim mals hàbits lingüístics?\nDissabte 22 d'octubre, entre Torrelavit i Sant Pere de Riudebitlles, m'endinso en un caminoi entre vinyes de l'Alt Penedès que em porta a la finca can Comas fins al celler Pardas, coordenades 41º 26'...\n¿Els cognoms neixen, creixen, es reprodueixen i moren? Les persones, i també els animals i les plantes, fem aquest procés biològic, però ¿i els cognoms? El pensament, com l'herència genètica, ens...\nVilassar de Dalt, esclar!\nDiuen que el nom no fa la cosa. És a dir, que em diguin Joan no vol dir que realment sigui el més representatiu dels Joans que hi ha a Catalunya, ni de bon tros, i també podríem pensar en Joseps o...\nTenim el país que tenim. Ni més ni menys. I una llengua que s'esmuny de la parla entre els joves i no tan joves. Una llengua amb molta història, però amb governs febles, amb batalles perdudes, i, és...\nUn poble per a les persones\nLes candidatures dels municipis petits, o no tan petits, tenen més punts de trobada que no pas d'oposició. Si analitzem els programes que ens ofereixen, la major part de les propostes són aparentment...


Pujol justifica per primer cop una independència unilateral - Alternativa Ciudadana Progresista\nPujol justifica per primer cop una independència unilateral\nPublicado por: admin 15 junio, 2012\n«No hi ha cap independència que s’hagi proclamat ni per unanimitat ni per una majoria aclaparadora»\nL’expresident de la Generalitat, Jordi Pujol, ha justificat per primera vegada una possible declaració d’independència unilateral per part de Catalunya. «No hi ha cap independència que s’hagi proclamat ni per unanimitat ni per una majoria aclaparadora», ha recordat.\nPujol, en l’editorial del darrer butlletí de del Centre d’Estudis Jordi Pujol, afirma que «no seria fàcil aconseguir l’àmplia majoria social que requereix una proclamació d’independència. I segur que d’entrada no hi hauria unanimitat. Però és que no hi ha cap independència que s’hagi proclamat ni per unanimitat ni, normalment, per una majoria aclaparadora».\n«Hi ha independències recents d’Europa que s’han proclamat amb menys del seixanta per cent dels vots. I fa quinze o vint anys la del Quebec s’hauria proclamat –la llei ho permetia– amb una majoria simple del cinquanta per cent (però els independentistes es varen quedar just per sota del cinquanta per cent dels votants). O sia que sí que és veritat que aconseguir la independència és molt difícil», afegeix.\nL’expresident considera que «en el cas de Catalunya, tal com estan les coses, el més difícil de tot és sobreviure com a país, amb personalitat pròpia i amb estructures socials positives en les condicions polítiques i institucionals, econòmiques i financeres que ens imposen. I també seria impossible, en aquestes condicions, mantenir la nostra identitat».\n«El que Espanya vol i vol imposar és la residualització de Catalunya. El seu gradual esborrament. La seva pèrdua d’identitat i de capacitat de construir una societat de qualitat per a tots els seus ciutadans. Una evolució que ara creu que pot accelerar. I és el que fa», assegura.\nTambé explica que «vol fer impossible que Catalunya estigui en condicions de construir una societat de qualitat i de mantenir la seva identitat. És a dir, vol fer impossible la Catalunya que molts catalans volem, que volem molts dels set milions de catalans que som».\n«Arribats a aquest punt s’entén que hi hagi un creixent estat d’opinió favorable a la independència. Que és difícil, però no més que la supervivència de Catalunya a l’Espanya que es va dibuixant. I que té l’avantatge que el camí que es fa –poc o molt, parcial o total i definitiu– no es fa en la direcció de l’esborrament, sinó en el de l’afirmació», conclou.\nSé el primero en comentar en «Pujol justifica per primer cop una independència unilateral»


IniciPlatgesLes platgesTràmits i GestionsPadró d'habitants i censAlta al padró d'habitants\n1. Original i còpia de la documentació d'identitat de les persones majors d'edat, que canvien de domicili, segons sigui el cas:\nDocumentació identidat relativa a la inscripció de menors, segon sigui el cas:\n- Espanyols menors de 14 anys: llibre de família o certificat de naixement i si en tenen DNI o passaport.\n- Estrangers: targeta de residència, passaport o document d'identitat del país d'origen (si pertanyen a la Unió Europea, Suïssa, Noruega, Islàndia o Liechtenstein). Si a la documentació no surten totes les dades dels pares, caldrà el Llibre de família (si en disposen al seu país) o la inscripció de naixement.\n2. Original i còpia del Llibre de família, acta de matrimoni o acta de naixement (segons el cas). Quan aquests documents estiguin redactats en un idioma estranger, se n’haurà d'adjuntar la traducció oficial.\n- Original i còpia de l'escriptura de propietat, quan al rebut de l'IBI no hi consti el nom de l'últim titular.\n- Original i còpia del contracte de lloguer.\nResolució d'1 d'abril de 1997, d’instruccions tècniques als ajuntaments sobre la gestió i revisió del padró municipal.\nResolució de 4 de juliol de 1997, d’instruccions tècniques als ajuntaments sobre l'actualització del padró municipal.\nLlei orgànica 5/1992, de 29 d'octubre, de regulació de tractament automatitzat de les dades de caràcter personal.\nLlei Orgànica 15/99, de 13 de desembre, de protecció de dades de caràcter general.\nReial Decret 994/99, d'11 de juny, Reglament de seguretat dels fitxers automatitzats.


El tabac es fa un 330% més barat a Andorra i un 205% a Espanya - La Clau\nEl tabac es fa un 330% més barat a Andorra i un 205% a Espanya\nFrança ha augmentat els preus de 40 a 50 cèntims per paquet\nDijous, 5 de novembre de 2020. 09:57h\nL’augment del tabac a França accentua l’abisme de preus amb Andorra i Espanya: 330% i 205% de diferència.\nL’increment del preu del tabac a França l’1 de novembre amplia la bretxa amb Espanya i Andorra. ERls Marlboro, Lucky Strike o Camel han pujat de 40 a 50 cèntims i, de mitjana, superen els 10 euros per paquet. Aquest augment és el segon de l’any, després del primer de l’1 de març. Un paquet comprat al Voló o a Perpinyà és un 205% més car que a la Jonquera, però un 330% que a Andorra.\nAndorra és 30% més barata que Espanya\nA l'Estat espanyol, el preu del paquet és d’uns 5 euros, però els Lucky Strike, per exemple, es comercialitzen a 4,35 euros. Andorra imposa un diferencial del 30% amb Espanya, segons una decisió aprovada l'octubre del 2019 pel govern andorrà, que prohibeix la venda del cartró de cigarrets per menys de 24,95 euros. De mitjana, aquest mateix cartró es ven a 47 euros a Espanya, 30 euros a Andorra i més de 100 euros a França, on els preus continuaran sense canviar fins al desembre del 2022, segons el compromís del ministre de Comptes Públics, Olivier Dussopt.


Cada any, Càritas d’Urgell engega la col·laboració amb les escoles i instituts del territori del Bisbat d’Urgell: consisteix a proporcionar ajuts econòmics per a material i llibres escolars, ajudes menjador i activitats extraescolars a les nenes i nens que provenen de famílies vulnerables.\nEl 2014 es van gastar 79.192,45 € en ajuts per a escolarització (57% llibres i 43% menjador), i l’any passat 94.403,37 € (71% llibres i 29% menjador). CÀRITAS AMB ELS NENS és una iniciativa que té com a finalitat que tots els nens i nenes puguin seguir el curs escolar en igualtat de condicions. S’ha marcat un pressupost inicial de 6.000 €. La iniciativa estarà vigent fins el 31 de desembre de 2016.\nCàritas us convida a treballar junts i us demana fer un esforç per poder reunir els fons suficients per a aquesta acció.\n“Volem que tots els nens i nenes tinguin les mateixes oportunitats dins l’escola, independentment de quina sigui la seva situació econòmica”. (Josep Casanova, director de Càritas Diocesana d’Urgell).\nEls donatius es poden fer a través de les següents comptes:


Sense bars ni pràcticament opcions d’oci, els mallorquins han incrementat les activitats a la natura\nUn esportista practicant ràpel. Adventurers Mallorca\nPalmaLes restriccions del Govern en la restauració i el comerç per frenar els contagis de coronavirus han incrementat l'interès dels clients mallorquins per practicar esports d'aventura i les empreses d'aquest sector asseguren que són ells els que les estan ajudant a sobreviure. El propietari d'Explora Mallorca, Juan Francisco Sevilla, ha notat clarament el canvi de client: "He passat de tenir un 90% de turistes a viure exclusivament dels consumidors mallorquins", assegura. No es queixa, perquè des de maig de l'any passat treballa "ininterrompudament". Al mateix temps, creu que el client d'aquí és una bona opció per substituir els estrangers, però dubta que a la llarga compensi. "El més important per ara és sobreviure", diu.\nEl responsable d'Adventurers Mallorca, Miquel Àngel Ramírez, relaciona l'increment de la demanda local amb les poques opcions d'oci a Mallorca. "Ara la gent cerca fer esport a l'aire lliure, perquè no hi ha més alternatives", exposa, i reconeix que "gràcies al client local moltes empreses de turisme actiu s'han salvat".\nEl gerent de l'empresa Viu Aventura Mallorca, Pep Platell, descriu la mateixa situació. Fa 14 anys que es dedica als esports d'aventura, però mai havia tingut tants clients mallorquins com ara. Reconeix que abans de la pandèmia els mallorquins només eren una petita part dels consumidors d'aventura, i les reserves les feien els caps de setmana. Però després del confinament va tenir una allau de demanda. Platell no en té cap dubte: els illencs els han ajudat a passar l'any i, si no hagués estat per ells, possiblement haurien d'haver tancat. No obstant això, igual que Sevilla, té clar que no es pot viure exclusivament del consumidor resident. "Ens ajuda a sobreviure, però a llarg termini és complicat. No ens basta per viure, perquè els mallorquins no estan acostumats a pagar els serveis de turisme actiu. Aquesta temporada hem hagut de crear productes ajustats al pressupost dels clients", apunta.\nHotelers i empresaris de Mallorca creen el moviment SOS Turisme per demanar ajudes urgents per al sector\nAl gerent de l'empresa Més Aventura i president de l'associació IB Activa, Toni Rotger, aquest increment de la demanda no l'ha sorprès. "Normalment en època de crisi és quan la gent va més a la muntanya i fa més activitats a l'aire lliure. Ja en vàrem notar un increment en la gran recessió", comenta Rotger, referint-se a la crisi financera del 2008. Tot i que la situació "no és per tirar coets", els ajuda a "aguantar la temporada", afegeix.\nUn dels principals problemes amb els quals s'han trobat al llarg dels darrers anys les empreses d'esports d'aventura és la poca cultura de turisme actiu que tenen els residents mallorquins, però això ha canviat amb el covid. Així ho afirma Platell: "Els locals no solen contractar un guia, prefereixen anar pel seu compte o amb algú que se suposa que coneix el territori". I afegeix: "Amb la pandèmia, els residents han valorat més aquesta figura, sobretot en les activitats relacionades amb cordes, com l'escalada, el ràpel o el barranquisme". Platell explica que no ha estat fàcil comunicar al resident que "un guia és un professional com qualsevol altre, que garanteix una activitat d'aventura segura i transmet els valors de la naturalesa, la cultura i la tradició". Espera que l'interès del local continuï en un futur. Per part seva, Miquel Àngel Ramírez està convençut que la demanda dels clients locals es mantindrà durant molt de temps i confia que, en un futur, sigui un bona opció per tirar endavant el sector.\nturisme actiu crisis coronavirus Covid-19


Barcelona demana a la Generalitat més competències per sancionar discriminacions\nPublicat 14/02/2017 12:54:56CET\nLa regidora de Feminismes i LGTBI de Barcelona, Laura Pérez, ha demanat aquest dimarts a la Generalitat donar més competències al consistori per sancionar les vulneracions de la llei d'igualtat de tracte i no discriminació, actualment en tràmit al Parlament.\nPérez ha declarat als mitjans que el Govern municipal està arribant "als límits de les seves competències" seguint la Llei 11/2014 contra la LGTBIfòbia, i ha lamentat que, amb aquesta llei, el consistori no pot tramitar els casos de vulneració i sancionar.\nLa regidora ha qualificat d'"oportunitat clau" la llei d'igualtat de tracte i no discriminació --que està tramitant el Parlament i que ampliarà la Llei 11/2014 a més discriminacions més enllà de la LGTBI-- perquè pot donar a Barcelona capacitat sancionadora.\nTambé ha assegurat que l'Ajuntament té recursos i capacitat per tenir aquesta potestat sancionadora, a través de l'Oficina per a la No Discriminació, de la Carta Municipal i de la Guàrdia Urbana, que permeten al consistori actuar directament i no dependre d'altres investigacions.\nA més, Pérez ha presentat en la Comissió de Drets Socials un informe sobre les actuacions del Govern municipal el 2016 per complir la Llei 11/2014, sobre la qual l'Ajuntament ha fet més de 80 actuacions que demostren "el lideratge de la ciutat" en aquesta matèria.\nHa defensat que l'Ajuntament "ha incorporat la mirada LGTBI" a les polítiques municipals, ha augmentat les subvencions a les entitats en defensa dels drets LGTBI i ha avançat en mesures en educació i l'ocupació per garantir els drets sexuals i reproductius.


Josep Maria Solé Sabaté: “La recollida de signatures que va impulsar la plataforma pro seleccions catalanes va ser una fita històrica” - Seleccions.cat\nJosep Maria Solé Sabaté: “La recollida de signatures que va impulsar la plataforma pro seleccions catalanes va ser una fita històrica”\n“La recollida de signatures que va impulsar la plataforma pro seleccions catalanes va ser una fita històrica”\nDes d’una perspectiva històrica en quin moment es troba la reivindicació de les Seleccions Catalanes?\nLes condicions subjectives són molt bones. La gran majoria dels ciutadans de Catalunya defensen el dret a tenir seleccions esportives catalanes com qualsevol altra nació. La població així ho ha expressat sempre que se li ha demanat l’opinió. En el món de l’esport també hi ha una majoria de defensors de les seleccions catalanes. En canvi les condicions objectives són més aviat problemàtiques perquè les institucions espanyoles han anat tancant sistemàticament totes les vies que podrien permetre a Catalunya tenir seleccions esportives competint internacionalment. Espanya ho ha posat i ho continuarà posant molt difícil. De tota manera crec que la voluntat del poble tard o d’hora s’ha d’imposar, aquesta voluntat és bàsica per continuar endavant. Si els ciutadans catalans continuem pressionant per obtenir el reconeixement internacional de les seleccions esportives, ho acabarem aconseguint. No hem d’oblidar que l’esport i la reivindicació de les seleccions esportives són només un dels molts mecanisnmes que tenen les nacions per manifestar-se. És la defensa de la identitat pròpia a partir del fet esportiu. Catalunya és històricament un país esportiu. La majoria de les federacions esportives de l’Estat han nascut a Catalunya, després però la federació espanyola ha absorvit la catalana i ha anulat la seva especificitat. Tots aquests elements ens han de servir per enfortir la nostra posició però està clar que Espanya no ho posarà fàcil.\nEls fets de Fresno són un exemple de les dificultats que ens esperen.\nA Fresno l’Estat espanyol es treu la màscara. La maquinària de l’Estat es posa en funcionament i compra, pressiona, coacciona, amenaça i fa tot tipus de trampes per evitar que la Federació Catalana de Patinatge sigui reconeguda per la FIRS. Abans de l’assemblea de Fresno molts encara pensaven, ingènuament, que l’Estat espanyol es creuaria de braços i deixaria que el procés seguís el seu curs. Després d’allò em sembla que ningú no pot tenir dubtes, el poder de l’Estat es va imposar amb contundència.\n“La pressió dels catalans es fonamental perquè el procés tiri endavant amb èxit. És gràcies a aquesta pressió que s’inicia el camí cap al reconeixement internacional de les seleccions catalanes.”\nA Roma creu que pot passar una cosa semblant?\nSense cap mena de dubte Espanya tornarà a pressionar a l’assemblea de Roma perquè la Federació Catalana de Patinatge sigui rebutjada per la FIRS. Aquesta vegada però el procés no serà ni tan barroer ni tan evident com a Fresno, crec que tot plegat es farà amb més discreció. De tota manera ja veurem què acaba decidint l’assemblea.\nCreu que fora de Catalunya s’entenen les reivindicacions per aconseguir seleccions esportives catalanes?\nAquí hem de parlar de dos nivells. Fora de l’estat espanyol, no crec que tinguin gaires inconvenients a reconèixer el dret de les federacions catalanes a demanar l’ingrés a les respectives federacions internacionals. Hi ha molts exemples de federacions reconegudes que no tenen un Estat al darrere. A la resta de l’ Estat espanyol, en canvi, tot es polititza i aquí és quan arriben els problemes. Els espanyols pretenen uniformitzar-ho tot, els símbols també, i quan l’autoritat es vol imposar pot ser perillós perquè pot fer-ho de moltes maneres, fins i tot amb la força, és a dir, coaccionant o amenaçant a qui calgui: federacions, dirigents, esportistes…\n“Les federacions i els partits polítics poden i han de fer molt més per defensar les seleccions catalanes. No s’ha de ser tou, s’ha de reivindicar amb determinació i sense por, i tenint molt clar, que l’Estat espanyol no farà ni una sola concessió”\nEl món federatiu català està fent prou per aconseguir el reconeixement de les seleccions catalanes?\nLa majoria dels dirigents de les federacions són persones políticament ingènues. Quan el moviment de reivindicació ha arribat a un cert nivell no han donat la talla. Altres prefereixen jugar sobre segur amb l’status quo actual o senzillament tenen por a la politització de tot el procés.\nEls partits polítics també podrien fer més?\nSí, podrien fer moltes més coses. Moltes vegades els partits polítics catalans s’han arronsat davant les pressions que venen des de Madrid. S’han espantat massa sovint, han estat massa tous, se’ls ha d’apretar perquè defensin amb més contundència les seleccions catalanes. Se’ls ha de posar el dit a l’ull. La pressió dels ciutadans és la clau de tot el procés. És gràcies a aquesta pressió que neix el procés que ha d’acabar amb el sí de les federacions internacionals.\n“Confio que en un futur els partits polítics espanyols entendran que els qui defensem les seleccions catalanes no pretenem anar contra ningú, ni negar cap identitat”\nLa recollida de signatures que va impulsar la Plataforma pro seleccions esportives catalanes es pot considerar una fita històrica en tot aquest procés?\nSí. Aquell moviment popular va ser importantíssim perquè a banda de demostrar que bona part de la ciutadania està a favor de les seleccions catalanes, va implicar a totes les institucions del país: el govern, el Parlament, els partits polítics, els sindicats i moltíssimes associacions de tot tipus. Aquella iniciativa legislativa popular havia de tirar endavant, sinó hagués estat un frau a la població.\nPer acabar, hem d’estar esperançats en el futur?\nEl camí estarà ple de dificultats però hem de ser optimistes. Actualment a Espanya hi ha una tradició democràtica que encara no s’ha consolidat. Això canviarà a mesura que passin els anys i s’afianci la democràcia. Espero que, en un futur, els partits polítics espanyols entenguin que les seleccions catalanes no són cap intent de negar la identitat espanyola.\n“ La recollida de signatures va implicar en la defensa de les seleccions a tota la societat catalana, això va ser molt important”


Constanti Llombart: “Tot s’ho mereix Valencia, per a Valencia tot” – Valencians.info\nCarmel Navarro i Llombart, mes conegut pel seu pseudonim de Constanti Llombart (Valencia, 1848-1893) va ser un escritor i activiste valencianiste. Maxim representant de la Renaixença valenciana, junt en Teodor Llorente, partidari d’abandonar l’actitut merament lliteraria i reivindicar aspectes llingüistics i nacionals.\nConstanti Llombart naixque el 8 de setembre de 1848 en el sí d’una familia humil d’artesans, en el carrer de la Bosseria de la ciutat de Valencia. Per unes raons o per unes atres la seua formacio primaria està plena de vicissituts, ya que pareix ser no professava una gran inclinacio pels estudis. Despres, en creixer, superaria esta fase, i degut, possiblement, al seu primer ofici d’enquadernador de llibres, al qual es dedicà en deixar l’escola, prengue contacte en les lletres i es despertà en ell, gracies a la llectura de tot lo que caïa en les seues mans, un interes per saber i per l’escritura.\nEl resum de la seua biografia nos el donà el mateix Llombart en la frase emblematica que alentà la seua vida: “Tot s’ho mereix Valencia, per a Valencia tot”\nConstanti Llombart, Lo Rat Penat, Renaixença Valenciana


"Pensàvem que si derrotàvem l'apartheid a Angola cauria tot el règim" | L'Accent - Informació i comunicació popular dels Països Catalans\n>> Entrevista a Lina Vilakazi “Amanda”, ex-guerrillera de l’Umkhonto we Sizwe (el braç armat del Congrés Nacional Africà).\nLina Vilakazi és avui regidora del municipi d’Ekurhuleni, a l’est de Johannesburg i lluita per millorar les condicions de vida dels seus conciutadans. Darrere, però, dels tacons i el vestit jaqueta s’amaga un passat que comparteix amb milers de sud-africans, encara que normalment els mitjans internacionals no vulguin recordar aquesta part de la lluita contra l’apartheid.\nComencem pel principi. Com era la vida a Sud Àfrica a finals dels 70?\nDesprés de les revoltes estudiantils de Soweto del l’any 76 la situació era molt dolenta. La policia actuava indiscriminadament i tothom era terrorista. Era impossible viure. Jo vaig estar-me dos mesos a la presó sense acusació i al sortir em van tornar a detenir durant sis mesos més, altra vegada sense acusació.\nAixí que els meus pares em van enviar a estudiar interna en una zona rural. Si bé jo ja era militant clandestina de l’ANC (Congrés Nacional Africà en les seves sigles angleses), poca cosa podia fer en aquella regió remota.\nPerò la calma va durar poc.\nSí, al 79 ja havia acabat l’escola però tampoc podia tornar al meu township amb la meva família doncs la repressió cada cop era més violenta i asfixiant, així que vaig fer el pas de marxar cap a l’exili.\nVaig creuar la frontera il·legalment per Swazilàndia, on vaig entrar formalment a l’ANC, i després a Moçambic. Des d’allí, un grup de sis nois i dues noies vam viatjar a Angola, on l’MK (Umkhonto we Sizwe, el braç armat de l’ANC) tenia els camps d’entrenament militar.\nEl 1980 també vaig viatjar a Europa per rebre formació política, tan a la RDA com a Holanda, on el moviment antiapartheid era molt fort.\nCom era la situació a Angola?\nEn deu anys hi ha moments per a tot, clar, però sovint va ser una experiència molt dura. Faltava menjar, podíem estar mesos seguits menjant només mongetes i a vegades caçàvem el que podíem, fins i tot vaig menjar mico!\nA més es van trobar involucrats en una guerra civil en un país estrany. No era una mica complicat?\nNosaltres no ho veiem així, sinó com una part de la nostra pròpia guerra, doncs (Jonas) Savimbi (dirigent de l’UNITA, la guerrilla antigovernamental angolesa) tenia suport de les tropes sud-africanes que envaïen el país. Pensàvem que si derrotàvem l’apartheid a Angola cauria tot el règim.\nFinalment va passar més o menys això, quan junt amb la SWAPO (la guerrilla namíbia) i els cubans vam derrotar els sud-africans a Cuito Cuanavale, accelerant la fi del conflicte.\nPerò Angola només era un dels fronts de lluita.\nSí, clar, hi havia els escamots d’elit encarregats d’entrar a Sud Àfrica per als sabotatges, que recordaven a la nostra gent que no els havíem oblidat i que l’apartheid aviat cauria. I també per fer veure al règim que no s’havien lliurat de nosaltres i que podíem colpejar-lo.\nPerò pensa que érem milers de joves a l’MK i només uns pocs entraven a Sud Àfrica. La resta érem a Angola o a la rereguarda de Tanzània i Zàmbia.\nFinalment el 11 de febrer de 1990 l’ANC és legalitzat i a l’agost del mateix any l’MK decreta un alto-el-foc definitiu.\nSí, però això no va significar que ens dissolguéssim. De fet, llavors va començar la part més violenta.\nAl principi de començar les converses de pau nosaltres ens vam limitar a seguir amb els entrenaments militars a fora, per si les coses es torçaven. Dèiem: “deixem als vells parlar però nosaltres seguim preparant-nos”. Però els atacs de l’Inkatha (partit nacionalista i conservador zulu) coordinats amb el que s’anomenava la “tercera força”, però que eren els policies i militars de l’apartheid, es van fer cada vegada més freqüents i violents. Es van produir grans massacres, atacs indiscriminats, arribaven a matar tots els passatgers d’un tren. Era molt perillós.\nLlavors nosaltres comencem a introduir-nos al país per organitzar grups d’autodefensa a les comunitats i muntar camps d’entrenament dins mateix de Sud Àfrica. Mica a mica agrupem les nostres forces per poder tornar cada cop, en una estratègia elaborada per Chris Hani (comunista i màxim dirigent de l’MK). Vam arribar a organitzar una xarxa d’intel·ligència que cobria carrer a carrer. Res es podia moure sense que ho sabéssim i mica a mica comencem a fer retrocedir l’enemic.\nI a mida que avancen les converses de pau es va anar pacificant la situació?\nMai hi va haver realment cap acord de pau, sinó que els atacs violents cada cop van ser menys. Cap al 93, quan les coses es començaven a calmar van matar Hani i l’infern va tornar. La gent va perdre l’esperança, va ser molt descoratjador veure que seguíem sota amenaça. La violència va durar fins i tot durant la campanya electoral.\nA més en aquella època també hi havien els atacs de l’extrema dreta de la Resistència Afrikaans.\nAquesta gent va matar el meu germà i per a mi és molt dolorós parlar d’això. En realitat, quan ho recordes veus tots els companys i amics que han quedat enrere. És realment molt dolorós.\nFinalment arriben les eleccions i el moment de la reconciliació.\nSí, les eleccions van ser un moment molt emocionant. Era la primera vegada que podíem votar. Mai el nostre poble ho havia pogut fer i va ser molt excitant.\nPerò després Mandela ens va dir que ara havíem de perdonar, oblidar i pensar en el futur. Vam perdre molta gent, camarades, familiars… Perquè els havíem d’oblidar? Crec que el fet que Mandela hagués passat tant de temps a la presó, aïllat durant els pitjors anys de la repressió, feia que no sentís el mateix dolor que nosaltres. En certa manera ell no va viure els anys més durs.\nVostè no creu que el procés de transició fos positiu?\nCrec que molta feina va quedar a mitges. Molta gent va morir i encara no se sap quanta ni on són. A vegades es fan obres i al excavar apareixen ossos humans. Encara s’ha d’acabar la feina de saber exactament que va passar i quanta gent va morir.\nI després hi ha el tema dels acords, on ens vam comprometre a gastar una sèrie de diners en els vells sectors, pagar els seus deutes i les seves pensions. Això ens genera una manca de diners per a cobrir les necessitats del nostre poble. Per molt que des de les administracions tinguem bona voluntat ens falten els recursos i això és una cosa que és molt difícil que la gent ho entengui. Llavors veiem aquestes explosions de violència als barris pobres, fruit de la desesperació i en una lluita sense cap direcció, sense saber molt bé que es vol i com aconseguir-ho.\nCategoria: L'Entrevista Visualitzacions: 1387\nEl cinema negre d’Akira Kurosawa\n“Si defensem únicament una estructura comarcal acabarem tenint províncies”


El sector hoteler alça les ales: preveuen un 26,8% més d'ocupació que en 2020\nELPERIODIC.COM - 02/07/2021\nLa Generalitat confia en la recuperació del sector amb la posada en marxa del Certificat Covid\nLa previsió d'ocupació mitjana per als hotels del litoral de la Comunitat Valenciana en aquest mes de juliol parteix d'un 57,2%, un 26,8% més que en 2020. Així es desprèn de l'Enquesta d'Ocupació en Temporada d'Estiu realitzada per Turisme Comunitat Valenciana a una mostra representativa d'establiments de la Comunitat.\nEl secretari autonòmic del Turisme, Francesc Colomer, ha assenyalat que que "la COVID-19 ha retardat molt l'elecció de la destinació del viatge dels turistes, per la qual cosa l'ocupació final que aconseguim aquest estiu depèn de les reserves d'última hora".\nColomer ha explicat que les previsions mostren que "hi ha cert dinamisme, i encara que no hem de comparar amb les xifres del 2019, any prepandemia, sí que serà un estiu raonablement més dinàmic que el del 2020, encara que és difícil realitzar pronòstics, perquè la demanda ha canviat i ara les reserves d'última hora cada vegada són més freqüents".\nA més, ha recordat que "ahir va començar a utilitzar-se el Certificat COVID Digital de la UE, i esperem que amb aquest certificat s'incrementen les arribades de turistes estrangers a la Comunitat Valenciana".\nEn aquest sentit, ha apuntat que "la posada en marxa d'aquest certificat digital verd ens permet ser optimistes en la recuperació d'una franja important del mercat internacional, sense el qual és molt difícil entendre el nostre model turístic".\nColomer ha incidit en què "el 2021 serà un estiu de transició, de dinamisme i de certa recuperació, però també de molta responsabilitat i prudència" ha recalcat que "el sector ha fet un esforç enorme per a generar confiança, per la qual cosa pensem que el turisme prudent i responsable és ara més que mai part de la resposta en la remuntada emocional que com a societat necessitem".\nPrevisió d'ocupació per al mes de juliol\nSegons els resultats de l'enquesta realitzada per Turisme Comunitat Valenciana, les previsions per a tot el litoral de la Comunitat s'estimen en un 57,2% d'ocupació, un 26,8% més que en 2020.\nAixí, les dades del sondeig mostren que els hotels del litoral de Castelló preveuen aconseguir el 51% d'ocupació, un 22,1% més que l'aconseguit l'any passat. Per part seua, el litoral de València preveu ocupar el 59,6% de les seues places hoteleres, un 36,5% més que al juliol de 2020. Els hotels del litoral d'Alacant (sense incloure Benidorm) esperen ocupar durant aquest mes de juliol el 61,3% de les seues places, un 33,5% més que en 2020. Per part seua, la ciutat de Benidorm preveu una ocupació per a aquest mes del 60% (20% més que al juliol de 2020) i la ciutat de València parteix d'unes previsions superiors al 52%, un 34,4% més que l'any passat.\nA més, l'enquesta mostra que els hotels de l'interior de la Comunitat Valenciana preveuen una ocupació superior al 47% el mes de juliol, un 25,3% mes que en 2020.\nPer províncies, l'interior de Castelló parteix amb unes previsions del 54,6%, un 29% més que al juliol de l'any passat. L'interior de la província de València quanta avui dia amb un 34,5% de reserves, un 14,6 més que en 2020 i la província d'Alacant preveu una ocupació del 39,3%, un 27,2% més que l'any passat.\nAvanç d'ocupació del mes de juny\nD'altra banda, l'Enquesta d'Ocupació de Temporada Estival 2021 realitzada per Turisme proporciona l'avanç dels resultats d'ocupació del mes de mes de juny.\nEn concret, s'estima per al conjunt d'hotels del litoral de la Comunitat Valenciana una ocupació mitjana pròxima al 52%, sobre els hotels oberts.\nRespecte als hotels oberts el mes de juny, cal assenyalar que a la província d'Alacant (sense Benidorm), el mes de juny, hi ha un 71,23% de places oberta i un 56,48% a Castelló, mentre que València les places obertes al juny han sigut del 84,76%. Hosbec estima en l'última setmana de juny que l'oferta d'hotels oberta a Benidorm és del 60,20%.\nPer zones turístiques, el mes de juny l'ocupació mitjana estimada per al litoral de Castelló hauria aconseguit un 34,6%. Per a la ciutat de València es preveu ocupació del 59,3%, mentre que per al litoral de la província s'estima un 51,5%. La previsió d'ocupació dels hotels de litoral de la província d'Alacant, sense incloure Benidorm, del passat mes de juny, s'estima en un 57,4%, mentre que la ciutat de Benidorm, hauria obtingut un 50% d'ocupació el mes passat.\nRespecte a l'ocupació en hotels d'interior, l'enquesta realitzada estima per al mes de juny un 42,2% per al total de la Comunitat Valenciana. Per províncies, a l'interior de Castelló el grau d'ocupació se situa en el 41,3%, a l'interior de la província de València l'ocupació estimada és del 30%, mentre que el grau d'ocupació mitjana hotelera de l'interior d'Alacant s'estima en un 46%.


Rosana, Simple Minds, Jarabe de Palo... la música no s'atura al Festival del Mil·lenni! | Barcelona Cultura\nDimarts, 4 abril 2017\nDissabte, 22 abril 2017\nRosana, Simple Minds, Jarabe de Palo... la música no s'atura al Festival del Mil·lenni!\nGlen Hansard, Maika Makovski o Maria Arnal & Marcel Bagés, alguns altres noms destacats de les setmanes vinents.\nLlarga llista de primeres espases del món de la música que es podran veure dalt dels escenaris barcelonins des d'ara i fins al mes de maig en el marc del Festival del Mil·lenni. N'hi ha de tots els estils i per a tots els gustos, i tant de l'escena nacional com de la internacional. Fins a una trentena de concerts es duran a terme en espais com la Sala Bikini, L'Auditori, el Teatre Tívoli, el Gran Teatre del Liceu, el Palau de la Música, la Sala Barts, el Casino l'Aliança del Poblenou o fins i tot a l'església del Pi. En el moment d'escriure aquestes línies, els únics concerts per als quals no queda ni una entrada són els que oferiran India Martinez el 18 de març i Vanesa Martin el 15 de maig, però per a molts dels altres resten unes poques butaques lliures; així que si hi voleu anar, ja cal que us espavileu!\nEl març arrenca molt fort i sense descans amb els espectacles de Lucky Chops (el dia 1 a la Razzmatazz 2), Revólver (a L'Auditori el 2) i Nouvelle Vague (el dia 3 a la Barts). La popular cantautora canària Rosana torna a la nostra ciutat, en aquest cas al Palau de la Música, per presentar l'àlbum En la memoria de la piel; serà el dia 6. La mescla d'indie pop i de flamenc de Soleá Morente, filla del mític Enrique Morente, es podrà seguir a El Molino el 8 de març, mentre que tres dies més tard un estil molt diferent, el de la cantautora londinenca ALA.NI, omplirà d'intimisme un escenari també molt diferent, el de l'església del Pi. Canviem totalment de registre i d'espai, per citar l'espectacle que el dia 19 oferiran el badaloní Juan Magan i el grup cubà Gente de Zona al Palau Sant Jordi. La mallorquina Maika Makovski s'acompanyarà del Quartet Brossa el 23 de març al Casino del Poblenou, i el mateix vespre els fans de Mecano podran taral·lejar de nou les seves cançons gràcies a l'espectacle d'homenatge que arribarà a la Barts. Glen Hansard, que va assolir la popularitat gràcies a la gran pantalla per la seva interpretació i composició de la banda sonora de la pel·lícula Once, torna al Mil·lenni, en aquesta ocasió al Casino del Poblenou, el 28 de març, i Diego Martin portarà les seves cançons passionals dos dies més tard a l'Apolo.\nEl primer concert d'abril, el dia 4, recaurà en el músic serbi Goran Bregovic, i el darrer, el dia 30, en el llegendari grup pop escocès Simple Minds. Entre l'un i l'altre, recitals de Maria Arnal & Marcel Bagés, Charlie Cunningham o Joan Rovira, per citar-ne només alguns. I el maig començarà amb Tamikrest a la Bikini i José González al Tívoli el dia 1, i el 12 el cantautor belga Milow serà a la Bikini. El Festival del Mil·lenni es prendrà unes merescudes vacances després de l'actuació que farà Jarabe de Palo el 20 de maig al Gran Teatre del Liceu.\n'Más Músicas': noves veus de dona a la sala Razzmatazz\nLa sala 3 de Razzmatazz acull el dijous, 13 de desembre una cita que està pensada per donar a conèixer...