Manqala.org - Jocs al Parc - Campionats\n13� Campionat d'Aual� de Catalunya - Categoria escolar\nDissabte 2 de juliol del 2012 es va celebrar la fase final de l'edició escolar del 13è campionat d'aualé de Catalunya, a l'escola Guinardó de Barcelona. Durant el curs s'havien anat fet les competicions classificatòries a les escoles. Llegir-ho tot...\n13� campionat d'aual� de Catalunya\nEl 13è campionat d'aualé de Catalunya tindrà lloc el diumenge 20 de maig del 2012.Enguany, la tretzena edició del campionat es trasllada a Granollers, en el marc de la Fira Jugar x Jugar 2012 . La inscripció és gratuïta. Llegir-ho tot...\n11� Campionat d'aual� de Catalunya\nDissabte 5 de juny de 2010 va tenir lloc l'onzena edició del Campionat d'aualé de Catalunya a la Facultat de Matemàtiques i Estadística de la UPC, carrer de Pau Gargallo, 5, 08028 Barcelona, a tocar de la Diagonal. ParticipantsAlumnat de primària i ESO Paral·lelament al desenvolupament del campionat, s'organitzaran tallers oberts a tothom per aprendre les regles de joc o per passar simplement una estona jugant. En aquests tallers, a més a més de jugar a l’aualé, s’organitzaran altres activitats relacionades amb els jocs. Organització Grup de Jocs de l'Institut de Ciències de l'Educació de la Universitat Politècnica de Catalunya Facultat de Matemàtiques i Estadística de la Universitat Politècnica de Catalunya CosmocaixaPaitès\tLlegir-ho tot...\nTorneig de bao a Tor�\nDissabte 21 i diumenge 22 de novembre del 2009, a Torí, se celebrarà un torneig de bao dins del programa de Gioca Torino. L'organitza la gent de Kibao, el club internacional d'amants del bao. Per més informació (en italià, suahili o anglès) consulteu el web de jocs tavolando.net . 10� Campionat d'aual� de Catalunya\nEl dissabte 6 de juny de 2009 tindrà lloc la desena edició del Campionat d'aualé de Catalunya a la Facultat de Matemàtiques i Estadística de la UPC, carrer de Pau Gargallo, 5, 08028 Barcelona, a tocar de la Diagonal. ParticipantsAlumnat de primària i ESO Paral·lelament al desenvolupament del campionat, s'organitzaran tallers oberts a tothom per aprendre les regles de joc o per passar simplement una estona jugant. En aquests tallers, a més a més de jugar a l’aualé, s’organitzaran altres activitats relacionades amb els jocs. Organització Grup de Jocs de l'Institut de Ciències de l'Educació de la Universitat Politècnica de Catalunya Facultat de Matemàtiques i Estadística de la Universitat Politècnica de Catalunya Llegir-ho tot...\nM�s...\t4�me Tournoi international d'awele de La Tour-de-Peilz\n9� Campionat d'aual� de Catalunya\n3r torneig internacional d'aual� al museu su�s del joc\n8� campionat d'aual� de Catalunya\n<< Inici < Anterior 1 2 Seg�ent > Final >>Resultats 1 - 9 de 18\t[Tornar]\n© 2013 Manqala.org - Jocs al Parc


Adreça: c/ Palou, 9 - c/ Racó\nLa Casa Gran és un edifici de grans dimensions amb jardí i capella. Té planta rectangular i estructura basilical i consta de planta baixa, pis i golfes.\nLa façana és de composició simètrica. Té una gran porta d'accés d'arc de mig punt amb dovelles de pedra i una finestra rectangular a cada banda.\nEn el primer pis hi ha tres balcons allindats, el central de volada més pronunciada. En les golfes hi ha tres obertures d'arc de mig punt. L'acabament de la façana és sinuós i la resta de l'edifici presenta una distribució irregular d'obertures.\nLa capella és molt senzilla d'estil neogòtic. El conjunt es troba protegit per una tanca. La Casa Gran és un edifici de grans dimensions amb jardí i capella. Té planta rectangular i estructura basilical i consta de planta baixa, pis i golfes.\nLa capella és molt senzilla d'estil neogòtic. E...\nLa construcció de la Casa Gran va començar durant la segona meitat del segle XVIII, a imitació de l'edifici de Can Giralt (la Casa Roja). Al llarg del temps ha passat per diverses etapes constructives.\nLa capella data d'un moment posterior, segurament de finals del segle passat o principis d'aquest.


Global University Network for Innovation (GUNi) | ACUP\nLa Global University Network for innovation (GUNi) és un dels grups de reflexió líders mundials sobre polítiques i gestió de l'educació superior; una institució de referència en la implementació de l'Agenda 2030 i els ODS a l'educació superior.\nLa GUNi és una xarxa internacional que actualment reuneix 268 membres de 85 països, entre institucions d'educació superior, Càtedres UNESCO i centres de recerca. Va ser creada el 1999 en el context del Programa de Càtedres UNITWIN/UNESCO per part d’UNESCO, la Universitat de Nacions Unides (UNU) i la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC) després de la Conferència Mundial d’Educació Superior de la UNESCO (WCHE) al 1998 per donar continuitat i facilitar la implementació de les principals decisions adoptades durant aquesta.\nCompta amb el suport de la UNESCO i l'Associació Catalana d'Universitats Públiques (ACUP), que n'acull la seva secretaria i presidència des del 2014.\nMissió, valors i objectius:\nLa missió de GUNi és fomentar el paper de l'educació superior en la societat donant suport a la renovació de les seves visions i polítiques arreu del món en termes de servei públic, rellevància, responsabilitat social i innovació. La GUNi promou l'intercanvi de recursos, idees innovadores i experiències, de la mateixa manera que permet la reflexió col·lectiva i la coproducció de coneixement sobre temes emergents de l'educació superior.\nPer a més informació, consulteu el web www.guninetwork.org


"Generació digital", Premi Connexió 2016 - TV3\nLes notícies tecnològiques\nLes notícies tecnològiquesDesplegar menú\nLluís Marquina recull el Premi Connexió 2016\nPer la seva difusió de les TIC i del sector de les telecomunicacions\n"Generació digital", Premi Connexió 2016\nEl programa de tecnologia, entreteniment i cultura digital del 33 ha estat guardonat amb un dels premis Connexió, que anualment atorga Feceminte, la Federació Catalana d'Empresaris Instal·ladors de Telecomunicacions\n17/05/2016 - 20.10\n"Generació digital", l'espai que Lluís Marquina dirigeix i presenta al 33, ha resultat guanyador en la categoria de premi a un mitjà de comunicació per la difusió realitzada en matèria de telecomunicacions i tecnologies. S'ha destacat la seva contribució a la difusió de les TIC i del sector de les telecomunicacions. El guardó s'ha lliurat en un acte al Museu d'Història de Barcelona.\nEls premis Connexió arriben aquest any a la 17a edició, en el marc del 48è Dia Mundial de les Telecomunicacions, i s'atorguen a empreses, entitats i persones que han destacat a títol individual o col·lectiu per la innovació, investigació, qualitat de servei o aportació singular en l'ampli món de la professió, i per la qualitat de vida en el món de les noves tecnologies.\n"Generació digital", amb Lluís Marquina, és l'espai de tecnologia, oci i cultura digital del canal 33 que s'emet els dimarts a les 22.40. La versió radiofònica del programa, dirigida i presentada per Albert Murillo, s'emet la matinada de dissabte a diumenge, a la 1.00, a Catalunya Ràdio.\n"Generació digital", premiat a la 22a Nit de les Telecomunicacions i la Informàtica\nMontserrat com mai l'heu vist


El parany de l’energia nuclear | la bitàcola del Miquel\nEl parany de l’energia nuclear\nPresento una conferència que es farà el divendres 21 d’octubre a Gràcia.\nHe rebut aquesta convocatòria i la penjo per a qui pugui estar interessat:\nEL PARANY NUCLEAR\nContra l’Intent de Revifar el Caliu Radioactiu\nMarcel Coderch (Associació per a l’Estudi dels Recursos Energètics) i Pep Puig (Grup de Científics i Tècnics per un Futur No Nuclear)\nUs esperem a L’Aixada ( Argentona 12, barri de Gràcia, Barcelona) el divendres 21 d’octubre a les 20:00\nAssetjada pel moviment ecologista internacional dels anys 70 i 80, debilitada per les falses expectatives econòmiques que havia aixecat, i ferida de mort pels accidents de Harrisburg (1979) i Txernòbil (1986), la indústria nuclear ha viscut una llarga agonia que dura ja prop d’un quart de segle.\nTot semblava caminar lentament cap a la progressiva extinció del parc mundial de reactors nuclears a la major part de països, però, de sobte, han començat a sentir-se veus arreu del món que volen tornar a obrir el debat nuclear. La puja dels preus del petroli, que respon a la impossibilitat cada cop més evident d’augmentar constantment la capacitat de producció mundial; l’aparició dels primers efectes del canvi climàtic que ja no es pot amagar; i les creixents necessitats energètiques, tant dels països industrialitzats com dels països subdesenvolupats que volen reproduir la trajectòria econòmica dels primers, son factors clau de l’intent de revifar el caliu nuclear que serà cada cop més ferm i evident.\nAquest intent de revifalla, però, no es pot construir sobre arguments ja gastats, com ara els utilitzats als anys 50 i 60 quan es deia que l’energia nuclear seria “tan barata que no caldria ni facturar-la”. Calen noves idees-força i per això el llop nuclear es vesteix ara amb la pell de xai ecologista per defensar la resurrecció de la energia nuclear tot qualificant-la de renovable, sostenible, neta i ecològica.\nPer això creiem que cal repassar la història de lluites passades i posar al dia els arguments del moviment anti-nuclear dels anys 70. La societat ha d’estar preparada per defensar-se intel.lectualment de l’envestida que és prepara. Els qui no van viure la primera fase d’aquesta lluita necessiten conèixer què va passar, i com i perquè hem arribat a la situació actual. Els qui la van viure han de reafirmar les seves conviccions i han d’agafar ànims per tornar al combat anti-nuclear, sense deixar-se enganyar per campanyes mediàtiques.\nTots plegats necessitem dades i arguments per desemmascarar les fal.làcies que utilitzaran aquells qui, per tal de no posar en qüestió l’actual model econòmic de creixement insostenible, voldran imposar-nos una energia que compromet el nostre futur i el de les generacions futures.\nEs projectarà un documental sobre els efectes de l’accident de Txernòbil a tot Europa.\nPer més informació, recomano llegir un article de l’Illacrua que està penjat a internet:\nDavant de tota aquesta informació no cal afegir més comentaris. Bé, potser sí. Fa temps, quan recollia signatures per la primera ILP (Iniciativa Legislativa Popular) que es va presentar al parlament català (per demanar la prohibició de la incineració de residus) em vaig trobar amb gent, pocs, que defensaven aquesta tecnologia contaminant; parlant amablement amb ells vaig descobrir (en tots ells), que alhora eren defensors de la energia nuclear. Poc després l’Enric Tello -una persona que parla de sostenibilitat tan bé com l’Arcadi Oliveres parla d’economia i conflictes armats- va posar nom a aquesta mena de persones: tecnòcrates ilustrats -veuen el problema i proposen solucions cutres que no resolen el problema però els permeten a ells mantenir el cul calent, i ho saben!-.\nSergi on 2005 a les 22:44 said:\nVale, jo veig el problema, de veritat hi crec en la sostenibilitat, però dur-la a terme i alhora mantenir el sistema econòmic en el que es basa la societat ho veig més dificil, i no es per ser ara reaccionari que no em sento. Però si que es veritat que el nostre sistema actual es basa en que hi ha energia per tothom (i “barata”). El dia que hi hagi una autèntica alternativa m’hi sumaré amb molt de gust, de fet jo com a persona hi penso bastant. Però una cosa es buscar alternatives i una altra intentar destruir el sistema que ens sosté.\nMiquel on 2005 a les 12:13 said:\nGràcies Sergi per participar al meu bloc.\nNo tinc la intenció de posar la darrera paraula, però aprofitant que estic a casa replicaré.\nLa rèplica m’ha quedat massa llarga així que la penjo com a un nou post. Espero poder posar un enllaç més tard.\nMiquel on 2007 a les 15:03 said:\nL’enllaç a la rèplica és aquest:\nI ja que estic; acabo de llegir un article força interessant al web d’ecologistes.net que parla d’aquest tema. El poso per si algú vol llegir aquest nou article:\nun altre on 2011 a les 7:00 said:\nAprofitant que passava per aquí per esborrar un comentari no desitjat, poso uns enllaços de notícies sobre la catàstrofe del Japó: ecodiari.


La Reserva Federal compra 53.000 milions de dòlars d'actius en un dia per garantir la liquiditat del sistema bancari - CATzona\nLa Reserva Federal compra 53.000 milions de dòlars d’actius en un dia per garantir la liquiditat del sistema bancari\nLa Reserva Federal ha intervingut aquest dimarts de manera massiva sobre el sistema financer amb la compra d’actius financers per un valor total de 53.000 milions d’euros (47.800 milions d’euros). Amb aquesta operació, el banc central nord-americà vol garantir l’estabilitat en els mercats abans d’anunciar dimecres si rebaixa o manté els tipus d’interès.\nEntre dilluns i dimarts s’han produït dos esdeveniments que han obligat la Fed a actuar. D’una banda, el tipus d’interès interbancari (és a dir, l’interès amb què es presten diners els bancs els uns als altres) als Estats Units ha arribat al 2,25%, considerat el màxim admissible pel banc central. D’altra banda, l’interès del mercat a curt termini s’ha disparat fins al 8,5%.\nAquest mercat es coneix amb el nom tècnic en anglès de ‘repo market’. Els ‘repos’ són operacions de compravenda d’actius que utilitzen els bancs per aconseguir liquiditat a curt termini, per exemple d’un dia per l’altre. Són un element clau perquè els bancs tinguin diners disponibles per prestar-los als seus clients i per operar de manera normal. Quan els interessos d’aquest mercat són molt alts, vol dir que els bancs tenen problemes per aconseguir aquest finançament diari i que, en general, el sistema financer està paralitzat.\nPer evitar aquesta paràlisi, la Reserva Federal ha actuat aquest dimarts sobre el mercat de ‘repos’ amb l’adquisició de títols de deute per valor de 53.000 milions de dòlars. Així, l’organisme presidit per Jerome Powell ha injectat liquiditat als bancs perquè no tinguin problemes de finançament a curt termini.\nAquest dimecres, Powell anunciarà en roda de premsa si manté els tipus d’interès bàsics o els torna a rebaixar, com ja va fer el juliol passat, després de més d’onze anys sense fer-ho.


Jegihorn (3.206 m.) per la via ferrada | Engarrista\nLloc de sortida: Arribada del telecabina Kreuzboden, (Saas Grund)\nDesnivell positiu: 890 metres\nNivell de dificultat: ED (Extremadament difícil)\nSensació de dificultat: Molt difícil. Primera meitat força difícil. Pont nepalí de 90 m. molt espectacular. Últim tram molt difícil i sense esglaons\nTeníem l'abonament dels remuntandors de Saastal (la vall de Saas) i vam planificar un seguit d'activitats per a tota la setmana. En aquesta ocasió ens havien parlat d'una via ferrada molt impressionant i entretinguda. També ens havien advertit del la seva dificultat, i sobretot del pont nepalí, de 90 metres de llargada i molts més sota els peus. També ens havien comentat que hi havia una variant menys difícil per evitar el pont i el darrer tram. Així doncs, amb la confiança que si no ens véiem amb cor de superar el darrer tram podríem trobar un camí alternatiu vam iniciar la marxa.\nPer fer-ho ens vam llevar d'hora i vam baixar amb el bus des de Saas Fee fins a Saas Grund, on vam agafar el telecabina que puja fins a Kreuzboden. Des d'allà ja hi ha alguns indicadors de la via ferrada (en alemany "kletersteig"). Hi ha diversos camins que acosten fins a la base de la via. Una possibilitat és arribar-se fins al refugi de Weismies (Weismieshüte), i després tendir cap a l'esquerra, però es fa volta. És millor, tot i que no està indicat, anar a buscar la pista d'esquí (a l'estiu sense neu) que queda més a l'esquerra, és a dir, la més pròxima a la muntanya Jegihorn que es veu perfectament. Des d'allà cal prendre un caminet força evident, tot i que no indicat, que va pujant a la vora d'un torrent. Al cap d'una estona trobem els indicadors de la ferrada (marques blanques, blaves i blanques), i també la cruïlla amb el camí de baixada. Seguim de dret i en poca estona més arribem a la base de la via. Des de la sortida del telecabina gairebé cal comptar una hora i mitja.\nArribant a la via hi ha un grup de tres persones que comença davant nostre, i una altra persona que ho fa després. El primer tram és senzillet, i no té cap dificultat, però aviat veiem quina serà la tònica de la via: no té pràcticament esglaons, i caldrà refiar-se de les preses naturals. És una via molt ben traçada, de forma respectuosa, i posant només els elements artificials que són estrictament necessaris. A part del cable de vida, molt segur, hi ha només algun esglaó escadusser en algun punt en què no hi ha cap ressalt, per petit que sigui, que es pugui aprofitar. En alguns trams molt verticals hi han col·locat escales senceres, és a dir, no esglaons enganxats a la roca, sinó escales metàl·liques. N'hi ha fins a 5.\nA partir de les primeres escales metàl·liques la via es complica més, i és més vertical. Té alguns passos compromesos, en què cal aplicar-se i fer moviments atlètics. Es puja per una xemeneia molt marcada, i després es passa per un tram molt vertical, amb una bona timba sota els nostres peus. Al cap d'aproximadament una hora i mitja de pujar arribem al cim de la cresta nord (3.093 m.) del Jegihorn, que seguirem uns metres i baixarem fins una gran escletxa que separa aquesta cresta del cim pròpiament dit, totalment aïllat d'aquesta. Per superar aquesta gran escletxa hi ha dues oportunitats: o bé passar un pont nepalí de 90 metres i un buit impressionant, o bé baixar fins al fons de l'escletxa i pujar el cim més per la dreta. Hi ha indicadors de la dificultat: la variant difícil té grau 3 (de 5), i la del pont té grau 4 i 5 (de 5), és a dir ED (extremadament difícil).\nTinc dubtes si passar o no el pont. Més que el pont, em fa por el que ve després, una paret molt dreta i on no es veuen esglaons. La Sílvia està més decidida. Es decidim doncs a passar. Surto jo primer. El pont impressiona molt. Té tres cables de vida, un a cada costat on et pots agafar amb les mans i un de superior, més segur en cas de caiguda, ja que no quedaries tant avall, però que provoca que la cinta dissipadora quedi massa tibant, i l'has de moure constantment amb la mà, per tant ancorem les cintes a banda i banda, als mateixos cables amb què ens agafem amb les mans. Als peus hi ha només dos cables gruixuts d'acer. Ja de començar impressiona per la llargada, però a mig fer qualsevol petit balanceig et fa sentir totalment indefens. Es fa difícil canviar els mosquetons en els punts intermitjos en què hi ha grapes, ja que obliga a deixar-se d'una mà, i amb el balanceig no fa gens de gràcia. Cap al final del pont es gira una mica de vent, i es nota molt a aquelles alçades. També cap al final balanceja mé. Finalment arribem a l'altra riba del pont. L'adrenalina està al màxim.\nDesprés del pont, on no hi ha pràcticament espai per aturar-se, hi ha una malla de corda suspesa. És més complicat del que pensava. No és que sigui difícil, però costa de pujar-hi, cal fer molta força de braços, i ja fa molta estona que estem a la via. La sortida del pont tampoc és fàcil, però el més difícil encara ha de venir. Comença després de la malla un tram pràcticament vertical, amb passos extraplomats en una llarga paret granítica amb molta timba. No hi ha esglaons, però en alguns punts en què no hi ha cap mena de presa i la roca és ben llisa hi han col·locat algunes preses artificials d'escalada, o simplement una petita pedra plana encastada a la paret amb un clau. Realment aquest tram és difícil. Cal fer passos molt atlètics i forçats, però alhora també és la part més emocionant. A dalt també veiem alguns escaladors que han pujat per alguna de les diverses vies que hi ha a la paret oest. Des del cim, bones vistes de tota la carena del Mischabel cap al sud, amb algunes de les muntanyes que ja havíem pujat els dies anteriors, i també bones vistes cap al Weismies i el Lagginhorn cap a l'est.\nSuperat aquest tram tan dret, la via s'uneix amb l'altra variant menys difícil que ve per la dreta. Ja només queda acabar d'arribar al cim per un tram de grans blocs de roca sense més dificultats. Al cim hi ha una creu i un llibre de piulades. Xerrem uns moments amb algunes persones que també han fet la via, tothom molt content per haver assolit el cim després de l'esforç. Mengem una mica i iniciem la baixada per l'altra banda d'on hem arribat. Per baixar cal prendre un camí molt costerut que va fent esses per superar el fort desnivell. És una zona de grans blocs de roca, i cal anar amb compte baixant, ja que és molt dret. Per la baixada cal comptar també amb una hora i mitja addicional.\nArribem al telecabina de Kreuzboden després de 6 hores de gaudir d'una muntanya molt interessant i divertida, el Jegihorn, pujant-lo per una via ferrada molt exigent, però també molt bonica. És la més difícil que hem fet mai i amb diferència, però també la satisfacció és molt gran.\nEnviat per Queralt (no verificat) el Divendres, 04/09/2009 - 14:02 Enllaç permanent\nOstres! quina passada! després d\_'això ja no hi ha qui us pari!


ls òrgans de govern de la UVic-UCC i de la Fundació Universitària del Bages han decidit suspendre l'activitat acadèmica presencial de grau i de postgrau, dels cicles formatius de grau superior, d'idiomes i de formació continuada com a mesura preventiva davant la situació de pandèmia. La suspensió també afecta l'activitat assistencial de la Clínica Universitària, així com les visites i activitats educatives al Lab 0-6.\nL'edifici de la FUB, a l'Avinguda Universitària.\nPer facilitar el seguiment dels currículums acadèmics, la universitat dotarà el professorat d'eines tant tècniques com metodològiques per dur a terme docència en modalitat no presencial. En cas que sigui necessari, s'estudiarà la possibilitat de dur a terme adaptacions curriculars. Al mateix temps, queden anul·lats tots els actes previstos oberts al públic en general que s'havien programat a les instal·lacions universitàries.\nParal·lelament, amb l'objectiu de centralitzar i actualitzar tota la informació en relació amb el Coronavirus, s'ha creat un espai específic al web que inclourà totes les novetats destacades per a la prevenció del virus i amb informació sobre com actuar davant la situació epidèmica de la infecció


Group Codes which are not Abelian Group Codes\nConferència a càrrec de Cristina García en el marc de les jornades 3ICMCTA organitzades pel Departament d'Enginyeria de la Informació i les Comunicacions.\nConferència a càrrec de Robert Calderbank en el marc de les jornades 3ICMCTA organitzades pel Departament d'Enginyeria de la Informació i les Comunicacions.\nA Class of Repeated-Root Abelian Codes\nConferència a càrrec de Edgar Martínez-Moro en el marc de les jornades 3ICMCTA organitzades pel Departament d'Enginyeria de la Informació i les Comunicacions.\nMida: 108 MB\nA Construction of MDS Array Codes Based on Companion Matrices\nConferència a càrrec de Sara D. Cardell en el marc de les jornades 3ICMCTA organitzades pel Departament d'Enginyeria de la Informació i les Comunicacions.\nMida: 94 MB\nMinimal Realizations of a 2-D Convolutional Code of Rate 1/n by Separable Roesser Models\nConferència a càrrec de Telma Pinho en el marc de les jornades 3ICMCTA organitzades pel Departament d'Enginyeria de la Informació i les Comunicacions.\nMida: 79 MB\nInformation Sets in Abelian Codes: Defining Sets and Groebner Basis\nConferència a càrrec d'J.J. Bernal en el marc de les jornades 3ICMCTA organitzades pel Departament d'Enginyeria de la Informació i les Comunicacions.\nMida: 87 MB\nConferència a càrrec de Simeon Ball en el marc de les jornades 3ICMCTA organitzades pel Departament d'Enginyeria de la Informació i les Comunicacions.\nConferència a càrrec d'Italo Dejter en el marc de les jornades 3ICMCTA organitzades pel Departament d'Enginyeria de la Informació i les Comunicacions.


El blog d'en Pere Nieto: 10 abril\nAquest proper diumenge 10 d’abril es celebra la consulta sobre la independència de Catalunya a Barcelona. Jo aniré a votar i votaré que sí. No ho faig entusiasmat ni pensant que és un pas decisiu en les llibertats nacionals. Ho faig bàsicament per dues raons, la primera és que em sembla molt positiu que la ciutadania es mobilitzi i ho faci en temes polítics, cal recuperar la importància de les idees i de les propostes, en tots els àmbits i en els moments de fredor actual aquestes iniciatives em semblen molt oportunes, malgrat jo hi pugui tenir diferències. El segon motiu pel qual votaré és perquè crec que Catalunya ha de poder exercir el seu dret a l’autodeterminació i superar l’actual model de relacions amb Espanya i per tant no desaprofitaré cap ocasió tan clara com aquesta per fer-ho públic. De fet la primera raó explica perquè votaré i al segona què votaré.\nPerò insisteixo, no és un suport sense plantejar dubtes, en cap de les dues qüestions que he plantejat. En primer lloc crec que l’organització de la consulta no ha tingut prou capacitat d’aconseguir més complicitats més enllà de gent a favor de la independència, no s’ha aconseguit el repte de creure en la consulta a sectors que no aposten directament per la independència però que volen anar més enllà del model actual i s’ha visualitzat un paper excessivament actiu d’ERC en aquesta consulta. En relació al contingut la impossibilitat de votar opcions federalistes a la consulta fa que la pregunta no reculli moltes de les possibles opcions de futur de Catalunya. Jo votaré diumenge que sí per expressar un camí, no un destí. És a dir jo crec que hem d’avançar en aquesta línia però no tinc clar si el punt final ha de ser la independència plena o no. Per a mi això no és un obstacle pel diumenge però per altra gent sí. I finalment crec que el sistema de vot anticipat amb una pressió al carrer tan forta pot fer augmentar el nombre de vots, sens dubte, però també pot cansar a molta gent.\nEn altres ocasions ja he parlat dels obstacles que el PSC ha volgut posar a la consulta i sé que no és senzill mobilitzar gent. No ha estat un procés amb el que m’identifiqui plenament, però diumenge els hi donaré el meu suport i votaré. I ho faré respectant a aquella gent de la meva formació com el Joan Herrera que ha expressat que no votarà perquè no veu reflectida la seva opinió i respectant a gent com en Ricard Gomà amb el que compartirem vot.\nPublicat per Pere Nieto a 18:22\nMolt bon article. Comparteixo amb tu el 100 de posició expressada, són les mateixes raons de perquè jo vaig anar i vaig votar a Sabadell. Sóc dels que pensa que passada aquesta primera etapa de consultes, i amb l'aprenentatge realitzat, seria bo per al futur de Catalunya organitzar una consulta més àmplia, organitzada des de diferents opcions i amb totes les opcions (independència, federalisme, confederalisme, autonomisme, etc). Hem d'explorar camins que permetin expressar-se a TOTS els ciutadans i ciutadanes Catalanes, amb TOTES les opcions, això és exercir l'autodeterminació de veritat, ASMI amb valentia i honestedat totes les conseqüències del procés. Tindria una legitimitat molt alta, i segurament ajudaria a concretar encara més el destí de la nació catalana. Jo m'apunto a una consulta d'aquestes característiques en un futur proper!!!.\n6 d’abril de 2011 a les 10:19


Sant Jordi i els llibres – Xalandria\nTot i que la frase no deixi de ser evident i tòpica, cal recordar-la: celebram, amb Sant Jordi, la festa del llibre. Aquí, cal incidir en el mot clau: el llibre. L’objecte. Aquest conjunt de fulls enquadernats, de mides i gruixes diverses, continent de pàgines plenes de lletra impresa amb tota mena de missatges. La cosa tangible. I, en aquest sentit, també cal tenir molt clar que l’objectiu de la celebració és vendre’n. Amb aquesta voluntat pecuniària va néixer, als anys vint del segle passat i a Barcelona, aquesta festa que, a partir de l’any trenta, es va fer coincidir amb la diada de Sant Jordi —una figura venerada a l’antiga corona catalanoaragonesa, nostrada per tant—, amb la qual cosa s’hi incorporaren les roses, d’acord amb el fet que, entre els segles XV i XVII, era tradició regalar-ne aquell dia, dedicat als enamorats (en oposició al sant Valentí contemporani). De llavors ençà, formen un binomi indissoluble tal dia com avui.\nQue ningú no s’engani, idò: tal dia com avui, l’objectiu de tot plegat és econòmic. És un mercat. Potser no seria exagerat dir que no hi ha gaire diferència entre les parades de llibres i les que, per posar el primer exemple que m’ha vingut al cap, es dediquen a vendre tota casta de productes sota l’aparença d’una suposada fira medieval a les festes de poble. Només cal veure què en sol quedar per a la posteritat, de la celebració, per a veure’n clara l’essència: un rànquing amb els títols més venuts (amb unes xifres, però, que amaguen uns beneficis molt repartits) i poca cosa més. O, el que ens hi mena: tota una sèrie de campanyes de màrqueting que acompanyen un fotimer —inassumible, per tant— de títols estratègicament publicats a tocar de l’arribada de la primavera, moltes vegades amb el suport, també, d’una sèrie de guardons que no deixen de ser maniobres editorials per embolcallar els seus productes amb una capa de suposada qualitat literària. Fins i tot, apareixen anuncis d’aquestes novetats literàries a la televisió i a la ràdio i, en tot plegat, l’aparició dels autors anomenats mediàtics ajuda a animar el mercat. És a dir, a fer caixa. I ja sabem que una cosa és que se’n venguin exemplars i, una altra de ben diferent, que se’n llegeixin. O que no solen ser, les paradetes, el millor lloc per a trobar-hi llibreters, és a dir, prescriptors de bones lectures, malgrat les honroses excepcions que hi puguem trobar. Ni el lloc ni la quantitat de gent que hi circula no propicien l’acompanyament que es pot tenir dins d’una llibreria per part de qualcú que sap el que es fa. És un ambient, el de Sant Jordi, propici per als venedors de llibres, que no són, ni fer-s’hi a prop, la mateixa cosa.\nTambé, al voltant de la celebració d’aquesta diada —l’èxit de la qual és tan obvi que la UNESCO va decidir que el vint-i-tres d’abril es commemoraria, a nivell internacional, el Dia Mundial del Llibre i del Dret d’Autor—, s’organitzen una sèrie d’activitats paraliteràries que ajuden a mobilitzar els clients potencials: presentacions de llibres, conferències, taules rodones, recitals, tallers… I, d’entre totes, la que potser té més arrelament: la signatura de llibres. I, aquí, entra en joc la figura de l’escriptor, un agent que és —evidentment— necessari en aquest mercat. Tot i no ser-ne la figura central, aquesta és una jornada propícia per a conrear i mantenir l’autoestima del gremi autoral. Tothom, qui més qui manco —des dels més reconeguts als que menys, des d’aquells que publiquen a les grans corporacions, passant pels autors que formen part dels catàlegs de les petites editorials, fins als escriptors que s’autoediten (també a una gran corporació, per cert, que se’n fot dels drets d’autor, dels contractes d’edició i, sobretot, del disseny del producte, uns mínims que sí solen garantir els editors convencionals— participa de les signatures d’exemplars amb què la gent pot fer-se la il·lusió que l’objecte que acaba de comprar és únic, personalitzat i, els autors, creure que té, fins i tot, fans.\nVist així, fredament, cal reconèixer que Sant Jordi no és tan glamurós com podia semblar a primera vista. Ara bé, la maniobra comercial funciona, per la qual cosa no es pot negar que, si no fos per una diada com aquesta, moltes llibreries no podrien subsistir —i no em referesc només als grans magatzems llibrers, sinó sobretot als negocis de proximitat, de confiança—, ja que, normalment, la recaptació d’aquesta jornada significa un percentatge important del total anual. A més, és un gust passejar per carrers plens d’animació i, sobretot, a vessar de llibres (i roses). Per als amants de la literatura, sobretot per a aquells que hem tingut la sort de publicar en major o, sobretot, en menor mesura, aquesta és una bona opció per a pescar nous lectors. Són ells els encarregats que el mercat literari aguanti la resta d’any. Potser qualcú que compra un llibre —o l’hi regalen: és l’altra cara de la moneda—, tot i no tenir-ne el costum, s’hi acaba enganxant. Potser, tot i que també hi ha els casos perduts: per exemple, gent que els compra en funció del color del llom, perquè combinin bé amb les cortines del menjador, per citar-ne un cas real documentat a Maó que, segurament, té un seguit de rèpliques, amb petites variacions, en altres indrets.\nEn aquest sentit, és important que Sant Jordi serveixi per acostar els llibres a qui no els sol tenir a l’abast, pels motius que siguin. Els joves, per exemple. I sí, ja sé que molts dels títols que es publiquen dins del que s’anomena literatura infantil i juvenil són productes de consum, com ho són les hamburgueses servides en locals de fasfood. També ho és molt del que es ven en dies com avui. Però cal no perdre l’esperança. Com he dit, potser qualcú s’hi enganxa i, a mesura que se li va educant el paladar, descobreix que hi ha dietes literàries delicioses, molt més saludables, fins i tot més exigents, que no pas aquelles amb què es va iniciar en la lectura. I se les acaba fent seves. Per açò ja ho val muntar diades de Sant Jordi.\nAmb retard, però contest el teu comentari, Santi. Més que un to negatiu, el que volia dir és que hi ha com un cert romanticisme creat al voltant de la diada de Sant Jordi (l’única festa del món en què els llibres surten al carrer, en què es regalen roses…), que està molt bé, però açò no ha d’amagar que la festa és, sobretot, de qui ven llibres i, per tant, hi fa negoci. I, evidentment, sense negoci, no hi ha mercat i, per tant, no hi ha sistema literari. Jo mateix, modestament, som el primer interessat que les vendes siguin bones i, si pot ser, que algun dels llibres que he publicat formi part del negoci i ajudi a quadrar els números de llibreries i editorials. És la manera de garantir que la rodi segueixi girant i, d’una manera o altra, en pugui seguir formant part.\nD’altra banda, el paral·lelisme amb el menjar està fet a la correguda i, a més, tenc molt clar que trepitja un terreny perillós, perquè en qüestió de gustos, tal i com passa amb la música, al darrere hi sol haver un cert classisme social: llegir allò que llegeix tothom? Jo me’n diferenciï, amb autors i obres només a l’abast d’uns pocs escollits… No ens hi enredarem, ara, en açò, però hi ha molt de pa a tallar. Sí que, com també dius, si hi ha qui s’hi enganxa, a llegir, millor. Tot allò que ajudi a mantenir el sistema literari en marxa, benvingut és.\nNo se si son imaginacions meves, però quan comentes que el dia d’avui és un mercat de llibres sembla que ho facis amb un cert to negatiu, Jo no hi veig cap problema en què hi hagi un mercat de llibres, de fet crec que és molt necessari per a què hi continui havent producció literària. Quan fas el paral·lelisme amb el menjar ràpid crec que tens raó, però, de la mateixa manera que el menjar gourmet és cosa d’uns pocs, la literatura de qualitat també ho és. I no ens hem d’estirar els cabells per açò. Passa en tots els mercats, els “early adopters” son els que els hi agrada tastar coses noves, els “selectes” els que compren gourmet i el “mass market” el que consumeix “fastfood”, tant si xerram de menjar, de tecnologia, de viatges, de cotxes o de llibres. L’important, com be dius, és que alguns llegiran el llibre que els hi caigui a les mans, i d’aquests uns pocs li agafaran el gust i seguiran llegint, i una petitísima part esdevindrà gourmet, però entre tots feim el món 🙂


Malgrat de Mar crea el primer 'bosc de papallones' públic a Catalunya - SocPetit.cat\nEntradaAutor: Toni » dv. maig 07, 2021 11:59 am\nL'Ajuntament de Malgrat de Mar ha creat el primer bosc de papallones en un espai públic a Catalunya. La iniciativa pretén recrear hàbitats amb la biodiversitat idònia per a la reproducció de l'espècie. De moment s'han creat dues reserves al Parc del Castell i al Pla de Pineda, amb una superfície total de 600 metres quadrats. S'hi han plantat espècies com romaní, farigola, sàlvia, espígol, calèndula, caputxines o geranis que afavoreixen el desenvolupant tant de l'eruga com de la papallona adulta La tècnica de Medi Ambient de Malgrat de Mar, Laia Gómez, preveu que en dos anys es pugui haver estabilitzat una població important de papallones al municipi. En poques setmanes, però, ja han començat a aparèixer els primers exemplars.\nDes del punt de vista mediambiental, Gómez destaca la importància del projecte per a la biodiversitat del municipi i en la lluita contra el canvi climàtic: "Gràcies a les papallones i altres pol·linitzadors tenim flors. Són les responsables de desplaçar el pol·len on és necessari i això també ajuda al cicle integrat dels espais verds. Aporten molts beneficis".\nAmb el seu nou bosc de papallones, Malgrat de Mar s'adhereix al projecte 'Oasis de Papallones' de Zerynthia, l'Associació espanyola per a la protecció de les papallones i el seu medi, que té com a objectiu crear espais que facilitin el desenvolupament i la cria en llibertat de les papallones\nMés enllà dels beneficis mediambientals, l'Ajuntament de Malgrat de Mar també hi veu un potencial turístic. En aquest sentit, a més de l'àrea de Medi Ambient i Espais Verds, el projecte del bosc de papallones compta també amb la participació de l'àrea de Turisme, amb l'objectiu d'afegir nous productes i recursos turístics a la destinació vinculats a aquest projecte.\nEl tècnic de l'Oficina de Turisme de Malgrat de Mar, Toni Riera, assegura que el turisme entomològic –la biologia que estudia els insectes– pot esdevenir un petit "nínxol de mercat" per a la destinació turística com ho són en altres destinacions el turisme ornitològic o fins i tot el turisme vinculat als cementiris.\nApropar-se a les escoles\nUn altre dels vessants importants del projecte és la implicació de les escoles. En la seva creació, el bosc de papallones ha comptat amb la participació de més de 200 alumnes de 4t de Primària de les escoles del municipi per a la plantació de les especies al Parc del Castell que afavoriran la reproducció de les papallones.\nA més, des de l'Ajuntament es veu aquest projecte amb un potencial pedagògic de futur. "Tots sabem que a les escoles es fan excursions i que els mestres busquen sempre sortides que puguin ser pedagògiques. Hem començat amb escoles del municipi i l'experiència es molt bona. La intenció es fer-ho arribar a altres escoles de fora de Malgrat", explica Toni Riera.\nFont: ACN Malgrat de Mar


Ja comença la cacera dels vots! | memòria restringida\n← Curiositats potencialment perilloses\nJo no vull un estat propi… →\nJa comença la cacera dels vots!\nPublicat el 3 Setembre 2006 per Antoni Casals\n¿No és un exercici indecent de cinisme demanar el vot dels "maragallistes" per al partit que més ha escarnit, insultat i menyspreat el president Maragall quasi fins l’extrem d’acabar desprestigiant, en la seva figura, la pròpia Institució de la Generalitat? Doncs això és el que he sentit que feia avui el Sr. Artur Mas.\nI és que es nota que comença allò que en diuen "el curs polític". Alguns, però, haurien de fer un curset accelerat d’ètica, que en van una mica faltats…\n3 comentaris a l'entrada: Ja comença la cacera dels vots!\n4 Setembre 2006 a les 20:37\nEstic d’acord amb el que dius però cal admetre que en temps passats molts socialistes van dir coses molt grosses del senyor Pujol i senyora, no pas crítiques raonades sinó força arrauxades. Em temo que aquesta campanya serà força bruta i haurem d’entomar molts disbarats, ai, ai, ai.\n4 Setembre 2006 a les 21:27\nNo ho dubto, júlia, però no recordo que demanessin el vot als “pujolistes” que s’havien quedat sense referent. Ara, que jo no ho recordi no vol dir que no es produís el fet…\nI sí, em sembla que serà una campanya d’aquelles que cansen.\n14 Setembre 2006 a les 3:52\nD’ètica no n’han tingut mai i no la volen per res aquesta gent. Són polítics… (clar sempre ens queda allò de dir que “no són pas tots”


El Secretari General de l’Esport, Gerard Figueras, avança que hi podria haver públic al Joventut-Virtus de bàsquet del proper divendres\nEl Govern descarta començar la propera temporada esportiva amb plena normalitat. // CC0\nActualitzada el 21-03-2021 12:47\nAquest diumenge, més d’un any després dels últims partits de futbol amb públic, tornarem a veure aficionats a les grades. És el cas, per exemple, d’alguns equips catalans de Segona B que juguen aquest dissabte, com el Nàstic i l’Espanyol B, que s’enfronten a Tarragona. En una entrevista al Via Lliure amb Xavi Bundó, el Secretari General de l’Esport, Gerard Figueras, ha deixat clar que es tracta d’un primer pas per anar recuperant la situació normal, però deixa clar que la següent temporada encara no començarà amb aforaments plens als estadis.\nA l’inici de la temporada vinent tornarem a una certa normalitat, que en cap cas serà del 100% enlloc. Hi haurà uns aforaments una mica més amplis dels que tenim avui\nUn altre esdeveniment esportiu proper que podria tenir públic és el partit de l’EuroCup de bàsquet entre el Joventut i el Virtus de Bolonya, el proper divendres. Figueras creu que hi haurien de poder assistir uns 1.000 espectadors.\nNo s’entendria que en algunes comunitats s’hagin pogut fer competicions internacionals i en altres no. N’hi ha hagut a les Illes Canàries i un partit de l’Unicaja de Màlaga\nDe fet, Figueras ha anat més enllà i demana al Consell Superior d’Esports que torni el públic a la primera i segona divisions masculines de futbol i a l’ACB de bàsquet: “M’agradaria que fos al més aviat possible”.


La PUDUP protesta coincidint amb la presentació dels pressupostos de la UB | betevé Web\nRedacció btvnotícies dimecres 17 d'abril, 2013 , 14.27\nLa Plataforma en Defensa de la Universitat Pública ha convocat aquest dimecres al matí una protesta a la plaça de la Universitat coincidint amb el Consell de Govern de la Universitat de Barcelona (UB) en què s'havia de presentar i votar el pressupost de 2013 per al centre. Un grup d'estudiants i membres de la PUDUP han impedit l'accés a l'edifici, motiu pel qual s'ha anul·lat la trobada. Estudiants i professors asseguren que les retallades comportaran més acomiadaments.\nEn protesta per la previsible retallada també a la UB, els membres de la Plataforma en Defensa de la Universitat Pública havien convocat una concentració a les vuit del matí a la plaça de la Universitat que ha començat amb retard, prop de les 9 h. El Consell de Govern de la Universitat havia de reunir-se a primera hora, però finalment no ho ha pogut fer perquè un grup d'estudiants i membres de la PUDUP han bloquejat l'accés a l'edifici històric de la UB. Poc després el mateix grup d'estudiants s'ha desplaçat a la Facultat de Filosofia i Història, al campus del Raval, i han interromput una xerrada de portes obertes de la universitat.\nSi finalment l'òrgan executiu de la Universitat de Barcelona aprova els pressupostos, els comptes hauran de rebre també el vistiplau del Consell Social de la institució. En una carta oberta a la comunitat universitària, el rector de la UB, Dídac Ramírez, avançava aquest dilluns que la proposta de pressupostos per a aquest any recull les places “necessàries” en contractes renovables i la convocatòria del nombre màxim de noves places permanents del professorat. Ramírez assegura en el text que hi haurà “ajudes complementàries a les beques d’equitat” que serviran per equilibrar l’encariment de les taxes universitàries. El rector va advertir en la missiva que la Universitat de Barcelona ha arribat a un punt “insostenible” i va afirmar que si els pressupostos per a 2013 són abusius no els executarà, ja que això faria“inviable portar a terme la missió que la societat els ha encomanat”.\nLa PUDUP denuncia que els comptes d’aquest any per a la UB comportaran 50 acomiadaments de personal lector, ajudants i becats postdoctorals. Asseguren també que es prescindirà d’una quantitat “molt elevada” de professors associats, tal com ja ha passat a la Universitat Politècnica de Catalunya. Aquest dimarts la Plataforma en Defensa de la Unitat Pública ha anunciat que aquest mes d'abril hi haurà més mobilitzacions i diverses jornades de vaga.\nDídac Ramírez diu que a la UB no hi haurà cap Expedient de Regulació d'Ocupació\nEls musulmans es desmarquen dels terroristes\nUna gran manifestació contra el terrorisme per a dissabte vinent\nConcentracions a favor i en contra de la Guàrdia Civil\nDimarts s’obriran les inscripcions per a la mobilització de l’11 de setembre de l’ANC\nUna desena de manters reparteixen postals per protestar contra la discriminació racial\nNova protesta al Poblenou contra la massificació turística


Més informació sobre les cookies - Luciérnagas Art en Acció\nNo és un virus, ni un troyano, ni un cuc, Ni el correu brossa, Ni el programari espia, ni obre finestres pop-up.\nles galetes no solen emmagatzemar informació sensible sobre vostè, com targetes de crèdit o dades bancàries, fotografies, el seu DNI o informació personal, etc.. Les dades que guarden són de caràcter tècnic, preferències personals, personalització de continguts, etc..\ngaletes d'anàlisi: Recullen informació sobre el tipus de navegació que està realitzant, les seccions que més utilitza, productes consultats, franja horària d'ús, idioma, etc..\ngaletes publicitàries: Mostren publicitat en funció de la seva navegació, seu país de procedència, idioma, etc..\nles galetes pròpies són les generades per la pàgina que està visitant i les de tercers són les generades per serveis o proveïdors externs com Facebook, refilo, Google, etc..\nNo podrà accedir a l'àrea personal d'aquesta web, com per exemple El meu compte, la El meu perfil la Les meves comandes.\nApareixerà un llistat amb totes les galetes ordenades per domini. Perquè li sigui més fàcil trobar les galetes d'un determinat domini introdueixi parcialment o totalment l'adreça al camp Cercar galetes.\nFeu clic en privacitat.\naneu a opcions la preferències segons el seu sistema operatiu.\nEn aquest lloc veurà l'opció Bloqueja galetes perquè ajusti el tipus de bloqueig que vol fer.\naneu a Privadesa i Seguretat, veurà l'opció Bloqueja galetes perquè ajusti el tipus de bloqueig que vol fer.\naneu a Seguretat i Privacitat, veurà l'opció Accepta galetes perquè activi o desactivi la casella.\nAssessor de Cookies és un plug-in per a WordPress creat per Carlos Doral (webartesanal.com)


A través dels entorns d’aprenentatges es potencia el treball en xarxa entre diferents agents, afavorint la interrelació entre centres educatius, equipaments culturals, AMPA/AFA, entitats culturals i socials . És un espai per impulsar un marc de cooperació i corresponsabilitat per abordar la interrelació entre educació i cultura des de una dimensió comunitària i a escala de ciutat. En el marc d’aquest treball en xarxa aquests espais tenen, pels docents, el reconeixement del Departament d’Educació de la Generalitat de Catalunya a través del Centre de Recursos Pedagògics del Prat del Llobregat.\nEn l'entorn d'aprenentatge de Teatre es duen a terme la reflexió, la coordinació, la programació, la formació, la investigació i l’avaluació dels projectes i alhora es vetlla per que el coneixement produït es transfereixi de manera eficaç al conjunt de processos de treball en els quals s’articula Interseccions.\n-Oferir recursos teatrals aplicables a qualsevol assignatura o context de l’escola.\n-Comprendre la transversalitat del teatre, relacionant-lo amb aspectes intel·lectuals, emocionals, socials i motrius.\n-Oferir eines al professorat i donar-los autonomia, per a que trobin els seus propis recursos, creïn i investiguin amb l’alumnat, a partir del teatre.\n-Fomentar la creativitat i el treball en equip a l’aula a partir de la improvisació i el joc.\n-Desenvolupar i crear una petita peça teatral que parteixi dels interessos de l’alumnat.\nPel bon funcionament de la coordinació i el treball a realitzar, aquest grup de treball té 4 nivells de funcionament:\nUn nivell de treball regular de cada projecte específic, que es reuneix a cada centre (reunions de cicle, a determinar dia i hora específic per cada centre)\nUn nivell de treball online per la consulta, acompanyament i preparació dels materials per les sessions presencials.\nUn nivell de treball interescoles que aglutina tots els projectes, que es reuneix quatre vegades l’any a la seu de l’Escola Municipal d’Arts en Viu (Centre Cultural Torre Balcells) i que inclou una jornada al Teatre L’Artesà.\nUn nivel de treball amb claustres o grups de professorat per a rebre formació específica de tècniques teatrals.\nCentres educatius implicats: Escola Joan Maragall, Escola Honorable Josep Tarradellas, Institut Escola del Prat i Escola Jaume Balmes.\nNotícies del projecte de teatre\nIntercentres de teatre


POUM - TÍTOL 34. Capítol III. Zona comercial i terciària (CT)\nEts a: Inici > L'Ajuntament > Accions de govern > POUM > POUM - ANNEX II. TÍTOL 34. MOLÍ D'EN ROVIRA SUD > POUM - TÍTOL 34. Capítol III. Zona comercial i terciària (CT)\nArt. 31 del pla parcial Molí d'en Rovira Sud.- DEFINICIÓ I SISTEMA D'ORDENACIÓ\nÉs la zona destinada a acollir l'edificació de caràcter comercial i terciari i els usos complementaris d'aquesta activitat.\nArt. 32 del pla parcial Molí d'en Rovira Sud.- EDIFICABILITAT\nEl Pla Parcial estableix per a l'edifici previst a la zona el sostre màxim edificable sobre la rasant d'acord amb la següent taula:\nIlla Bloc Sostre màxim PB Sostre màxim edificable\n3 A(PB 5PP) 805,00 2.864,00\nEl sostre previst es disposarà de manera que haurà de tenir relació compositiva amb el previst al subsector 5.1 de La Girada.\nArt. 33 del pla parcial Molí d'en Rovira Sud.- FORMA I MIDA DE LA PARCEL·LA\nLa forma i mida obligatòria de la parcel.la és la definida al plànol d'ordenació corresponent.\n· La parcel.la definida conforme als criteris establerts a l'apartat anterior constituirà l'àrea de referència obligatòria per a la redacció dels avantprojectes d'edificació que es regulen al següent apartat del present article. No obstant, i als efectes de possibilitar la gestió de l'edificació per mòduls o unitats de mida inferior, als projectes de parcel.lació urbanística, es podrà subdividir la parcel.la inicial en parcel.les de mida inferior respectant en tot cas les condicions següents:\n· L'abast mínim del projecte de parcel.lació urbanística serà el de la parcel.la inicial definida al Pla Parcial.\n· A totes i cadascuna de les parcel.les resultants de la parcel.lació s'assignarà el sostre màxim edificable de manera que no sobrepassi el màxim assignat globalment a la parcel.la inicial establerta al pla parcial.\n· Els espais interiors de la parcel.la no edificable, constituiran una única parcel.la indivisible de gestió i utilització mancomunada a càrrec de la totalitat dels titulars de les parcel.les edificables restants provinents de la subdivisió de la parcel.la inicial establerta al pla parcial. Aquesta vinculació tindrà caràcter indefinit i s'haurà d'inscriure al Registre de la Propietat.\nEstudi de Detall:\n- Per al desenvolupament de l'edificació serà preceptiva la redacció prèvia d'un Estudi de Detall que s'haurà de tramitar a l'Ajuntament, i que haurà de definir la totalitat de l'edificació prevista en la parcel.la original de la modificació del pla parcial.\n- L'Estudi de Detall serà aprovat per la Corporació municipal i s'haurà de respectar als projecte d'edificació que es redactin per a la realització de l'edificació.\n- ESTUDI DE DETALL PER L'ORDENACIÓ VOLUMÈTRICA DE LES PARCEL·LES Núm. 51 DEL SECTOR LA GIRADA I Núm. 3 DEL SECTOR MOLÍ D'EN ROVIRA SUD.\n· (Aprovat definitivament per l'Ajuntament de Vilafranca del Penedès el 22 de juliol de 1.997 i acordat l'assabentat per la C.U.B. en data 17 de desembre de 1.997).\n· CONDICIONS URBANÍSTIQUES\n· A la parcel·la 51 del sector La Girada el volum edificable haurà de tenir tres parts diferenciades:\n· Un primer volum apaïsat horitzontal d'una planta i alçada màxima 5,00 metres, que serà una mena de sòcol de l'edifici, i que tindrà un ús predominantment comercial. Tot això dintre del gàlib grafiat als plànols.\n· Un segon volum en forma de prisma quadrat de planta baixa i sis plantes senceres i part de la setena planta, d'alçada 24,00 metres, dintre d'un gàlib de 24,00 x 24,00 metres grafiat als plànols, d'un ús residencial.\n· Un tercer volum en forma de piràmide de planta quadrada i 8,00 metres d'alçada, que serà la coberta de l'edifici i inclourà parcialment la setena planta i el badalot de la maquinària dels ascensors, la caixa d'escala i trasters no habitables.\n· Per damunt d'aquesta piràmide només podran sobresortir les coronacions de xemeneies i xunts, i d'altres elements tècnics d'instal·lacions.\n· Dintre del gàlib de 24,00 x 24,00 metres (PB 7) l'edifici podrà tenir cossos sortints oberts i semioberts que sobresurtin com a màxim 1,20 metres al voltant del mateix.\n· La resta de la parcel·la podrà destinar-se a zona verda privada, aparcament de vehicles sota arbrat (clau 4.b4), i pistes esportives a l'aire lliure.\n· Els soterranis quedaran limitats com a màxim al 30% del solar, és a dir, si que poden sobrepassar el gàlib edificable sobre rasant, deixant la resta de la parcel·la lliure d'edificacions, excepte les mencionades pistes esportives a l'aire lliure, que seran opcionals.\n· El punt d'aplicació de l'altura reguladora i els conceptes de planta baixa i soterrani, són els establerts pel Pla General municipal.\n· Els materials de façana seran de primera qualitat i d'acord amb les exigències del Pla Parcial i del Pla General municipal.\n· RELACIÓ COMPOSITIVA AMB EL SOLAR VEÍ (Molí d'en Rovira Sud)\n· La volumetria del solar situat a l'altre costat de la carretera de Vilanova, tindrà que desenvolupar-se amb l'altura i gàlib perimetral grafiats als plànols, tot i així, dins del gàlib mencionat, podrà desenvolupar-se el projecte amb plena llibertat compositiva, de materials i de disseny, sempre assumint les limitacions del Pla General municipal i del Pla Parcial que puguin afectar-li.\n· Els usos permesos seran tots els que no s'oposin al Pla Parcial i al Pla General municipal.\n· ALINEACIONS I RASANTS:\n· Seran les establertes pel Pla General municipal i els Plans Parcials, Sector La Girada i Sector Molí d'en Rovira Sud, així com les distàncies de separació a carrers i veïns.\nArt. 34 del pla parcial Molí d'en Rovira Sud.- OCUPACIÓ MÀXIMA DE LA PARCEL·LA\nL'ocupació màxima de la parcel.la en la planta baixa i plantes pis serà el resultat d'aplicar les alineacions d'edificació obligatòries o, en el seu cas, la màxima ocupació permesa dins el perímetres reguladors i definits gràficament i numèrica al plànol corresponent d'ordenació del Pla Parcial. Les plantes soterrani resultant de rebaixos, anivellaments o excavacions podran sobrepassar l'ocupació màxima de la parcel.la en planta baixa. Podran ocupar fins un 30% en planta soterrani del corresponent espai lliure d'edificació que sigui propietat privada.\nÚltima actualització: 12/01/2009


Ex-CEO de Palm Jon Rubinstein critica a HP - YCOM\nEx-CEO de Palm Jon Rubinstein critica a HP\nPublicat el 22 de juny de 2013\nEn una entrevista ataca durament a la multinacional nord-americana, que va adquirir la companyia fabricant de les cèlebres PDAs en el 2010.\nJon Rubinstein, a l’esquerra. Imatge de Global X a Flickr sota llicència Creative Commons\nJon Rubinstein, qui fou CEO de Palm abans que HP la comprés, va concedir una entrevista al lloc web FierceWireless en la qual va fer unes declaracions molt dures contra HP.\nSegons Rubinstein, HP no va deixar que Palm es desenvolupés i que la venda de Palm a HP va ser un malbaratament. Si actualment Palm estigués activa, no vendria el sistema WebOS, va dir Rubinstein: “no és quelcom que jo pogués decidir perquè finalment és una decisió dels accionistes, però si hagués sabut que ells simplement tancarien tot i que mai li donarien l’oportunitat de florir, quin hagués estat el punt de vendre la companyia?”\nSeguint amb les dures critiques, Rubinstein va afirmar que WebOS era pioner en moltes coses que els sistemes actuals com Android o iOS incorporen “si mires les notificacions de l’OS X, llueixen tal com en WebOS també. Vam fer moltes coses que van ser realment innovadores. Òbviament, la gestió multitasca, notificacions, la sinergia entre dispositius, com gestionàvem informació en targes… Hi ha una gran quantitat de coses que vam fer que van ser adoptades per Microsoft, Apple i Android. Ningú ho va implementar com nosaltres ho vam fer, però clarament van en aquesta direcció”.\nActualment, Jon Rubinstein divideix la seva vida laboral entre Amazon i Qualcomm.


Ferienhof Feurle Sulzberg Àustria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nFalz 117, Sulzberg, Sulzberg, Àustria, 6934 - Veure al mapa\nConvenientment situat a Sulzberg, Ferienhof Feurle és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Ferienhof Feurle és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. L'hotel ofereix instal.lacions per a minusvàl.lids, habitació familiar, ascensor per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, balcó/terrassa, insonorització, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Ferienhof Feurle és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Sulzberg.\nCal que informeu el Ferienhof Feurle de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


Taula LOI| taula rodona Cal Rei\n> Moble>Taules>Fixes>LOI taula d120 cm fusta natural\nLOI taula d120 cm fusta natural\nTaules fetes a mà, amb fusta natural. És una taula harmònica, de línies rectes i amb molta personalitat.\nL'estructura és de fusta massissa, amb una base prou ample que li dóna una estabilitat màxima. Inclou topalls, gairebé invisibles, per protegir els terres sobre els que es recolzi la taula. Aquesta base sempre és central i d'una mida proporcional a la mida del sobre, de manera que al seure l'estructura no fa cap nosa.\nEl sobre està fet de DM d'alta densitat i xapat amb fusta natural, respectant, sempre que es pugui, la continuïtat de les aigües de cada fusta. Els costats del sobre estan inclinats seguint exactament la mateixa inclinació que l'estructura.\nEs pot escollir entre vàries mides possibles, la forma del sobre (rodona, quadrada, ovalada o rectangular) i també la fusta, que pot ser roure, faig, freixe o pi oregon.\nFusta de faig Fusta de freixe Fusta de pi oregon Fusta de roure\nAlçada (cm) 74.5\nMaterial del sobre Xapa de fusta natural\nroure faig freixe pi oregon\nImportant tenir en compte que la fusta és un material viu i que per tant, canvia de color amb el temps i que, pot ser que les imatges que hi ha a la web no tinguin la mateixa tonalitat que el producte acabat.\nDescarrega't els arxius amb tota la informació relacionada amb aquests articles.


Dijous Sant. Jesús en el pa i el vi compartits – Bloc de Pere Codina Gironella\nDijousqq Sant. Jesús en el pa i el vi compartits\nAquest dijous els cristians rememoren l’últim sopar de Jesús amb els seus deixebles. I el gest de partir el pa i de passar la copa de vi. Quins elements de devoció popular parlen d’aquest gest a Catalunya? Obrim el tridu pasqual acompanyats del manlleuenc Joan Arimany, editor de la revista Reliquiae Sanctorum in Catalonia. N’acaba de publicar un número especial de Setmana Santa. Per Dijous Sant, ens fixem en la idea de transsubstanciació: Jesús fet pa i vi. I en una actitud ben humana: el dubte. En aquest cas, vinculat al sagrament de l’eucaristia:\n“Mentre sopaven, Jesús prengué el pa, digué la benedicció, el partí i els el donà. I digué: ‘Preneu: això és el meu cos’. Després prengué una copa, digué l’acció de gràcies, els la donà i en begueren tots. Els digué: ‘Això és la meva sang, la sang de l’aliança, vessada per tothom’” (Mc 14, 22-25) Aquestes paraules, pronunciades pel sacerdot a l’Eucaristia, recorden les mateixes que va pronunciar Jesús a la Santa Cena. Aleshores esdevé la transsubstanciació i el pa i el vi es transformen en el cos i la sang de Crist.\nAnterior Entrada anterior: ESCRIT DEL BLOCDIJOUS SANT 1 d’Abril 2021\nSiguiente Entrada siguiente: PREGÀRIA D’AVUI DE CAP I CORDivendres Sant 2 Abril 2021


L'Ajuntament organitza un taller per potenciar la igualtat de gènere a l'educació | Viu Molins de Rei\nSota el títol: “Reflexionem sobre la coeducació”, aquest taller és una eina de sensibilització dirigida als joves per tal de promoure una educació que potenciï la igualtat real d’oportunitats als espais educatius. Es durà a terme els propers dijous 28 i divendres 29 d’abril i el divendres 6 de maig.\nEls objectius del taller són aproximar als adolescents els conceptes: sexe, gènere, rols de gènere, estereotips de gènere i coeducació; reflexionar sobre la coeducació com a estratègia educativa transversal; oferir estratègies pràctiques per treballar la coeducació als espais educatius formals, no formals i informals; i oferir recursos teòrics per treballar la coeducació.\nAquesta activitat s’afegeix al seguit de conferències, tallers i taules que s’organitzen al llarg de l’any amb l’objectiu d’eliminar tot tipus de discriminació per raó de sexe. Moltes de les activitats es fan als centres educatius de la vila.\nEls passats 12 i 14 d’abril es va dur a terme a l’institut Bernat el Ferrer un taller de reflexió crítica envers la “construcció cultural del gènere” dirigit a l’alumnat de segon d’ESO. Amb aquest taller es pretenia promoure una reflexió crítica sobre les construccions que es fan dels models de feminitat i masculinitat que defineixen els patrons culturals normatius actuals.\nEls objectius del taller eren aproximar als adolescents els conceptes: sexe, gènere, rols de gènere, estereotips de gènere i al mateix temps reflexionar sobre la construcció cultural del gènere per tal d’aprendre a desconstruir les desigualtats entre dones i homes\nEtiquetes:coeducació igualtat igualtat de gènere taller


Fàbrica Moritz | Dionís de viatge a Ítaca\nCategory Archives: Fàbrica Moritz\nInauguració del Bar-a-Vins\nEl dilluns vaig tenir l’ocasió d’anar a la inauguració del Bar-à-Vins de Moritz juntament amb la Ruth, així que us relato com va anar i que hi vem poder tastar (tant de vi com de menjar).\nNomés arribar, a les afores de la Fàbrica Moritz ja hi havia un munt de gent amb molta espectació.\nA l’hora que ens havien citat en van anar deixant passar tot donant-nos un passaport amb les diferents etapes que Moritz va fer d’Alsàcia fins a Barcelona i on s’hi podia veure els vins i tapetes que més tard podríem tastar.\nTambé al entrar, ens van fer una fotografia amb un porró (símbol d’aquest Bar-à-vins).\nLa inauguració, no es va fer en el que serà el Bar-à-vins ja que l’espai és massa petit per la quantitat de gent que hi era invitada, així que, ens van dirigir cap a una sala que estava al sòtan al costat d’on tenen els dipòsits de la cervesa que fan èn la mateixa fàbrica.\nNomés entrar a la sala on es feia la presentació ja ens van donar una copa de vi d’Alsacia i una mini quiche.\nPassada una estona ja van fer la presentació en si. Primer va parlar l’Albert Castellón, director general de Moritz. L’Albert, va fer la presentació del que serà l’espai del Bar-à-vins i sobretot va donar molta importància a voler democratitzar el vi, és a dir, fer-lo accesible a tothom, per això tenen com a logo el porró com una transgressió sense trencar amb el rigor. També ens va parlar de que també volen que el vi i la cervesa siguin complementaris i companys de viatge.\nA continuació va parlar el que serà el cap de Sumillers a càrrec del Bar-à-vins, el Xavier Ayala, que també és el president de l’associació de sumillers. Ell ens va parlar que tindran entre 400 i 500 vins i que l’objectiu és apropar el vi al consumidor final, per això tindrà una selecció de 40 vins que es podrà pendre a copes, o fins i tot fer només un tast.\nFinalment, ens va parlar el Jordi Vilà, per parlar-nos de la gastronomia del Bar-à-vins que estarà basada en formatges, embutits, assortits, petits furs salats, així com petits tastos, llaunes i cassoletes per acompanyar els vins que hi poguem trobar.\nAmb tota aquesta informació, ja se’ns va donar pas a poder probar tota la Ruta que Moritz va fer d’Alsàcia a Barcelona, amb 10 parades corresponents a 10 vins i 10 tastos per acompanyar que estaven descrits en el passaport que ens havien entregat, a continuació us deixo tot el que vem poder tastar:\nTrimbach (Cuvée des Seigneurs de Ribeaupierre, 2005 – Gewurztraminer)\n2. Bourgogne – Chablis\nPatrick Piuze (Terroirs de Fleys, 2011 – Chardonnay)\nGougères d’anguila fumada i crema agra\n3. Bourgogne – Côte de Beaune\nDomaine de Montille (“Les Grèves” Premier Cru, 2006 – Pinot Noir)\n4. Beaujolais – Morgon\nDomaine Foillard (Côte du Py, 2011 – Gamay)\nPanellet de pollastre de bresse\n5. Côtes du Rhône – Côte Rôtie\nDomaine Gerin (Champin Le Seigneur, 2009 – Syrah)\nPaté de caça\n6. Provence – Bandol\nChateau Pibarnon – Rouge (Chateau Pibarnon, 2006 – Monastrell)\nBroqueta de Tomàquets i olives a les herbes provençals\n7. Languedoc – Rousillon\nDomaine de la Rectorie (Cuvée Léon Parcé, 2010 – Garnatxa)\nPeres al vi amb crema de formatge\nCeller Martí Fabra (Masia Carreras, 2011 – Carinyena Blanca)\nPà amb tomàquet i embotits\nQuim Batlle (Cupatge, 2009 – Pansa Blanca)\nFleischwurst Llonzat (la mortadela alemana)\nCom podeu veure la inaguració va ser espectacular, i ara només em resta poder-hi anar per poder tastar el que amagava aquesta carta…


Lula da Silva i Dilma Rousseff, absolts dels càrrecs d'organització criminal\nEls tribunals brasilers absolen als expresidents brasilers Lula da Silva i Dilma Rousseff, així com a altres membres de el Partit dels Treballadors (PT), de l'acusació d'organització criminal, en una acció criminal coneguda com "banda de l'PT".\nL'acusació va al·legar que el grup havia creat una organització criminal entre 2002 i 2016 per desviar recursos de l'empresa estatal Petrobras, el Banc Nacional de Desenvolupament Econòmic i Social (BNDES) i el Ministeri de Planificació.\nPerò el magistrat declara en la seva decisió que "la descripció dels fets en la denúncia no conté els elements constitutius de delicte previst" en relació amb l'organització delictiva. El jutge també va considerar que el processament de l'MPF és "un intent de criminalitzar l'activitat política".\nTots els detalls sobre l'absolució de Rousseff i Da Silva a 'Pressdigital'.


diagnòstics - Morgenstern Institute of Spine\nLumbàlgia aguda (dolor intens a la zona lumbar de l’esquena) amb o sense dolor irradiat per una cama (glutis, cuixes, engonal, genoll, bessons, peu).\nCervicàlgia (dolor al clatell) amb o sense dolor irradiat a un braç (espatlles, avantbraç, dits de la mà).\nEscoliosi de l’adolescent\nL’escoliosi és una deformitat de la columna en nens, nenes i adolescents de 10-19 anys.\nDolor intens en una o les dues cames que apareix després de caminar una curta distància (de 50 a 400 metres, depenent de cada pacient). El pacient ha de parar de caminar i se sol establir o reclinar cap endavant per alleujar el dolor. També és conegut com el “síndrome de l’aparador”.\nDolor agut a l’esquena que pot aparèixer espontàniament o després d’una caiguda (traumatisme) o un esforç sobtat. Els pacients amb osteopènia / osteoporosi tenen un risc elevat de patir una fractura vertebral.\nDolor a l’esquena, moltes vegades crònic, que no millora (o poc) amb la calor ni amb analgèsics (medicació per al dolor). El pacient sol sentir un dolor lumbar en forma de cinturó a l’esquena.\nInestabilitat vertebral (espondilolistesi)\nDolor lumbar intens, sobretot a l’estar una estona de peu o mentre està assegut. Pot estar acompanyat de dolor irradiat a una o les dues cames.\nDolor en un gluti que pot estar localitzat en un punt concret o baixar per tota la natja.\nPot tenir el seu origen la columna, al maluc o l’articulació sacroilíaca o ser un mal superposat per tenir mal en diverses articulacions alhora. Requereix una exploració conscienciosa per part del metge per poder trobar i tractar la causa del dolor.\nPacients ja operats de la columna, amb persistència del dolor o fins i tot amb un mal nou que ha aparegut després de la cirurgia, poden requerir cirurgia de revisió.\nUna infecció aguda d’un disc intervertebral (espondilodiscitis) sol estar causada per una cirurgia prèvia de la columna. El tractament sol ser tant quirúrgic com amb antibiòtics intravenosos durant diverses setmanes.\nL’escoliosi és la deformitat de la columna vertebral en el pla frontal. L’escoliosi degenerativa s’adquireix amb l’edat i pot causar dolor i deformitat de l’esquena.


Celebrem en Pau – Inter Club d'Escaldes\nCelebrem en Pau\nEl nostre equip Infantil comença la temporada amb la pau d’aconseguir un títol, després de ser el campió del Torneig per la Pau amb una definició no apta per a cardíacs.\nL’Inter va imposar-se a la final del torneig a l’FC Santa Coloma, malgrat començar per sota al marcador. Un doblet de l’Iván Aroca va ajudar a assolir la victòria final que va tenir el segell d’or gràcies a una aturada fantàstica del porter Àlex Carrera.\nAbans d’aquest partit, l’Infantil havia assolit el bitllet a la final després del triomf contra l’FS La Massana per 1-0 amb un gol de l’Eric García.\nVEGEU MÉS IMATGES DE L’INTER AL TORNEIG PER LA PAU\nEl nostre club guanya un torneig organitzat per la Federació Andorrana de Futbol juntament amb la Federació per la Pau Universal i que coincideix amb el Peace Day que organitza la UEFA.\nEnhorabona als campions que facin que l’Inter tingui un altre trofeu i, sobretot, tingui un gran futur. Amb vosaltres, SEREM MÉS!\nEtiquetas: base, Infantil, Pau\nAnterior: La lluita no s’atura\nSiguiente: Ja no caiem


A presó quatre detinguts per robatoris amb violència a la Jonquera i Figueres :: Tramuntana TV\nHOME > A presó quatre detinguts per robatoris amb violència a la Jonquera i Figueres\nA presó quatre detinguts per robatoris amb violència a la Jonquera i Figueres\nAgents dels Mossos d’Esquadra de la comissaria de Figueres van detenir entre el 23 i el 24 de setembre quatre homes com a presumptes autors de dos robatoris amb violència i intimidació. Els detinguts són Jens S, de 25 anys, nacionalitat alemanya i veí de Roses; Bensad M, de 41 anys, nacionalitat sèrbia i domicili desconegut; Marius Stefan S, de 26 anys, nacionalitat romanesa i veí de Castelló d’Empúries i Manuel GG, de 37 anys, nacionalitat espanyola i domicili desconegut.\nManuel GG va ser detingut a Figueres el dia 23 com a presumpte autor d’un robatori amb violència i intimidació i una falta de lesions. Cap a les nou del vespre els mossos estaven patrullant de paisà pel carrer Nou de la població, quan van ser alertats d’un robatori amb violència i intimidació en un establiment comercial de la zona. Quan la patrulla va arribar al lloc dels fets va constatar que efectivament un home havia forçat la porta d’un comerç d’estètica quan la seva treballadora ja havia tancat la porta i encara estava a l’interior de la botiga. L’individu havia aconseguit entrar a la botiga forçant la porta i va amenaçar la treballadora amb un ganivet de grans dimensions. Aquest fet va ser observat pel company de la treballadora, que es trobava al carrer esperant que acabés la jornada laboral. En veure que l’home intimidava la seva parella va entrar a la botiga. Manuel GG va intentar agredir el noi amb el ganivet però ell va aconseguir foragitar-lo i el lladre va fugir. Els agents van córrer i van atrapar l’agressor, al qual, que un cop identificat i escorcollat, se li va trobar al cim el ganivet amb què hauria amenaçat la botiguera. El detingut, que té nombrosos antecedents, va passar a disposició del jutjat d’instrucció en funcions de guàrdia de Figueres, que va decretar el seu ingrés a presó.\nD'altra banda el dia 24 van detenir tres homes per un robatori violent el dia 24 a la Jonquera. Els mossos de la comissaria de Figueres van tenir coneixement, cap a dos quarts de set del vespre, que s’havia produït un robatori amb violència i intimidació a una dona que estava exercint la prostitució a la N-II. Els fets van passar quan un cotxe amb tres homes al seu interior es va aturar davant la noia i se la van emportar a un descampat de la mateixa població. En aquest descampat la van fer sortir del cotxe i, mentre un individu l’amenaçava amb una arma blanca, els altres dos homes l’aguantaven i li regiraven les butxaques i la bossa de mà. Els autors van aconseguir robar-li els diners de forma violenta i van marxar amb el cotxe direcció cap a Figueres per la mateixa N-II.\nQuan els mossos van tenir coneixement del fet van muntar un dispositiu per tal de localitzar aquest vehicle i els seus ocupants. Una patrulla de Figueres va observar a la mateixa N-II, al seu pas per Pont de Molins, un cotxe amb tres ocupants que coincidia amb la descripció i el van aturar. Els mossos van identificar els seus ocupants, que coincidien plenament amb els autors del robatori, i en escorcollar el vehicle van trobar l’arma emprada per cometre el delicte. A més, a la butxaca d’un d’ells es van trobar els diners que presumptament haurien agafat a la dona. Per aquest motiu Jens S, Marius Stefan S i Bensad M van quedar detinguts per un delicte de robatori amb violència i intimidació. Els detinguts, dels quals només a Bensad M no li consten antecedents, van passar a disposició del jutjat d’instrucció en funcions de guàrdia de Figueres, que va decretar el seu ingrés a presó.


Gerard Borrell · Magia Comedy - TRESC\n"L'Humor ens fa més intel·ligents... Aquest és el secret" assegura Gerard Borrell, tota una revolució al món de la comèdia i l'il·lusionisme. Gerard Borrell, membre del concurs Pura Màgia de TVE1, és habitual en els teatres de tota la península. Fins i tot pot ser que ho hagis vist en televisió. No obstant això, no t'ho perdis, en viu i en directe a Gerard Borrell.\nCirc Històric Raluy - Invitacions


El valor del testimoni | Catalunya Religió\nPer Lluís Solé Fa. Dm, 08/10/2013\nPerò el martiri que sofriren no és mes gran que la creu que acceptaren. I, si per alguna gent, serà difícil interpretar la seva mort, molt més ho serà interpretar el “misteri de la creu” que ells acceptaren viure cada dia i va culminar en el seu martiri.\nPerquè la creu que el Senyor ens demana carregar cada dia suposa, a vegades, tenir mes fortalesa i fidelitat que el fet d'encarar una mort violenta. Certament, ¡quantes coses bones deixaríem de fer si no fóssim creients! ¡Quantes malifetes faríem si no fóssim creients! Aquesta fe de cada dia, que s'enforteix carregant la creu, ens prepara per fer de la nostre mort un acte de fe, d’esperança i d'amor.\nEn el si de l’Església també se'n fan diferents lectures de la vida i mort de certs màrtirs. Des d’Amèrica Central, i unint-nos a l'acció de gràcies que l'Església farà a Tarragona, manifestem el valor del testimoni que donaren el bisbe Oscar A. Romero i tants catequistes, delegats de la Paraula i agents de la Pastoral Social que, des de la seva vivència del Evangeli i per defensar els pobres i els recursos naturals de les poblacions mes pobres, foren assassinats. La política de la Seguretat del Estat que retorna, les Companyies mineres i altres interessos del capital sense escrúpols, estan decidits a proporcionar-nos els màrtirs que calguin.\nMirant a Tarragona creix el convenciment que el testimoni dels màrtirs ens enforteix a tots els creients a portar amb fidelitat, i sense temença, la creu de cada dia.\ntarragona, Óscar Romero, misteri de la creu, mártir, Beatificacions


La Veu Jove de la Conca – Pàgina 29 – laveujovetv.cat\n1 juny 2015 Written by Artur\nLa vall de Núria és una vall pirinenca al terme municipal de Queralbs, a la comarca del Ripollès, a les Comarques Gironines. A una altitud de 1.964 metres sobre el nivell del mar, envoltada per cims de gairebé tres mil metres, on hi neixen multitud de fonts i torrents. Per raó de la seva situació geogràfica i el clima, presenta una flora i una fauna […]\n27 maig 2015 Written by Artur\nLleuger com una ploma que s’emporta el vent i romàntic com la música que s’escolta prop del mar. Una mica de jazz, una mica de rock i la veu càlida i poètica que li posa l’Ignasi amb companyia del Ton Mª fan possible que el programa sigui alguna cosa mes que escoltar música. Fes […]\n21 maig 2015 Written by Artur\nRàdio-Teatre radiofonic. Durant el segon trimestre, l’alumnat que ha assistit al club de lectura de la biblioteca ha escrit cinc narracions, de les quals dues han estat editades en format de teatre per a ràdio. Aquesta és la història d’un jove que sempre havia volgut ser cavaller. El que el jove, anomenat Jack […]\n8 maig 2015 Written by Artur\nLa Faula del dia de les eleccions. Tant de bo que aquesta faula la llegissin els votants de totes les races, de totes les nacions, de tots els partits i de totes les tendències; es a dir, els electors de tot el món, per tenir-la en compta els dies que han d’escollir. I els […]\nDebat artístic-Capella de Sant Roc.\n26 abril 2015 Written by Artur\nEn el programa de La casa de palla d’avui, 24 d’abril, us proposem l’enregistrament d’un debat organitzat per la revista Artiga el passat 27 de març a la Capella de Sant Roc de Valls. El debat girà al voltant de la tensió que es genera en un sistema públic artístic, en una galeria o […]\nConrad Schnitzler (3ª part).\n18 abril 2015 Written by Artur\nBaixa Freqüència, (nº 12). Conrad Schnitzler es va dedicar a l’exploració musical des de finals dels anys seixanta del segle XX, sobretot en l’àmbit de la música electrònica. Va morir a la tarda del 4 d’agost 2011 a causa d’un càncer d’estómac. Està considerat per nombrosos analistes de la música electrònica com a pioner i […]


Ullastre nega totes les acusacions en el cas del segrest d'Olot\nEfe | 14 març 1999\nEl suposat «cervell» del segrest de Maria Àngels Feliu, Ramon Ullastre, arribà ahir al jutjat d'Olot negant els fets i en actitud poc col·laboradora tot i els indicis que existeixen en contra seva, segons indicaren fonts properes al cas. Mentrestant, la Guàrdia Civil ha intensificat la recerca d'«Iñaki», el «carceller» que atengué Maria Àngels Feliu durant els 492 dies de captiveri.\nLa jutgessa que investiga el cas, Pilar Castillo, interrogà l'exvigilant de Sant Pere de Torelló, Ramon Ullastre, a qui el policia local d'Olot, Antoni Guiradó, empresonat per aquest cas, apuntà com suposat organitzador del segrest, segons les mateixes fonts. Segons sembla, Ullastre també va ser delatat divendres per la seva dona, Monserrat Teixidor, i en un soterrani del domicili de la parella, a Sant Pere de Torelló, es trobava, segons tots els indicis, el zulo en el qual la farmacèutica estigué captiva durant 492 dies.\nAhir va ser traslladat de nou al jutjat d'Olot un altre dels detinguts, el veí de Camprodon José Luis Paz García, qui divendres ja negà davant la jutgessa la seva participació en els fets. Paz García, àlies «Pato», qui afirmà que no coneix l'exvigilant de Sant Pere de Torelló, podria haver mantingut un cara a cara amb Ullastre, com ja fes amb Guirado.\nD'altra banda, la Guàrdia Civil ha intensificat a Torelló, Sant Pere de Torelló i altres zones de la comarca barcelonina d'Osona la recerca del segrestador que va fer de «carceller» de la farmacèutica durant el segrest i que es coneix com «Iñaki». Les esmentades fonts indicaren que els investigadors tenen suficients dades sobre el perfil i la possible identitat d'«Iñaki» a partir dels informes oferits divendres per la dona d'Ullastre, Montserrat Teixidor.


16/11/2019 - 04:02h\nConvocada la 16a edició del Concurs Digital Infantil d'Aqualia\nEl responsable del Servei Municipal d’Aigües de Sant Fost, Damià Muñoz, ha explicat que l'objectiu és que els més petits valorin que “tenir aigua a casa no és senzill. Darrere del gest d'obrir l'aixeta, hi ha una important tasca perquè arribi a les nostres cases, hospitals, indústries… en òptimes condicions per al seu consum. Que coneguin totes les fases que componen el cicle integral de l'aigua”.\nEls participants opten a aconseguir 10 premis individuals, 10 Tablets Samsung 7”, una per a cada nen guanyador; 250 premis per als nens finalistes, consistents cadascun d'ells en una càmera de fotos aquàtica; i 1 premi col•lectiu per a un col•legi, consistent en una targeta de 1.000 € per a material educatiu El nom dels guanyadors es difondrà, a partir del 16 de maig, a través de la web d’Aqualia (www.aqualia.com), en totes les oficines d’Aqualia i a través del compte de Twitter del certamen @ConcursoDMA\nEl concurs infantil s'emmarca en el conjunt iniciatives que regularment desenvolupa Aqualia amb col•legis, instituts i centres universitaris per donar-los a conèixer les fases del cicle de l'aigua i educar en un ús i consum més responsable d'aquest recurs.\nDarrera modificació: 23-03-18 a les 16:06\ncartell concurs digital infantil d'Aqualia


El passat 23 d'Abril vàrem celebrar el dia de Sant Jordi a la nostra escola. En aquesta ocasió, aquest Dia del Llibre estava dedicat a la vida i obra de Marià Villangómez, amb motiu del centenari del seu naixement.\nCom és tradició, el dia de Sant Jordi es regalen llibres i roses, així que els molineres i molineres varen crear les seves pròpies roses, una mica de material reciclat, pintura i un poc de màgia convertida en purpurina... i ja teníem unes roses fantàstiques!!!\nUna vegada que ja teníem les roses ben enllestides no podíem deixar de fer el nostre punt de llibre de cada Sant Jordi. Però aquest any, a més de fer el que portaríem a casa, també hem vàrem fer un altre, un altre punt de llibre moooolt especial perquè seria per als nostres padrins de 4t!!!\nJa que els nostres padrins ens ajuden a aprendre a llegir i a escriure, què millor que incentivar la seva lectura amb uns punts de llibre ben divertits!!!\nI a la fi havia arribat el dia de Sant Jordi, el dia per comprar llibres, per compartir-ho amb les famílies, per obrir l'escola a la cultura, a la fantasia, al coneixement... en resum, a la lectura!!!\nPublicat per Rosa Morey a 21:34:00\nEtiquetes de comentaris: Apadrinament Lector, Festes


La gestió dels nostres diners - Periòdic del Camp de Túria\nFa uns mesos un ajuntament de la nostra comarca buscava un periodista molt conegut -qui durant anys ha denunciat nombrosos casos de corrupció- amb l’objectiu de comunicar-li que havia fet unes obres a casa seua sense la corresponent llicència municipal. Sembla que, tot i ser molt conegut pertot arreu, no l’havien pogut localitzar. Fins a dues ocasions ho havia intentat aquest ajuntament del Camp de Túria però sense cap èxit. La situació podria ser d’allò més anecdòtica si no fóra perquè aquests tipus de fets es repeteixen, malauradament, des de fa dies, setmanes, mesos i anys a la nostra estimada comarca.\nA tots els ajuntaments sense cap tipus d’excepció. Al marge d’ideologies o tipus de gestió dels nostres diners. Tampoc no es tracta de quatre, cinc o sis cèntims. Parlem de milers, milers i milers de diners que els ajuntaments deixen de cobrar amb el pas del temps. Unes voltes caduquen o prescriuen les reclamacions que en fan les administracions locals ja se’n poder oblidar de cobrar-los. En altres ocasions parlem de problemes burocràtics de diversa índole: no se’ls pot localitzar, el carter no els deixa els avisos corresponents o, simplement, es perden sense arribar-hi.\nEn aquest tipus de casos també en podríem parlar de futbolistes d’eixos que ixen per la televisió, representats dels mateixos jugadors, esportistes d’elit d’allò més coneguts, polítics famosos, representats públics….. Hi ha tot tipus de perfils personals i econòmics. Podríem omplir fulls i fulls fins cansar-nos. Gent que no es caracteritza, precisament, pels greus problemes de solvència o liquiditat econòmica per afrontar el pagament d’una taxa o un impost en qualsevol ajuntament del Camp de Túria. Darrere d’eixos impagaments hi ha anècdotes, drames, situacions irreals, inversemblants, experiències quasi de ciència-ficció,.. Gent que no sap que ho deu, gent rica, pobra,… La seua importància és cabdal per al dia a dia de les administracions locals. No cal oblidar que més enllà de les simpaties que ens poden despertar, es nodreixen, principalment, dels impostos que els hi paguem any a any. La seua bona gestió és molt important per a la pervivència dels serveis públics que rebem, a canvi, com en qualsevol tipus de transacció econòmica, si em permeten el símil. A ningú no ens agrada que ens escuren les butxaques. I més tenint en compte que amb la crisi que patim des de fa uns anys qualsevol cèntim que puguem conservar a casa nostra ens n’alegrem. Potser algú de vostès són als llistats de deutors i no en saben res. Coses de la tecnologia i l’eficàcia!!!\nEixa bona recaptació als ajuntaments és clau per finançar els serveis. A grans trets, podem comentar que, actualment, hi ha tres tipus de gestió que porten a terme les nostres administracions locals. D’entrada, hi ha els que amb personal propi recapten i gestionen els impostos i les multes de trànsit sense cap tipus d’intermediari. En un segon grup hi ha els que encomanen eixa tasca a una empresa privada perquè ho facen al seu lloc. A canvi, els paguen una quantitat econòmica que no sol ser menuda i una gestió que sempre no és el més satisfactòria per al calaix dels ajuntaments. Finalment, trobem un tercer i darrer grup que adjudica la seua recaptació a la Diputació de València perquè se n’encarregue de recollir els diners dels impostos municipals, les taxes i eixes multes que ens posen per aparcar malament o per qualsevol altra infracció. Els nostres ajuntaments escullen qualsevol de les tres possibilitats, tot i que també poden emprar fórmules mixtes: la meitat de la recaptació es fa pública i la resta s’encomana a una empresa privada. Hi ha varietat al Camp de Túria, més enllà del color polític del governant. La ideologia no hi té res a vore.\nFa setmanes em comentaven el cas d’una administració que en pocs anys ha passat de pagar 180.000 a 250.000 euros a una empresa privada que s’encarrega de la gestió dels seus impostos. L’augment s’ha produït en menys de tres o quatre anys. No hi ha grans raons econòmiques o de volum de feina que ho justifique suficientment. Tampoc no hi calen. Els nostres governants saben que només cal signar un paper per autoritzar eixe pagament i problema resolt. Només faltaria!!!! Amb els diners públics no calen romanços. A pagar i a callar. Doncs bé, ni eixos augments eviten a l’administracions recaptar tot allò que els pertoca. L’escassa diligència administrativa i els embolics inherents en el seu quefer diari suposen que anualment un ajuntament d’una grandària mitjana deixe d’ingressar fins a 1 milió d’euros. És una quantitat molt important per menysprear-la fàcilment. Una gran quantitat de coses i projectes es podrien fer amb eixos diners.\nQuan parlem del pagament dels impostos hem de reconèixer que hi ha molts que fan servir una gran quantitat d’entrebancs i eines burocràtiques al seu abast per evitar soltar ni un cèntim. La poca solidaritat de certes persones envers la gran majoria que, amb més o menys regust, sí paguem és evident. També cal remarcar que en alguns casos i situacions hi ha municipis on el nivell dels impostos i les taxes no són a l’alçada de la qualitat i quantitat dels serveis públics que es reben. Tanmateix, han de pagar igualment. Els ajuntaments han ideat, molt gentilment, una sèrie de comoditats per fer efectius els ingressos. Assegurar-se’n amb paraules boniques una contribució que produeix calfreds i angoixa als contribuents. Hi ha algunes localitats on un ciutadà normal pot pagar els impostos al llarg de tot l’any, en còmodes terminis que fan més transitable el camí tan ingrat de buidar-nos el compte corrent. Sembla que, psicològicament, pagar-ho a poc a poc no ens provoca rebuig.\nQuan paguem impostos pensem en tota una sèrie de serveis que els ajuntaments, a canvi, ens presten i ens fan més còmoda la vida i el nostre benestar. No obstant, sempre no ocorre així. Recentment, a Benaguasil els seus habitants han pogut comprovar com una acció tan quotidiana com obrir l’aixeta i esperar que isca aigua no era possible. Durant hores i hores, quasi un dia i mig, no han pogut ni dutxar-se, ni rentar-se ni fer eixes necessitats fisiològiques que realitzem dia a dia. De ben segur que hauran pensat, amb tota la raó del món, que el seu ajuntament no ha estat a l’alçada del que cal esperar d’uns governants. La distància entre polític i ciutadà augmenta. Els polítics, però, no s’ho expliquen. L’eficàcia administrativa augmenta a ritmes insospitats.


El Museu Faller de Gandia acull a partir d'aquest divendres la vacunació del professorat | Valencia Extra\nL’alcaldessa de Gandia, Diana Morant; acompanyada pel vicealcalde, Josep Alandete; la regidora delegada de Sanitat, Liduvina Gil; l’edil delegada d’Educació, Carmen Fuster; el regidor delegat de Falles, Jose Manuel Prieto; el president de la Junta Local Fallera, Telmo Gadea i la directora mèdica d’Atenció Primària del departament de Salut de Gandia, Rosa Andrés, han visitat aquesta vesprada les instal·lacions del Museu Faller de Gandia on demà s’iniciarà la vacunació del personal docent i no docent dels centres públics, concertats i privats amb edats compreses entre els 18 i els 65 anys. La mesura afecta els 41 municipis que pertanyen al Departament de Salut de Gandia i mobilitzarà prop de 100 efectius durant la vacunació.\nAquesta vacunació massiva contra la pandèmia suposa que 4.812 persones procedents de 120 centres educatius seran vacunades sense que es produïsca una interferència en els horaris lectius dels centres escolars, ja que la iniciativa està programada per als dies 26 de març (tarda), 27 (matí i vesprada), 31 (vesprada) i dijous 1 d’abril en horari de matí.\nDesprés de la visita a les instal·lacions, Diana Morant ha destacat que “a partir de demà la nostra ciutat viurà un fet extraordinari, històric i esperançador que salvarà moltes vides. Mai ningú va poder pensar que el Museu Faller de Gandia anava a tenir aquest tipus d’ús. El Museu té una sèrie de característiques que permeten complir amb totes les exigències sanitàries de la Conselleria i que ens servirà com a referent per a la vacunació massiva que s’espera abans de l’estiu” i va destacar el repte que Gandia haja estat una de les 23 localitats escollides per realitzar aquest tipus de vacunacions.\nPer la seua banda, Rosa Andrés va recalcar que “la vacunació és l’eina que tenim per afrontar aquesta situació que ens afecta des de fa més d’un any. El 29 de desembre passat vam començar a les residències sociosanitàries i a partir de demà comencem amb la primera vacunació massiva. Està demostrat que els beneficis de la vacuna són molt més alts que els riscos que puguen haver-hi en forma d’efectes secundaris banals”.\nLa directora mèdica d’Atenció Primària del departament de Salut de Gandia, va destacar que en la posada en marxa d’aquest dispositiu ha participat a més del personal directiu, personal d’infraestructures, informàtic, administratiu: “Molta gent s’ha implicat perquè això siga possible i volem agrair a l’ajuntament i al col·lectiu faller la col·laboració perquè aquest espai siga una realitat. Esperem poder repetir experiència amb altres col·lectius”.\nFinalment, Telmo Gadea va voler posar en valor que el col·lectiu faller ja va posar a disposició de la ciutadania el Museu Faller durant l’incendi de Marxuquera o com a hospital de campanya a l’inici de la pandèmia. “Aquesta vegada no ho hem hagut d’oferir perquè ha estat la mateixa alcaldessa la que des d’un inici va pensar al Museu com a lloc idoni. Aquest edifici no és un espai estanc sols per als fallers, és un espai que vol formar part de la ciutat i que ha estat adaptat perquè tots els treballadors docents i no docents es troben com si estigueren en un hospital”.


Tristíssim: Desenes de cadàvers que ningú ha reclamat a Espanya\nEls cossos jauran en nínxols separats durant deu anys i podran ser recuperats pels seus familiars en qualsevol moment\nper Jordi Cumplido dimecres, 22 de juliol 2020 - 14:22h\nLa Comunitat de Madrid garantirà un enterrament digne per als morts no reclamats | agències\nL'Institut de Medicina Legal a Valdebebas, a Madrid, ha acumulat des de mitjans d'abril 59 morts de Covid-19 que fins a la data no han estat reclamats per cap familiar. Es tracta d'un drama dins de la tragèdia del coronavirus, al qual ara la Comunitat de Madrid vol posar fi.\nHo farà per «dignitat i respecte» a les víctimes. Avui mateix, el Consell de Govern aprovarà una partida per sufragar la inhumació d'aquests difunts, un procés que ja va començar la setmana passada i que podria culminar aquest mateix dimecres.\nMorts abans del 21 d'abril, encara identificats\nLes víctimes, que descansaran agrupades encara identificades en diferents nínxols en una zona concreta del Cementiri Sud de Madrid, van morir abans del 21 d'abril en hospitals i residències de gent gran d'aquesta comunitat autònomes.\nDavant l'allau de cadàvers i el desbordament de les funeràries en ple pic de la pandèmia, les seves restes van ser traslladades per efectius del Cos de Bombers de la Comunitat de Madrid i la Unitat Militar d'Emergències des d'aquests llocs fins a un dels tres dipòsits provisionals que va habilitar el govern regional al març i abril.\nQuaranta de les víctimes procedien d'hospitals madrilenys, mentre que altres dinou van ser recollides de residències de gent gran. Des del tancament de Palau de Gel de Madrid i de Majadahonda, a mitjans d'abril, les restes dels morts no reclamats han estat en l'últim dipòsit de cadàvers provisional, l'Institut Mèdic Legal.\nDavant l'imminent inici de les obres en aquesta infraestructura, que albergarà l'Institut Anatòmic Forense a partir de novembre, la Comunitat de Madrid ha considerat que el més adequat era procedir al seu trasllat i inhumació. Ho fa també per respecte i humanitat, segons declaracions oficials.\nPartida de 134.000 euros\nPer sufragar les despeses de l'enterrament, la Comunitat de Madrid destinarà una partida de 134.000 euros, una aportació important però necessària per dignificar aquestes persones segons ha dit el conseller de Justícia, Interior i Víctimes, Enrique López.\n«El més fàcil hauria estat optar per realitzar enterraments col·lectius, com ha passat en altres països, però aquí hem cregut més apropiat enterrar de forma individual, amb la seva corresponent identificació», ha dit el conseller, que també ha reconegut que és una gestió complexa pel tràgic i per la història que hi ha darrere de cadascuna d'elles.\nLa Comunidad de Madrid rinde homenaje a las víctimas del COVID-19 con un concierto de la @ORCAM_Madrid. https://t.co/FxdTFA39Rx\n— Comunidad de Madrid (@ComunidadMadrid) July 21, 2020\nPer donar descans a aquestes persones, el Govern regional ha posat en marxa la maquinària amb la col·laboració de l'àrea de Seguretat de l'Ajuntament de Madrid, de la qual depèn l'Empresa Municipal de Serveis Funeraris, contractada per dur a terme els enterraments.\nEls morts jauran en nínxols durant un període de deu anys i podran ser recuperats en qualsevol moment pels seus familiars per a la seva inhumació en el mateix cementiri. Des de la Comunitat ja es van posar en marxa els tres dipòsits provisionals que van albergar 1.897 cadàvers durant el però moment de l'emergència sanitària.\nMadrid Malaltia Alerta Sanitària Defunció