“No ens lliurarem del càncer, però el podrem reduir un 50%” | Ciència | EL PAÍS Catalunya\nHAROLD VARMUS | PREMI NOBEL DE MEDICINA\n“No ens lliurarem del càncer, però el podrem reduir un 50%”\nL’investigador nord-americà, especialista en càncer, creu que amb el suport financer i polític “s'han aconseguit avenços lents, però clars i dramàtics” en la lluita contra aquesta malaltia\nJerusalem 20 AGO 2015 - 12:41\tCEST\nHarold Varmus, en una imatge d'arxiu. National Cancer Institute\nEl 1971, el llavors president dels EUA Richard Nixon li va declarar la guerra al càncer. La Llei Nacional del Càncer va impulsar una ofensiva científica contra el que llavors es considerava una sola malaltia. En aquella mateixa època, a la Universitat de Califòrnia a San Francisco, Harold Varmus (Oceanside, Nova York, 1939) es va enrolar en un exèrcit que ha liderat durant les últimes dècades. Amb Michael Bishop, va descobrir que molts tipus de càncer són provocats per mecanismes genètics dins de cèl·lules normals i va començar a desemmascarar un enemic del qual fins llavors se sabia molt poc. Per aquest assoliment, ell i Bishop van rebre el Nobel de Medicina el 1989.\nEn una conferència a Jerusalem, amb motiu del congrés World Science Conference Israel, Varmus va repassar aquesta setmana una carrera en la qual comença a abandonar les primeres línies. Després de ser director dels Instituts Nacionals de Salut (NIH), l'agència de finançament d'investigació biomèdica més important del món, entre el 1996 i el 1999, el març d'aquest any va abandonar la direcció de l'Institut Nacional del Càncer.\nMoltes de les aplicacions mèdiques comencen amb un intent de respondre a una pregunta sobre biologia\nDavant de molts joves que hauran de prendre el relleu de la seva generació en la guerra contra el càncer, l'investigador nord-americà reconeix que quan es va iniciar aquell combat “no hi havia pla”, però que amb el suport financer i polític “s'han aconseguit avenços lents, però clars i dramàtics”. El descobriment dels primers gens les mutacions dels quals estaven relacionades amb l'aparició de tumors va donar la idea que seria possible crear fàrmacs que bloquegessin les proteïnes produïdes per aquests gens i detenir la malaltia sense els seriosos efectes secundaris de la quimioteràpia. En alguns casos, com el cas de l'imatinib, un fàrmac per tractar la leucèmia mieloide crònica, l'estratègia va funcionar.\nPerò a mesura que s'amplia el coneixement d'aquest grup de malalties, s'ha observat que, en molts casos, són massa gens els implicats i que, fins i tot dins d'un mateix tumor, la diversitat genètica de les seves diferents parts fa que no serveixi un sol tractament. A més, els tumors han demostrat una tremenda capacitat d'adaptació, i sota la pressió selectiva a la qual els sotmeten els fàrmacs, muten i tornen a atacar amb més força quan es recuperen de l'ofensiva. En aquest sentit, Varmus considera que “la resistència als fàrmacs és probablement el principal problema que tenim”.\nLa resistència als fàrmacs és, probablement, el principal problema que tenim\nPregunta. Quan va rebre el Nobel, vostè va afirmar que el càncer és una versió deformada de nosaltres mateixos. És possible vèncer una malaltia que és part del nostre propi organisme?\nResposta. Hi ha una cosa que vull deixar clara: sempre tindrem càncer, no ens en lliurarem. Dit això, podem reduir els factors externs per disminuir les possibilitats de tenir càncer, com el sol o el tabac, però si utilitzem totes les eines que tenim fins ara per reduir el càncer, és probable que puguem reduir l'aparició de tumors un 50%, no crec que puguem baixar gaire més d'aquí mai. No obstant això, podem detectar els càncers abans i poder aplicar abans la cirurgia, que ara com ara segueix sent la millor eina que tenim contra el càncer. I a més, tenim els nous fàrmacs, com la immunoteràpia. Sumant tots aquests enfocaments, és possible que al final molt poca gent mori de càncer.\nP. Ha comentat que la lluita contra el càncer de les últimes dècades ha estat lenta. Esperava que fos més ràpida quan van descobrir els primers oncogens?\nR. No crec que ens plantegéssim d'una forma pragmàtica quin seria l'impacte de la nostra feina en la salut humana. Investigàvem per saber per què sorgeix el càncer i després, amb el pas dels anys, ens vam preguntar com podem utilitzar aquesta informació per buscar tractaments. És important recordar que moltes de les aplicacions mèdiques comencen amb un intent de respondre a una pregunta sobre biologia. Si vols entendre la malaltia i adoptar un enfocament racional per controlar-la, primer l'has d'entendre. Això va passar amb les infeccions, quan vam observar que darrere hi havia virus, bacteris i fongs, es va poder treballar per trobar vacunes o antibiòtics. Crec que ara estem en una fase d'aplicar el nostre coneixement sobre el càncer per tenir fàrmacs més ben dirigits i noves teràpies. Ara se sap que el càncer són moltes malalties molt diverses.\nP. Creu que serà possible elaborar una teoria que unifiqui els trets comuns per poder-lo combatre de forma més simple?\nR. Això sempre ha estat un somni, però crec que encara és poc realista. Crec que no s'aconseguirà buscant determinats gens, perquè sabem prou coses sobre ells per dir que genèticament cada càncer és diferent. Podria ser alguna cosa que tingui a veure amb el que aquests gens li fan a la cèl·lula que pugui fer que tots siguin susceptibles a un tractament. Hi ha hagut gent que va pensar que intervenir en els vasos sanguinis entorn del tumor podria matar el càncer, però s'ha provat i no va funcionar. És possible que tots els càncers es controlin manipulant el sistema immune, cosa que podria ser factible, però de moment no ha estat el cas. O alguna cosa que tingui a veure amb la forma del metabolisme de les cèl·lules, com prenen la seva energia del sucre… És concebible, però improbable.\nP. Després de la guerra contra el càncer, Obama va llançar fa poc un pla molt ambiciós per impulsar la medicina personalitzada. Creu que hi ha prou finançament?\nR. S'estan posant molts diners en la investigació, això no em preocupa. El que em preocupa és que el preu dels fàrmacs que s'emprin per a la medicina personalitzada serà molt elevat. Aquests fàrmacs poden no ser assequibles per a molts països menys desenvolupats. Has de posar això en perspectiva. El Govern francès, per exemple, va fer un estudi que mostrava que, quan els fàrmacs són cars, es pot fer un estudi genètic barat per veure quin pacient ha de rebre el fàrmac i quin no. Però en qualsevol cas, els fàrmacs seran cars.\nÉs molt difícil reduir el preu dels fàrmacs, especialment amb malalties de les quals la gent mor i està desesperada\nP. Creu que és realista pensar que és possible desenvolupar aquesta medicina personalitzada a un preu raonable?\nR. Podem agafar algunes dreceres en el desenvolupament dels fàrmacs. Si tens un fàrmac que funciona només amb alguns tipus de pacients que tenen un tipus de càncer, no l'has de provar en milers de persones per veure si té efecte; n'hi ha prou d'identificar la gent que és susceptible a aquest fàrmac. Així redueixes la mida i el cost dels assajos però encara hi ha molts altres costos que segueixen existint. I a més, les companyies no basen el cost dels seus fàrmacs en la quantitat que els costa desenvolupar-los. Inclouen la resta d'inversions que han fet per desenvolupar fàrmacs que no van funcionar. És molt difícil reduir el preu dels fàrmacs, especialment amb malalties de les quals la gent mor i està desesperada. Què és més important en el desenvolupament d'aquesta medicina, la política o la ciència? Has de fer ciència per fer nous fàrmacs i el procés regulatori no és el que fixa el preu. L'element important per controlar el preu dels fàrmacs és el sistema sanitari d'un país. Als EUA, on no hi ha regulació dels preus, són molt cars. Al Canadà, on els fàrmacs es donen a través d'agències governamentals, són elles les que negocien els preus. Al Regne Unit també decideixen si serà cobert. Es basa en una avaluació de l'efectivitat del fàrmac. El mercat no es regula bé a si mateix, en particular sobre fàrmacs per a malalties mortals.


El Moviment 15M es desmarca de les agressions // la tafanera\nSlartibartfast: És a dir, que assenyalen i...\nmqlb: Vídeo on manifestants identifiquen i envolten uns...\nart cuzco fotografia franquisme inca llei de godwin mongetes musica nacionalisme nazisme paella picant pollastre pp tupamaro valenciana xoriço estadístiques\netiquetes: 15m, indignats, democraciarealja\nnegatius: 0 usuaris: 6 anònims: 0 compartir: comentaris\n#1 Vídeo on manifestants identifiquen i envolten uns agitadors. Amb les imatges per si soles no demostren que són els que han començat els aldarulls amb la policia, però fan pensar malament: youtube.com/watch?v=YcmvzRvsf8ge\nvots: 1, karma: 36per mqlbel 15-06-2011 22:10 CEST\n#2 És a dir, troben uns mossos de paissà i els hi foten la culpa de tot i a més sense proves. Molt bé molt bé. Després que no em preguntin perque considero a la majoria d'aquests acampats una colla d'idiotes\nvots: 2, karma: 13per Slartibartfastel 16-06-2011 00:23 CEST * #3 Reconec que n'hi ha una bona colla d'indignats que no haurien de sortir de casa, però d'aquí a criminalitzar el moviment hi ha un bon tros.\nvots: 1, karma: 36per mqlbel 16-06-2011 02:13 CEST\n#4 #2 És a dir, que assenyalen i recriminen a uns "manifestants" que han iniciat alguns dels incidents, i com que després resulta que són policies ja no et creus els testimonis que els assenyalen.\nS'ha d'admetre, com a troll ets força bo.\nvots: 0, karma: 16per Daerunel 16-06-2011 09:33 CEST * #5 #4 Tu i les teves parides sou una bona merda per quan vas fumat i necessites riure de la tonteria humana. Però jo soc una persona adulta, i entre altres coses acostumo a demanar proves per les coses series. Un video amb mossos de paisà que están drets sense fer res, no és prova de res. Tu estàs predispossat a creure-t'ho tot perque, no se, l'educació en aquest país és força mediocre i aquí tenim tots la culpa quan alguns no donen la talla, i tot s'ha de dir que les retallades no ajudaran. Però jo necessito que es demostri que aquell que va escupir, els qui volien robar el gos pigall, els que va intentar a agredir o que fins hi tot van agredir als diputats no eren acampats i si no mossos de paisà. Un video d'uns paios drets sense fer res? Em pixo en això\nvots: 2, karma: 13per Slartibartfastel 16-06-2011 10:16 CEST\n#6 Siga com siga, s'està desviant el debat, convertint l'anècdota en el tot (i de pas tergiversant els fets). Que entre milers de persones, unes quantes insulten, llancen aigua, corfes de plàtan o pintura pot ser criticable; a mi no m'agrada com a estratègia de protesta. Però ni això és 'kale borroka' (per favor!) ni és res en comparació a uns retalls violents que suposaran més exclusió social, més desatenció mèdica (més morts que paguen impostos per tenir una sanitat pública, per tant), més dolor. I això és aprovat per uns polítics que tenen sous elevadíssims, que s'allotgen en hotels de luxe, que van als restaurants més cars. Polítics que mai patiran les conseqüències d'eixos retalls que executen.\nvots: 1, karma: 31per SurfinPopel 16-06-2011 10:52 CEST\n#7 #5 Doncs no sembla que siguis tan adult, donada la teva baixa comprensió lectora, ja que jo no he responsabilitzat els mossos de cap de les accions que menciones. Aprèn a llegir, i sobretot, mira't bé les coses abans d'opinar sobre elles:\n"recriminen a uns "manifestants" que han iniciat alguns dels incidents"\nconcretament els incidents que es veuen al principi del propi vídeo, després dels quals, uns quants indignats recriminen als qui els han organitzat, per què els reconeixen com els que ho han fet. El vídeo no demostra res per sí mateix; però els testimonis dels autèntics indignats parlen per sí sols. Després d'això, van arribar els violents a muntar la brega; violents que han sigut condemnats pels autèntics indignats, com diu la noticia.\nvots: 0, karma: 16per Daerunel 16-06-2011 12:35 CEST\n#8 És a dir, que assenyalen i recriminen a uns "manifestants" que han iniciat alguns dels incidents, i com que després resulta que són policies\nResponsabilitzes als mossos directament, en cap moment dius el contrari. No cal un nivell de comprensió lectora massa alt. Vinga va, fins hi tot tu podries desentranyar-ho. Que ho hagis escrit tu t'hauria d'ajudar un xic. A vera si volies dir una altra cosa, hauries d'escriue millor per que això és el que s'entén.\nJo continuo demanat proves reals, no inventadas ni circunstancials\nvots: 2, karma: 37per Slartibartfastel 16-06-2011 13:41 CEST\n#9 #8 Estimat troll, et demanaria que mantinguéssis un cert nivell de dignitat quan et dirigeixis a mí, més que res per no fer-me avergonyir de les estupideses que m'obligues a llegir.\nÉs a dir, que assenyalen i recriminen a uns "manifestants" que han iniciat alguns dels incidents, i com que després resulta que són policies [...] concretament els incidents que es veuen al principi del propi vídeo\nI fins aqui la meva paciència amb tu. Gràcies per ajudar-me a matar aquestes estones mortes en les què no tinc res millor a fer que perdre el temps.\nvots: 2, karma: -12per Daerunel 16-06-2011 14:43 CEST * #10 Segueixes sense dir el contrari i, ¿donant-me la raó? Un aplaus senyors, un aplaus\nQuina mediocritat ens els revolucionaris que tenim a casa. Està clar que els haurem d'importar\nvots: 1, karma: 24per Slartibartfastel 16-06-2011 14:54 CEST\n#11 No caldrà importar-los venen sols. Com l'acudit - Como llamáis a los hijos de puta en Cataluña? - No los llamamos vienen solos.\nvots: 0, karma: 20per mqlbel 16-06-2011 15:28 CEST


Concierto: La Consagració de la Primavera\n25/11/2011 L'Orquestra de València, sota la direcció de Rafael Fruhbeck de Burgos, interpreta aquesta obra en un concert\nVALENCIA. La Consagració de la Primavera és una de les obres més importants del compositor rus Ígor Stravinsky i un dels ballets més polèmics tant per la música com pels moviments coreogràfics primitius i salvatges interpretats en el seu moment pel famós ballarí Nijinsky. El mateix Diaghilev, empresari dels ballets russos que estrenarien el ballet a París el 1913, s'hi referí com "una nova commoció que provocarà sens dubte discussions apassionades".\nL'Orquestra de València, sota la direcció de Rafael Fruhbeck de Burgos, interpreta aquesta obra en un concert que comença amb la Simfonia heroica de Beethoven, i acaba amb Quadres de la Rússia pagana també de Stravinsky. YOLANDA CRIADO\nDijous 24 i divendres 25/11\nPalau de la Música · l'Albereda, 30\nMás información, en Agenda Urbana\nen lloc de ValenciaPlaza haurieu de dir-li a esta página "CataloniaPlaza".. perquè no redacteu en valencià en lloc de fer-lo en català? "sota", "aquest".. i penseu que és el valencià cult?\nPara evitar el spam, escriba el número 215836


▷ ⭐Definició de essència⭐ - Significat, Exemples i Sinònims\nelcorrector.cat » Definició de essència\nDefinició de essència\nara pots descobrir La definició i uns quants exemples de com utilitzar la paraula essència, en aquesta selecció de correccions ortogràfiques pots veure com es pot usar en un text Veritable aquesta paraula i fer servir un dels sinònims que et proposem de la llista completa que pots trobar aquí també veuràs la seva Definició perquè et sigui moltíssim més simple comprendre què significa essència.\nAllò per què una cosa és el que és.\nEl que hi ha en una cosa de permanent i invariable.\nEl que constitueix el fons de l’ésser, la naturalesa pròpia d’una cosa.\nSubstància volàtil olorosa extreta d’una planta per destil·lació, infusió, etc.\nSinònims de essència\n¿Cóm es diu essència en castellà? / ¿Cómo se escribre y se dice esencia en catalán?\nSi vols saber com s’escriu en castellà essència has de entendre que la seva traducció és esencia pots descobrir en la nostra pàgina web més exemples en català perquè et sigui més simple contextualitzar-la en castellà.\nExemples de com utilitzar essència\nVa ser en 1840, i des de llavors 3 […] generacions de la mateixa família han […] treballat perquè l’essència d’aquest primer oli […] perduri en cadascun dels envasos […] que avui es distribueixen per tot el món.\nÉs evident que amb les seves matances i destruccions la «gran i terrible guerra» va atemptar […] contra les obres de l’ésser humà, i amb els seus crims […] contra la humanitat va atemptar també contra la pròpia essència d’aquest.\nL’essència de la millora és un concepte […] de regulació eficient per al motor de la bomba de retorn, les revolucions […] es poden adaptar a la situació real.\nSi es treu l’idioma a una […] persona se li treu la seva essència.\nAquesta és l’essència i la importància del nostre […] programa.\nLlevat que millori l’essència del compromís […] internacional, aquest cicle podria repetir-se.\nEn això rau l’essència del control i […] direcció del país.\nEn essència, és un acord […] complex i intricat.\nNingú pot negar avui que la pau, la seguretat i l’estabilitat del […] Orient Mitjà són un component important i, de fet, […] constitueixen l’essència de la pau i la […] seguretat internacionals .\nAquesta és l’essència del problema, […] per a ells i per a nosaltres.\nEls anomenats i els esforços en pro de l’acció en aquest moment crític s’han […] supeditat a anomenats i esforços en pro del «equilibri» […] en la que és, en essència, una situació [.. .] extremadament desequilibrada.\nLa recerca de […] nous coneixements i la seva aplicació constitueixen l’essència de la comesa d’aquestes institucions.\nEn altres paraules, l’excepció proposta […] afectaria a la pròpia essència del règim de protecció […] diplomàtica de les societats.\nLes grans motos de […] enduro abracen la pura essència de l’aventura, d’un […] viatge nascut quilòmetre després quilòmetre de rutes […] desconegudes i bonics paisatges.\nL’experiència tècnica complementària i els valors […] compartits són l’essència d’una relació […] d’èxit.\nPer la seva varietat, és […] impossible capturar la seva essència en unes breus paraules.\nElegant sense perdre l’essència popular i un tant […] kitch que formen part del gènere.\nLa confiança entre actors constitueix, en essència, la clau del bon funcionament dels sistemes regionals d’innovació, per sobre de les seves característiques […] organitzatives.\nEnfrontem la volatilitat del […] dia a dia sense perdre la perspectiva dels patrons de creixement a […] llarg termini que són l’essència del nostre negoci.\nEl títol ha de contenir l’essència de la història i fer-la […] memorable.\nLa mateixa llum apuntala l’essència del que lleuger.\nAquí es suscita una qüestió que d’alguna manera expressa el calat del debat mantingut i sintetitza la seva essència.\nL’essència d’aquesta unitat […] està declarada en els Articles de fe del Manual.\nLa UE espera treballar amb tots els interlocutors per […] garantir l’execució plena i eficaç de les dues fases del procés de la […] Cimera, tant en l’essència com en el seguiment.\nEl dret a fundar […] associacions és l’essència mateixa de la democràcia.\nTampoc aquest […] grup arriba a captar l’essència de la política nuclear […] nord-americà.\nXile sosté que la verificació té una entitat política […] pròpia, que pertany a l’essència mateixa dels instruments […] de desarmament.\nCreia en l’essència de l’ésser humà, i defensava que […] tots podien tenir la seva vida millorada si seguissin el camí de vida correcte.\nAquesta forma de ser no s’oposa sinó que es complementa amb la recerca de la […] rendibilitat, que és l’essència del nostre creixement.


Enric I. Canela » Blog Archive » Fem declaracions però no podem decidir\nFem declaracions però no podem decidir\nNo sé qui hi havia a la Jornada. Llegeixo que les universitats i les mateixes empreses admeten que hi ha massa feines poc qualificades en el mercat laboral català. Podeu llegir la Declaració de Poblet sobre el mercat de treball i el capital humà de les segones jornades Catalunya Futura.\nEl punt darrer diu: 16. Promoure la inversió privada en R+D+i fins assolir l’objectiu del 2% del PIB i en aquesta línia potenciar les estructures de transferència de coneixement del país en el marc favorable de l’Estratègia 2020 i el RIS3.\nEm pregunto si serveix per alguna cosa fer tantes declaracions, reunions i dedicar-se els dies de lleure a fer tot això. Recordo, allà l’any 2000, una Declaració de Lisboa alguna cosa més que van dir en una cimera a Barcelona un parell d’anys després. Des d’aleshores parlem de percentatges del PIB dedicats a R+D+i i d’objectius, cap dels quals s’ha acomplert. Contínuament es fan declaracions i es rebaixen aquests percentatges.\nNosaltres, els catalans, som uns desgraciats que no podem fer res més que queixar-nos perquè les polítiques depenen, en gran part, dels diners. Sense poder decidir no aixecarem cap. Només farem “assenyadíssimes declaracions”.


La Batalla de Kadesh. El primer tractat de pau de la història. | Felibrejada\nEgipte, Història, Món Antic\nLa Batalla de Kadesh. El primer tractat de pau de la història.\n1 Octubre, 2013 ghcmataro\tDeixa un comentari\nPer Antoni Llamas i Mantero\nLa batalla entre Ramesses II, faraó d’Egipte, i Muwattali, rei de l’Imperi Hitita, es va produir l’any 1295 aC, al voltant de la ciutat de Kadesh, prop del riu Orontes, en l’actual Síria.\nLa guerra entre egipcis i hitites tenia l’origen en el canvi que s’havia produit en l’equilibri de poders en el Pròxim Orient. L’empenta propiciada pel rei dels hitites Shubiluliuma havia fet que el territori de Síria passés de mans egípcies a la dels hitites. Això suposava no només una reducció territorial, sinó la pèrdua de control de rutes comercials que aportaven riquesa a Egipte i, el que era més important, la manca de control d’un territori que feia de coixí davant de possibles invasions, i en aquest cas, tenir com a veí molt proper a un imperi força militaritzat amb una política d’expansió i conquesta territorial.\nMuwattali, el rei hitita, va organitzar una gran coalició de pobles contra Egipte. Hi havia més de setze estats on destacaven els reis de Gubla, Arwad, Ugarit, Naharina, Kargamis, entre d’altres. A més, el seu exèrcit posseïa dos grans cossos d’infanteria, amb un total aproximat de 36.000 infants, i uns 2.500 carros de guerra. D’altra banda, Ramesses II tenia quatre divisions, les d’Amon, Ra, Ptha i Set, formada cada una per un 5.000 homes, a més dels carros de guerra i la seva guàrdia personal.\nEl faraó va iniciar la marxa en el cinquè any del seu regnat, i es va dirigir tot seguint la costa cap a Fenícia. Allà es va dirigir cap a la vall del riu Orontes i va establir contacte amb els “Nearin”, que eren un cos d’èlit format per soldats amorreus enemics dels hitites, i els va ordenar marxar cap a l’interior per a poder confluir amb tot l’exèrcit egipci a Kadesh. Prop d’aquesta ciutat l’avantguarda del faraó va capturar a dos beduïns de la tribu d’Ahasu, i van informar als egipcis que l’exèrcit hitita es trobava a la ciutat d’Alep, un 200 quilòmetres al nord. Res més lluny de la veritat ja que els hitites estaven emboscats a l’est de la mateixa Kadesh, però els egipcis no van desconfiar de la informació prestada pels beduïns.\nRamesses II va creuar el riu Orontes pel pas de Shaltuna, i una vegada situat a l’oest va avançar amb la divisió d’Amon, en tant que les altres divisions quedaven més enrederides. El faraó va instal·lar el seu campament a l’oest de Kadesh on la ciutadella s’aixecava sobre un turó al sud del riu, i quedava aïllada com si fos una illa pels canals excavats. Però la captura de dos soldats hitites va fer veure al faraó la realitat. Muwattali podia atacar en qualsevol moment a un exèrcit egipci que estava dispersat. Ramesses II va enviar ordres per apropar la divisió de Ptah, mentrestant s’aproximava la de Ra. El rei hitita va ordenar que els carros travessessin el riu i ataquessin a la divisió de Ra. La sorpresa va fer que els egipcis fossin derrotats i que les seves files marxessin en desbandada. Van intentar apropar-se al campament egipci, però la rapidesa dels carros hitites van fer que la divisió d’Amon fos presa del pànic, i els hitites van entrar en tromba al campament egipci.\nEl faraó va intentar reunir les seves tropes, però la confusió ho feia força complicat. En aquest moment els hitites van cometre el primer error, es van dedicar a saquejar el campament egipci. Això va donar temps al faraó per reorganitzar les seves tropes que va llançar contra un grup de carros enemics, ja que la resta es dedicava al saqueig. La solució va arribar amb els “Nearin” que disciplinadament van atacar als hitites i van poder trencar el cercle enemic. Els hitites van haver de que recular cap el sud per reorganitzar les seves files. Ramesses II va atacar els carros que fugien i aquests van anar retrocedint fins al riu que els quedava a l’esquena. Molts soldats hitites es van haver de llançar al riu on van morir ofegats. Muwattali a l’altre costat del riu no va voler fer intervenir a la seva infanteria, i la victòria que havia estat a les seves mans se li va escapar.\nSegons el poema de Pentaur, al dia següent va haver un altre enfrontament però sense cap resultat evident. Muwattali va oferir la pau al faraó, i aquest veien la dificultat de guanyar definitivament la guerra va acceptar la suspensió de la guerra, però no un tractat de pau i va ordenar el retorn a Egipte.\nRamesses II va vendre a la seva tornada la seva campanya com una victòria gloriosa, cosa que no es certa si es compara amb les cròniques hitites. El faraó va encarregar a l’escriba Pentaur el gran poema èpic de la seva victòria. La veritat és que més que una victòria va ser un empat. Ell va proclamar el seu triomf amb el seu nom de coronació, User-Maat-Ra Setep-En-Ra, és a dir, poderosa és la justícia de Ra, l’escollit per Ra.\nLes conseqüències de la batalla\nEl resultat final va ser que el faraó no va ocupar Kadesh i sí ho va fer Muwattali, que va ocupar el país d’Amurru i va destronar al seu rei, Bentesina, aliat dels egipcis. En els anys posteriors, els hitites es van dedicar a provocar aixecaments dels estats sota control egipci. I Ramesses II va assegurar Canaan i Fenícia. Passats uns anys un nou poder feia acte de presència, els assiris, això va fer que el nou rei hitita Hattusil III signés amb Ramesses II el tractat de pau.\nRamesses II va plasmar la seva “victòria” en unes magnífiques escenes en baix- relleu en les principals temples del país com Karnak, Luxor, Abu Simbel o el Ramesseum. Cal destacar l’ impressionat escena del faraó amb el seu carro de guerra enfrontant-se als enemics, que constitueix una obra mestra de l’art egipci.\nJACQ, Christian: Ramsés. La batalla de Kadesh. Planeta DeAgostini. Barcelona,1999. Vol: III de la pentalogia. Col. El Egipto de los Faraones.\nEntrada anteriorEl cinema a Mataró (els darrers anys)Següent entradaMor Joan-Ferran Cabestany i Fort


Inscripcions al Mou-te per l'esclerosi múltiple\nAl ‘Mou-te per l’esclerosi múltiple’ hi participen molts equips d’empresa que competeixen conjuntament. L’objectiu és competir junts un dia, passar-ho bé i fer-ho en un marc incomparable com el Circuit de Barcelona-Catalunya en una cursa solidària per l’esclerosi múltiple.\nAquest any tenim un regal molt especial que sortejarem entre tots els inscrits Premium. Es tracta d’una bicicleta elèctrica Rayvolt Cruzer, que combina un estil vintage amb un disseny inspirat amb les motocicletes dels 60 amb tecnologia innovadora. Tot plegat fa d’aquesta bicicleta, valorada en 3.000€ un regal molt especial.\nSi vols col·laborar amb la cursa però no t’hi vols inscriure, ho pots fer fent una donació pels nens i nenes amb esclerosi múltiple.


L'escriptor va ser el creador del comissari Montalbano i l'autor més llegit d'Itàlia\n5 min. Barcelona 17/07/2019 09:16\n987x555 L'escriptor italià Andrea Camilleri\nL'escriptor italià Andrea Camilleri / CLAUDIO PERI\nL'escriptor, guionista i director teatral Andrea Camilleri, considerat el pare de la novel·la negra mediterrània, ha mort als 93 anys en un hospital de Roma, on estava ingressat des del 17 de juny després d'una parada cardíaca. Feia anys que l'escriptor patia ceguesa, la qual cosa no li impedia continuar en actiu: estava preparant una representació teatral que s'havia d'estrenar el 15 de juliol a les termes de Caracalla de Roma, 'Autodefensa de Caín'. Itàlia, on és un autor molt estimat i popular, està de dol per la pèrdua del seu escriptor nacional.\nPare del comissari Salvo Montalbano, el Pepe Carvalho sicilià, Camilleri va inspirar-se en el seu amic, l'escriptor barceloní Manuel Vázquez Montalbán, per crear un dels personatges més cèlebres de la novel·la negra mediterrània. Montalbano treballa a la localitat de Vigata, a la província de Montelusa, dos noms rere els quals s'amaguen Porto Empedocle i la província siciliana d'Agrigent. Es caracteritza per una manera gens ortodoxa de resoldre els casos i com a conseqüència sempre té seriosos problemes amb el seu superior. El personatge es va popularitzar encara més gràcies a una adaptació televisiva de la RAI, que es va començar a emetre el 1999.\n"Montalbano té els mateixos trets que el seu creador i ha anat evolucionant amb ell, és un comissari molt humà i proper; en les seves investigacions, els dolents no ho són per naturalesa, sinó per les estructures que faciliten que es cometin delictes", argumenta Pilar Beltran, editora d'Edicions 62. "Ha estat un escriptor molt compromès socialment i ha tractat sobre temes com ara la corrupció, la màfia o els refugiats, a més d'haver participat en nombrosos actes públics contra l'extrema dreta", afegeix.\nPau Vidal, escriptor i traductor i amic personal de Camilleri, considera que amb la seva mort s'apaga "l'últim gran narrador del segle XX", un escriptor amb una capacitat "magnètica" d'explicar històries. "Usa uns recursos lingüístics gens sofisticats, però en canvi t'atrapa per la seva força narrativa". Una de les particularitats d'aquest escriptor nascut a Sicília el 1925 era l'ús del dialecte sicilià en les seves novel·les, i estem parlant d'una seixantena. "Camilleri no només ha donat al sicilià modern presència literària, sinó que ha portat a la literatura de masses la diglòssia que es produeix a Sicília". Per traduir aquesta particularitat, Vidal explica que la gran dificultat va aparèixer al començament, quan va haver d'aprendre una llengua nova, el sicilià, i després ha sigut qüestió d'"anar afinant". El traductor també destaca la mirada de "protocomunista" que es fa palesa en totes les seves obres: "No tenia necessitat de retratar l'època actual, com ho fan altres autors de novel·la negra, i excel·lia per l'ús del llenguatge".\nEl 2013 Andrea Camilleri va ser distingit amb el premi Pepe Carvalho en el marc del Festival de Novel·la Negra de Barcelona, BCNegra. El jurat parlava aleshores dels seus "personatges plens de vitalitat, temptacions i contradiccions, que prefereixen el carrer als despatxos, la mirada i la paraula als avenços informàtics", deia el jurat. El comissari del festival literari, el malaguanyat llibreter Paco Camarasa, deia en el seu discurs de presentació del guardonat: " Pocs escriptors contemporanis han aconseguit com vostès [Camilleri i Montalbán] combinar el culte i el popular, adaptar Beckett i escriure la 'Crònica sentimental d'Espanya' [...]. Però, per sobre d'aquesta difícil combinació, el que més admirem és que pocs escriptors han mantingut una actitud tan coherent, sòlida i incorruptible. Aconseguir el reconeixement continuat dels lectors sense renunciar a la seva ètica i a les seves conviccions ideològiques".\nAmb Barcelona, Camilleri va mantenir una relació estreta gràcies a l'amistat amb Montalbán. L'última vegada que va venir a la capital catalana va ser per recollir el premi Carvalho: "Al principi, la seva visió de Barcelona estava mediada per Montalbán, però després, quan va veure que aquí teníem sensibilitat per respectar el dialecte en les traduccions de les seves novel·les al català, va renéixer el seu afecte per la ciutat", analitza Vidal, que destaca, d'entre tota la prolífica obra de l'italià, 'Il re di Girgenti'.\nA favor del 9-N\nCamilleri es va posicionar, a més, en favor del 9-N en un manifest que va signar al costat del dramaturg italià Dario Fo, premi Nobel de literatura; el nord-americà Noam Chomsky, lingüista del MIT; l’holandès Johan Cruyff, millor futbolista europeu de tots els temps segons la FIFA; el dissident xinès Wu'er Kaixi, líder de les protestes de Tiananmen, o l’escriptor sud-africà Ronald Kasrils, activista antiapartheid.\nL'editora de 62 explica que tenen diversos títols de Camilleri pendents de publicar, entre els quals hi ha dos 'Montalbanos', i un text curt, 'Una carta a Matilda', una mena de testament literari que l'autor deixa a la seva besneta. "No ha escrit mai memòries, però aquest títol es pot veure com una mena de text més personal, on parla d'ell tal com ha anat fent en contes diversos". L'editora, que es confessava molt trista per la pèrdua de l'escriptor, recorda que Camilleri va enviar fa uns anys a la seva editorial italiana, Sellerio, un "últim Montalbano": "No volia de cap manera que es fessin seqüeles de la sèrie i va donar instruccions perquè se'n fes una publicació pòstuma".\n"L'escriptura no té res a veure amb la inspiració"


El BBT es suma a la celebració del Dia Internacional de les Dones i les Nenes a la Ciència — Biomaterials, Biomecànica i Enginyeria de Teixits. BBT — UPC. Universitat Politècnica de Catalunya\nEl BBT es suma a la celebració del Dia Internacional de les Dones i les Nenes a la Ciència\nLa Dra. Cristina Canal del BBT va participar en la Jornada conmemorativa del Dia Internacional de les Dones i les Nenes a la Ciència, duta a terme el passat 11 de febrer a les instal·lacions del Campus Diagonal-Besòs de la UPC.\nCoincidint amb la Conmemoració del Dia Internacional de les Dones i les Nenes a la Ciència el dia 11 de febrer, i durant tota la setmana, la UPC ha organitzat tot un seguit d'accions per fomentar la carrera professional de les dones, posar en valor la tasca que realitzen les dones en la ciència, la tecnologia i l'enginyeria i per apropar els estudis politècnics a les noies, mitjançant la celebració de jornades, tallers, visites i xerrades obertes a diferents col·lectius interessats.\nEl tret de sortida d'aquestes activitats va tenir lloc el passat 8 de febrer a l’Escola d'Enginyeria de Barcelona Est (EEBE), con més de 170 noies alumnes de primària, secundària i batxillerat de Sant Adrià de Besòs i Santa Coloma de Gramenet, van conèixer de primera mà quins són els projectes d'enginyeria en què participen les estudiants de l'EEBE.\nTres dies després, dilluns 11 de febrer, es va realitzar una jornada on Científiques de l'EEBE van presentar a diversos grups d'estudiants de primària, secundària i batxillerat, la recerca bàsica que es fa al Campus Diagonàl Besòs, i del que elles són responsables. Entre d'altres, va participar en aquestes xerrades la Dra. Cristina Canal del BBT, IP del projecte ERC APACHE, que va ensenyar a les alumnes diverses tècniques que es poden dur a terme als nostres laboratoris i que contribueixen a l'avanç de la ciència i a la millora de la nostra societat actual.


IVAM - Institut Valencià d'Art Modern | POSAR EL COS. Pràctica/Conversa de la companyia Mal Pelo “Quan arriba el silenci”\nAmb el títol Posar el cos, l'IVAM planteja un projecte on els espais de l'Institut són habitats, intervinguts i transformats per les accions de ballarins, ballarines i performers. INVENTIONS és una proposta de MAL PELO emmarcada dins del BACH PROJECT, que té com a eix l'estudi de la música de J. S. Bach i l'escriptura coreogràfica.\nPOSAR EL COS. Pràctica/Conversa de la companyia Mal Pelo “Quan arriba el silenci”\nDIMECRES, 19:00 H.\nPràctica/Conversa “Quan arriba el silenci” de la compañia Mal Pelo.\nAmb motiu de la presentació d’Inventions el dijous 12 de desembre a l’IVAM i de On Goldberg Variations/ Variations el dissabte 14 de desembre al TEM, Mal Pelo proposa una conversa amb María Muñoz i Pep Ramis, acompanyats d’intèrprets de la companyia.\nUna conversa sobre el seu llenguatge escènic i els processos de creació. De la recerca inicial a l’estudi fins a la construcció final de l’espectacle. Mal Pelo acompanya la conversa amb vídeos de diferents creacions i algun moment de pràctica amb els assistents.\nInventions i On Goldberg Variations/ Variations són dues propostes que s’inclouen dins el BACH PROJECT, un treball multifocal sobre el moviment i la música de Johann Sebastian Bach; una Tetralogia que inclou el solo de María Muñoz Bach, On Goldberg Variations/ Variations, Inventions, peça per espais no escènics, i un últim espectacle que s’estrenarà al Mercat de les Flors de Barcelona al maig de 2021. Un projecte ideat a partir de l’estudi de la música barroca contrapuntística i la relació amb el moviment, l’espai i la dramatúrgia coreogràfica.


Crònica del sènior; Societat Atlètica Súria A, 50 – CB Solsona, 60 – CLUB BÀSQUET SOLSONA\nCrònica del sènior; Societat Atlètica Súria A, 50 – CB Solsona, 60\ndesembre 18, 2018 desembre 18, 2018 admin\nMalgrat les baixes, el sènior manté la imbatibilitat a Súria\nPer diferents circumstàncies el sènior va haver d’anar al pavelló municipal de Súria només amb 6 sèniors i unjúnior, el Max Albà. Això va esperonar als locals, que van veure l’oportunitatde trencar en la onzena jornada la imbatibilitat dels solsonins. Ens enfrontàvem a un bon equip, que va fer un gran treball defensiu. Els dos primers quarts van ser molt igualats, amb alternances en el marcador, però de mica en mica els taronges van anar imposant-se. Els aspectes clau van ser el treball d’equip, molt ordenat sobretot en defensa; el fet de fer poques faltes personals; i no deixar córrer als rivals.\nPerò el partit va requerir d’èpica i esforç perquè els solsonins a la mitja part van perdre l’Èric per una afectació que requeria tractament mèdic i, més tard, al Guillem se li va sortir l’espatlla de lloc (li desitgem molt d’ànim i que es recuperi ben aviat). El Solsona quedava només amb els cinc jugadors de pista, i amb el Joan tocat per haver rebut un fort cop a la cama. En aquestes circumstàncies els solsonins,que havien arribat a aconseguir 14 punts de diferència, van veure com els locals van reduir el marge i s’acostaven perillosament en el marcador; però en el tram final de partit la qualitat tècnica i l’eficàcia anotadora en els tir lliures van permetre acabar el partit sense patir, amb 10 punts de diferència.\nL’esforç el va posar tot l’equip però l’anotació es va concentrar bàsicament en els 28 punts el Lluís Codina (que va fer un partidàs) i els 20 punts del Joan Padró. Cal destacar també l’excel·lent debut del nou base de l’equip, Lluís Tejedor: va jugar els 40 minuts de joc i no va perdre cap pilota.\nAra l’equip es mereix el descans de les vacances de Nadal, i toca recuperar forces i efectius de cara a la continuació de la competició. El proper partir del sènior serà al pavelló de Solsona el dissabte 12 de gener, a les 17:45h, contra el CB Navàs B, un altre equip de la part alta de la classificació. L’afició tindrà una nova oportunitat per gaudir de bon bàsquet.\n← Crònica del mini masculí; CBS: 84 – CB Santpedor: 64\nCrònica de l’infantil femení; Joviat B: 81- CB Solsona: 31 →


Casa les Punxes | ▷ El nostre #mustvist a Barcelona | Cloudworks\nPosted at 22:10h in Sense categoria\tby\tMarta 0 Comments\nDes del seu naixement a 2015, Cloudworks ha anat creixent a poc a poc a cadascú dels racons més emblemàtics de Barcelona. Després de la nostra última obertura al districte del 22@, considerem que tenim prou experiència i coneixements per oferir-te un #mustvisit dels llocs de la ciutat comptal que no et pots perdre.\nSempre animem als nostres coworkers a explorar els barris en el lloc del seu futur espai de coworking. És una manera increïble de descobrir gradualment els secrets de la ciutat i familiaritzar-se amb ells. Com a fet interessant, la majoria dels nostres #cloudworkers són extranjers, de manera que moltes vegades el primer contacte és fonamental per otorgar la millor experiència a Barcelona.\nPer tant, tant si vius a Barcelona como si estàs passant, no et pots perdre els llocs més emblemàtics per viure una experiència única a una ciutat on l’art, la cultura i la arquitectura desborden a cada racó. A Cloudworks serem la teva guia particular. Comencem!\nTop 11 del nostre #mustvisit a Barcelona\nSi et preguntes quines són les ubicacions imprescindibles per visitar a Barcelona, a Cloudworks t’ajudem a fer més ràpida la teva elecció. A continuación et deixem la nostra bucketlist per cobrir de una passada els aspectes més influents de la Ciutat Comptal: arquitectura, art, cultura, gastronomia o naturalesa entre altres propostes.\nLa Casa Les Punxes és un dels espais més icònics de l’arquitectura de Barcelona. De corrent modernista, Josep Puig i Cadafalch va crear el 1897 la unió dels emblemàtics edificis de les germanes Terrades, situats a l’Avinguda Diagonal, Carrer de Roselló i Carrer de Bruc.\nÉs la icona més característica de Barcelona. El seu famós arquitecte, Antoni Gaudí, va començar a construir-la el 19 de març de 1882 i a dia d’avui la seva obra encara no s’ha completat. Després de la seva mort el 1926, els seus plans no es podien interpretar correctament, ja que era habitual que ordenés les modificacions in situ i repetidament. Des de Cloudworks Sagrada Família i Cloudworks Sant Joan, tenim la sort de poder apreciar aquest monument amb unes vistes extraordinàries, fins i tot asseguts des de les nostres taules de treball.\nLa transformació que ha anat experimentant el Passeig de Gràcia al llarg dels anys és absolutament única, ple de vida i màgia durant les 24 hores. Sempre ha estat un dels carrers més luxosos del món, segons el prestigiós urbanista Allan B. Jacobs, on actualment s’estableixen totes les marques de moda més Premium. A més, al llarg del paseig trobem les obres de grans artistes incompresos a la seva època com Antoni Gaudí, Lluis Domènech i Montaner o Josept Puig i Cadafalch.\nTanta és la reputació que el precedeix, que a Cloudworks hem decidit fer una de les nostres millors apertures amb vistes a aquesta majestuosa avinguda.\nEt convidem a visitar alguns dels seus edificis emblemàtics als següents enllaços:\nAl centre històric de la ciutat trobem el Barri Gòtic, que descansa sobre les restes de la Barcelona romana. És conegut pel seu traçat medieval de places amagades i estrets carrers laberíntics al voltant de la Plaça Sant Jaume. La zona compta amb nombrosos atractius turístics en els quals cal destacar la Catedral de Santa Eulària (un famós exemple de l’arquitectura gòtica catalana que data del segle XIV), la Plaça Reial (al costat de les Rambles) i el Carrer del Bisbe, entre d’altres.\nA aquesta avinguda peatonal podràs accedir a les diverses botigues de roba que marquen tendència en un mateix passeig. A més, comptes amb diverses empreses que realitzen tours pel barri i expliquen els secrets i curiositats que es van relatar generació rere generació.\nEncara que sembli mentida, és un dels mercats més bonics de tota Barcelona i, a Cloudworks, hem decidit tenir a una de les nostres ubicacions amb vistes fantàstiques al lloc. Es va començar a construir el 1872 i és un dels més grans de la Ciutat Comptal amb els basars dels Encants i el Dominical(llibres, revistes, etc.). És increible pensar que va ser esbossat pel mateix Ildefons Cerdà, qui va fer el pla de la reforma i eixample de la ciutat el 1860, i que va ser projectat posteriorment per l’arquitecte municipal Antoni Rovira Trias. Deixa’t portar per la seva modernista, i recentment renovada, arquitectura mentre fas la teva clàssica compra de la setmana, però en un entorn únic.\nEl Parc de la Ciutadella és un dels pulmons més grans i plens de vida de Barcelona. Va rebre el seu nom per ocupar el lloc on anteriorment es va situar la Ciutadella de Barcelona, una fortificació creada pel control de la ciutat, després de la Guerra de Successió Espanyola al segle XVIII.\nEl Parc de la Ciutadella es va convertir en el primer parc dissenyat específicament com a públic. Actualment compta amb més de 100 espècies vegetals i innombrables arbres centenaris que envolten elements únics com la seva cascada monumental, un llac, escultures de tots els tamanys i edificis del segle XIX, avui convertits en museus. Es converteix, d’aquesta manera, en un dels llocs imprescindibles per visitar per contemplar les vistes, descansar, fer ioga o anar de pícnic.\nAntoni Gaudí és l’indubtable protagonista de la nostra ciutat. El seu segell arquitectònic està plasmat en moltes zones de Barcelona, però el Parc Güell recull moltes de les seves obres. Va ser inaugurat el 1922, i la seva idea inicial era la construcció d’un complex residencial de luxe, tot i que any rere any aquesta idea es va anar abandonant per passar a ser Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO, el 1984.\nMentre camines pels seus racons aniràs descobrint l’estil extravagant de l’artista que es va barrejant amb la pròpia naturalesa, reflectida en les grans estructures que s’eleven des del terra.\nLa Boqueria és el mercat de Barcelona per excel·lència. Tot i que es va inaugurar oficialment el 1840, hi ha dades que afirmen que ja existia com a mercat a l’aire lliure el 1227. Tant si vols comprar peix, com passetjar entre els seus relliscosos passadissos o menjar al singular bar Pinotxo, aquest mercat t’ofereix una àmplia varietat d’experiències.\nCal ressaltar la zona on es troba aquest singular espai, Les Rambles. Aquesta avinguda traça una línia entre el centre de Barcelona, Plaça Catalunya, i el mar: un camí històric.\nAl barri de la Barceloneta es troba aquesta meravellosa platja remodelada el 1992 a causa dels Jocs Olímpics. A tots aquells que no estàn acostumats a veure el mar, els convidem a fer un simple passeig per aquesta platja turística plena de vida que no deixa indiferent a ningú.\nLa muntanya del Tibidabo envolta la nostra ciutat en dirección al Mar Mediterrani. Des de qualsevol punt de la ciutat, incloent tots els nostres espais de coworking, es pot veure la muntanya coronada pel temple al cim. Els atractius turístics principals són 3:\nParc d’Atraccions del Tibidabo: va obrir les portes el 1900 i encara es pot sentir la nostàlgia en les seves atraccions de la belle epoque.\nTemple Expiatori del Sagrat Cor: tot un clàssic de l’arquitectura del estil neogòtic.\nTorre de Collserola: envoltada dels seus màgics boscos.\nLa petita muntanya enfrontada amb el Tibidabo, i més a prop del mar, és la de Montjuic, amb 173 metres d’altura. Al seu cim podem veure altra panoràmica diferent de la nostra Ciutat Comptal, a més de poder visitar el Castell de Montjuic.\nNo obstant això, el principal atractiu d’aquesta ubicació és la Màgica Font de Montjuic, on cada nit, des de fa un any, es pot observar un espectacle de música i color totalment gratuït que no et pots perdre per res del món.\nLa Casa de Les Punxes com a espai de coworking i esdeveniments\nI si treballes a un dels llocs més emblemàtics de Barcelona?\nA Cloudworks estem en constant recerca dels millors espais de coworking i serviced office perquè s’adaptin a qualsevol tipus d’exigència. Per això, hem creat un espai únic a Casa de Les Punxes Una nova ubicació que reuneix el millor dels espais de coworking amb l’exclusivitat d’un edifici emblemàtic i històric de l’arquitectura modernista barcelonesa.\nLa seva recent reforma converteix l’edifici de Josep Puig i Cadafalch en un lloc emblemàtic, a on l’oci i el treball s’unifiquen per esborrar la línia entre oficina i llar, apostant per un espai cultural que ofereix diversos esdeveniments per a una experiència integral. Disposaràs d’un espai de coworking i oficines privades de 1500 m2 a plena Avinguda Diagonal, amb tots els serveis per empreses i freelancers.\nLa seva distribució en 3 plantes ofereix tot el que necessites per treballar als teus projectes, accedir a reunions o simplement relaxar-te a la terrassa de 800 m2. Tant si vols probar qualsevol de les nostres oficines, com si vols anar de pas, a Cloudworks t’obrim les portes perquè gaudeixis d’un espai únic al teu #mustvisit de Barcelona.\nCasa Les Punxes és molt més que un lloc de feina. És un lloc on s’uneix la cultura, la creativitat i els negocis. Per això, a Cloudworks som prescriptors de contingut a Barcelona, sempre amb una filosofia de marca innovadora i oberta. Al nostre programa de Casa Les Punxes tindràs accés a espais per a esdeveniments, reunions o formacions per a empreses externes. A més, desmostrem compromís amb la tradició de Barcelona mentre que aportem frescor a un edifici icònic.\nA més de comptar amb un programa de contingut complet, amb moltes oportunitats d’aprenentatge, creixement i benestar, aquesta localització permeteix als professionals deixar el seu ambient de treball per gaudir i nodrir-se de la gastronomia local, l’art i la cultura.


Tornar enrrereBarcelona \_ Bages \_ Sallent\nEnramades i embotits\nLes enramedes de Sallent es celebren pel Corpus. Es van començar a fer 400 anys enrere quan els carrers s'enramaven perquè hi passés la processó. Avui, els veïns dels diferents carrers que enramen segueixen aquesta tradició molt nostra. El veïnat, la nit abans del dijous de Corpus, adorna el seu carrer fent servir els elements clàssics de sempre: el boix, les flors, el paper serrell o d'altres elemetns més moderns com el plàstic i el porexpan, que decoren i donen alegria.\nUn conjunt de llum i color ens porta a un jardí japonès, a un camp de gira-sols, al món màgic dels contes, a les Olimpíades. Dels últims anys recordem carrers engalanats com el Llibre de la selva, eixams, la nit i els astres, flors, ocells, alerquins, més flors, parxís, molins de vent, Miró Gaudí, Disney, Grècia, Montserrat...\nImaginació, esforç i il-lusió s'ajunten per dur endavant la festa més elaborada de Sallent i la que idnentifica els sallentins més com a poble.\nL'ajuntament col-labora amb les enramades donant uns quants calerons a cada carrer. Aprofitant aquesta festa, per als més menuts es fan balls i una gran xocolatada, es reparteixen les tradicionals ensaïmades i les gralles interpreten les balladetes, ball típic de la vila.\nUn dels costums conservats i incorporats a la festivitat del Corpus, són uns ninots omplerts de palla, "els embotits", que es col-loquen dalt d'un simulat portal fet defusta representant el portal murallat que existia en el mateix indret del carrer Sant Bernat.\nEl costum ancestral decreta que no sigui feinera la tarda del dilluns de l'octava del Corpus. Hi ha constància al llarg de la història que almenys per dues vegades l'autoritat volgué trencar la tradició festiva i en sortí malparada. Només si alguna causa impedeix la col-locació dels Embotits, es treballa.\nEls Embotits podrien tenit l'origen en una tarda d'un dilluns de primavera d'un incert any de fa uns segles. Ens diu la tradició que una bandositat, o força armada de mal averany, intentà entrar a sac a la població, però a causa de la feblesa defensiva dels moradors, es simulà gran nombre de defensors(ninots embotits amb palla) sobre les muralles de la vila i al portal de Sant Bernat, que era una entrada principal a la població. Així és que els malfactors desistiren del saqueig i passaren de llarg.\nO sigui els Embotits salvaren Sallent. Per aquesta raó qualsevol persona que ve al poble no pot marxar-ne sense visitar els Embotits, als quals fins i tot la societat coral Nova Harmonia fa una serenata.\nCIP TORRES I AMAT (Sallent)\nAlumnes: Albert Junyent, Marina García, Jordi Sánchez i Mireia Vilaseca\nTutor: Ferran Sánchez\nFont d'informació: Ramon Camprubí, Ferran Sánchez, Joan Sorribas i Llorenç Villuendas


Mikhaïl Gorbatxov | Ara.cat\nFent negocis amb la Dama de Ferro\nLa notícia de la mort de Margaret Thatcher és una notícia profundament trista. Estava al corrent de la seva greu malaltia. L'última vegada que ens vam veure va ser fa uns quants anys. Envio les meves...\nRègims autoritaris: Egipte us crida\nEls egipcis han iniciat un procés de canvi. Primer a Tunísia i després a Egipte, el poble ha parlat i ha deixat molt clar que no vol viure dominat per un govern autoritari i que està tip de règims que es...\nEl següent pas cap a un món sense armes nuclears\nLa ratificació per part dels Estats Units del tractat New Start, firmat a l'abril pels presidents Barack Obama i Dmitri Medvédev, és la conclusió llargament esperada d'una important batalla. Tan sols fa...\nPresident Medvédev, Rússia necessita una nova agenda\nMentre seguia el debat sobre el discurs anual del president Dmitri Medvédev al Parlament rus, se'm va acudir una reflexió molt oportuna: en el discurs del president hi ha moltes coses importants i...


Exposició: Dia Internacional de la Dona als Museus de Sitges\nDel 02.03.2021 al 14.03.2021\nOrganitzat per Els Museus de Sitges\nEls Museus de Sitges han preparat un seguit d'activitats pensant en tota mena de públic, presencials i virtuals per donar a conèixer les dones artistes dels Museus de Sitges.\nUn reconeixement a les dones que han format part de les històries de dintre del museu amb la creació d'obres o com a inspiradores d'art. Però també aquelles dones que han contribuït a la construcció de l'entorn, del territori de la societat i cultura de Sitges.\nSimposi: III Simposi Lluís Domènech i Montaner\nOrganitzat per Taula Lluís Domènech i Montaner\nEl III Simposi Lluís Domènech i Montaner, dedicat a l'arquitecte català Lluís Domènech i Montaner, se centra temàticament en les restauracions de les seves obres que s'han dut a terme en els darrers anys.\nAmb una periodicitat biennal i amb caràcter itinerant, el Simposi pretén esdevenir un punt de trobada i comunicació entre investigadors, agents i institucions interessades en el llegat domenequià.\nEl Simposi és una activitat promoguda per la Taula Lluís Domènech i Montaner, integrada pels ajuntaments de Barcelona, Reus i Canet de Mar, pel Centre d'Estudis Lluís Domènech i Montaner (CEDIM) i la Fundació Lluís Domènech i Montaner.\nLes places presencials del Simposi estan exhaurides, però el podreu seguir en directe per retransmissió en línia (streaming). Trobareu l'enllaç del canal de YouTube a www.rutadelmodernisme.com.\nFira modernista: Fira del Modernisme de Barcelona\nDel 24.05.2021 al 30.05.2021\nOrganitzat per Cor Eixample (Associació de Comerciants i Professionals de la Dreta de l'Eixample) i l´Institut Municipal del Paisatge Urbà (Ajuntament de Barcelona)\nAquesta nova edició de la Fira del Modernisme de Barcelona, dedicada a l'artista polifacètic Alexandre de Riquer, està organitzada de forma presencial i virtual per tal que tots els que ho desitgeu hi pugueu participar.\nUna novetat d'aquest any és el web de la Fira del Modernisme de Barcelona: http://www.firamodernistadebarcelona.cat, des d'on podreu consultar totes les activitats (presencials i virtuals) i seguir esdeveniments en línia: vídeos d'edificis modernistes, jocs i molt més. El dia 27 de maig podreu seguir l'entrevista en línia que Lluís Bosch realitzarà a l'especialista en Alexandre de Riquer, Eliseu Trenc.


Investigació: PRINCIPIS DE DESENVOLUPAMENT RURAL\nEl temari d'aquest mòdul s'estructura en Unitats Didàctiques. Cada Unitat Didàctica s'estructura en Temes. Els temes estan penjats en la web. S'han afegit, a més, materials d'interès per a l'alumne però que NO van per a examen A examen no va el material inclòs en els fitxers que no es titulat Temes Cada UD s'avaluarà amb un test on - line. Els estudiants poden realitzar els test fins al dia abans de l'examen. Només tenen una oportunitat per realitzar cada test. La nota mitjana de tots els test suposarà el 30% de la nota final. S'haurà de lliurar un treball basat en els diferents materials complementaris que s'adjunten en la web. Per realitzar el treball és condició PRÈVIA contactar amb el professor presentant un índex, objectius i un breu resum (200 paraules) del treball. Aquest treball explicarà un 20% de la nota. L'altre 50% vindrà donat per la nota de l'examen final. L'examen final consistirà en el desenrotllament d'un cas pràctic relacionat amb la matèria objecte de l'assignatura. Els estudiants podran utilitzar tot el material de classe per a l'examen. Aquest examen serà presencial amb una duració de dos hores.


L''Ocean Viking' se suma a l''Open Arms' i endureixen la pressió a la UE\n325 PERSONES ESPEREN PORT\nEl barco de Metges sense Fronteres i SOS Mediterrani porta a bord 165 migrants i avisa que seguirà a la zona de rescat\nParís - Diumenge, 11/08/2019 - 14:17\nEl barco humanitari ‘Ocean Viking’ aquest dissabte ha fet el seu segon rescat en 24 hores a l’atendre prop 80 persones al Mediterrani central, han indicat les oenagés Metges sense Fronteres (MSF) i SOS Mediterrani. Aquests migrants se sumen als rescatats divendres, així que els refugiats a bord de l’‘Ocean Viking’ ja són 165. Metges sense Fronteres ha advertit que seguirà a la zona de rescat per ajudar qui ho necessiti i que la seva prioritat és desembarcar aquestes persones en port segur. Se suma així a l’acció de l’‘Open Arms’ i s’incrementa la pressió sobre els governs europeus perquè donin una resposta a aquesta situació.\nVia Twitter, MSF ha anunciat que aquest segon grup d’immigrants rescatat anava en una embarcació de goma i es troba ja sa i estalvi a bord de l’‘Ocean Viking’. El rescat va tenir lloc en aigües internacionals davant la costa líbia. Divendres, el barco humanitari ja havia rescatat 85 persones en aquesta mateixa zona. Gairebé la meitat són menors que viatgen sols, i un preocupant percentatge té entre 13 i 15 anys, han informat les oenagés.\n“La nostra prioritat és desembarcar aquestes persones en un port segur. L’‘Ocean Viking’ és un barco d’emergència i no tenim la capacitat per atendre mèdicament i psicològicament a aquestes persones a bord de manera prolongada”, ha advertit la portaveu de MSF Hannah Wallace, apressant les autoritats a acollir aquestes persones. Wallace ha remarcat que aquests migrants “han passat per situacions de violència terribles al seu camí d’Europa” i ha destacat que “és necessari un port segur per desembarcar-les i no prolongar el trauma que ja carreguen”.\nL’‘Ocean Viking’ seguirà a la zona per ajudar els migrants malgrat que està al límit de la sobrecàrrega. Amb 170 persones a bord, el seu màxim permès de passatgers és de 200.\nEl ministre de l’Interior d’Itàlia, Matteo Salvini, ja ha advertit que no autoritzarà l’entrada del barco en aigües territorials d’Itàlia, en virtut d’una llei antiimmigració que castiga amb fins a un milió d’euros a les oenagés que rescaten migrants i refugiats al Mediterrani. Salvini també ha deixat clar que no permetrà l’entrada del barco d’Open Arms, que porta 160 migrants.\nÒscar Camps avisa la UE: «Cap polític evitarà que l''Open Arms' protegeixi la vida humana al mar»\nL''Open Arms' rescata 39 migrants més al Mediterrani\nTemes: Proactiva Open Arms Òscar Camps Refugiats Unió Europea El drama de la immigració


Destinacions & Esdeveniments - The Green Vintage\nLes nostres reunions, esdeveniments i programes de viatges d'incentiu comencen amb un profund coneixement dels objectius estratègics de la seva empresa, i que transformen aquest enteniment en creativitat i experiències memorables.\nUn autèntic museu a l'aire lliure\nCiutat vital, acollidora i cosmopolita\nPersonalitzem i donem vida al seu pròxim destí\nServeis de viatges corporatius personalitzats, que van des de programes d'incentiu a la coordinació d'esdeveniments per a la gestió de reunions. Ens agrada pensar en nosaltres mateixos com una extensió del seu equip. El seu objectiu és el nostre objectiu.\nLa millor manera de motivar i celebrar l'èxit de l'equip, augmenten la productivitat i les vendes, milloren la relació entre els empleats i la lleialtat del client. Planifiquem, organitzem i dirigim tot el procés de principi a fi, per a que el viatge s’adapti a les vostres necessitats.\nEls esdeveniments són una oportunitat única per impactar a la seva audiència i amplificar el seu missatge. Els nostres organitzadors entenen que la singularitat, la diferència i la rellevància són claus per crear un esdeveniment amb éxit.\nConcebem el nostre treball com un conjunt de processos coordinats que busquen la consecució dels majors avantatges per als nostres clients\nFormulari de consulta que ens ajuda a comprendre les seves necessitats\nEl nostre equip proposarà varietat idees per crear la seva experiència\nLi enviarem la nostra proposta per correu electrònic o videoconferència\nProgramarem reunions per debatre temes i fer un seguiment personalitzat del seu esdeveniment\nLi enviarem un programa complet del que es realitzarà durant l'esdeveniment i de tots els serveis\nCoordinar y supervisar totes les accions implicades per a garantir l'èxit


El castell de Claramunt proposa contes i rock - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl castell de Claramunt proposa contes i rock\nEl festival se celebra dissabte amb Mònica Torra i Eduard Canimas\ns.paz 03.09.2020 | 22:40\nEl castell de Claramunt proposa contes i rock Regió7\nEn el mateix escenari però en una nova data. L'Anoia Folk del juliol se celebrarà aquest dissabte al castell de Claramunt amb una sessió de contes, a càrrec de Mònica Torra, Llegendes de castells, prínceps i princeses, i un concert amb Eduard Canimas, que presentarà els temes del seu últim disc, Un pam de net. En la banda, un nom conegut del públic manresà, David Ibáñez, durant set anys director artístic de la Fira Mediterrània. El festival, amb totes les mesures de seguretat –ús de mascareta, separació i gel a l'entrada– no tindrà enguany servei de bus per arribar al lloc (20 minuts a peu des de la Pobla) ni servei de bar (qui així ho vulgui que porti la seva carma-nyola), però les persones amb dificultats de mobilitat o minusvalia poden contactar amb anoiafolk@gmail.com.\nOrganitzat per l'Associació Cultural la Llobreia amb el suport de l'Ajuntament de la Pobla de Claramunt, l'Anoia Folk engegarà amb els contes de Mònica Torra, que n'explica des del 2003. El plat fort serà el concert d'Eduard Canimas (veu i guitarra), acompanyat per David Ibáñez (guitarres elèctriques, banjo, ukelele-lap steel); Xavier Grau (baix elèctric) i Jaume Catà. Ibáñez, acabat de nomenar director de l'Auditori-Palau de Congressos de Girona, fa vint anys que trepitja els escenaris amb Canimas, en format duet o banda, com és el cas del concert de l'Anoia Folk: «Serà un concert en format elèctric, amb un directe enèrgic» i amb un músic amb qui col·labora des del seu primer disc, Canimas i rebentes, i amb qui té «una connexió especial: ell omple amb la guitarra però sempre deixa espais per posar color», subratlla Ibáñez. En el concert es podran escoltar els temes d' Un pam de net, un retorn als orígens més elèctrics de Canimas, però també cançons del seu anterior treball, Sagrat cor. Tot i el moment, aquests mesos amb Canimas «hem tingut la sort de poder fer diverses actuacions però la situació és molt preocupant».\nSe suspèn el concert de «Roba Estesa» al Vibra Festival per causes mèdiques alienes a l'organització.


El 2018 es destinaran 8,2 milions d’euros a aquest pla de rehabilitacions\nEl districte de Ciutat Vella és on es preveuen més rehabilitacions. FRANCESC MELCION\nBarcelonaMés enllà de la feina minuciosa de detectar les principals necessitats de cada zona intervinguda, el pla de barris de l’Ajuntament de Barcelona també fixa projectes transversals com la rehabilitació de finques d’alta complexitat. Es tracta d’aquells edificis que es consideren vulnerables perquè no sol·liciten les ajudes per a la rehabilitació -de vegades perquè no hi ha acord entre els veïns, o perquè no hi ha comunitat de propietaris o perquè l’edifici pertany a una única persona que no vol assumir els costos, per exemple- però on la intervenció es considera molt necessària per garantir la seguretat. La previsió municipal és, de la mà del pla de barris, aconseguir rehabilitar 200 dels 250 edificis vulnerables que, a partir d’un estudi de la Universitat Politècnica de Catalunya, es calcula que hi ha a la ciutat.\nEl 2018 es destinaran 8,2 milions d’euros a aquest pla de rehabilitacions i la injecció econòmica total fins al 2020 serà d’11,4 milions. Per dur-lo a terme s’han posat en marxa equips de professionals mixtos que compten amb arquitectes, juristes i treballadors de l’àmbit social. La zona que concentrarà més actuacions d’aquest tipus és Ciutat Vella.\nUn altre dels projectes transversals del pla de barris s’enfoca a oferir formació i pràctiques laborals a les persones a l’atur que ho tenen més difícil per tornar a entrar al mercat laboral -les persones més grans o que fa més temps que són a l’atur.\nEl programa s’oferirà a 105 persones dels barris i tindran dotze mesos de contractació laboral. Els projectes estaran vinculats a les necessitats dels territoris inclosos en el pla de barris i s’establirà un mínim salarial. El pressupost total per a aquesta iniciativa és de set milions d’euros.\nLes altres actuacions conjuntes per als 16 barris inclosos en el pla fan referència a projectes educatius, com el Baobab, que se centra en el lleure fora de l’horari escolar. A l’estiu, per exemple, organitza campaments -dins mateix de la ciutat- per a infants que no tenen cap possibilitat de marxar de vacances amb les seves famílies i que, d’aquesta manera, poden tenir aquesta experiència.


Els títols pendents del planter - FC Barcelona\nHomeFutbolFormatiu MasculíNotíciesEls títols pendents del planter\nEls títols pendents del planter\nCarlos Giménez - 09/05/2013 | 00:00\nEl Cadet B i l’Aleví B del FC Barcelona guanyen les seves respectives Lligues i ja en són sis les aconseguides pel planter blaugrana aquesta temporada El Cadet A, l’Aleví A, l’Aleví D, el Benjamí A, el Benjamí B, el Benjamí C, el Benjamí D i el Prebenjamí, amb opcions d’aconseguir el títol de Lliga\nEl Juvenil B es va proclamar campió de la Lliga Nacional / FOTO: ALEX CAPARRÓS - FCB\nEl Cadet B és el sisè dels equips inferiors de futbol del Barça que aconsegueix guanyar la seva Lliga (Preferent grup 1) aquesta temporada. Amb la victòria per 3-0 davant del Gavà, l’equip de Franc Artiga té 13 punts més que el Cornellà, el segon classificat, amb només 12 punts per disputar-se.\nAmb aquest títol el Cadet B se suma als èxits del Juvenil A (Divisió d’Honor), el Juvenil B (Lliga Nacional), l’Infantil A (Preferent grup 4), l’Aleví B (Primera Catalana grup 2) i l’Aleví C (Segona Catalana grup 1). La finalitat principal del futbol formatiu del Barça és, com el seu nom indica, la de formar els joves jugadors, unida a la competició. Una temporada més, la collita pot ser molt profitosa.\nVuit dels altres nou equips del planter, amb opcions de ser campions\nQuan falten dues jornades per al final, només l’Infantil B ja no té opcions d’aconseguir el títol, ja que es troba a 8 punts del Cornella B, el primer classificat.\nEl Cadet A és líder amb 1 punt d’avantatge a falta de dos partits per disputar-se. El seu proper rival és el Lleida, aquest dissabte a les 12 hores. En cas de guanyar el dos partits el Cadet A del Barça seria campió. També ho podria ser aquesta jornada si guanya el Lleida i l’Espanyol perd amb el Jàbac Terrasa, aquest dissabte 11 a les 18 h.\nL’Aleví A té molt a tocar la Lliga. A falta de dos partits té 3 punts d’avantatge i el ‘goal-average’ guanyat. El proper partit dels blaugranes és contra la Damm B, el dimarts 14 a les 18.45 hores. Una victòria suposaria obtenir el títol del grup 1 de la Primera Catalana.\nA quatre jornades del final, l’Aleví D del Barça té 8 punts més que el segon. Si aconsegueix els següents 6 punts seria campió del grup 2 de la Segona Catalana. El seu següent rival és el Sants B, dissabte a les 16 hores.\nEl Benjamí A és líder del grup 2 de la Primera Catalana gràcies al ‘goal-average’, ja que està empatat a punts amb L’Espanyol. Per tant, si vol dependre de si mateix ha de guanyar el últims dos partits. El proper rival dels blaugranes és el Manresa, amb el qual s’enfrontarà el diumenge 12 a les 10.45 hores.\nEl Benjamí B serà campió aquest dissabte 11 a les 12 hores si és capaç d’imposar-se al Cornellà. El Barça és primer del grup 1 de la Primera Catalana amb 4 punts respecte al segon i amb només 6 per disputar-se.\nEl Benjamí C també lidera la classificació del grup 12 de la Segona Catalana amb 4 punts d’avantatge. Per davant, quatre jornades en què si el Barça vol assegurar-se no patir fins a l’última jornada hauria de vèncer els tres compromisos següents. El més proper serà contra el Sant Feliu de Llobregat, el dissabte 11 a les 12 hores.\nMolt més difícil per ser campions ho tenen els jugadors del Benjamí D, que, a quatre partits del final, estan a 12 punts del líder, tot i que els blaugranes han jugat un partit menys que el Santboià, el primer classificat. El proper partit del Benjamí D del FC Barcelona serà contra l’EFO, aquest dissabte 11 a les 12.45 hores. El Benjamí D espera arribar amb opcions d’aconseguir la Lliga de la Segona Catalana a l’última jornada, que es disputarà el 2 de juny.\nTampoc ho té fàcil per guanyar la Tercera Catalana el Prebenjamí del FC Barcelona, amb 5 punts de desavantatge i només cinc jornades per retallar-los. El següent matx serà contra la Fundació Esport dissabte a les 12.30 hores.\n3 de 4 al Femení\nEl Femení A ja és campió de la Primera Divisió. Igualment, el Femení Juvenil-Cadet i el Femení Infantil-Aleví han guanyat la Primera Catalana en les seves respectives categories. Pel que fa al Femení B, ja no té opcions de ser campió.\nEl Cadete B, campeón de Liga\nEl Cadet B, campió de Lliga\nEl Alevín B, campeón de Liga


Amistats aznarianes i bon gust\nDimecres passat, vaig publicar en un altre mitjà un article titulat “Presumptes delictes de Blesapàtria”, en el qual feia referència al reiterat i demostrat mal gust de José M. Aznar a l'hora de...\nQui deteriora la marca Espanya?\nHi ha dies en què no guanyem per a disgustos i sembla que ara precisament estem encadenant una tacada calidoscòpica de successius fets que causen alarma i preocupació. Potser és degut a aquella dita...\nContra la crisi, faci's banquer\nQuan parlem de la banca en termes vagament imprecisos tendim a generalitzar sobre un col·lectiu que combina el personalisme exhibicionista amb el camuflatge sempre que les circumstàncies ho requereixen....\nDickens a Bengala\nHi ha ocasions en la vida en què convé aturar-se un moment per reflexionar. Per exemple, sobre la marxa del sistema d'economia de mercat que es descriu amb la paraula capitalisme i que canvia per tal...\nAusteritat i excessos\nCada dia que passa, els fets confirmen aquella dita que un pessimista és senzillament un optimista ben informat. I, realment, cada nou dia ens sotmet a una sessió suplementària de dutxa no ben bé escocesa,...\nLa successió de notícies econòmiques és, en aquests moments, tan vertiginosa que gairebé no dóna temps a assimilar-la i és evocadora dels cavallets infantils de fira que, com diu la cançó francesa:...\nOn és l'exemplaritat?\nEn la mesura que la crisi econòmica continua fent estralls i sent causa d'un estat de coses que pot descriure's amb una paraula com és calamitat, resulten cada vegada més intolerables la corrupció...\nXipre: la pluja radioactiva\nEn una explosió nuclear es produeix una pluja radioactiva posterior que s'anomena fall out effect. També en una crisi com la de Xipre s'hi produeix un fenomen d'aquesta naturalesa i la situació provoca...\nDiu que els governs amaguen les seves intencions quan han decidit adoptar alguna mesura impopular i que dissimulen o neguen, posem per cas, la imminent devaluació de la moneda fins al divendres corresponent....


Pete Mickeal torna a entrenar-se després de nou mesos d'absència\nL'aler nord-americà s'ha incorporat avui a la pretemporada del Barça Regal després de gairebé deu mesos de no entrenar-se activament amb l'equip per una lesió al genoll primer i per una malaltia després\nREDACCIÓ Barcelona 29/08/2011 15:36\n260x366 Pete Mickeal mirant-se un partit des de la grada. / ACB Photo Pete Mickeal mirant-se un partit des de la grada. / ACB Photo\nL'aler nord-americà Pete Mickeal (33 anys i 1,99 metres) s'ha incorporat avui a la pretemporada del FC Barcelona Regal després de gairebé deu mesos d'absència de la disciplina de l'equip a causa, primer, d'una lesió al genoll i, posteriorment, d'una malaltia que el va apartar de les pistes.\nEl 20 de juny passat, el club blaugrana el va renovar per dues temporades. Fitxat en la campanya 2009/10 procedent del Baskonia, va ser decisiu perquè s'aconseguissin els títols de la Supercopa ACB, la Copa del Rei i l'Eurolliga. A més, la seva aportació a l'equip va ser excel·lent.\nEn la passada campanya va jugar només vuit partits de la lliga ACB i quatre d'Eurolliga. L'últim va ser en lliga ACB, el 20 de novembre del 2010, a la pista del Baskonia, saldat amb derrota barcelonista per 87-80.\nProblemes al genoll esquerre\nDesprés d'aquell partit se li va diagnosticar una condropatia rotuliana al genoll esquerre. Després d'una artroscòpia feta el 8 de desembre als Estats Units, Mickeal va tornar a Barcelona per iniciar la seva recuperació.\nTot apuntava que estaria a punt per a la Copa del Rei que es disputaria a Madrid de l'11 al 13 de febrer. El tècnic blaugrana Xavi Pascual, no obstant això, havia de decidir entre ell o Alan Anderson, l'altre nord-americà arribat al mercat d'hivern procedent del Maccabi Tel Aviv per cobrir la llista de lesions de l'equip. Tot i ser una decisió complicada, el tècnic català va encertar plenament, ja que Anderson va acabar sent designat MVP de la Copa que va guanyar el Barcelona en derrotar a la final el Reial Madrid per 68-60.\nUna malaltia pulmonar\nS'esperava el seu retorn definitiu en el partit d'Eurolliga a la pista de la Lottomatica Roma, però es va quedar a Barcelona a causa d'un procés víric. Tres dies després, el 19 de febrer, es revelava que Mickeal patia un tromboembolisme pulmonar i que havia de deixar les pistes per un període previst de quatre mesos.\nEl tromboembolisme pulmonar es desencadena per l'obstrucció arterial del pulmó per causa d'un trombe desenvolupat al pulmó o per un altre material procedent del sistema venós. Aquesta obstrucció té com a conseqüència l'escassetat d'oxigen als pulmons.\nEl Barça Regal comença la pretemporada amb Rodrigo de la Fuente i Dalibor Bagaric\nPete Mickeal signa l'ampliació del seu contracte amb el Regal Barça per dues temporades més


Dol a JxCat: Mor massa jove el regidor Xavier Martínez\nMor Xavier Martínez, regidor de JxCat a Arenys de Mar\nTenia 49 anys i el seu traspàs ha commocionat la vila maresmenca\nper Júlia Navarro diumenge, 27 de setembre 2020 - 09:00h\nXavier Martínez, regidor de JxCat a Arenys de Mar, va morir aquest dissabte al vespre. | Cedida\nArenys de Mar està de dol. Aquest dissabte, 26 de setembre, al vespre, va morir Xavier Martínez Munné, regidor de Junts per Arenys (JxCat) a l'Ajuntament d'aquesta vila del Maresme. Martínez tenia 49 anys i la seva mort es va produir de manera sobtada, a causa d'un atac de cor. La notícia ha commocionat de valent no tan sols la vida política arenyenca i de la resta del Maresme, sinó el municipi en ple.\nNascut a Barcelona, Martínez Munné tenia dues filles de 13 i 11 anys. Treballava en el món de la tecnologia i era enginyer tècnic en informàtica de sistemes. Actualment, desenvolupava la seva vida professional com a professor associat a la Universitat Oberta de Catalunya, a més de ser el responsable d'IT Service Management de Banc Sabadell, després d'haver treballat per companyies consultores internacionals, de països com Alemanya, el Japó o França.\nEls darrers anys, vinculat a la política\nPel que fa a la seva trajectòria política, Martínez era regidor de l'Ajuntament d'Arenys de Mar des del passat mes de juny de 2019, quan va ser escollit en anar de número 4 a la candidatura de Junts per Arenys, liderada per Estanis Fors. Prèviament, entre 2010 i 2015, havia estat secretari d'organització de Convergència i Unió (CiU) a Arenys de Mar; i fa tot just unes setmanes anunciava que havia abandonat el PDeCAT per sumar-se a JxCat, el nou partit de Carles Puigdemont. Al Partit Demòcrata, Martínez havia estat el responsable de Polítiques Digitals del partit.\nTot just el passat dijous es va produir la darrera aparició pública de Martínez, al ple ordinari telemàtic del mes de setembre al consistori arenyenc. L'alcaldessa d'Arenys de Mar, Annabel Moreno (ERC), decretarà tres dies de dol per la mort del regidor a partir d'aquest diumenge. Martínez era a l'oposició amb el grup de JxCat i on també hi ha el PSC; mentre que el govern de la ciutat l'integren ERC, la CUP i Arenys en Comú.\nAlgunes veus com la diputada de JxCat, Gemma Geis; o l'alcaldessa de Calella i exdiputada del PDeCAT, Montserrat Candini, han fet arribar el seu condol a les xarxes per la sobtada mort de Xavier Martínez Munné:\nEl meu condol per la mort sobtada de’n @XaviMMunne havíem col·laborat i treballat intensament per impulsar les polítiques digitals a Catalunya. Feia pocs dies que havíem parlat de projectes de futur. Una abraçada a la seva família i als companys de @JuntsPerArenys. ACS.\n— Gemma Geis i Carreras (@GemmaGeis) September 27, 2020\nS'ha mort el regidor de Junts per Arenys, Xavier Martínez Munné. El meu pesam més sentit a tota la família i amics i agraïment x tanta i bona feina en bé d’Arenys d Mar i d Catalunya . DEP @Pdemocratacat @davidbonvehi https://t.co/avzYge2pDT\n— Montse Candini (@montsecandini) September 27, 2020\nJxCat Defunció Maresme


L’avanç del POUM de Manlleu desclassifica el 60% del sòl urbanitzable | VilaWeb\nL’avanç del POUM de Manlleu desclassifica el 60% del sòl urbanitzable\nEl document, que ha passat el primer tràmit abans de l'aprovació inicial, preveu un creixement d'uns 7.500 nous habitants\nLa Comissió d’Urbanisme de la Catalunya Central ha donat llum verda a l’avanç del Pla d’Ordenació Urbanística Municipal (POUM) de Manlleu, després que, com en el cas de Vic, el Tribunal Superior de Justícia (TSJC) anul·lés l’anterior POUM per risc d’inundació. El document preveu un creixement de la població d’un 30% i una desclassificació del 60% del sòl urbanitzable. El director general d’Urbanisme, Agustí Serra, ha concretat que el nou POUM preveu el desplegament de dos nous sectors -un de residencial i un altre de mixt residencial i industrial- al voltant del nou vial de ronda nord. Manlleu té una població actual de 20.200 habitants i el document preveu assolir els 27.750, una xifra que representa un creixement del 30% en els propers 20 anys. Tot i això, el document té pendent detallar com es farà aquest creixement. És a dir, quants habitatges nous caldrà construir.\nEl director general d’Urbanisme, Agustí Serra, ha explicat que el nou POUM de Manlleu desclassifica terrenys respecte el POUM anterior. Una situació que, segons ha admès, cada cop és més usual a Catalunya arran de la crisi social i econòmica.\nEn concret, el document aposta per la creació de dos nous sectors al voltant de la ronda de la C-17, que vindran a completar l’actual teixit del nord dels actuals eixamples urbans del municipi. Serra també ha destacat el fet que el nou document intervé molt dins del teixit actual del municipi a partir de rehabilitacions i actuacions de millora.


S'autoritza el repartiment per a la rehabilitació d'habitatges entre les Comunitats Autònomes.\nLes Comunitats Autònomes podran invertir aquests fons en els seus respectius àmbits territorials des d'aquest any 2021. Al 2022 i 2023 es preveu la distribució dels 1.000 milions d'euros que permetran la construcció de 20.000 nous habitatges en lloguer social. Aquestes inversions permetran dur a terme inversions per 6.820 milions d'euros abans de l'any 2026, amb càrrec al Mecanisme de Recuperació i Resiliència de la Unió Europea.\nEl Consell de Ministres ha autoritzat la proposta de repartiment en 2021 de 1.631 milions d'euros dels fons europeus de reconstrucció entre les Comunitats Autònomes i les Ciutats Autònomes de Ceuta i Melilla. Aquestes podran invertir aquests fons en els seus respectius àmbits territorials des d'enguany per a l'execució dels programes de rehabilitació residencial i d'impuls a la rehabilitació d'edificis públics (PIREP) del Pla de Recuperació, Transformació i Resiliència (PRTR).\nLa distribució de les ajudes se sotmetrà a aprovació de la Conferència Sectorial d'Habitatge, Urbanisme i Sòl per a posar en marxa els programes de rehabilitació residencial i edificis públics, així com el programa d'habitatge de lloguer social, on es preveu la distribució de 1.000 milions d'euros entre 2022 i 2023 per a la construcció de 20.000 habitatges amb aquesta mena de lloguer fins a 2026.\nAquestes inversions formen part del Component 2 del Pla de Recuperació, que permetrà dur a terme inversions per 6.820 milions d'euros abans de l'any 2026, amb càrrec al Mecanisme de Recuperació i Resiliència de la Unió Europea.\nD'aquesta manera, amb l'acord aprovat en Consell de Ministres s'avança en la consecució dels principals objectius de Mitma en matèria de rehabilitació edificatòria, des d'una perspectiva integral i tenint en compte criteris de qualitat.\nTot això s'emmarca en l'estratègia a llarg termini per a la rehabilitació energètica en el sector de l'edificació i es respon al compromís europeu de dur a terme una autèntica “Onada de Renovació” del parc immobiliari, fonamental tant per a aconseguir l'objectiu de la neutralitat climàtica d'aquí a 2050, com per a impulsar a curt termini l'ocupació i l'activitat en un sector estratègic per a l'economia espanyola.


L'exposició itinerant Art Nostre parada a Agres\nInaugurada l'Exposició itinerant ART NOSTRE en el municipi d'Agres. Fns el mateix 14 d'agost, sent l'horari de visita el de dilluns a diumenge, de 19:00 a 21:30 h.\nTags: Agres, Art Nostre, Exposicions\nEn la tarda del passat dimarts, dia 15 de juliol, va tenir lloc l’acte d’inauguració en el municipi d’Agres de la IV Biennal de l’Exposició Itinerant ART NOSTRE, concretament en el Centre Cultural Mariola d’aquesta localitat, dins de l’itinerari que està seguint l’Exposició, i que quedarà exposada al públic en aquesta sala fins el mateix 14 d’agost, sent l’horari de visita el de dilluns a diumenge, de 19:00 a 21:30 h.\nL’acte va ser presentat per Mª Ángeles Ferri Reig, regidora de Cultura d’aquest municipi, acompanyada per Josep Manel Francés, alcalde d’Agres, i per Rafael Calbo, com a representant del col·lectiu Art Nostre.\nRafael Calbo representant del col.lectiu Art Nostre./\nEs va iniciar el mateix amb unes paraules de Mª Ángeles Ferri, que en primer lloc va agrair la presència de les autoritats presents i del públic assistent i va manifestar la satisfacció del poble d’Agres per poder comptar amb aquesta Exposició que apropa als seus habitants l’art que s’està fent a les nostres comarques i també fora d’elles, donant pas a continuació a Rafael Calbo, el qual va recalcar l’esforç fet per l’ajuntament d’Agres per condicionar l’espai per mostrar l’Exposició.\nA l’acte van assistir Agustín Torregrosa, alcalde de Gaianes, Paco Agulló, regidor de Cultura de l’Ajuntament d’Alcoi, i Patricia González, regidora de Cultura de l’Ajuntament d’Alfafara, així com Lucia Albero, gerent de la Mancomunitat de l’Alcoià i el Comtat.


Sant Martí Sarroca s'endinsa en una situació de bloqueig polític que amenaça tots els projectes municipals\nToni Ventura recorda projectes tan importants per al poble com la rehabilitació del Castell, la urbanització de La Bleda i la construcció de la biblioteca\nRamon Filella Sant Martí Sarroca 17-01-2018 18:44 Lectures 1850\nAjuntament de Sant Martí Sarroca. Ramon Filella\nSant Martí Sarroca ha iniciat el 2018 amb la incertesa sobre el futur de la present legislatura que viu una situació de bloqueig polític que pot arribar a paralitzar tots els projectes municipals que estan damunt de la taula. Després de la sortida del PSC-Movem Sant Martí el passat novembre, l'actual equip de govern només el formen tres regidors (2 d'AM-CUP-PA i 1 d'ERC-AM) amb l'alcalde Toni Ventura al capdavant, mentres que el bloc de l'oposició ha crescut fins els 8 regidors (5 de CiU, 2 del PSC-Movem Sant Martí i el regidor no adscrit Manel Romanos).\nL'alcalde Toni Ventura es mostra molt preocupat per la situació que s'està vivint. En aquest sentit recorda el bloqueig de projectes tan importants pel poble com el de l'obtenció d'una subvenció del fons Feder de la Unió Europea destinada a la rehabilitació del Castell i la seva futura museització o la situació d'incertesa que plana sobre el projecte d'urbanització de La Bleda o el de la construcció de la biblioteca.\nLa propera setmana hi ha convocat un ple municipal ordinari en el que es pot tornar a fer evident la situació d'ingovernabilitat del poble. L'alcalde Toni Ventura ha assenyalat que “cal veure quin paper adopten a partir d'ara els dos regidors del PSC-Movem Sant Martí, però la impressió que fa pel que hem vist i llegit és que es volen convertir en grup plenament opositor”.\nReforma de la piscina\nVentura també ha explicat que “tenim sobre la taula un projecte de millora de les instal.lacions de la piscina municipal que és molt necessari per al poble. El recinte fa trenta anys que no es reforma i cal fer-ho amb celeritat per adaptar-lo a les actuals demandes dels usuaris. Amb tot, però, tenim la sensació que tampoc hi ha interès en aprovar-lo”.\nLa convocatòria d'un ple extraordinari amb data encara no concretada per a aprovar el nou projecte urbanístic de La Bleda pot marcar un punt d'inflexió definitiu a Sant Martí Sarroca. Toni Ventura assenyala que “nosaltres tenim un compromís amb el poble i el tractarem de tirar endavant, però ara mateix tot està a l'aire. Es podria resoldre el tema amb una moció de censura, però fa més l'aspecte que l'objectiu és desgastar el govern fins arribar a les municipals del 2019”.\n9El PSC guanya les eleccions a Vilanova i la Geltrú i ERC marca territori com a segona força política


Humana recupera més de 4 tones de textil usat a la Bisbal del Penedès\nImatge d'una dona triant la roba per al reciclatge.\nLa recollida ha augmentat un 25% respecte el mateix període de l’any passat\nActualitzada 10/07/2019 a les 20:45\nLa Fundació Humana ha aconseguit recuperar 4.308 kg del tèxtil de la Bisbal del Penedès, unes 8.900 peces de roba que podran ser reciclades o reutilitzades. Amb això, segons afirma la fundació, es genera un estalvi de 13 tones de CO2 i, en comparació amb les dades del mateix trimestre de l'any passat, representa un augment del 25% de recollida de material.\nA la Bisbal ara hi ha quatre contenidors on es pot dipositar roba, calçat, complements i tèxtil de la llar que ja no s'utilitzi perquè Humana els doni una segona vida.\nTal com explica Humana, una part del material d'aquests contenidors va a parar a les plantes de preparació per a la seva reutilització i l'altre es ven a empreses de reutilització i reciclatge.\nEl 13% de les peces tractades a les plantes de preparació s'envia a les botigues de la fundació de tot Catalunya i el 39% s'exporta, principalment a Àfrica, on es ven a preus baixos per a generar-hi recursos per a la cooperació al desenvolupament.\nAquella roba que es troba en un estat que no en permet la reutilització es ven a empreses de reciclatge perquè elaborin altres productes (mantes, aïllants o draps per a la indústria d'automoció). Un 9% no es pot reciclar ni valorar energèticament i s'envia a un centre de tractament de residus per a disposició final.\nLa gestió del residu tèxtil d'aquesta fundació, segons expliquen, genera ocupació i contribueix a l'economia social. A més, segons fonts d'Humana, després de més de tres dècades d'activitat, 2,4 milions de persones s'han vist involucrades en els programes de desenvolupament que Humana duu a terme als països del Sud i s'han destinat més de 30 milions d'euros per a la formació de professors de primària, impulsar l'agricultura sostenible o lluitar contra el VIH/SIDA, entre altres accions.\nComenta el contingut : Humana recupera més de 4 tones de textil usat a la Bisbal del Penedès


ERC advoca per una Girona ''LGTBI-Friendly'' - El Gerió Digital\nDemanaran que el Ple es pronunciï en contra d’accions com la del bus transfòbic\nDijous, 6 d'abril de 2017 12:30h\nLa moció demanarà el rebuig al bus transfòbic d'Hazte Oir (arxiu) © Hazte Oír\nEl grup municipal d’ERC-MES a l’Ajuntament de Girona presentarà una moció al Ple de dilluns vinent per a què Girona es declari “ciutat LTBI-friendly”. Maria Mercè Roca ha declarat que “a Girona no hi ha d’haver discriminacions de cap tipus” i ha explicat que aquest compromís, també, “pot encarar-se a la promoció econòmica enfocada cap als visitants que formin part d’aquest col·lectiu”. “La moció té aquest doble esperit”, ha explicat.\nEn el text de la moció, els regidors d’ERC-MES expliquen que a nivell mundial el turisme LGTBI representa un 10% del flux de viatgers i un 15% de la despesa turística, sent el segment de visitants que més creix d’acord amb la OMT. Segons la portaveu, la declaració per Ple de ciutat LGTBI-friendly “és el primer pas per fer de Girona una ciutat més inclusiva, oberta i atractiva pel públic LGTBI”. Maria Mercè Roca ha explicat que cal que aquesta proposta “s’insereixi en una estratègia global de la planificació turística a la ciutat”, i ha recordat que ERC-MES ha demanat insistentment l’acceleració dels treballs per al Pla Estratègic de Turisme.\nAlhora, en la moció demanen que un cop adoptat l’acord s’iniciï una campanya de sensibilització i difusió d’aquesta iniciativa entre els establiments de la ciutat. “Volem llançar el missatge que Girona és una ciutat lliure de discriminacions i que accepta a tothom, sigui quina sigui la seva orientació sexual”. Maria Mercè Roca ha explicat que aquesta proposta va en la línia de moltes de les iniciatives del grup, “que persegueixen una ciutat més justa i més cohesionada, on tothom pugui desenvolupar el seu projecte de vida en llibertat”.\nPer aconseguir els objectius que es proposen en la moció, Roca ha explicat que demanaran també que el Ple es pronunciï explícitament “contra totes aquelles manifestacions que incitin a l’odi contra el col·lectiu LGTBI”. La portaveu s’ha referit expressament a casos com el del bus transfòbic que ha creuat el país darrerament, “escampant un missatge d’odi que a Girona no seria benvingut”. Per això, un dels punts dels acords de la moció és que, en l’exercici de les competències municipals, s’impossibiliti qualsevol acció de propaganda d’odi contra el col·lectiu LGTBI.


Wahabisme | NAPALM IN THE MORNING.\nArxiu d'etiquetes: Wahabisme\nEl reportatge Quand les femmes sont indesirables, emès recentment al noticiari 20 heures del Canal 2 de la televisió francesa ha convulsionat l’hexàgon perquè mostra obertament el rebuig dels homes a la presència de les dones en els espais públics de molts suburbis de la perifèria de Paris. Un dels moments àlgids del documental té lloc quan dues activistes del col·lectiu La Brigade des Mères entren en una cafeteria i son increpades pels clients i expulsades per propietari del negoci amb el pretext de que “això és Sevran, no París; i aquí regeixen altres valors “. El documental, dirigit per Caroline Sinz, va ser gravat a la banlieue de Sevran, a l’extraradi parisenc, i en altres suburbis de l’àrea metropolitana de Lió.\nMalauradament, el problema de les “NO GO ZONES” no és només francès. A Londres, Berlín, Brussel·les, Amsterdam o Malmö aquest fenomen es repeteix. Els antics barris obrers i les ciutats dormitori d’aquestes grans metròpolis, amb una població majoritàriament àrab, magrebina o provinent d’altres països del món islàmic, han esdevingut un “territori comantxe” abonat per a la petita delinqüència, el narcotràfic i les activitats criminals de les màfies. Aquestes són les No Go Zones, llocs poc aconsellables per a visitar tret que tinguis dins a amics, familiars o coneguts.\nEn aquests suburbis els salafistes imposen la seva visió rigorista de la Sharia, la llei islàmica, a tota la comunitat musulmana local mitjançant un actiu proselitisme a les mesquites (dawa) o amb la creació de patrulles de la moral islàmica -seguint l’exemple de la policia religiosa saudita-. Els seus membres amonesten als botiguers que venen begudes alcohòliques o als transeünts que fumen pel carrer, imposen els codis salafistes de vestimenta a homes i dones, estableixen corts per a aplicar la seva visió de la Sharia, fan de mitjancers amb les autoritats locals en cas de conflicte i han exclòs a les dones de la vida pública. Com a resultat: les No Go Zones esdevenen de facto Sharia Law Zones.\nMalauradament aquestes Sharia Law Zones situades en ple cor d’Europa, com per exemple el tristament famòs barri de Molenbeek a Bèlgica, esdevenen un important viver de reclutament de jihadistes per a organitzacions com Al-Qaida o l’Estat Islàmic (Daesh).\nLes inversions saudites, qatarianes o turques (aquesta darrera molt important a Alemanya) a les infraestructures de les nostres banlieues és una arma de doble fil perquè a les mesquites, a les escoles o als centres islàmics que financen, es difonen activament les idees salafistes, wahhabites o afins a la Germandat Musulmana, que són incompatibles amb els valors democràtics i sovint fan de porta d’entrada al gihadisme violent.\nLes Sharia Law Zones són una realitat al cor d’Europa i els governs europeus estan perduts alhora d’afrontar aquest problema. Les principals víctimes de l’extensió del radicalisme islàmic entre les comunitats islàmiques europees són les dones, que pateixen la violència sexual dels homes (denunciada ja als anys noranta per l’activista franco algeriana, Samira Bellil) i son excloses dels espais púbics com ens ha mostrat el reportatge dirigit per Caroline Sinz.\nAquesta entrada va ser publicada a anàlisi, Europa, jihadisme i etiquetada banlieue, Europa, França, ISIS, Islamisme, Multiculturalisme, salafisme, Wahabisme el 5 gener, 2017 per Jaume Bertrán.


JAUME VICENS, DEU ANYS DESPRÉS – Joaquim Nadal\nJAUME VICENS, DEU ANYS DESPRÉS\nL’any de la mort de Jaume Vicens i Vives, la nostra generació començava el batxillerat. Havien de passar, doncs, set anys encara, abans que no rebéssim alguna referència de la persona de Vicens, puix el desconeixíem totalment abans d’entrar a la Universitat.\nSet anys són més que suficients, crec jo, per esborrar el record viu, encara que sigui d’una personalitat molt acusada. Vull dir que als grans homes normalment els sobreviu, sobretot, el record de la seva obra escrita en funció especialment de la validesa que mantinguin les seves aportacions més fonamentals. Però nosaltres en entrar a la Universitat i molt abans que caigués a les nostres mans un llibre d’en Vicens ja poguérem adonar-nos que hi havia quelcom especial que feia flotar a l’ambient el record de la personalitat de Vicens i Vives.\nDesconec, desconeixia millor dit, els mecanismes pels quals al llarg dels set anys que transcorregueren des de la seva mort fins a la nostra entrada a la Universitat, es mantenia dia a dia el mite creixent de l’enyorada presència. Puc donar fe que el sol nom de Vicens tenia, per a nosaltres, en aquells primers any universitaris, la força suficient per a fer-nos plantar cara de la manera més descarada a una sèrie de fets i de problemes concrets que anaven des de la Secció d’Història de la Facultat de Filosofia i Lletres, passant per determinades maneres d’entendre la Història i acabaven, fins i tot, per determinades qüestions polítiques. Després, a poc a poc, llegint la seva obra, coneixent els seus col·laboradors, hem anat prenent consciència de tot el que representava i representa Vicens i del perquè el trobàvem a faltar des dels primers cursos de la facultat.\nDes del moment en què Vicens es va incorporar a la càtedra de Barcelona va iniciar el que en podríem anomenar una “revolució metodològica” sobre la historiografia del país, seguint les directrius dels corrents francesos que ell coneixia bé (l’escola dels Annals, principalment, en la seva etapa de M. Bloch i L. Febvre, no la d’ara). No s’aturava, però, ací, la seva tasca, ja que Vicens com a bon universitari i bon Historiador, aviat va integrar la problemàtica viva del seu país en el panorama dels seus estudis històrics. Volem dir que de seguida va imprimir als seus treballs la preocupació pels fets històrics que condicionaven la situació de Catalunya. Aquestes dues característiques de la seva personalitat, és a dir: incorporació de les tendències modernes i evolució cap a una temàtica cada cop més vinculada a uns problemes recents i transcendentals, la industrialització, per exemple, tenia per a nosaltres el valor de representar el cantó diametralment oposat a la situació que com a universitaris catalans, i com a estudiants d’Història estàvem vivint.\nExpliquem-nos millor: la mort de Vicens i Vives va representar la dispersió total dels seus deixebles que per mèrits propis anaren ocupant diverses càtedres arreu d’Espanya. Així, paradoxalment, en poc temps, la Universitat de Barcelona, que en la persona de Vicens i la seva escola havia estat bressol d’una manera d’entendre la Història d’acord amb les tendències mundials més avançades, se’n veia totalment i progressivament allunyada amb la incorporació, fora d’alguna excepció notable, de quadres docents que no havien pogut o volgut assimilar aquells corrents i per tant reintroduïen a Barcelona els motlles més depassats, és a dir, tot el que Vicens havia combatut.\nAixí per a nosaltres va ésser, i continua essent-ho per a les noves generacions d’universitaris, motiu de total deslligament, de manca de relació i comprensió entre el professor i l’alumne. Cadascú tirava altra volta cegament pel seu cantó, uns aferrats a unes tendències caduques i anacròniques, d’altres buscant a les palpentes l’ombra del que havia estat l’escola d’en Vicens per seguir-ne les petjades amb dificultat. Tot això donava i dóna com a fruit successives generacions d’historiadors quasi frustrats lluitant entre l’aprenentatge autodidacta i el record mitificat d ela vigorosa personalitat de la Secció d’Història del temps d’en Vicens.\nCal, però, pensar que el temps no s’atura i que si n’hi ha uns que romanen immòbils en l’actitud de la qual en Vicens no els pogué treure, d’altres segueixen l’evolució ininterrompuda de la Ciència Històrica enriquida diàriament per noves aportacions.\nAl marge, doncs, de la vigència i del valor de la seva obra d’investigació de la qual d’altres us parlaran, queda com a balanç enormement positiu, per a les generacions que no l’hem conegut, en primer lloc el fet innegable que va complir una missió renovadora importantíssima, i en segon lloc, l’esperit combatiu que sempre va imprimir a la seva tasca enfront de postures reaccionàries que se li oposaven. La nostra missió específica hauria d’ésser no la d’aturar-nos en el record mitificat d’en Vicens sinó la de continuar endavant pels camins que ell ens va assenyalar i que tant han progressat des de la seva mort. Esperem també que algú emprengui la tasca de tornar a formar la Secció d’Història de la Universitat de Barcelona, un nucli actiu i conscient, preocupat primordialment per tots els problemes actuals i recents de la Ciència Històrica tal com el mateix Vicens voldria i estaria fent si encara visqués, de tal manera que quedessin bandejades totes les actituds retrògrades i desaparegués de les noves generacions la sensació que hem tingut nosaltres d'”aquest buit immens”.\nSi voleu veure l’article publicat cliqueu aquí .\n(Aquest article forma partdel recull Vides amb nom. Girona, CCG Edicions, 2005. pàg. 13-15)\nJoaquim Nadal\t2016-10-23T18:04:08+02:00\t30/05/1970|