Curso de Curs de Solidworks 3D Avançat (Online) - Eurecat Academy\nCurso de Solidworks 3D avanzado (online)\nCurs de Solidworks 3D Avançat (Online)Javier Picallo2021-07-19T08:33:17+00:00\nInici > Cursos > Formació contínua > Disseny\nInici: 18/10/2021| Finalització: 22/11/2021\nIntroducció al Curso de Solidworks 3D avançat\nEl curs de Solidworks 3D avançat et permetrà usar una varietat d’eines avançades per a abordar els problemes més complexos a nivell de modelatge mecànic. Amb el programa SolidWorks 3D completaràs l’horitzó d’utilització d’aquest.\nAmpliar els coneixements dels alumnes en SolidWorks 3D. Aquest curs permetrà als alumnes usar les eines avançades de SolidWorks 3D, que completarà el seu horitzó d’utilització del programa.\nEl curs de Solidworks 3D avançat està dirigit a persones amb una bona base de coneixements de SolidWorks 3D que desitgin aprendre funcions avançades de disseny i enginyeria per ordinador (CAU). Estudiants de disseny gràfic, de maquinària, professionals de qualsevol sector o persones que desitgin millorar els seus coneixements de CAD 3D.\nInformación adicional del curso de Solidworks 3D avanzado\nTots els nostres cursos són bonificables per a empreses (excepte autònoms) a través de la Fundació Estatal per a la Formació en l’Ocupació (FUNDAE).\nConsultar descomptes especials per a estudiants, persones en situació de desocupació, i empreses que realitzin dues o més inscripcions en un mateix curs.\nPrograma del Curs de Solidworks 3D avanzado\nCrear una peça amb superfícies.\nCom passar de superfícies a sòlids.\nCom treballar alternant operacions de superfícies i sòlids.\nRelacions de posició avançades.\n3. XAPA METÀL·LICA\nCreació de xapa metàl·lica des d’inici.\nCreació de xapa metàl·lica des de peça ja creada.\nTreballar alternant operacions de xapa i peça.\nRealitzar el desenvolupament i plasmar el 2D.\n4. SOLIDWORKS MOTION\nSimulació de moviment d’Assemblatge.\n5. PIEZAS SOLDADAS\nCreació de peces soldades.\nCreació llibreries de perfil.\n6. EINES DE RENDERITZAT\nCreació de cambres.\nCreació de llums.\nCombinació entre SolidWorks Motion i Renderitzat.


250 dies dins del laberint de l'Ajuntament de Blanes\nL'esquerra independentista pretén compartir públicament tot el que passa dins de l’Ajuntament i quines son les principals propostes d’actuació que s’han dut a terme durant aquests primers mesos de legislatura, d’ençà de l’entrada de la formació al consistori blanenc.\nAl·legacions Poum any 2016\nLa CUP va presentar una sèrie de propostes centrades amb la modificació de l'IBI amb l’objectiu de bonificar les rendes més baixes, incentivar el lloguer social i el consum energètic amb criteris de sostenibilitat.\nManual de participació ciutadana als plens municipals\nPer fomentar la participació real i donar a conèixer totes aquestes possibilitats hem elaborat i fem públic un petit manual de participació ciutadana en els plens municipals, resumint-ne el funcionament i les vies principals per tal que la ciutadania puguem incidir en el dia a dia de la política municipal.\nMoció per l'elaboració d'un pressupost participatiu\nLa proposta demana destinar partides del pressupost municipal de l'any 2016 per tal que aquestes siguin debatudes per la ciutadania i finalment ratificades mitjançant una consulta popular. La moció també demana l’elaboració d’un reglament del pressupost participatiu que garanteixi la consolidació d’aquest procés participatiu i permeti a partir de l’any 2017 la configuració d’uns pressupostos plenament participatius


El desfibril·lador d'accés públic Samaritan® de HeartSine® Technologies té unes grans característiques que el diferencien de la resta.\nProporciona indicacions visuals i auditives fàcils d'entendre per guiar l'usuari durant el procés.\nPortàtil i lleuger\nMés petit i lleuger que la majoria de desfibril·ladors. Pesa només 1,1kg amb la bateria inclosa.\nAlta durada i resistència\nÉs resistent a cops i vibracions, amb una protecció certificada IP56 contra aigua i pols, la més alta del mercat.\nAvalua el ritme cardíac del pacient per maximitzar l'eficàcia de la descàrrega que només aplica si és necessària.\nBaix cost d'ús i manteniment\nExcel·lent relació cost-consumibles, ja que el Pad-Pak™ d’electròdes i bateria conjuntes tenen 4 anys de duració.\nApte per infants i adults\nLa intel·ligència integrada i el Pad-Pak pediàtric, garanteixen que les descàrregues tinguin el nivell d'energia adequat per als nens.\nMindray™ BeneHeart C1A\nAquest DEA proporciona la tecnologia ResQNavi™ que guia al rescatador durant el procés de reanimació, pas a pas, amb indicacions de veu.\nBasant-se en nombroses investigacions sobre comportaments i dades psicològiques dels usuaris, la tecnologia ResQNavi™ pot identificar la condició de cada rescatador i proporcionar instruccions pas a pas apropiades per al rescatador en qüestió durant tot el procés de reanimació.\nMindray™ BeneHeart C1A WIFI\nAmb les mateixes característiques que el model anterior, aquest DEA compta amb connectivitat WIFI.\nLa connectivitat WIFI, conjuntament amb el sistema integrat AED-Alert™ proporciona una forma ràpida i eficaç de gestionar remotament els DEA, reduint el cost de gestió.\nEl Samaritan® PAD 350P de HeartSine va ser dissenyat especialment per a ser utilitzat en zones públiques. Es tracta d'un desfibril·lador sofisticat que es pot usar en adults i nens, amb d'un sistema lleuger i fàcil d'utilitzar.\nEl Samaritan® PAD 360P de HeartSine va ser dissenyat especialment per a ser utilitzat en zones públiques. Es tracta d'un desfibril·lador sofisticat totalment automàtic dissenyat per analitzar el ritme cardíac i administrar automàticament una descàrrega elèctrica (si cal).


Joan Roma: REGENERACIÓ - art. Regió 7\nSi per alguna cosa ha de servir la crisi és per regenerar multitud de males pràctiques que tothom acceptava com a normals, en els anys de vaques grasses, per assentiment o per desconeixement, com ens ha passat amb el tema de les targetes opaques de Bankia. En aquest cas era per desconeixement i això fa pensar en quantes altres pràctiques existien , en aquesta o altres entitats, i que suposaven ingressos no declarats, afegits a unes remuneracions que ja eren d’escàndol.\nEl que més sorprèn d’aquests descobriments és la falta de supervisió i control per part dels qui en tenien la obligació. En primer lloc, els propis òrgans interns, però en segon lloc per part dels òrgans externs que per això existeixen. Dona la impressió que tothom mirava cap una altra banda i ningú es ficava a casa de l’altra. I ara, la crisi fa encara més indignant aquestes pràctiques quan milers de famílies no arriben a finals de mes, i milers d’altres han de viure de la solidaritat de tots nosaltres. Veure com algú podia gastar en un mes, el que molts cobren en un any de treball dur i penós, provoca indignació i desànim.\nAmb tot, hauríem de mirar la cara positiva d’aquests descobriments perquè suposa que algú investiga i algú castiga. I sobretot, exigim mesures per evitar repetir-les. Això és el més rellevant. La austeritat no consisteix en retallar serveis. La austeritat consisteix en gastar el mínim necessari perquè una actuació es pugui dur a terme, en les condicions adequades. I evitar despeses innecessaris, o per pur caprici , que de tot hem vist en els anys dits de bonança.\nPerò ,és cert que els temps han canviat per bé en aquest àmbit. Almenys ho puc assegurar a nivell de les administracions que més conec: els ajuntaments. Des de fa anys, els ajuntaments, jo diria que en la seva immensa majoria han reduït les despeses de protocol, de representació, de festes, i esdeveniments, en general. Tots els alcaldes considerem impensable gastar en coses supèrflues si tenim famílies en el poble en dificultats. Però no solament per aquest motiu. Tothom ha de donar exemple i un bon exemple és evitar imatges que poden ferir la sensibilitat de les persones en situació complicada, i dels ciutadans , en general. En un moment en que la solidaritat és més viva, evitar despeses poc justificades, esdevé obligatori.\nEstem, doncs, en la bona direcció perquè aquesta bona austeritat, ha vingut per quedar-se. En quan a les males pràctiques viscudes, s’han de conèixer i castigar, sobretot amb la devolució dels imports malgastats. Hem vist ja dimissions , en un país en que no dimiteix ningú, pel mal ús d’aquestes targetes. Espero i desitjo veure’n més, però sobretot , garantir que pràctiques similars no es donin en cap altre àmbit, sigui privat o públic. Més ben dit, espero no existeixi en cap sector públic, perquè no és igual malgastar diner privat que diner públic.\nAnimo, doncs, a mirar la part positiva d’aquests escàndols. Suposen una reacció en cadena cap a totes les entitats per millorar els òrgans de supervisió i control. I serà ja tota la societat la encarregada de vetllar perquè no es repeteixin. I això en l’àmbit privat. En el públic, puc assegurar que han disminuït cotxes oficials no indispensables, àpats poc justificats, inauguracions massa suntuoses, regals excessius, propaganda partidista, obres faraòniques, ... estem en la via d’una regeneració global de les maneres de fer i actuar , més d’acord en el delicat moment econòmic que vivim, i en el comportament que es demana a tothom qui ostenta un càrrec públic. Però, com hem vist, no només havíem de mirar el públic, tocava mirar molt d’a prop l’àmbit privat, que al final, si falla ens toca pagar-lo amb el diner de tots. Indignem-nos pel que hem conegut, però alegrem-nos pel que significa eradicar comportaments similars.\n# posted by joanroma @ 10:35 AM


Els Mossos justifiquen amb criteris operatius els canvis al cos després de les acusacions de «purga» | NacióDigital\nper Bernat Surroca, Barcelona, Catalunya | 13 de gener de 2022 a les 15:35 |\nLa nova cúpula dels Mossos, en una reunió amb el conseller d'Interior, Joan Ignasi Elena | Interior\nEls canvis de les últimes setmanes al capdavant dels Mossos han aixecat crítiques i el líder del PSC, Salvador Illa, va arribar a parlar de "purga" i "politització" del cos. La nova prefectura, liderada pel comissari en cap Josep Maria Estela en substitució del major Josep Lluís Trapero, insisteix que el criteri que s'ha seguit és purament operatiu i tècnic, i amb l'objectiu de situar els perfils més adequats per implementar el projecte de la nova direcció dels Mossos, enfocada a enfortir el model de proximitat, la modernització i feminització del cos, així com l'adaptació a les noves demandes de la societat i a les noves conductes delictives.\nUn dels noms que més ha sortit en les darreres hores és el de l'intendent Toni Rodríguez, que ha passat de liderar la Comissaria General d'Investigació Criminal (CGIC) a ser el responsable de la comissaria de Rubí. Fonts de la prefectura neguen que aquest canvi sigui cap "càstig" i remarquen la bona feina feta per Rodríguez, així com la seva competència al capdavant de l'àrea d'investigació criminal. L'intendent, amb llarga experiència en aquest àmbit, ha investigat l'exconseller d'Interior Miquel Buch i la presidenta del Parlament, Laura Borràs.\nDes de la cúpula del cos justifiquen el moviment amb l'argument de situar al capdavant de la CGIC -un càrrec "molt directiu"- un perfil amb "un altre estil" a l'hora de dirigir equips, que prioritzi la "participació i col·laboració", dues característiques molt ben valorades per la nova prefectura dels Mossos. Fonts de la direcció del cos apunten, en aquest sentit, que si bé s'ha canviat el responsable de la CGIC, la resta de perfils són del seu propi equip i amb experiència acreditada en l'àrea de treball.\nEl lloc de Rodríguez l'ocupa des d'aquesta setmana l'intendent Ramon Chacon, amb experiència en l'àrea d'investigació criminal i de la màxima confiança de Rodríguez. De fet, era ell qui supervisava els atestats que es feien en aquesta àrea. "Té una capacitat tècnica i unes habilitats comunicatives que s'ajusten als criteris de la prefectura", apunten fonts de la cúpula dels Mossos. El substitut de Chacon serà l'intendent Joan Carles Granja, que serà el nou cap de la Divisió d'Investigació Criminal i també va ser elegit en el seu moment per Rodríguez.\nUn altre dels noms que ha sortit en els darrers dies és el de Carles Anfruns, que fins ara era el cap de la Comissaria Superior de Coordinació Policial. Aquesta setmana ha estat traslladat a la sala central de comandament, però continua participant en les reunions de la prefectura, que integren, juntament amb Estela, el comissari Eduard Sallent i la intendent Rosa Bosch. Fonts de la prefectura, en la línia del que ha dit els últims dies el conseller d'Interior, Joan Ignasi Elena, insisteixen que cal "normalitzar els canvis" i reivindiquen la feina feta per l'anterior cúpula policial.\nPrimeres passes de la nova cúpula\nLa nova cúpula dels Mossos es va presentar just abans de les festes de Nadal. El Departament d'Interior va confirmar la destitució de Trapero i el nomenament d'Estela al capdavant del cos, i poc després es van confirmar la resta de noms que integrarien la direcció de la policia. En aquests darrers dies, la prefectura ja ha començat a treballar i a donar directrius per implementar el model dels Mossos, i amb aquest criteri s'han situat els noms en els càrrecs corresponents. Un dels objectius centrals, que van explicar Elena i Estela el 20 de desembre, és el d'enfortir el model de proximitat.\nEn aquest sentit, s'ha situat al capdavant de la Comissaria Superior de Coordinació Territorial un perfil amb experiència com el de David Boneta, fins ara membre de la prefectura de Trapero. Josep Lluís Rossell, fins ara responsable de la comissaria general de recursos operatius, serà el subcap de la comissaria que liderarà Boneta. Amb el nomenament d'aquests dos noms, la nova prefectura vol "muscular" el caràcter territorial dels Mossos. En aquest sentit s'expliquen nomenaments de perfils amb experiència en comissaries com la de l'Hospitalet, amb Antoni Verger, Terrassa, amb Marc Caparrós, o Rubí, amb el propi Toni Rodríguez.\nSocietat, Mossos d'Esquadra, canvis als Mossos, Josep Lluís Trapero, Joan Ignasi Elena, Josep Maria Estela, prefectura dels Mossos, purga, Departament d'Interior\nPer Jordi Planes el 13 de gener de 2022 a les 18:41\nTé tota la pinta de purga Política.


Prèvia Jornada 10. Lliga Femenina 2 (B)\nReus busca el 3/3 i Segle un triomf difícilDerbi català a LF2Segle XXI – Reus Deportiu, 2a partResum jornada 12. Lliga Femenina 2 (B)El Segle XXI, campió de la Lliga Catalana Femenina 2Reus Deportiu – Segle XXI, més enllà d’un títolPrèvia Jornada 11. Lliga Femenina 2 (B)Prèvia Jornada 9. Lliga Femenina 2 (B)Prèvia Jornada 7. Lliga Femenina 2 (B)Prèvia Jornada 6. Lliga Femenina 2 (B)\tPrèvia Jornada 10. Lliga Femenina 2 (B)\nBàsquet, Lliga Femenina 2 — Per Roger Cornet el 25/11/2011 18:37 El renascut Reus Deportiu busca posar a prova la imbatibilitat del Conquero a casa seva (diumenge 11:30h), mentre que el Segle XXI té la oportunitat de sotmetre un Irlandesas que pateix fora de casa (dissabte 17:00h).\nBelén Arrojo ve de fer 31 punts a la pista de l'Alcobendas. Foto: masbasket.com\nSegle XXI – Irlandesas (Dissabte 17:00h)\nDesprés de quedar-se a les portes del triomf la setmana passada a Alcobendas, les noies de Ramon Jordana buscaran treure’s l’espineta de la derrota amb quart partit a casa de la temporada. Serà el torn de l’Irlandesas, que ve de guanyar a l’Orion a casa i que li tocara passar per Esplugues en una situació d’aparent tranquilitat, ja que amb 4 victòries i 4 derrotes viu instal·lat a la zona còmoda de la taula. Tampoc passa angoixes un Segle XXI molt prometedor, que buscarà aprofitar la dinàmica negativa de les basques fora de casa, on han registrat dues derrotes i només una victòria, a la pista del Reus Deportiu. Una de les virtuds de l’Irlandesas és les alternatives en quant a referències anotadores, ja que mitja dotzena de jugadores freguen els 10 punts per partit, i això complicarà la vigilància sobre les principals amenaces. D’altra banda, el talent que atresora la plantilla del Segle fan pensar que el duel d’aquest dissabte serà entre dos equips que lluitaran per estar en una posició molt parella a la classificació a final de temporada.\nReus Deportiu – Grupo Marsol Conquero (Diumenge 11:30)\nDifícil papereta per les noies de Berni Rubio, que després d’haver donat un pas endavant en els dos darrers partits (dues victòries contra Tanit Eivissa i Fundación Promete a casa), ara afronta un repte complicadíssim, la visita a Huelva. El Grupo Marsol Conquero és una de les sensacions de la temporada, és segon amb 7 triomfs i 2 derrotes i fa dues setmanes obligava al fins aleshores líder imbatut, l’Stadium Casablanca, a cedir el primer partit del curs. A més, el Conquero ve de guanyar a Gernika i no ha perdut cap partit al Municipal Andrés Estrada. Això, sumat a la dificultat de treure els compromisos com a visitant per part de les catalanes, entrega el testimoni de favorit a les andaluses. El Deportiu necessitarà una anotació fluïda al llarg dels 40 minuts i evitar les davallades dels segons i tercers períodes, normalment el taló d’Aquiles de les roig-i-negres aquesta temporada; a més de mantenir el gran nivell defensiu mostrat en aquest inici de campionat. Malgrat el teòric favoritisme local, la reacció del Reus, en quant a joc i sobretot a resultats de les últimes setmanes és un element a tenir en compte per un equip que sembla haver assolit els mecanismes adequats per competir de tu a tu amb tots els rivals d’una lliga molt exigent.\nTambé et pot interessar...El Segle XXI, campió de la Lliga Catalana Femenina...El Segle vol repetir contra EstudiantesL'Alcobendas passa per sobre del SegleSegle XXI cau amb una bona imatge a Saragossa El Sant Adrià, cap al grup d’ascens amb una gran v...Maguette Sarr, MVP del mes de març a Copa Cataluny... Tags: Reus Deportiu, Segle XXI


Sol Garden Lisboa Portugal - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nRua Do Sol Ao Rato, Santa Isabel, Lisboa, Portugal, 1250-261 - Veure al mapa\nMés informació sobre Sol Garden\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Sol Garden és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Lisboa. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, servei de despertador, escriptori, balcó/terrassa, despertador per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com massatge, jardí. Sol Garden és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Lisboa.\nA partir de l’1 de gener de 2016, el preu total no inclou un impost municipal d’1 EUR per persona i nit que cal pagar en arribar a l’allotjament. Aquest impost s’aplica a les persones de 13 anys o més i pot arribar fins a un màxim de 7 EUR per persona. Cal que informeu el Sol Garden de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. En arribar, cal abonar un dipòsit de 275 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament.


El gran secret. – Amadeu Carbó i Martorell\nEl gran secret.\nAutor Amadeu CarbóPublicado el 23 mayo, 2019 23 mayo, 2019 Deja un comentario para El gran secret.\nEl 13 d'octubre de l'any 2008 vaig escriure aquest conte que va ser publicat a la "Revista de l'ACIS" núm 5, juny de 2009. Una publicació impulsada pels pares de l'Escola ACIS -Artur Martorell del barri de Can Baró (Un projecte educatiu compromès). El conte el va il·lustrar el meu amic Xavier Malet que també era qui dissenyava la publicació. Podeu accedir a la revista clicant en aquest enllaç\nA l’Oriol li rondava pel magí descobrir els racons més amagats de l’escola. Feia poc temps que hi anava i aquell edifici no era com la petita torreta on havia fet els pàrvuls. Els més ganàpies li havien explicat que l’escola era una antiga masia. Els murs, gruixuts, eren acollidors i sempre quan tocaven les cinc de la tarda, ell mai tenia pressa per sortir-ne; realment es trobava bé embolcallat per aquelles parets sàviament orquestrades per les mans d’un mestre d’obres fa més de tres-cents anys.\nAmb poques setmanes, ho havia remenat i tafanejat tot. La biblioteca havia estat una de les descobertes més interessants que desprenia una sensació única, unes restes arqueològiques rescatades del fons del mar donaven a l’estança un cert encant. Unes fotografies antigues a l’entrada de l’escola eren el testimoni que aquell vell edifici havia estat una casa de pagès. A les fotografies, s’’hi endevinaven persones que feinejaven a l’era de la masia amb les finestres obertes al pla de Barcelona.\nL’Oriol, belluguet de mena, volia anar mes enllà en les seves descobertes escolars. Havia arribat el moment de ser agosarats i, fins i tot, incomplir alguna de les normes. No sabia per què, però hi havia una prohibició que tots, xics i grans, respectaven: ningú mai no s’atansava a l’escala que accedia a les golfes. Així doncs, el seu instint d’aventurer infatigable va conduir-lo a fer una aproximació a la porta vedada i inspeccionar-la detingudament. Era petita, de lleixes de fusta fosca, acabada en un punt rodó molt matusser.\nIl·lustració de Xavier Malet . Us recomano que visiteu el seu web www.sabilana.cat\nLa primera inspecció de la porta va concloure que l’accés seria més fàcil del que s’havia imaginat tot pujant per les dretes escales. Malgrat l’aparença, la porta no estava tancada amb clau i per tant només calia fer-li el joc al pany accionant la palanca i el passador es desplaçaria sense problemes deixant el pas lliure. Però per avui ja n’hi havia prou.\nDos dies després, l’Oriol ho havia pensat i preparat tot. Duia un lot de petaca amagat sota el camal dels pantalons, subjectat amb el mitjó per no aixecar sospites ni suscitar preguntes impertinents. Li havia posat piles noves i en duia de recanvi sota l’altre camal per si de cas. Tot era a punt, les cinc s’apropaven i començava a notar com s’anava neguitejant. El compte enrere havia iniciat. El so d’un timbre insistent indicava que l’inici de l’ascens a les golfes de la masia havia començat al temps que un riu de nens i nenes envaïen l’escala cara avall omplint l’espai de cridòries, rialles i corredisses.\nNo va ser fàcil arribar al darrer tram de l’escala i passar totalment desapercebut als ulls dels mestres; va ser un treball d’astúcia digne d’una de les guineus que cent anys enrere creuaven els camps de la masia. Davant la porta de les golfes, va accionar la palanca del pany i, tal i com havia planejat, el forrellat va desplaçar-se sense problemes, tot seguit va empènyer la petita porta que va seguir cap endins amb una lleu xerricada de frontisses. Una alenada d’aire fred acompanyada d’una olor amb lleugers matisos a resclosit van sortir de l’interior tot recorrent la columna vertebral de l’Oriol produint-li l’esgarrifança de trobar-se davant el que és desconegut i emocionant alhora.\nUn cop dins, un fil de llum blava que s’esmunyia pel vidre esquerdat d’una finestreta produïa un escenari d’embalums retallats a contrallum. L’Oriol, genoll a terra, va accedir al lot camuflat sota el pantaló tot accionant l’interruptor. El lot no gaire potent proporcionava, però, la llum suficient per esbrinar què hi havia al voltant. La pols acumulada durant anys i panys a les golfes, s’anava aixecant al temps que els peus de l’Oriol avançaven per l’estança misteriosa, formant una boirina que filtrava les imatges i fabricava un feix de llum al pas del lot.\nMobles vells, mapes antics amb països ara inexistents, pupitres amb tinters, llibres de text, d’aquells que ara són de col·lecció, i llibretes de cal·ligrafia, eines del camp, caixes i paquets embolicats, tot un univers per descobrir. A l’Oriol va cridar-li l’atenció un globus terraqui de color pergamí amb peu de fusta esquerdat. Va atansar-se al globus i amb un moviment ràpid de dits va impulsar-lo fent-lo grinyolar tot i girant en la direcció equivocada.\n–Ep!! em sembla que t’equivoques–va sentir al seu darrera.\nEn un primer moment, va pensar que l’havien enxampat. Esporuguit va girar el seu cos menut poc a poc, tot cercant l’autor del comentari. La sorpresa era allà, damunt d’una cadira de boga a la qual li faltava una pota i el seient era ple de forats.\n–Em sembla que la terra gira cap a l’altre cantó, no?\nNo podia creure que des de la cadira un ratolí li estigués parlant. Potser pocs anys enrere ho hauria trobat normal, els seus contes eren plens d’animals que parlaven, però ara ja no era tan mec.\nAclaparat, l’Oriol no sabia què dir ni què fer.\n–Perdona si t’he espantat; deixa que em presenti–va dir el rosegador tot fent un saltiró en forma de reverència.\n–Sóc l’Artur, el ratolí de les golfes. La meva feina és fer de vigilant. De vigilant de la memòria i els records d’aquesta casa .\nL’Oriol seguia mirant amb desconcert la bestiola xerraire. Les primeres paraules que va adreçar al ratolí van ser quequejant.\n–Jo sóc l’Oriol i vaig a primer –va dir-li amb un to d’incredulitat\n–No cal que et presentis ja sé qui ets i també conec els entrepans de formatge que portes per esmorzar; per cert, el bocí de crostó que llences cada dia és deliciós.\nUn cop fetes les presentacions, el rosegador i el nen van començar a conversar amb normalitat. El ratolí va explicar-li, tot rondant per les golfes, que ell era una mena de bibliotecari però que en comptes de tenir cura dels llibres en tenia dels records, tal i com ho havien fet el seu besavi, el seu avi i el seu pare. Ara era ell qui tenia aquesta responsabilitat. A les golfes, s’hi acumulaven objectes que duien els records i la memòria de la masia.\n–Mira, veus, aquestes són les eines amb les quals els Amill, els masovers de la casa, feien de pagesos. Aquesta caixa que sembla un armari és una radio, de les primeres que van existir; em sembla que encara funciona. I el senyor d’aquest quadre diuen que és Josep Pasqual de Taberner Pascalí i Sampere; quin nom més llarg, oi? És el baró que va donar nom en aquesta masia, encara que ell només hi passava temporades. Ah! i aquesta és una taula d’operacions; sí sí de quiròfan. Pensa que aquesta casa havia arribat a ser un hospital en temps de guerra, una època molt trista.\nEl ratolí semblava un apassionat guia turístic, explicant i descobrint els racons més singulars de l’itinerari. L’Oriol amb els ulls oberts de bat a bat no es perdia detall.\n–Què hi ha dins d’aquest bagul? –va preguntar al ratolí amb curiositat.\n–Aquest és el bagul dels jocs i les joguines oblidades –va respondre-li el rosegador.\nL’Oriol va atansar-se per examinar el bagul.\n–Puc mirar què hi ha dintre? –va preguntar.\nL’Artur va fer una de les seves corredisses pujant dalt d’un feix de diaris lligats amb un cordill, per presidir l’operació d’obertura.\n–I tant, pots obrir-lo i remenar tant com vulguis.\nL’Oriol va començar a aixecar la tapa del bagul. Dins, tot un seguit d’andròmines mal endreçades esperaven que la curiositat de l’Oriol els tornés la vida encara que fos només per una estona. Patacons, una baldufa, un cèrcol, bitlles, unes crosses de fusta, els estris per jugar a bòlit, una taba. Tots aquests objectes desconeguts per l’Oriol emergien de la caixa empolsinats i més d’un força atrotinat.\n–Com es fa? –va preguntar el nen, amoïnat.\n–Com es fa el què?–va replicar l’animal.\n–Doncs, jugar... no sé què és tot això, ni com funciona i no sé si tindré prou piles per fer-ho anar.\nLes paraules de l’Oriol desprenien un cert desengany. L’Artur va esclafir a riure.\n– Piles? No noi, no; això són joguines que funcionen sense piles, ni corrent elèctrica. Només amb la teva destresa i una mica de ganes n’hi ha prou per passar-ho bé tu i els teus amics. Ara però em sembla que es fa tard, potser que et trobin a faltar; si tornes un altre dia, et puc ensenyar com es juga.\nD’aquesta manera va ser com el ratolí Artur i l’Oriol es van conèixer a les golfes de la masia Can Baró. A partir d’aquell dia, l’Oriol sovintejava les golfes prohibides. Amb el ratolí va aprendre molts jocs que ell mateix després ensenyava als seus companys. Els mestres i els pares mai van esbrinar on aprenia aquells jocs antics, els companys mai van preguntar-li i l’Oriol mai va estar disposat a fer públic el gran secret.\nFins acabar l’ESO l’Oriol sempre patia quan arribaven les vacances, no fos cas que a l’escola es fessin fumigacions, tractaments antiplagues o desratitzacions. Mai ningú no va entendre per què.\nActualment, l’Oriol és veterinari i president de l’Associació Protectora de Rosegadors Urbans; ell n’és l’únic soci.\nL’any 2030 una desratització de totes les escoles i edificis públics de la ciutat va acabar amb la vida de l’Artur i la seva descendència. Actualment, una família de mosquits tigres s’encarreguen de vetllar per la memòria i els records de la masia de Can Baró. Per cert, aquests animalons també xerren.\nPublicado el 23 mayo, 2019 23 mayo, 2019 Autor Amadeu Carbó\nArtículo anteriorEl Llibre de la Mel\nArtículo siguienteGlossa al bon amic Josep Maria Ubiergo (+ 16 de maig de 2019)


'Respecta'm, respecteu-nos!' | Reusdigital.cat diari de Reus. Notícies i actualitat del Camp de Tarragona\n23 d'Agost de 2016, per Mar Joanpere Foraster\nImprimeix FacebookTwitterGoogle Plus 14\nMatinada de Sant Magí, després d'haver estat tota la nit participant a la festa antirepressiva #JusticiaCasBershka, en solidaritat amb les encausades, mentre Tarragona es desbordava de festes i 'festes'. Havent recollit, pujava cap a casa, acompanyada pels gats de la Part Alta i les claus sempre a la mà; enfilant el carrer dels Cavallers he descartat dos possibles vies d'arribada a casa per un 'si de cas'... Fins que, en arribar al Portal del Roser, dos nois amb molta cara de 'passats', sense samarreta, semblava que m'estaven esperant. He accelerat el pas com he pogut mentre notava que els tenia darrere, un d'ells ha començat a cridar-me "Rubia, párate!" i a xiular-me. En aquest camí ens hem creuat amb dos nois, per separat, als que he mirat demanant ajuda: cap dels dos s'ha aturat (si haguessin estat valents i ho haguessin fet!).\nHe seguit fins que he vist que al carrer ja no hi havia ningú més que nosaltres tres i que ells no en tenien prou. Érem ja molt a prop de casa, però no volia arribar-hi, per por que sabessin on visc i perquè m'espantava pensar que si obria la porta entrarien al meu darrere. Aleshores m'he girat per veure on eren i pensar si tenia temps, o no, de marxar. Els tenia just darrere. Allargant els braços per barrar-me el pas, han intentat impedir que pogués marxar, mentre un d'ells amb una mirada molt perduda em preguntava on vivia, dient-me que ells venien amb mi a casa. Tremolant com he pogut, he començat a córrer en direcció contrària intentant arribar a un lloc on hi hagués gent, ells també han intentat córrer, però els he perdut al cap de poc. He trucat a una amiga que sabia que encara seria al lloc de la festa, amb qui he anat parlant durant tot el trajecte. En arribar, encara tremolant, he trucat un amic (mil gràcies!) per demanar-li que m'acompanyés a casa. Li he dit que m'esperés a la Plaça de la Font, que anava cap allà, lloc on sabia que encara hi hauria gent. De camí m'he trobat una parella de la Guàrdia Urbana patrullant, als que he acudit directament per explicar-los què acabava de passar, amb la intenció que fessin alguna cosa. Però, a part de no alarmar-se per res, un dels dos m'ha preguntat:\n"Eran españoles, latinos o moros? Seguramente irian drogados". Jo li he dit que no en tenia ni idea, que aquest no era el tema, que si s'espavilaven encara els enganxarien. M'ha dit: "Però noia, ja se sap, aquestes coses en dies de festa, passen. En tot cas, si passem per allí ens hi fixarem". He intentat que es moguessin i que hi anessin, com a mínim que em preguntessin si tornava sola o no, si algú m'acompanyaria després d'això, com estava, si necessitava ajuda... Res de res!\nAjuntament de Tarragona, de res serveix iniciar una campanya #NoesNo #Respecta'm regalant la responsabilitat de tot a la ciutadania si no s'ofereixen els mecanismes efectius necessaris de prevenció i actuació en cas d'assetjament. Aquella nit, revetlla de Sant Magí, treballaven per a la ciutat Voluntaris de Protecció Civil, la Creu Roja i la Guàrdia Urbana, que jo hagués vist. Seria bo saber quants d'aquests agents, dedicats a vetllar per la seguretat de la ciutadania, abans o després de l'inici de la campanya municipal contra l'assetjament a les zones de festa ha rebut qualsevol indicació, formació, etc., sobre com cal actuar en cas d'assetjament, com prevenir aquestes situacions a les zones d'oci, o què fer per evitar que una situació com la d'aquella nit acabi amb una violació dins un portal.\nHi ha moltíssims mecanismes a l'abast, articles científics, experts i expertes, moviments feministes, experiències internacionals efectives, per acabar amb aquestes agressions i fins i tot generar els contextos per prevenir-les. Més evidències i menys bona fe, Ajuntament de Tarragona!\nTot enllestit perquè el Psicurt arrenqui el 8 d'octubre\nDavid 30 d'Agost de 2016\nPerdona, però jo no justifico res.\nEl que dic es que tenim un article denunciant comportaments sexistes, titllant de covards a dues persones alienes per no donar protecció a una tercera per l'únic fet de que eren nois. Cosa que em sembla no només sexista sinó totalment fòra de lloc en el context de la descripció. Es la qui ho descriu covarda per no verbalitzar l'ajut que necessita o enfrontar-se amb els assetjadors? Oi que sería absurd? Doncs el mateix per una persona q es creua amb una situació desconeguda i no té perquè ni saber llegir, ni voler-se ficar. Sigui noi o noia.\nAntonio Zaragoza Mercade 25 d'Agost de 2016\nVigilar a favor de la integritat urbana\nMar, auqesta cose , a part de desmoralitzar, als que no las viuen els i crea un estat de dpresio,nomes pensat que sigui una persona propoera.Pero es igual,no es pot tolerar i mes tenin en compte que la "patrulla" urbana i es per algo, almeny per ajudar i donar certa confiança al perjudicat. Un fcunionari municipal, te la obligacio de ptrpoteigirnos, mes que res, perque el paguem entre tots.Per mi la respostaes son de i mpresentable, per molt que vaigin uniformat, armats,etc., Un pensa que com que tenen la data i la hora, els seus responsables els i donguin un repas, perque d'alguna manera estat desprestiguian el cos i, en tal cas, que els pasin a brigades i tornin tots els estris que , de fet, nomes fan servir, per donar un aspecta i res mes.\nSilvia 24 d'Agost de 2016\nPotser necessitem un grup de "guerrilla girls" que facin justícia i es dediquin a capar a aquests fastigosos acosadors?\nISABEL LLABERIA VIDAL 24 d'Agost de 2016\nCuan os troveu que la policia no us ampara fixarse amb el numero que tenen de placa al pit o demanarla no es poden negar si es aixi tens que denuncia, aixo que explicas aqui,ves els Mossos i fes la denuncia, aquetas personas no mereixen ser policias, perque serveixen dons?\nMiquel Albà 24 d'Agost de 2016\nen són tres, les penes: l'una és la tristor de tenir les mateixes violències i assetjaments que a les societats ignorants, endarrerides i miserables, una altra és ser governats per una mediocritat incompetent que es vanta de posseir la 'democràcia' -digues de què presumeixes i te'n diré les mancances-, l'altra és la que no tenen els assetjadors, en justícia per la seva debilitat -mental, personal, ideològica, etc. | atès que les dues primeres costen més d'assolir, perquè van amb la cultura i l'educació, la tercera és imprescindible i urgent i l'exigim\nMaria 24 d'Agost de 2016\nCrec que són els mateixos\nCrec que ens vam trobar els mateixos. Jo vaig agafar el cotxe per anar a casa i al semáfor d'avinguda catalunya em van venir tres nois sense samarreta corrent i em van intentar obrir el cotxe, per sort porto sempre el seguro posat, tot i que em vaig espantar molt amb el que em deien em vaig saltar el samáfor i vaig accelerar. Sort que anava dins el cotxe, sento moltíssim el que vas passar. Ojalá la guardia urbana t'hagués fet cas....a seber a quantes noies van fer algo o van espantar.\nMarta 24 d'Agost de 2016\nFa 15 anys em va passar el mateix\nQuan tenia 15 anys, sortint amb una amiga de la festa de Santa Maria a Tordera a les 5 del matí uns nois ens van començar a perseguir corrents pels carrers. Tan bon punt els vam veure sortir de la plaça tots beguts ens van dir alguna cosa i vam girar un carrer per no trobar-los però després ens van trobar i ens van perseguir. Quan fugiem, jo anava més enrere que la meva amiga i tenia un dels nois a tocar. Un veí ens va sentir cridar i va sortir al balcó cridant: Que passa aquí! mentre la meva amiga i jo ens amagàvem a un portal i el noi va frenar en sec i va marxar. Ens van haver d'acompanyar a casa del ensurt. Tordera és un poble no gaire gran i abans sempre podies anar sola pel carrer a qualsevol hora, ara ja fa temps que no.\nla banda esta borratxa 24 d'Agost de 2016\nels urbanus de tarragona\nQuina guardia urbana tu! d,aqui al FBI!! si haguessis anat amb moto i llum fosa segur q et paren kajajajajajaja... pero quan han vist que se,ls girava feina...\nAnónimo 24 d'Agost de 2016\nUna pena que pase esto en nuestra ciudad. Mucha publicidad e imagen en contra de los abusos pero a la hora de la verdad nada. Es indignante la poca vocación policial, si un intento de violación no es para tanto no sé qué cojones hacen ahí.\nMiquel 24 d'Agost de 2016\nDéu n'hi do, David, amb el que dius. No saps què és el llenguatge no verbal? No saps que les situacions perilloses no cal verbalitzar-les per veure, saber i comprovar que ho són? Sisplau, no intentis justificar el que no ho és.


Tenim ganes de bàsquet!\nEl Morabanc Andorra disputarà un mínim de 22 partits al pavelló de Govern comptant els de lliga i els de la primera fase de l’Eurocup. Caldrà veure si els d’Ibon Navarro es classifiquen per les següents rondes de la competició europea, on l’any passat van ser semifinalistes.\nLa lliga ACB arrenca la darrera setmana de setembre. El Morabanc comença la temporada a la difícil pista del València Basket, en un partit que es disputarà el dijous 26 a les 8 del vespre. El el mateix cap de setmana ja podrem veure en acció el nou equip d’Ibon Navarro al pavelló de Govern davant el Fuenlabrada. Serà el dissabte 28 a les 18h00 .\nAquesta temporada 2019-2020 podrem veure el Morabanc a casa com a mínim en 22 ocasions si comptem els partits de la lliga ACB, de primera i segona volta, i els de la primera ronda de l’Eurocup. El nombre de partits es podria veure incrementat si els andorrans es classifiquen per les següents fases.\nEl Morabanc Andorra, semifinalista d’aquesta prestigiosa competició la temporada passada, està enquadrat al grup A i iniciarà el seu periple europeu el dia 1 d’octubre a la pista del Mònaco.\nRebel, nou espectacle del Cirque du Soleil Torna el Cirque du Soleil\nEl president del Morabanc Andorra, Gorka Aixàs, i la cap de comunicació de Molines Patrimonis, Pati Molné, signen la renovació de l’acord de (...)\nUn centenar de joies venudes


Le Pinete Viggiù Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia Le Pinete 2, Viggiu, Viggiù, Itàlia, 21059 - Veure al mapa\nMés informació sobre Le Pinete\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Viggiù, no busqui més enllà de Le Pinete. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLe Pinete també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Viggiù. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, instal.lacions per a minusvàl.lids, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, instal·lacions per a reunions i banquets són només algunes de les comoditats que fan que Le Pinete sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nL'ambient de Le Pinete es reflexa en cada habitació. servei de despertador, aire condicionat, calefacció, mini bar, telèfon són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com bany, camp de golf (a 3 km), solàrium, parc infantil, jardí. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Viggiù, el Le Pinete és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nCal que informeu el Le Pinete de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


juliol 2020 -\nPosted on 30 de juliol de 2020 24 de desembre de 2021 by greenvita\nMolt bons i calorosos dies Greenviters!\nUn mes més tornem a retrobar-nos en aquest raconet per a compartir alguns secrets que potser desconeixes sobre alimentació, pràctiques esportives i hàbits saludables en general. De què parlarem al blog #GreenVita d’avui? Queda’t per aquí que en res ho descobriràs. Queda’t fins al final per a rebre una sorpresa.\nSi has estat atent a les nostres xarxes sabràs que, a #GreenVita, estem més que enamorats del ioga i de totes les branques que deriven d’ell. Per això, en un parell de minutets, et descobrirem tot el que has de saber sobre aquest món tan saludable.\nMolts dels nostres lectors practiquen el ioga, el coneixen o simplement els sona, però… Què és realment el ioga?\nEl ioga és una disciplina cada dia més utilitzada per a superar els problemes de salut mental i física relacionats amb l’estrès que ens produeix el ritme que portem avui en dia. En aquesta disciplina treballem, a través d’exercicis, la flexibilitat i la resistència dels músculs.\n“Jo he sentit que el ioga proporciona un equilibri entre cos i ment! Solament treballant aquests exercicis ho aconseguim?”\nM’alegra que m’ho preguntis, perquè just ara, us anava a parlar una mica més sobre la combinació del ioga amb altres enfocs com la meditació o el mindfulness.\nPotser el concepte mindfulness no et sona tant com el ioga, però en un moment, te l’aclarim i t’expliquem perquè ens ajuda tant!\nEl mindfulness o la meditació són tècniques psicològiques que consisteixen a focalitzar l’atenció en el present, en una tasca concreta, i han format part del ioga desde sempre (Qui no recorda allò de focalitzar la teva atenció en la respiració?). La seva pràctica constant i el seu domini poden estalviar-nos el consum de molts medicaments perquè, combinats amb el ioga, són una mescla explosivament beneficiosa.\n“Llavors, si no m’equivoco…. Ara està de moda dir-li mindfulness a la meditació de tota la vida?”\nDoncs… una mica sí, però no…! La meditació i el mindfulness no són exactament el mateix. La principal diferència és que la meditació és una tècnica perquè la ment viatgi al present, observi i deixi passar tot el que sorgeixi al voltant mentre que el mindfulness va més enllà i es considera un estil de vida que utilitza la meditació per a tractar amb els problemes a l’hora de mantenir el control de les nostres emocions.\nBé amics, això és tot per aquest sema….\nUn moment! Gairebé marxo sense donar-vos la sorpresa! T’ha agradat el blog? Ja estàs buscant vídeos de com combinar ioga amb mindfulness?\nA #GreenVita t’ho posem molt més fàcil, aquest DIUMENGE 8 D’AGOST A LES 8 DEL MATÍ tenim una classe de ioga i mindfullnes i si us agrada, hi haurà moltes més. Us esperem el diumenge a tots i a totes en la classe!\nAra sí, ens acomiadem,\nFins aviat GreenViters!


La política ha d'anar més enllà de les paraules buides i el postureig | Partit Demòcrata Europeu Català Sant Cugat\nInici / La política ha d’anar més enllà de les paraules buides i el postureig\n// L’equip de govern, i ja ho hem manifestat en més d’una ocasió, no estem a favor de l’ocupació.\nLa reivindicació de més espais per als joves de Sant Cugat per la via de l’ocupació és una posició política antisistema, mancada de tota voluntat de convivència, ja que imposa una posició per sobre dels legítims interessos d’altres, que no responen als interessos generals dels santcugatencs i santcugatenques.\nFa uns dies des d’ERC-MES, a través d’uns dels seus regidors, escrivia un article on posava de manifest el seu suport explícit al casal de joves de la Xesca i ho feia acusant l’equip de govern de no fer res pels joves, de no creure en la participació, de no dotar-los dels espais.\nD’aquest escrit en podem desprendre que el seu model per Sant Cugat és que hi hagi molts edificis ocupats. I que qui l’ocupi pugui fer el que vulgui. Doncs en això no ens posarem d’acord, perquè l’equip de govern, i ja ho hem manifestat en més d’una ocasió, no estem a favor de l’ocupació.\nA Sant Cugat ja disposem de mecanismes de participació per donar veu a tota la ciutadania, també als joves que puguin reivindicar més espais i més activitats. El problema és que aquests canals no són vàlids per aquells que reivindiquen polítiques antisistema. I l’ocupació no pot ser mai, al nostre entendre, una resposta.\nL’equip de govern situa les polítiques de joventut com un dels eixos prioritaris. Treballem per als joves i amb els joves i no compartim, en absolut, que les premisses ideològiques d’un pocs es confonguin amb una pretesa reivindicació social.\nJa veiem que per segons qui, criticar des de la confortabilitat de l’oposició resulta més fàcil que estar al capdavant del govern. Paraules buides, postureig i posicions extremes no serveixen per assolir els reptes que té Sant Cugat.\n56STr1 * Time limit is exhausted. Please reload the CAPTCHA. 5 × = twenty five\nPrevious post “El nou Leonardo: el compromís, esforç i il·lusió de tant i tants”\nNext post “Fora el talent de Sant Cugat!”


S'estan mostrant les entrades d'aquesta data: 2005\nKitsch Electrokàustic a Banyoles\n- de desembre 03, 2005\nEl millor moment musical recent me l'han donat Kitsch amb el seu increïble, sensacional directe Electrokàustic, al Teatre Municipal de Banyoles. Ja l'havia sentit a Girona l'any passat però ara l'han millorat molt.\nEls de Banyoles, junt amb alguns encertats amics i col·laboradors, presenten una col·lecció de cançons excel·lents i molt ben cuidades, molt mimades i ben preparades, amb un so excel·lent, ple de matisos. Clàssics absoluts com Confessió o Art de trair comparteixen espai i alçada amb clàssics més "amagats" com Maleït divendres o Rància militància, i la sorpresa és ja majúscula i el plaer complet quan descobrim les interpretacions musicades de poemes d'Alejandra Pizarnik (Noche i Hija del viento: la pell de gallina) i inspiradíssims, grans nous temes com Estatus i sobretot l'estimada, meravellosa, insuperable Cors. La vaig sentir per primer cop a la Festa Major de Porqueres i va ser un amor instantani, i només per tornar-la a escoltar ja valia…\n- d’agost 15, 2005\nEl meu lloc web tradicional ha ressuscitat, però ara tinc problemes amb l'FTP. Això d'haver creat un blog gratuït com qualsevol persona normal està bé, però continuo pensant que l'organització de la informació em pot anar millor fer-la com fins ara, amb una web pròpia creada des de zero amb CityDesk, que no barallant-me amb les plantilles del blog. I l'ordenació cronològica no és la que més m'interessa. Ja veuré què faré. De totes maneres poc blog de fotografia podré fer si no milloro la meva connexió, i doncs de moment la cosa es queda així: Horitzons inesperats i imprevisibles. Ni jo sé com evolucionarà la cosa.


Boixadós reelegit president de la Fundació Dalí per cinc anys més - Empordà\nTambé reelegit Lluís Peñuelas\nBoixadós reelegit president de la Fundació Dalí per cinc anys més\nLa Fundació s'introdueix en el mercat asiàtic amb accions directes sobre el territori per atraure nous públics\nCRISTINA VILÀ 14.03.2016 | 20:58\nMontse Aguer, Lluís Peñuelas i Joan Manuel Sevillano ACN\nRamon Boixadós ha estat reelegit, novament, president de la Fundació Gala-Dalí per cinc anys més i de forma unànime, en la reunió del Patronat celebrada aquest matí a Figueres. A més, també s'ha renovat en el càrrec de secretari general a Lluís Peñuelas i s'ha donat entrada a tres nous patrons: el conseller de Cultura Santi Vila, el secretari general del departament de Cultura de la Generalitat, Pau Villòria i al director del diari La Vanguardia, Marius Carol.\nDurant la roda de premsa posterior, Joan Manuel Sevillano, gerent de la Fundació, ha manifestat l'interès creixent de la Fundació pel mercat asiàtic i ha especificat algunes de les accions recents que s'han dut a terme a la Xina. "Aquest és un mercat fonamental", reconegué. En aquest sentit, la web de la Fundació ja s'ha traduït al mandarí, fet que ha comportat canvis substancials tenint en compte les diferències culturals. "En aquest mercat d'art, la nostra presència és imprescindible per educar, divulgar, protegir i aportar més transparència i serietat", ha afegit el gerent.\nL'entrada en el mercat xinès busca atraure, sens dubte, el públic asiàtic tot i que, es va assegurar, fins que no s'aconsegueixin vols directes des de la Xina fins Barcelona, l'accès d'aquest visitant a Catalunya serà difícil. Més fàcil ho van tenir fa anys amb el visitant rus, un sector que els darrers tres anys ha caigut un 35 per cent tot i que les previsions és recuperar-ne una part aquest any. "Les previsions són bones", ha afirmat Lluís Peñuelas, secretari general de la Fundació. Només l'any passat, es van perdre 200.000 visitants rusos, passant aquests de ser la segona nacionalitat en quant a visitants a ser la tercera.\nDurant la roda de premsa, la directora dels Museus Dalí, Montse Aguer, també va anunciar que a finals d'aquest any o durant el primer trimestre del 2017 es conclourà tot el catàleg raonat de l'obra daliniana i es començarà a abordar l'obra escultòrica i gràfica.


Passejada matinal per veure l’antiga cantera romana.\nUna aventura per arribar-hi.\nAnem en cotxe passem Altafulla, amb els seus 14 passos elevats a l’antiga N-340, fins arribar a la rotonda que ens indica "El Mèdol". Un cop creuada per sobre la nova carretera un camí ample de pedres i terra que puja i s’endinsa per la muntanya. Creiem que és per la carretera quasi sense esfalt de la dreta, ja que no hi ha cap indicador.\nUna mica més amunt, hi ha dos camins, veiem uns senyals a l’esquerra.\nDeixem el cotxe a un lateral, fora de la carretereta, i el senyal mig torçat ens indica que caminant a la dreta.\nAl cap de pocs moments de caminar, després d’un revolt, veiem que no pot ser. És l’entrada de servei d’una parada de l’autopista A-7 que està tancada amb una valla. Tornem enrera, mirem el senyal i veiem que està esborrat l’indicador del número GR, però veiem que hi ha els senyals vermell i blanc a un sender ample que surt en sentit contrari cap l’oest, com paral•lel a l’anterior. Pensem que l’orientación és la correcta i que pot ser.\nSeguim el GR 62 amunt, pla i baixada molt pedregosa, ens creuem amb els senyals de la tuberia de gas, però seguim el GR.\nPasem pel bosc cremat aquest estiu, baixada i girada més a l’esquerra, fins que creiem que ja hem baixat massa. Veiem una masia, creuem un pont sobre l’AP-7 i ens porta cap allà. Deixem el GR.\nEl massover ens explica que està allà des de petit, entre altres coses, Diu que ja hem passat del Mèdol, ens diu per on tirar.\nEstem entre dues vies ràpides al nord la AP-7, al sud la N-340. "Pobra masia" penso, no és gens tranquil•la, té soroll pels dos cantons.\nBaixem a una ample riera, antiga sínia, i pujant ran de la carretera veiem els panells indicadors de les canteres.Com és tard baixem a veure la més antiga.\nHan triturat quasi tot els matolls i mates i es pot caminar bé i veure l’extensió de la cantera.\nUns nens biciclistes acompanyats de grans s’admiren en una escletxa on diuen que hi ha un ocell. Han fet cua per veure-ho i un dels petits ha estat l’últim.\nA l'altre cantó de l'entrada hi ha un microsistema vegetatiu diferent de l’entorn. A la pedra hi queda el rastre per on els romans feien caure l’aigua.\nAl bell mig d’aquest gran clot, com fàlic guarda de l‘entorn, protagonista mil•lenaria i única del pas dels anys: L'agulla\nLa tornada per un camí flanquejat de xiprers a cada banda que condueix a dintre de l’àrea de servei.\nNosaltres el deixem abans i sortim per una porta giratoria cap amunt en direcció, suposem, al cotxe. Hi ha un sender estret que surt entre matolls a la carretera per on haviem entrat. SORT! Busquem un indicador ja que d’allà estant no es veu res sobre la cantera i no es veu el petit sender. No hem trigat ni deu minuts. Al anar, entre pujar i baixar, uns quaranta.\nEns hem fixat ben bé per tornar un altre dia i poder veure tota la cantera.\nDesitjaria que algú indiqués bé aquesta entrada, ja que a les sortides de les carreteres, posa un rètol molt gros, però una vegada et fiques al trencall no saps on anar.De totes maneres ha estat una bona caminada.\nEtiquetes de comentaris: caminada El Mèdol Tarragona\nEm sembla recordar, M.Antònia, que a l'àrea de l'autopista hi ha un indicador des del qual anar-hi.\n14 de gener de 2011 a les 18:55\nSí però s'ha d'entrar a l'autopista i pagar, o pot ser sigui el tram gratuït fins a Tarragona. Un dia ho miraré.\n15 de gener de 2011 a les 11:32\nCOTXES DE FA CENT ANYS


Urocordats - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Urochordata)\nEls urocordats o tunicats (Urochordata) conformen un subfílum d'animals cordats. Habitualment estan fixats al fons marí i es confonen fàcilment amb anèmones de mar. Es caracteritzen pel fet que en l'estat larval presenten un cordó nerviós dorsal, un notocordi i fenedures branquials, mentre que en els exemplars adults els desapareix el cordó nerviós i el notocordi (exceptuant en la classe de les apendiculàries, ja que el notocordi es manté) i les fenedures branquials són modificades. Es divideixen en tres classes: els ascidiacis, els taliacis i les apendiculàries.\nTenen un mantell segregat per l'epidermis i format per un carbohidrat similar a la cel·lulosa; aquest mantell és la causa del nom "tunicats" i la presència de cel·lulosa és una característica única dins del regne animal. Tenen un sistema circulatori obert (lacunar) i no tenen un sistema excretor equivalent als nefridis d'altres animals, sinó que l'excreció es fa a través del tub digestiu o bé amb cèl·lules especialitzades que acumulen els residus. Són animals filtradors, amb molt poques excepcions.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Urocordats&oldid=20457942»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 4 nov 2018 a les 19:40.


Castellbell i el Vilar manté congelades les ordenances fiscals\nEl consistori introdueix una bonificació del 50% per als vehicles elèctrics i aplicarà un recàrrec del 50% de l’IBI dels pisos buits propietat de les entitats bancàries.\nImatge de la façana de l'ajuntament.\nL’Ajuntament de Castellbell i el Vilar manté congelades les ordenances fiscals de l’any 2020. El consistori manté la política fiscal dels darrers anys i les principals taxes i impostos es mantindran sense variacions. Les principals novetats fan referència a l’impost dels vehicles de tracció mecànica, en què l’Ajuntament inclourà una bonificació del 50% per als vehicles elèctrics. En paral·lel, eliminarà el descompte del 50% de què gaudien els cotxes d’una antiguitat superior als 25 anys. I també destaca la incorporació d’un recàrrec del 50% per als pisos buits de llarga durada propietat dels bancs amb la voluntat d’alliberar habitatge a preus assequibles.\nDues noves taxes\nEl consistori incorpora dues noves taxes, que fan referència a la retirada de de vehicles de la via pública i, per altra banda, es tenen en compte les tasques de neteja de les franges de protecció de les urbanitzacions.\nPel que fa a la resta de taxes es mantenen sense variacions importants. El consistori actualitza els preus de les activitats i tallers, així com l’aplicació de la regulació dels preus dels espectacles i estableix les condicions per als casos de taquilla inversa i actes solidaris.


Vallis Vera: 2008\nNo oblideu de posar en pràctica el decàleg, sempre deixant espai\n_estic convençuda que ja ho feu_\nper una mica de "carpe diem".\nFlors i mar d'Egina.\nFins l'any vinent! Desitjo que vingui carregat de belles sorpreses i gran felicitat.\nΚαλὰ Χριστούγεννα καὶ Εὐτυχισμένo τὸ Νέο Ἕτος.\nFelix Natiuitas et nouus annus faustus.\nPublicat per VALLIS VERA a 10:06 3 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nSolució Cau 4\nLa Laura Fernández, de 2n, i l'Aitor López de 1r, ho han explicat perfectament en les seves respostes, que van arribar molt aviat. Enhorabona!\nLa imatge és un detall de la pintura de Rafael (1484 - 1520) que porta per títol El Parnàs. El Parnàs és una muntanya de Grècia, on la mitologia situava la residència del déu Apol·lo i les Muses. Simbòlicament, representa la pàtria dels poetes, i en la imatge en veiem tres dels més representatius fins a l'època del pintor, coronats de llorer.\nAl centre, hi ha el poeta per excel·lència, el primer: Homer (tradicionalment, se l'ha representat com a cec). Homer és grec i autor de la Ilíada i l'Odissea. La seva obra serví d'inspiració a un dels poetes més grans de Roma, Virgili (a la dreta), autor de l'Eneida. Virgili, al seu torn, guià al gran poeta italià Dante (a l'esquerra d'Homer), pels paratges de l'infern de la Divina Comèdia.\nPublicat per VALLIS VERA a 21:36 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nEstimats per les Muses (Cau 4)\nSi fossis un poeta antic i sublim\nt'haurien pintat també en aquest cim.\nEl més famós és al centre de la imatge;\naltres, al voltant, comparteixen el paratge.\nDe quin cim parlem, de quin poeta, de quins altres poetes que el rodegen? Aquesta imatge és el detall d'una pintura més gran. En saps el nom i l'autor?\nVa, no pots fallar, i menys si estàs estudiant grec! Polí tiché!\nPublicat per VALLIS VERA a 8:31 3 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nVenus a la forja de Vulcà (solució 3)\nEl títol d'aquest article és també el nom de la pintura original, en la qual es basava l'últim cau de la Pítia. L'autor és Bartholomeus Spranger (Anvers, 1546 - Praga, 1611), un pintor, dibuixant i gravador manierista flamenc.\nEls déus que hi apareixen són Venus, Vulcà i Cupido. Els canvis que es produeixen en la versió actualitzada respecte a l'original són:\nVenus porta una copa a la mà (a l'original, s'agafa la capa), va tatuada, com si portés una samarreta, i amb texans (a l'original va despullada).\nVulcà porta calçotets, un tatuatge en el braç dret i agafa un pal de billar (a l'original va nu i té una eina de ferrer a les mans).\nCupido té un ioió a la mà i no té ales (a l'original sembla aguantar una maneta o eina de farja i va amb les seves ales).\nLa taula és de billar (a l'original és una taula de treball amb un casc i eines al damunt) i la part superior de la dreta és buida (a l'original, sembla penjar una malla).\nEn les dues obres, la paret de l'esquerra està decorada amb una imatge que recorda el lloc on se situa l'escena: ferrers treballant a la farga (de Vulcà, és clar).\nLa Sílvia Pérez, de 2n, és la justa guanyadora d'aquest Cau: comproveu la seva bona resposta al post anterior. I si veieu algun canvi que no hem consignat, envieu el vostre comentari.\nI continueu participant, que és el més important!\nPublicat per VALLIS VERA a 17:12 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nPublicat per VALLIS VERA a 22:58 3 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nPublicat per VALLIS VERA a 22:42 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nQui sóc i per a qui treballo?\nOn visc que recordi un cau?\nI el nom de "Pítia", per què m'escau?\nQuins altres noms em diuen?\nQuina feina faig?\nSóc de Grècia, no ho oblidis.\nNo et confonguis amb un nom igual,\nque no és d'abans, que és més actual.\nPublicat per VALLIS VERA a 18:20 1 comentari: Enllaços a aquest missatge\nPublicat per VALLIS VERA a 17:53 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nPrimer enigma de la pítia, 2008-2009\nLa pítia, convidada al simpòsium grec del mes de juny, va exclamar estranyada:\nDamunt la taula veig alguns elements\nque els antics no coneixíem. Són sorprenents.\nQuins elements et semblen estranys per a l'època clàssica?\nMira bé la foto i envia la teva resposta abans de l'1 d'octubre.\nPublicat per VALLIS VERA a 22:19 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nPrimer de tot, diguem la solució de l'enigma 27, proposat per la Maria. Què fa la nora a la sogra? Segur que la IGNORA sempre que pot. Si combinem les lletres d'aquesta forma verbal, tenim el nom de la ciutat veïna, GIRONA, que fou fundada pels romans sota el nom de Gerunda.\nDesprés, una foto de record del viatge que vam fer uns quants de 2n de batxillerat el 17 de juny. Vam anar a Roma i vam "patejar" durant tot el dia per les seves joies històriques. Aquí teniu una foto que confirma el nostre viatge llampec.\nFinalment, un parell de fotos record del simpòsium que vam fer els alumnes de grec de 1r de batxillerat per celebrar el final de curs. Kalo orexi!\nPublicat per VALLIS VERA a 21:40 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nAquests dos mots que servien per saludar constitueixen la solució de l'enigma 26. Les guanyadores són la Georgina Farreras de 1r i l'Olga Martínez de 2n.\nLa Maria Rossell va donar una resposta bona per mail, però massa tard. És ella qui aquest cop ens proposa l'enigma:\nLA VEU DE LA MARIA (27)\nEntre aquestes paraules s'amaga una ciutat.\nHas de resoldre l'enigma:\n"El que fa la nora a la sogra."\nAmb la solució, combinant les lletres,\npodràs formar el nom actual d'una ciutat romana (molt propera!).\nPublicat per VALLIS VERA a 7:29 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nEl dia 15 d'abril vam estar a la ciutat ubi uer aeternum est, la ciutat de l'eterna primavera. Ens va fer bo i vam veure molt de l'antiga capital de la Citerior, plena de joves llatinistes com nosaltres.\nSi voleu veure les pedres i els protagonistes, ja podeu anar a l'àlbum:\nI, de passada, un enigma nou:\nLA VEU DE LA SIBIL·LA (26)\nLes fotos tarragonines\ntenen pedres, tenen nines;\ncom també alguns mosaics:\nQuè té escrit una peça de museu\nque diu hola i diu adéu?\nPublicat per VALLIS VERA a 22:43 2 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nL'Olga Martínez, de segon: guanyadora absoluta i rècord de participació. Felicitats, Olga! T'animo a continuar participant i també a plantejar algun enigma per publicar al blog. Segur que ens faràs ballar el cap!\nDe primer hi ha un empat tècnic entre la Laura Fernández, la Marina Expósito i la Nora Ferrer. Elles han estat les més participadores del seu curs i ho han fet bé en la majoria dels casos.\nBé, hi ha hagut molts missatges. Que continuï la pluja de respostes per als pròxims enigmes. Valete!\nPublicat per VALLIS VERA a 21:42 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nLes solucions (de la 13 a la 25)\nLa veu de la Nora (13)\nLa primera s'aplica al 753 aC; vol dir "des de la fundació de la ciutat"(inici de la monarquia) i la segona s'aplica al 509 aC; vol dir "després de l'expulsió dels reis" (final de la monarquia)\nLa veu de la Irene (14)\n1. Cató /2. Clèlia/3. Masinisa/4. August/5. Andrònic/6. Pirrus\nLa veu de la Georgina (15)\nCiceró / oratòria / Marc Tul·li Ciceró / Catilina / a Roma assassinat pels homes de Marc Antoni\nLa veu de la Neus (16)\n1. TEMPLO (datiu singular / ablatiu singular)\n2. RURE (ablatiu singular)\n3. OSCULO (ablatiu singular / datiu singular)\n4. CAPITIBUS (datiu plural / ablatiu plural)\nLa veu de l'Alba (17)\nDiana, deesa de la caça.\nLa frase és d'Horaci, poeta romà del s. I a.C. i vol dir "La pàl·lida mort truca amb el mateix peu les cabanes dels pobres i les torres dels reis."\n· Fruit sec típic de la població d’Abella. ((Avellana))\n· A partir d’unes cuques anomenades vermiculum. (( Vermell))\n· Longus: llarg aplicant a un embotit: ((Llonganissa))\n· La deesa romana era Ceres ((Cereals))\n· Dracó era un legislador atenès famós per la crueltat de les lleis que promulgava. ((Dogma))\nDigues almenys dos paraules més que la seva etimologia vingui del llatí com les anteriors ((ex: formatge, salari, coure...))\n1) Les termes de Caracalla\n2) 212-216 d.C\n3) Donà la ciutadania a tots els homes lliures de l'imperi (212).\nVIL·LES / NECRÒPOLIS / CLAVEGUERAM / AMFITEATRE / COLOSSEU / TERMES / DOMUS / TEMPLE / PANTEÓ / AQÜEDUCTE\nAtena; el temple és el d'Atena Niké, a Atenes.\nLa veu de la Míriam (25)\nJuli Cèsar, dictador que fou assassinat i la mort del qual propicià guerres civils i, de retruc, l'inici de l'imperi.\nEndinsant-nos en el misteri etrusc...\nDivendres passat, 4 d'abril, vam visitar l'exposició del Caixafòrum "Prínceps etruscos. Entre Orient i Occident". Vam veure peces espectaculars i vam comprovar que els romans van rebre una influència molt important d'aquest poble. Sense anar més lluny, l'arc romà és d'origen etrusc!!!\nUs proposo que mireu aquesta galeria fotogràfica dels etruscos, elaborada per Sebastià Giralt, i esbrineu o recordeu quines dues d'aquestes peces es poden admirar en l'exposició de Barcelona.\nI unes fotografies perquè quedi constància de la visita.\nAh, i recordeu que dimecres donarem la solució de tots els vostres enigmes. Encara teniu temps d'enviar solucions!\nPublicat per VALLIS VERA a 7:16 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nLA VEU DE LA MIRIAM (25)\nSabries dir qui és aquest personatge famós, a través de la frase : Veni, vidi , vici ?\nExplica algun fet relacionat amb ell.\nPublicat per VALLIS VERA a 13:33 4 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nPublicat per VALLIS VERA a 22:32 7 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nAquesta setmana encetem una ronda de propostes elaborades pels alumnes de 1r. La Sibil·la els ha donat la paraula i ells mateixos plantegen els enigmes. De moment, 5. La setmana vinent, la resta.\nQuina relació tenen aquestes dues frases:\n- Post reges exactos\nOrdena bé els noms següents:\n1. Senador Romà__TOAC\n2. Presonera dels etruscos__ECLIAL\n3. Rei dels númides___SANSIASMI\n4. Emperador Romà___GUTSUA\n5. Primer autor de literatura llatina__ NARDOINC\n6. Rei de l'Epir__RUSPIR\nEl personatge de la fotografia destacà en un camp concret en l'epoca llatina, pensa en les eleccions d 'avui dia i sabràs cap a on vaig encaminada.\n1-Qui és el personatge de la fotografia?\n2-En quin camp destacà?\n3-Quin és el seu nom complet?\n4-Qui va ser el seu pitjor enemic?\n5-Com va morir i a on?\nEn cada serie hi ha una paraula que no hi escau, digues quina és i en quin cas està.\n1. genua, tempora, templo, maria\n2. proelium, osculum, lumen, rure\n3. rus, caput, remedium, osculo\n4. remedia, capita, lumina, capitibus\nEn aquesta imatge podem veure una deessa romana, quina?\nPublicat per VALLIS VERA a 22:36 15 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nExposició sobre arquitectura romana\nEls alumnes de llatí de 1r van fer uns murals sobre arquitectura romana, que han estat exposats durant tot el mes de febrer al hall de l'institut.\nSi voleu conèixer com són els autors i els seus treballs, cliqueu aquí:\nTambé hem fet una exposició d'un tema grec. Aviat sortiran les fotos!\nPublicat per VALLIS VERA a 18:18 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nTal com diu l'Arnau Daban (2n Bat), guanyador absolut del present enigma, la pintura, de Hector Leroux (1682–1740), representa Pèricles i Aspàsia contemplant l'estàtua d'Atena al taller de Fídies, destinada a la cel·la del Partenó.\nPèricles és el governant que donà nom al segle V a.C., l'època de més prosperitat econòmica i cultural d'Atenes. Aspàsia, que fou durant molts anys la seva companya, destacava per la seva bellesa i intel·ligència. Es diu que va influir molt en la política i les decisions de Pèricles; alguns testimonis antics afirmen que "les decisions de Pèricles naixien al seu llit".\nPublicat per VALLIS VERA a 21:32 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nAl taller de l'artista...\nLA VEU DE LA SIBIL·LA (12)\nMira bé aquesta pintura:\nQuina obra s'hi està fent?\ni de l'altra gent,\nel nom de dos espectadors,\nque va fer Atenes gran.\nSi més hi vols afegir,\nendavant: hi ha molt per dir.\nPublicat per VALLIS VERA a 19:20 1 comentari: Enllaços a aquest missatge\nHi ha hagut tres respostes a aquest enigma. Dues estan publicades en el post de sota, però no són les més correctes. L'encert ha estat de la Maria Rossell, de 2n, que ha enviat la solució per correu electrònic (recordeu que si no podeu entrar el comentari directament en el blog, teniu l'opció d'enviar un mail a l'adreça classiquesvallvera@gmail.com).\n1959 - Ben Hur de William Wyler\n1966 - Golfus de Roma de Richard Lester\n1999 - El que és considerat el primer episodi de la Guerra de les Galàxies, L'amenaça fantasma de George Lucas.\nPublicat per VALLIS VERA a 19:08 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nPanem et circenses... a la pantalla!\nLA VEU DE LA SIBIL·LA (11)\nQuin pèplum o pel·lícula de romans, el 1959 estrenada,\npopular per llarga, cara i en onze aspectes oscaritzada,\nté la cursa de quàdrigues més famosa del cinema?\nQuins altres dos films s'hi van inspirar,\nl'un, del 1966, sobre un trapella romà;\nl'altre, del 99, sobre una guerra estelar?\nPublicat per VALLIS VERA a 15:04 2 comentaris: Enllaços a aquest missatge\n1. amfiteatre, circ, termes, teatre (tots els altres són edificis per als espectacles)\n2. Gerunda, Barcino, Ilerda, Tarragona (tots els altres són noms romans de les ciutats)\n3. cardo, apoditeri, caldari, tepidari (tots els altres són parts de les termes)\n4. Anníbal, Escipió, Pirrus, Indíbil (és l'únic romà)\n1. Príam, Paris, Hècuba, Odisseu (tots els altres són troians)\n2. alfa, omega, psi, èpsilon (totes les altres són vocals)\n3. policia, polifacètic, polític, acròpolis (totes les altres tenen a veure amb "polis" ciutat)\n4. Delfos, Creta, Lesbos, Delos (totes les altres són illes)\nAquest cop hi ha una única guanyadora i en l'apartat de GREC: la Sílvia Pérez, de primer.\nEn LLATÍ no hi ha hagut cap resposta completament correcta. Però la participació també és important. No deixeu d'intentar respondre els pròxims enigmes!!\nPublicat per VALLIS VERA a 14:53 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nAllarguem el període de respostes una setmana més: fins dimarts dia 22 de gener. Hi ha hagut algunes respostes, alguna de correcta, altres no tant...\nI si algú dels que heu enviat solucions voleu rectificar, encara hi sou a temps.\nUs deixo algunes pistes sobre respostes equivocades, per si voleu revisar:\n1. Són totes d'oci, però...\n2. Totes tenen restes romanes, però...\n3. Aquesta és molt fàcil!\n4. Els noms no estan relacionats amb la 2a. guerra púnica.\n3. El sufix poli- pot tenir diferents significats.\nPublicat per VALLIS VERA a 23:01 1 comentari: Enllaços a aquest missatge\n... i després de les vacances, els primers enigmes del 2008\nLa Sibil·la continua el 2008 i avui, per compensar les seves vacances, ben merescudes, us proposa uns quants enigmes de llatí i de grec, facilets. Va, proveu sort!\nLA VEU DE LA SIBIL·LA (10)\nEn cada sèrie d'aquí sota,\nun nom hi ha que no hi va gota.\n1. amfiteatre, circ, termes, teatre\n2. Gerunda, Barcino, Ilerda, Tarragona\n3. cardo, apoditeri, caldari, tepidari\n4. Anníbal, Escipió, Pirrus, Indíbil\n1. Príam, Paris, Hècuba, Odisseu\n2. alfa, omega, psi, èpsilon\n3. policia, polifacètic, polític, acròpolis\n4. Delfos, Creta, Lesbos, Delos\nPublicat per VALLIS VERA a 0:00 5 comentaris: Enllaços a aquest missatge\n... i després de les vacances, els primers enigmes...


Més de 10 especialistes a la jornada tècnica “Els boscos: on som i cap on anem”\nEsteu veient:Inici»Medi ambient»Més de 10 especialistes a la jornada tècnica “Els boscos: on som i cap on anem”\nPer Redacció la Vila el\t 30 setembre 2015 0 Comments\nAquest proper dijous, 1 d’octubre, en el marc de la primera edició de la Setmana Bosc i Societat es durà a terme la jornada tècnica “Els boscos: on som i cap on anem” amb grans especialistes i experts del món forestal. Aquesta jornada s’adreça a un ampli ventall de persones, ja sigui que treballin en la recerca o la gestió forestal o simplement que estiguin interessades en el coneixement del bosc.\nLa jornada s’estructura en dos blocs temàtics pensats per obrir punts de reflexió i debat de present i futur dels boscos. El director general de Medi Ambient i Biodiversitat de la Generalitat, Antoni Trasobares, durà a terme la presentació, juntament amb l’alcalde de Sant Celoni, Francesc Deulofeu i el vicepresident del Centre de la Propietat Forestal, Xavier Alfaras.\nEl primer bloc, que es durà a terme durant el matí, és el de Ciència i gestió dels boscos, amb la participació d’experts en matèria de coneixement científic i tecnològic i professionals de la gestió i els treballs forestals. Aquests són, entre d’altres, Marc Castellnou, cap del Grup de Recolzament d’Actuacions Forestals (GRAF), Jordi Bartrolí, catedràtic de la UAB o representants de les associacions de propietaris del Montnegre i el Montseny.\nEl segon bloc, Ciència i societat, dedicat a la comunicació i a la divulgació del bosc i el seu paper en la societat del segle XXI. Jordi Bartolomé, del Departament de Ciència Animal i d’Aliments de la UAB o Roser Maneja, investigadora d’ICTA, en seran els ponents.\nLa jornada tècnica es durà a terme a la sala Bernat Martorell de Can Ramis (plaça de la Vila 25, Sant Celoni) a partir de dos quarts de 10 del matí.


TAC12 TV - Els Reis de Salou tornen a omplir el municipi de màgia\nEls Reis de Salou tornen a omplir el municipi de màgia\nDimecres, 05 Gener 2022 17:55\nBarreja de nervis i il·lusió és el que han viscut els infants de Salou. Ha costat, per culpa de la pandèmia, però finalment Melcior, Gaspar i Baltasar s’han tornat a deixar veure per la Capital de la Costa Daurada, això sí, amb mascareta i acompanyats del tradicional castell de focs.\nNo ho han fet amb vaixell, com és habitual, però l’actual situació no ha impossibilitat que l’alcalde, Pere Granados, els hagi fet entrega, al mateix Ajuntament, de la clau màgica que obre totes les portes de la ciutat.\nDes d’aquí ha arrencat tota la comitiva reial amb Ses Majestats com a principals protagonistes. Una cavalcada que enguany també ha tingut un recorregut diferent passant pels carrers més amplis i llargs de la ciutat per tal d’evitar aglomeracions.\nAmb tot, però, no ha faltat l’emoció que pertoca per aquesta Nit de Reis on la màgia s’ha apoderat de totes les persones que no s’han volgut perdre la cavalcada.\nMés en aquesta secció: « El Grup Esplai Salou representa l'últim passi del seu pessebre vivent Mor un home a Salou en una obra »


Què és el RGDP?\nEl 25 de maig de 2018 va entrar en vigor el Reglament (UE) 2016/679 del Parlament Europeu i del Consell, de 27 d'abril de 2016, relatiu a la protecció de les persones físiques respecte al tractament de dades personals i a la lliure circulació d'aquestes dades i pel qual es deroga la Directiva 95/46/CE.\nAquest tipus de reglaments europeus, des de la seva entrada en vigor i aplicació, es converteixen en una norma aplicable directament en tota la Unió, com si d'una norma nacional més es tractàs, i amb la particularitat que les seves disposicions prevalen sobre les normes de dret intern que siguin contràries a ells.\nEn aquest sentit, qualsevol empresa establerta o amb negocis a la Unió Europea, s'haurà de sotmetre a aquesta normativa.\nQuè es pretén amb aquest Reglament? D'una banda, facilitar i garantir l'accés dels ciutadans de la Unió Europea a les seves dades, eliminant ambigüitats i dotant-los de més drets. I per l'altre costat, controlar com les organitzacions emmagatzemen, tracten i utilitzen aquestes dades.\nPrincipals canvis que suposa per a les empreses o organitzacions\nEl RGPD suposarà alguns canvis fonamentals respecte a la normativa precedent:\nMés control a les empreses no europees: totes les empreses que recopilin dades de ciutadans europeus han de complir amb el RGPD, independentment que el processament de les dades es faci dins o fora de la Unió Europea.\nMultes més severes: les organitzacions que vulnerin el RGPD poden ser multades amb fins al 4% de la facturació global anual o 20 milions d'euros.\nSol·licituds clares i comprensibles: a partir d'ara, les sol·licituds de consentiment per obtenir i tractar les dades personals dels afectats o ciutadans —en cas d'organismes públics—, hauran d'estar redactades en llenguatge clar i comprensible per l'afectat.\nDesapareix l'obligació de declarar els fitxers a l'Agència Espanyola de Protecció de Dades, però hauran de mantenir un registre dels tractaments duits a terme i posar-lo a disposició de les autoritats de control competents en cas de ser requerit.\nNomenament del delegat de Protecció de Dades (DPD): en el cas dels organismes públics, atès el gran volum de dades que han de tractar dels ciutadans a qui donen servei, és d'obligat compliment el nomenament de la figura d'un DPD, que haurà d'informar i assessorar responsables i encarregats del tractament de dades en matèria reglamentària, supervisar el nivell de compliment del que es disposa al Reglament, i actuar com a punt de contacte amb l'autoritat de control.\nNotificacions de filtracions o bretxes de seguretat: les empreses estaran obligades a notificar les filtracions o bretxes de seguretat que hagin patit en relació amb el seu tractament de dades personals, en un termini màxim de 72 hores després que s'hagi detectat l'incident.\nNous drets. Dret a l'oblit i dret a la portabilitat: els usuaris tindran el dret a sol·licitar a l'empresa o organisme responsable del tractament l'eliminació de les seves dades personals dels fitxers del responsable, que aquest deixi de compartir-los i fins i tot que faci que els tercers amb els quals els han compartit deixin de processar-los. L'usuari també podrà exercir el dret d'accés a les seves dades i sol·licitar una còpia dels mateixos ben estructurats i organitzats, per ser lliurats a una altra empresa o controlador de dades.\nPrincipals reptes del RGPD per al sector sanitari\nAtesa l'evolució exponencial de la tecnologia en els últims anys, el marc normatiu anterior — la Directiva 95/46 amb 20 anys d'antiguitat—, ha quedat desfasat i de difícil aplicació.\nEn un entorn com el sanitari —en el qual es tracten de manera massiva dades de salut, amb finalitats docents i d'investigació, utilitzant dades massives (big data), i en el qual la tecnologia té un paper cada vegada més rellevant— el principal objectiu és millorar la confidencialitat i privacitat de les dades dels pacients, establint controls mes restrictius d'accés a la informació clínica.\nEn aquest sentit, entre d’altres reptes importants que haurà d'abordar el sector hi ha:\nEl principi de responsabilitat activa, que és la necessitat que el responsable del tractament apliqui mesures tècniques i organitzatives apropiades a fi de poder garantir i demostrar que el tractament es fa d’acord amb el Reglament.\nAnàlisi de riscos d'un entorn complex i heterogeni: els organismes sanitaris hauran de valorar els seus riscos i incorporar mecanismes per minimitzar-los, garantint la privacitat des del disseny, i per defecte, des de la concepció dels seus productes i serveis. Això, en un entorn en el qual hi ha centenars d'aplicacions i milers d'actius d'informació, es converteix en un repte important a l'hora d'integrar-lo a l'Esquema Nacional de Seguretat (ENS) i en la metodologia PILAR recomanada pel CCN-CERT.\nAdequar-se a la problemàtica del consentiment, que ha de ser "informat, lliure i atorgat mitjançant manifestació clarament expressa i afirmativa". Això comporta modificar les clàusules actuals de "deure d'informació" —per a les admissions, per exemple— ja que es prohibeix el consentiment tàcit, fins i tot per a tractaments iniciats anteriorment.\nOferir més informació al ciutadà, el que queda bastant ben resolt amb el plantejament de fer-ho per capes (de menys a més informació).\nEls drets ARC han de ser adequats i incorporar els nous drets. No obstant això, el dret de portabilitat no s'aplica en la sanitat pública.\nUn canvi significatiu, i relacionat amb la responsabilitat activa, comentada anteriorment, és la diligència més gran que es requereix amb els encarregats de tractament, a l'hora de verificar el seu compliment, encara que s'articuli mitjançant les clàusules oportunes.\nAdequació per part del Servei de Salut\nEn el Servei de Salut s'ha treballat en diferents línies per adequar l'organisme als requeriments del RGPD com, entre d'altres, en la identificació dels tractaments, en la realització d'anàlisi de riscos i en l'elaboració d'auditories.\nIgualment és important destacar que el Servei de Salut comptarà amb un delegat de Protecció de Dades propi a fi d'assegurar el compliment de les obligacions establertes pel RGPD i de vetllar pels drets dels ciutadans i dels pacients.\nLa LOPD 2.0, avantprojecte de la LOPD (Llei Orgànica de Protecció de Dades de Caràcter Personal), es troba pendent d'aprovació en el Congrés de Diputats.\nAlgunes de les modificacions de l'avantprojecte de llei són:\nL'obtenció del consentiment dels ciutadans per a cada una de les finalitats en les quals es requereixen les seves dades.\nLa possibilitat dels hereus d'exercir els drets d'accés, rectificació o supressió de dades, en nom del familiar mort.\nL'Agència Espanyola de Protecció de Dades (AEPD) i el RGPD\nL'AEPD ha habilitat dins del seu portal un espai dedicat exclusivament al RGPD, on s'inclou el text íntegre del Reglament, així com un conjunt d'informes, presentacions i documentació que vos animam a visitar i revisar si desitjau aprofundir i anar coneixent els avenços sobre la matèria.\nEs pot accedir a la informació a través del següent enllaç:


La Biblioteca de Catalunya rep el Fons Ramon Esquerra i presenta el llibre Lectures europees / Activitats / Visita'ns / Inici - Biblioteca Nacional de Catalunya\nEstàs a: Inici / Visita'ns / Activitats / La Biblioteca de Catalunya rep el Fons Ramon Esquerra i presenta el llibre Lectures europees\nLa Biblioteca de Catalunya rep el Fons Ramon Esquerra i presenta el llibre Lectures europees\nDimarts 30 de gener de 2007, a les 19:30h, va tenir lloc l’acte de recepció dels papers del crític literari Ramon Esquerra, propietat dels seus fills Pere i Joan Esquerra, que van ingressar a la Biblioteca de Catalunya l’any passat per mediació de Jordi Castellanos, catedràtic de literatura catalana a la Universitat Autònoma. Així mateix, es va efectuar la presentació del seu llibre Lectures europees.\nEl fons es compon de 13 capses, que contenen bàsicament mecanoscrits dels seus articles i textos de crítica literària i d’història de la literatura, documentació sobre la seva vida acadèmica, entre la qual cal destacar la seva tesi doctoral, alguna correspondència i un breu dietari escrit entre setembre de 1930 i abril de 1931, així com nombrosos retalls de premsa dels textos per ell publicats i de temes d’actualitat. El fons està digitalitzat, i a la rebuda se n’ha fet un inventari sumari seguint l’ordenació de les caixes. Un cop reordenat el fons, es farà un inventari més detallat.\nRamon Esquera i Crivillés nasqué a Barcelona el 1909 i morí, molt jove, a la batalla de l’Ebre el 1938. Intel·lectual progressista i particularment obert a l’Europa del seu temps. Fou l’introductor a Catalunya de la crítica literària comparativa, que havia après a la Sorbona, en els seus nombrosíssims articles a la premsa (El matí, La Publicitat, Mirador, La veu de Catalunya) i assajos literaris, on comentava des dels clàssics fins als autors contemporanis de la literatura europea, com William Faulkner, Virginia Woolf, D.H. Lawrence o Jean Giraudoux. Fou també professor a l’Institut Escola, on tingué com alumna Maria Aurèlia Capmany, que en les seves memòries hi dedica frases molt elogioses. Com a traductor feu conèixer en català obres de contemporanis anglesos i francesos, com Jean Giraudoux, François Mauriac o Aldous Huxley. Entre la seva bibliografia, estroncada per la seva mort prematura, destaquen l’obra Lectures europees i un rigorós – i novedós- manual d’introducció a la literatura universal, reeditat pòstumament.\nA l’acte hi intervindran Dolors Lamarca, directora de la Biblioteca de Catalunya; Pere Esquerra, fill de l’autor; Jordi Castellanos, catedràtic de literatura catalana de la UAB; Lluís Calderer, escriptor i membre de Faig Cultura; Teresa Iribarren, curadora i prologuista de l’obra; i Jaume Huch, editor de l’Albí.


Els Mossos detenen un veí de Celrà per l'atropellament mortal de Cornellà del Terri - Diari de Girona\nLa investigació policial ha permès arribar a l'acusat d'homicidi imprudent i que va fugir del lloc\neva batlle cornellà de terri 13.05.2019 | 10:58\nEl vehicle que va provocar l'atropellament ben destrossat pel xoc mortal Mossos d'Esquadra\nEl vehicle que va provocar l'atropellament ben destrossat pel xoc mortal\nArxiu: Mor un ciclista en un accident a Cornellà i investiguen si un vehicle va fugir del lloc\nEls Mossos de Trànsit de Girona han detingut un veí de Celrà per l'atropellament mortal de Cornellà del Terri d'aquest divendres. Està previst que passi properament a disposició del jutge de guàrdia de Girona.\nL'accident vas deixar un veí de Borgonyà que anava en bicicleta mort a la variant de Banyoles.\nLa investigació policial ha culminat amb la detenció aquest diumenge del veí de Celrà de 57 anys i nacionalitat espanyola.\nEl detingut ha quedat acusat de tres delictes: ser el presumpte autor d'un homicidi per imprudència, abandonament del lloc de l'accident i omissió de deure de socors.\nLa mort del ciclista es va produir a les set del matí però ningú va donar l'avís fins pels volts de les deu del matí.\nArran aquest fet, l'Àrea Regional de Trànsit de Girona va iniciar una investigació que va comptar amb la col·laboració de la ciutadania i que va culminar aquest diumenge amb la detenció del presumpte autor de l'atropellament.\nDurant la inspecció ocular del lloc de l'accident es va localitzar restes i vestigis que van ajudar els investigadors a determinar el tipus i marca de vehicle implicat en el xoc.\nLa recopilació de tota la investigació va establir que el vehicle implicat, que presentava danys a la part dreta i lluna davantera, era de lloguer i l'accident s'havia produït pels volts de les set del matí.\nEl detingut, a qui no li consten antecedents, ha passat aquest matí a disposició del jutjat d'instrucció en funcions de guàrdia de Girona.


Tast de cervesa aquest dijous a les Borges\nL’Associació d’Amics de la Cervesa de les Garrigues ofereix, aquest dijous 31 d’agost, a les 20.30 hores i en el marc del preludi de la Festa Major de les Borges Blanques que se celebrarà els pròxims dies 1, 2, 3, 4 i 5 de setembre, un tast de cervesa de la mà d’ Albert Echevarria.\nEl tast se celebrarà a la Sala Grums, el preu serà de cinc euros i tots aquells que estiguin interessats cal que realitzin una inscripció prèvia al correu electrònic firraborges@gmail.com.\nParal·lelament, el dijous també es durà a terme a dos quarts de sis de la tarda als jardins del Terrall una Storytime a càrrec de KIDS&US. Seguidament, a les 19 hores, la plaça Europa de la capital garriguenca acollirà l’activitat de pintura al terra per als més petits, en grups de sis, que seran reconeguts amb un obsequi. Els interessats han de formalitzar les inscripcions a l’Ajuntament de les Borges Blanques.\nD’altra banda, el dimecres la placeta del Terrall acollirà a les 7 de la tarda un taller infantil de diables de la mà dels Borjuts, la nova colla de diables. A continuació, a les 9 del vespre, als jardins del mateix parc es durà a terme una llangonissada popular. La venda de tiquets, a tres euros, es realitzarà al consistori borgenc o el mateix dia al Terrall.\nLa regidora de Cultura, Ariadna Salla, ha manifestat “aquest any hem volgut que les entitats participessin més directament de la Festa Major, organitzant diverses activitats de la mateixa. Per això els volem agrair la seva col·laboració i fer que cada any tinguem una celebració més participativa on els borgencs i borgenques puguin sentir-se encara més implicats en ella”.\nTercera edició de la Firra de la cervesa artesana, celebrada a les Borges Blanques.


de gener 2010 | Ermassets - BTT\nEsporles-Pas de la Mola-Bosc de Planicia-Coll d'Estellencs-Campaneta\nExperimentant amb es GPS\nNo teniem sa ruta clara per dissabte (Sóller o Planícia) i a nes final acabàrem per sa zona més propera a Esporles per acompanyar a en Joan+ i en Pinxo. Quin era es plà? Tirar cap a Planícia per sa nostra ruta habitual i acabar a Sa Campaneta! Com? Jejejeje... Es Sherpa HP mos va ajudar...\nComençam ben prestet (08:15) a rodar cap a Son Dameto... Amb un ritme similar al d'una carrera i acabant amb sprint dins sa trialera vàrem arribar ben aviat. Adalt de sa trialera ens esperava Mr. Pinxo. Seguim rodant cap a s'Arboçar fins a desviar-nos just passades ses cases per agafar cap a Planícia. Sa pujada? Com sempre, guapissima... i a bon ritme...\nArribam a nes primer descans i a partir d'allà ens haviem de començar a fitxar amb s'agenda-gps de'n Joan, ja que haviem d'agafar un desviament per tirar cap a ses cases de Planícia.\nAnàrem rodant i fitxant-mos amb fites, marques i gps i al final ho trobam! Un single-track revirat i amb molta pendent descendent que acaba embrutant-se obligant-nos a caminar. Caminam entre 5 i 10 min fins a trobar un camí més ample, amb pinta a "camí-camí". Experimentam un poc cap a la dreta i cap a l'esquerra iiiiii! Ja hem trobat s'enllaç que cercàvem! Es tracta del camí que ronda ses Cases de Planícia per la seva zona superior i va en direcció cap es Galatzó. Al·lots, un entorn impressionant. Bosc d'Alzina super tancat, terra amb fullaca obscura i petits torrentets d'aigua que embullaven un poc sa traçada però que li donaven un aire especial a tot es conjunt. Sa veritat és que feia moltissim de temps que no gaudia tant de rodar per dins es bosc. Record un moment que faig anar a pegar una ullada mentre revisaven sa direcció den Joan que ballava un poc i sa sensació d'anar tot sol per allà en silenci absolut vaig trobar que era brutal.\nRodant, rodant, trobàrem un penyassegat on just davant se'ns plantava es Galatzó en primera linia... aprofitàrem per fer 4 fotos i a seguir, que mos esperen per dinar! :-P\nUn poc de GPS i quatre grapades i a nes final trobam s'enllaç cap a Sa Campaneta!! Arribam a nes botador ben satisfets per haver fet una bona "feina"! I una estoneta de baixada i ja som per Esporles altre vegada!\nFins sa pròxima! Salut!\nPas de sa Rata 25-10-2009\nPublicat per Joan de la Cruz a 8:21 30 comentaris:\nUna visita desde Alcúdia\nAquest dissabte vàrem tenir visita! Entre setmana en Carlos de Niu Wave ja va telefonar perquè a ell i es seus companys de rutes els hi feia ganes venir per Esporles... Ja havien fet s'Ermita, Volta des General... Què lis podiem oferir com a plat fort?? Jejeje, què vos pareix Planicia, per exemple?\nEns veiem es dissabte dematí a les 9 i algo a nes Bar Passeig, com sempre. Dels Ermassets hi erem en Mara, en Miquel, en Joan+ i un servidor i amés es vàren sumar el 3 d'Alcúdia. Començam a rodar per sa pujada cap a Son Dameto (Sa Costa per els amics) i per allà ja vàrem tenir trui. En Carlos va xupar cadena i un poc més envia es canvi a porgar fum. 4 arreglos i solucionat. Seguim rodant a bon ritme (massa bon ritme) tot i que jo havia avisat de que hi havia MOLTA PUJADA. I és que 1h:30min de plat petit és molt! Fins s'Arboçar no hi va haver moltes queixes, però quan començaven ses primeres rampes de sa pujada cap a Planicia tot quisqui se va enrecordar de sa familia i futurs descendents dels Ermassets, jajajaja...\nQuè vos he de contar de sa pujada cap a nes punt geodèsic? És dura, té es seu punt tècnic, divertida i molt molt xula. Per jo, una de ses pujades més guapes de s'Illa. Per no dir sa que més. Llàstima que en Miquel va petar d'esquena quan anàvem pel 50% i no va poder acabar amb nosaltres...\nDurant sa pujada fèrem un parell de fotos de rigor i un parell de descansos per recuperar energies fins a arribar a nes punt geodèsic on tothom va trobar que havia valgut la pena pujar perquè hi havia un panorama impressionant, amb es núvols més baixos que nosaltres i sa punta des Galatzó que els atravessava! Una passada\nComençam a devallar tantejant una mica i s'ha de dir que vàrem haver de fer un poc de jardiners, llevant branques que havien caigut per culpa des pès de sa neu. Per cert que devall de ses branques hi havia NEU! Sí, encara en quedava!\nAnant devallant en Johnny (d'Alcúdia) ja va mostrar que anava bastant freerider (com toca, jejejeje, li va faltar conèixer en Pinxo!) estant a nes grupet donant cap... encara que bé, com que ens anam embullant constantment mentre baixam perquè es camí està poc definit ningú va davant tot es temps, el que ho fa més entretingut ;-)\nA mitja baixada vaig sentir una enganxada estranya a sa zona des canvi del darrera iiiiii... què va ser? es meu "apaño" de super glue ja havia durat massa (davers un mes ja feia que el duia) i va petar. Pata de canvi a porgar fum i cadena xapada per 2 bandes diferents. M'estim més no fer pressupost perquè me pega un xungo...\nSeguim baixant una estona més fins que es camí queda més net i ja podem baixar sense tanta por a equivocar-nos. Així i tot me vaig colar, me va passar tothom i llavor per recuperar vaig fer un front-flip que va acabar amb ses meves grapes per terra a una curva que patinava un poc per no dir molt. Apart de tota aquesta successió d'afers poc afortunats crec que hi hem d'afegir unes ulleres xapades per un impacte contra una branca d'alzina...\nBé, ens reagrupam ja aprop des darrer tram on per sorpresa ens trobam tot es camí inundat d'aigua i síquies que pareixien un torrentó. A primera vista pareixia impossible passar però resulta que dins 3 o 4 dits d'aigua ses rodes no patinen tant com pareix. Jo diria que patinen menys que si només està humit... I per avall s'ha dit!\nConclusió: sortida amb desperfectes però molt divertida i amb bona companyia! Esperam repetir! Salut!\nPublicat per Joan de la Cruz a 22:31 19 comentaris:\nTransition i es seu equip de descens\nCom sempre, es llocs on filmen aquests videos me deixen amb sa boca oberta\nRenovacions dels socis\nJa tornam a començar s'any! Una vegada més vos donam les gràcies a tots per formar part d'aquest club o millor dit, una forma d'entendre sa vida. Una any més hem pogut gaudir de sa muntanya junts i no hem aturat... I que duri! Per renovar federacions i històries per a que estiguem ben coberts i assegurats mentre la liam, pegau una ullada a http://www.ermassets.org/soci.pdf\nHi ha un pdf dinàmic que se pot omplir i te fa una domiciliació. En cas de que volgueu donar els doblers en efectiu, posau-vos en contacte amb en Mara o amb jo mateix!\nPublicat per Unknown a 16:43 8 comentaris:\nSa Tramuntana de Blanc\nAquesta setmana passada ens va acompanyar un temps mal de dur. Aigua constant, dies tapats... que no contribuïren a fer pràcticament res a l'aire lliure. Acostant-nos al cap de setmana sa baixada de temperatures va fer que aquesta aigua passàs a ser neu i canviàs sa perspectiva que tenim de sa nostra Serra.\nEstava clar que teníem possibilitats de que els boscos fossin poc transitables amb ses nostres bicis -si volíem agafar altura, clar- pel que en aquesta ocasió en Miquel, en Nando, en Biel, en Pep Patau i un servidor optàrem per anar a peu. I l'encertàrem perquè per poder cobrir certes rutes en concret costava mourer-se caminant i tot!!\n09/10/09 Una volta pes Teix\nTot començà amb 4 comentaris sobre el mal temps, sa previsió de neu i sa possibilitat de fer un tomb a peu què ja feia temps que teniem entre cella i cella, jejejeje... "I si feim un Teix??" li vaig dir a en Miquel... a partir d'aquí ja posàrem hora. Llavor entre en Biel i en Miquel acabaren de fer desvariar sa cosa, convertint una simple excursió per sa neu amb pràcticament una festa.\nJa arribant a Valldemossa ses teulades eren blanques i això pintava a marrón. Descarregam trastos i començant a pujar, sa gent ens deia que hi havia molta neu! Efectivament! Molta molta! Pujar per ses rampes de ciment a peu amb més d'un pam de neu i sa motxilla ben carregada es feia difícil. Curiosament hi havia una motxilla que duia en Biel que pesava moltíssim, la qual es suposava que ens havíem de rotar per pujar. Al final me la vaig menjar jo amb patates tota sa pujada.\nArribàrem a nes Refugi i estava molt blanc, però es que quan més pujavem menys reconeixiem per on estavem passant. Vàrem arribar fins a la zona més alta i tornàrem pel mateix camí fins al refugi per berenar. Berenar???? Com és això, si jo només duuia barreteees??? Això ens va fer pensar que a lo millor dins sa motxilla que pesava tant hi havia algooo ... Bé, mirau ses fotos i ho entendreu tot ;-)\nEs punt de vista de'n Nando\nEs punt de vista de'n Miquel\nDiumenge 10/01/10, passejant per sobremunt\nEn Pep de Rodriguez té més perill que n'Espinete dins una fàbrica de condons... Es tio s'avorria i va agafar sa bici per tirar cap a Sa Mola de Sobremunt i se va trobar es marrón que se trobàren es 3 Joans es dia anterior! Va pujar un bon troç fins que va pensar: "i si vaig a cercar a nes perdut de'n Vicenç i es cans i venc a peu a fer una volta per aquí??" I això va fer, i aquí veis es resultat.\nSa versió des fets de'n Pep (1-Teix)\nSa versió des fets de'n Pep (2-Sobremunt)\nBueno, no m'he pogut entretindre molt de temps explicant com toca ses coses perquè pujant ses fotos se m'han quedat torrats tots es navegadors des mercat i ja no me quedava gaire inspiració... Esper que acabeu de perfilar sa crònica amb es vostres comentaris!\nSalut i fins sa pròxima!\nPublicat per Unknown a 22:56 9 comentaris:\nEsporles-Pas de la Mola-Bosc de Planicia-Coll d'Es...\nNevada de dissabte 9 de gener


Sou a: Què visitar / Tots / L'Aquàrium de Barcelona\nAdreça: Moll d'Espanya del Port Vell, s/n (08039). Barcelona\nTelèfon: 932 217 474\nHorari: De dijous a dilluns, de 10 a 20h.\nL'Aquarium de Barcelona no presenta barreres arquitectòniques i ofereix visites adaptades per a grups de persones amb necessitats especials.\nL'Aquarium de Barcelona està adaptat per a persones amb mobilitat reduïda i ofereix facilitats d'accés des del carrer i als seus espais interiors. Consta de diverses plantes que es comuniquen mitjançant ascensors amplis i rampes.\nL'edifici compta amb lavabos adaptats.\nServei de préstec de cadires de rodes per als visitants.\nPlaces d'aparcament reservades per a persones amb mobilitat reduïda.\nData de l'última actualització: 26/07/2012\nEscriviu el resultat de l'operació "10 - 4"