Acceptades Promoure l’obertura del CUAP de Gràcia en el termini màxim d’un any.\nMillorar les urgències pediàtriques\nAcceptades Millorar les urgències pediàtriques en hospitals públics , temps d'espera pacients , recursos...\nIncorporar el barri de Les Planes al programa Salut als Barris\nAcceptades Respecte al programa “Salut als Barris”, es proposa incorporar el barri de Les Planes a aquest...\nAcceptades Fixar l’ampliació de l’Hospital del Mar com una prioritat en el Pla d’Equipaments. Un cop acabat,...\nIncorporar professionals de la salut mental als equips de Serveis Socials\nAcceptades S'indica que és una cosa sobre la qual s'està treballant a l'àmbit de Salut des de l'Ajuntament.\nCreació d'espais comunitaris per a la salut mental\nAcceptades Es proposa la creació d'espais d'intervenció terapèutica comunitària basats en la metodologia...\nAcostar les especialitats mèdiques als CAPS de referència d’Horta-Guinardó.\nAcceptades Acostar les especialitats (especialment traumatologia) als CAPS de referència d’Horta-Guinardó....\nAcceptades Finalitzar les obres del CAP de la Vila de Gràcia.\nAugmentar el nombre de professionals del treball social als serveis de salut (CAP i hospitals).\nAcceptades Augmentar el nombre de professionals del treball social als serveis de salut (CAP i hospitals).\nMajor aprofitament de les instal.lacions del CAP Vila Olímpica\nAcceptades Tenim unes instal.lacions a mig omplir. És una llàstima que un espai dedicat a la salut no...


Autoritzat el primer assaig clínic d'una vacuna anticovid a Espanya\n28.08.2020 | 12:13\nL'Agència Espanyola de Medicaments i Productes Sanitaris (Aemps) del Ministeri de Sanitat ha autoritzat aquest divendres el primer assaig clínic al nostre país per a una bovina anticovid, que serà en fase 2, és a dir, en humans.\nHo ha anunciat el ministre de Sanitat, Salvador Illa, en roda de premsa en la qual ha agregat que la vacuna està desenvolupada per l'empresa belga Janssen i en l'assaig a Espanya participaran 190 voluntaris.\nEl reclutament començarà "de manera immediata". Els assajos clínics es duran a terme als Hospitals La Paz i Princesa de Madrid i a l'Hospital Marquès de Valdecilla de Santander.\nAquesta vacuna, denominada Ad26.COV2.S, usa una tecnologia basada en un adenovirus recombinant no replicatiu per a generar una resposta immunològica enfront d'una de les proteïnes del coronavirus. Els assajos són imprescindibles per a garantir la qualitat, seguretat i eficàcia de les vacunes.\nA més d'Espanya, participaran en aquest assaig altres dos països europeus, Bèlgica i Alemanya. L'assaig en fase 1 s'ha fet als Estats Units.\nEn total participaran 550 voluntaris sans dels tres països europeus per a avaluar el rang de dosi i diferents pautes d'administració.


Primera Edició del Concurs d’Aparadors de Nadal a Figueres 2020\nL’objectiu és promoure i dinamitzar el sector comercial de la ciutat durant la campanya de Nadal\nL’Ajuntament de Figueres, juntament amb el Setmanari de l’Alt Empordà organitza la Primera edició del Concurs d’Aparadors Nadal a Figueres 2020 amb el principal objectiu de promoure i dinamitzar el sector comercial durant la campanya de Nadal. La temàtica del concurs ha de ser d’ambientació nadalenca.\nLa participació és oberta a tots els establiments del sector comercial de la ciutat de Figueres.\nLes inscripcions són gratuïtes i poden formalitzar-se a través del formulari que trobaran a Emporda.info i també a través del correu electrònic aparadorsfigueres@emporda.info.\nEn el formulari de sol·licitud de participació o a través del correu electrònic cal incloure: nom de l’establiment, adreça de l’establiment, nom i cognoms de la persona de contacte i telèfon i adreça electrònica de la persona de contacte.\nEl període d’inscripció serà del 9 al 18 de desembre de 2020.\nEl termini d’exposició d’aparadors serà del 21 de desembre de 2020 al 6 de gener de 2021, ambdós inclosos.\nEl jurat farà la visita als comerços abans de la finalització de la campanya de Nadal. El veredicte del jurat i de la votació popular, així com el lliurament de premis, es faran públics el 3 de gener de 2021.\nLa ciutadania podrà votar el millor aparador fins al 2 de gener de 2021.\nEl concurs consta de dues categories diferenciades. D’una banda, la valoració tècnica i professional i, de l’altra, la valoració popular.\nValoració tècnica i professional:\nEl Setmanari de l’Alt Empordà fotografiarà tots els aparadors participants en el concurs i les imatges es facilitaran al jurat tècnic i professional. El jurat escollirà els deu millors i els anirà a visitar per fer la deliberació final i escollir els tres aparadors guanyadors.\nEl jurat farà una visita entre el 28 i el 30 de desembre de 2020 (en horari de 10 a 13.30 hores i de 17 a 20.30 hores). Els establiments que el dia de la visita no tinguin decorat l’aparador no seran avaluats pel jurat qualificador. La visita del jurat a l’establiment és única, i es farà segons determini l’organització, dins dels terminis i horaris fixats per les presents bases.\nA partir del 21 de desembre de 2020, la ciutadania podrà votar l’aparador de l’establiment que més li agradi realitzant una foto a l’aparador de l’establiment i publicant-la a les Xarxes Socials, Facebook i Instagram amb el hashtag #NadalaFigueres2020.\nLa fotografia més publicada amb el hashtag #NadalaFigueres2020 determinarà l’establiment guanyador.\nEls criteris per a la valoració són la creativitat i originalitat.\n- La dificultat i la qualitat artística reflectida a l’aparador.\n- La relació de l’aparador amb la temàtica nadalenca.\n- L’aprofitament i l’ús de l’espai.\nLa selecció dels aparadors guanyadors es decidirà per la mitjana de les puntuacions de tots els membres del jurat.\nEl vot de la ciutadania es realitzarà mitjançant el recompte de hasthtags #NadalaFigueres2020 amb les fotografies dels aparadors publicades a les Xarxes Socials, Facebook i Twitter. Caldrà posar el nom de l’establiment a la fotografia que es publiqui.\nEls premis es divideixen en les següents categories:\nEl premi tècnic i professional que consistirà en:\nUn primer premi amb una dotació econòmica de 500 euros i una campanya publicitària valorada en 500 euros per a l’establiment guanyador al Setmanari de l’Alt Empordà.\nUn segon premi amb una dotació econòmica de 300 euros i una campanya publicitària valorada en 300 euros per a l’establiment guanyador al Setmanari de l’Alt Empordà.\nUn tercer premi amb una dotació econòmica de 200 euros i una campanya publicitària valorada en 200 euros per a l’establiment guanyador al Setmanari de l’Alt Empordà.\nEl premi a l’aparador més votat per la ciutadania que consistirà en:\nUn premi amb una dotació econòmica de 250 euros.


» Caritativo Sanitari\nOpen/Close Menu Santa Maria de Balaguer\nÀgape Aliments Solidaris de la Noguera, es un projecte solidari que per primera vegada a Balaguer aplega institucions públiques i entitats privades de la comarca per treballar de manera conjunta i coordinada en l’àmbit de l’assistència social mes bàsica com es satisfer les necessitats essencials de les persones amb aliments i altres productes bàsics, sobre tot per a infants i nadons.\nEl projecte unifica els esforços de les institucions i entitats participants i evita la duplicitat de serveis.\nLes entitats referents del Projecte son: Càritas Parroquial, Creu Roja i Consell Comarcal de la Noguera amb el suport de l’Obra Social de “La Caixa”.\nAjudar a cobrir de forma subsidiària necessitats puntuals i molt concretes d’alimentació tot fomentant un consum responsable, saludable i econòmicament sostenible.\nDonar una resposta a les persones mes necessitades, superant el concepte purament assistencial i de beneficència.\nFer un aprovisionament d’aliments de: Excedents Agrícoles. Excedents de producció del sector de les Industries Alimentaries. De la Comunitat Europea.\nOrígens i funcions\nEls Bancs d’Aliments neixen a partir de la constatació d’una sèrie de realitats:\nA les societats desenvolupades es produeixen, normalment, més aliments dels que són estrictament necessaris pel consum i comerç.\nParal·lelament, dins aquestes mateixes societats, existeixen bosses de pobresa i col·lectius marginals que no disposen d’una alimentació suficient en quantitat i qualitat.\nUna societat no pot permetre’s, per raons ètiques i de racionalitat econòmica, la destrucció d’aliments aptes per al consum quan alguns dels seus membres pateixen mancances alimentàries.\nLluitar contra la pobresa i el malbaratament per a un món més just.\n“Allò que m’escandalitza no és que hi hagi rics i pobres, sinó el malbaratament” (Mare Teresa de Calcuta)\nParticipar en la reducció de l’exclusió, col·laborant en la consolidació d’un món més habitable.\nLa marginació o exclusió és un fenomen propi de les grans conurbacions i representa una gran dificultat per a la plena participació de les persones en el seu desenvolupament. La disponibilitat d’aliments ens permet participar amb les entitats especialitzades a què les persones o les famílies superin els moments més difícils.\nMitjançant la pràctica de la solidaritat alimentària per aquells aliments consumibles pero no comercialitzables.\nContribuir a l’exercici del dret a una alimentació suficient i saludable per a tot ésser humà.\nContribuir al desenvolupament sostenible per a un món més equilibrat.\nFer d’ intermediari entre els excedents de la U.E. i de les empreses amb les entitats i associacions que fan repartiment dels aliments. No substituïm a ningú però millorem les seves tasques, racionalitzem l’activitat econòmica i ajudem a un món més ètic.


Menorca, el paradís de les coques - Foodies on Menorca\nMenorca, el paradís de les coques És un dels productes que no manquen a les berenetes i sopars de l'estiu\n23 Juliol, 2018 4 Desembre, 2018 - per Bep Al·lès - Deixa un comentari\nA Menorca les coques, tan les dolces com les salades eren i encara són a segons quines llars el berenar o bereneta més socorregut als mesos d’estiu, si bé de coques n’hi ha de totes les estacions i també per a les principals festes del nostre calendari.\nLes coques eren també una manera de donar de menjar a una família sencera d’una manera relativament econòmica, ja que amb la pasta de farina, aigua, llevat i greix, que normalment era sèu de porc a les coques salades i mantega de Menorca a les coques dolces, s’aprofitaven les verdures i les fruites, a més d’aquells embotits ja massa curats, com era el cas de les coques tovades amb sobrassada vella.\nTambé tenim altres tipus de coques que es fan amb pastes i ingredients diferents com són les coques de pasta de fulls o de pasta esfullada que deim a Menorca, les coques amb roes (raïssons), coques bambes que a Ciutadella els hi diuen ensaïmades de Sant Joan i que estan fetes amb farina, sucre, mantega o sèu i ous; les coques de congret elaborades amb ous, sucre i pols de midó, generalment en la proporció d’una dotzena d’ous per lliure de sucre i una altre de pols de midó i les coques de patata fetes amb farina, patata bullida aixafada, llet i ous i que es cou a poc a poc.\nPer altra banda, hi ha coques que pel pas del temps han desaparegut dels forns com per exemple les coques de xuia (xulla) molt apreciades en temps d’emprimer, o la coca beta, que era una espècie de pa de farina d’ordi, que antigament menjaven els pobres; la coca de ca, que es feia amb segó i com diu el seu nom servia per a alimentar els cans; la coca dels Darrers Dies, que tal com indica el seu nom es menjava pel Carnaval i el sèu que s’hi posava era sèu de caldera i al damunt llenques de xulla, sobrassada, botifarró…\nAl tom “Die Insel Minorca” de l’Arxiduc Lluís Salvador d’Àustria, al seu apartat de gastronomia, ens deixa constància de les coques més consumides pels menorquins a finals del segle XIX i principis del XX, un total de 32, i algunes d’elles ja desaparegudes dels forns i pastisseries de l’illa com són per exemple les coques caldes, les coques de monyaco, les coques de Setmana Santa i les coques de Pasqua, amb espàrrecs… També es feien coques amb esclata-sangs, amb herbes salvatges com els colissos, que avui en dia també s’han perdut.\nQuan vaig editar el llibre “Sa cuina des poble de Menorca, rebosteria i pastisseria” vaig poder arreplegar fins a 39 receptes de coques salades, 94 coques dolces, 8 de pasta de fulls i 10 coques de congret, a més de 20 receptes de coques bambes, que fan un total de 171 receptes de coques. Açò vol dir que tenim una gran cultura de coques, i que en són una de les nostres principals senyes d’identitat gastronòmica, i és per açò que hem de fomentar el seu consum, recuperar l’hàbit d’anar als forns i fer la bereneta de coques en tost de bolleria industrial, gens sana i gens nostra, de la mateixa manera que les podem fer a casa apostant pels nostres blats com el de xeixa i les farines ecològiques, juntament amb les fruites i verdures de cada estació, de cada període, i així no sols apostarem pel que es diu pel producte local i la gastronomia de quilòmetre cero, sinó que també apostarem pels nostres productor, per la pagesia, pel sector primari i entre tots podrem dinamitzar, moure els engranatges de la nostra economia local i de pas mantenir una part molt important de la nostra gastronomia autòctona, del llegat que ha de passar de generació en generació, de la nostra identitat. Crec personalment que hem de dir menys pizzes i més coques.\nArticle anterior Les coques i la gastronomia del mes de juliol a Menorca\nSegüent article Coca amb pebres


PP Paterna fa balanç dels dos anys de govern tripartit - Nou Horta\nPP Paterna fa balanç dels dos anys de govern tripartit\nDivendres, 16 Juny 2017 18:16\tEscrit per PP Paterna\tPublicat en Paterna-VAL Vist 422 vegades\nVillajos y Bronchud, en la sede del PP de Paterna, durante la rueda de prensa\nLa presidenta local del Partit Popular de Paterna, María Villajos, acompanyada pel sotssecretari de comunicació del PPCV, Jaime López Bronchud, han recordat aquest matí en roda de premsa els perjudicis del govern tripartit PSOE-Compromis-Podem, tant localment com a autonòmicament.\nVillajos ha considerat nefasta la política del govern municipal en matèria econòmica, ja que "no només no tenen alternatives per fomentar la creació d'ocupació sinó que s'han atrevit a vetar un projecte d'inversió privada com a Port Mediterrani que hagués generat 4.000 ocupacions i 800 milions d'inversió". Per Bronchud "és molt greu que Sagredo no només no va plantar cara a Compromís per oposar-se a aquesta inversió sinó que els va premiar obrint-los la porta del govern de l'Ajuntament". En el mateix sentit Villajos va lamentar que el tripartit no només no té alternatives a aquest projecte sinó que a més va tancar l'Agència Municipal d'Inversions, servei a través del qual des d'una multinacional a una pime rebien tota la informació necessària per a implantar-se en el municipi. El baixó d'ocupació experimentat al Mercat Municipal o la marginació dels polígons de Paterna als pressupostos del Consell han estat unes altres de les qüestions denunciades.\nUna de les manques més criticades pels populars ha estat l'actual falta de transparència del govern tripartit. El tancament de l'Oficina del Defensor del Veí, els dos anys transcorreguts sense celebrar el Ple de l'Estat de la Vila, el nomenament "a dit" dels llocs d'adreça de l'empresa mixta, la presència del portaveu de Compromís en un òrgan de contractació de l'empresa pública, el fet que es porten 18 mesos incomplint la Llei de Transparència al no engegar l'obligatori portal web, l'engany als veïns en la confecció dels pressupostos municipals o el fet que l'alcalde haja transformat l'Alcaldia el seu particular búnquer, negant als veïns la possibilitat de demanar cita, demostra per als populars com "l'opacitat i la manipulació són senyals d'identitat del govern tripartit".\nUna altra de les crítiques dels populars a la gestió del tripartit, en l'àmbit local i autonòmic, és per la pèrdua de recursos en matèria de Sanitat i Educació. La supressió del servei d'especialitats mèdiques de Digestiu i Traumatologia, la pèrdua d'un pediatre el Lloma Llarga Valterna, la massificació que pateixen els dos metges de família en Més del Rosari La Coma, la supressió de concerts educatius amb més de 300 famílies afectades a Paterna, la retallada a la meitat del programa de beques de Diputació o el tancament de l'Agència de Lectura de Campament són algunes de les mesures que porten la signa PSOE-Compromís-Podem.\nUn altre dels pilars fonamentals com és el cas de l'Atenció Social, també fa aigües sota el govern del Batà. El tancament del Menjador Social i del Menjador Solidari de Carmen Roca ha deixat desatesos a molts paterners en una qüestió vital com és l'alimentació, la paralització de les valoracions de Dependència, les llistes d'espera per a atenció a Serveis Socials que ja aconsegueixen els 100 dies en determinats barris o el desmantellament dels Serveis de Dependència, Oficina d'Habitatge i Oficina AMICS que es prestaven des de l'empresa pública també són mesures que han empobrit l'ús dels serveis municipals per part de col·lectius vulnerables.\nA aquestes qüestions bàsiques s'uneix el fet que el govern municipal acumula un greu dèficit de gestió que es manifesta en el fet que no haja estat capaç de comprometre la despesa del superàvit 2016 en obres, la qual cosa posa en dubte moltes de les promeses realitzades pel govern municipal a la ciutadania. Un exemple és l'obra de la piscina del nucli urbà, que després d'un any tancada encara no està licitada l'actuació. Similar és el cas de la reguarda de Policia Local de la Canyada, "les obres del qual anaven a començar al juliol del 2015 i no s'ha posat ni un maó", va apuntar Villajos o el pont de Més del Rosari, que s'anava a obrir "en pocs mesos", segons van anunciar en arribar al govern, i segueix tancat. A aquests incompliments s'uneixen altres problemes com la reducció de la vigilància en Font del Gerro, que va passar de 9 a 2 efectius, la falta de manteniment del Parc Fluvial, la paralització del projecte de canalització del Barranc del Rubio, la negativa a baixar l'IBI, que va haver de fer-la el govern central revisant els valors cadastrals o l'augment del preu de l'aigua en determinats barris.\nPer Villajos, "encara que sempre troben excuses per no afrontar la realitat de la seua pèssima gestió, a aquest govern que va començar en minoria absoluta i ara és tripartit, se li estan notant les seues manques, les seues limitacions, el seu sectarisme, les seues escasses ganes de treballar i la seua falta de respecte per la llibertat d'elecció de la ciutadania". Per Bronchud, "per desgràcia estem tant a Paterna, com en la Generalitat, a la mercé de govern de pandereta i autobombo, que fan de l'adoctrinament la seua manera d'entendre la política".\nModificat el Divendres, 16 Juny 2017 18:19\nMés en esta categoria: « PSOE Paterna proposa una subvenció per reduir el rebut de l'aigua\tMés de 200 curtmetratges participaran en el concurs del Festival Antonio Ferrandis de Paterna »


Diàlegs literaris sota l'encís de l'Empordà - Empordà\nDiàlegs literaris sota l'encís de l'Empordà\nL'Institut d'Estudis Empordanesos dona veu als escriptors en un primer cicle de converses que recorrerà la comarca\nSÒNIA FUENTES 13.05.2018 | 09:05\nLa biblioteca de la Jonquera va acollir, divendres passat, la primera conversa del cicle FALGUÉS FOTOGRAFIA\nFins al 9 de novembre, l´Institut d´Estudis Empordanesos obre un cicle de diàlegs emporitans i literaris en diverses poblacions de la comarca amb la voluntat d´aproximar la literatura al públic del territori.\nLes escriptores Núria Esponellà i Mercè Saurina van inaugurar el cicle a la biblioteca de la Jonquera, el primer dels diàlegs del cicle Escriure des de l´Empordà, que ha organitzat l´Institut d´Estudis Empordanesos, que inclou converses entre dos autors i amb el públic sobre el que significa escriure sota la influència, la presència, o la companyia d´un territori com l´Empordà. Nascuts o residents a la comarca, els escriptors empordanesos tenen una notable presència en el panorama actual de les lletres catalanes. Són hereus d´una llarga i poderosa tradició –de Pla a les germanes Vayreda, de Víctor Català a Carme Guasch o Maria Àngels Anglada, de Fages a Pep Subirós o el mateix Salvador Dalí–. Ara, aquesta nova fornada d´escriptors debatrà què representa estar a la perifèria de la literatura del país, treballar a comarques i com influeix en la seva obra el fet de viure en aquesta terra entramuntanada. La presidenta de l´Institut d´Estudis Empordanesos, Anna Maria Puig, explica que la tria dels ponents s´ha fet en funció de la seva afinitat, també de la seva disponibilitat i de la seva proximitat al lloc on se celebra cada trobada, ja que el cicle inclou vuit converses, des de la inauguració divendres passat, s´allargarà fins al mes de novembre i recorrerà diferents poblacions de la comarca amb l´objectiu de descentralitzar les ponències.\nCada escriptor parlarà del que suposa per a ell viure i treballar a l´Empordà i com influeix el territori en la seva obra. Es debatrà per exemple si es pot ser empordanès i universal o en quina mesura el territori i la tradició condicionen la creació artística o fins a quin punt ser perifèric interfereix en la projecció d´un escriptor. Les converses són obertes al públic que podrà intervenir en la conversa. Montserrat Segura i Carme Pagès, protagonitzaran la trobada del dia 18 de maig a Cabanes. Àngel Custodi i Rosa Font intervindran a Garriguella l´1 de juny, i per la conversa de Figueres, que es farà al Museu del Joguet el 15 de juny, s´ha convidat Jair Domínguez i Helena Tornero. L´activitat es reprendrà després de l´estiu, el 21 de setembre, amb una conversa entre Josep Valls i Joan Ferrerós. Cristina Massanés i Montse Castaño seguiran el 5 d´octubre amb el cicle. El 19 del mateix mes serà el torn de Carles Mallol i Mercè Cuartiella i, finalment, Elisabet Riera i Àngel Burgas clouran aquesta primera tongada de converses literàries. Anna Maria Puig destaca la importància de posar en marxa aquesta iniciativa, que ha tirat endavant la Secció de Llengua, Literatura i Comunicació de l´IEE amb la vocació de portar la literatura arreu de la comarca. Aquesta activitat, que es farà sempre a dos quarts de vuit del vespre, és un pas més en la filosofia de la nova junta de l´Institut d´Estudis Empordanesos, que vol oferir una visió més àmplia del que passa a l´Empordà amb nous projectes com aquest i la posada en marxa de noves seccions, com ara la que es posarà en marxa aviat, dedicada a temes d´economia i de societat.\nPresenten el volum 'La història de la fotografia a l'Alt Empordà' a Figueres


garbí24: Fer-s’ho un mateix\nNo és que ens hàgim de reinventar, però si que potser és hora de que ens acostumem a fer-nos les coses nosaltres mateixos, doncs el poder adquisitiu de tots plegats està baixant i no sabem si demà s’arreglarà o potser acabarà de baixar en picat fins a cota zero. Potser fins ara era molt còmode d’agafar el telèfon i avisar l’empresa de torn per fer un arranjament o modificació, tant si és una bora dels pantalons, clavar unes cortines, desembossar les canonades, pentinar el gat o el que ens passi pel cap en aquells moments.\nLa pregunta que ens hem de fer cadascú és, que sabem fer i que som capaços de fer o almenys intentar?, som realment manetes? perquè encomanem una cosa que potser som capaços de fer? i ens estalviaríem uns dinerons, si ja ho sé, així l’economia no s’aixecarà, però cal que l’aixequem nosaltres?, algú farà alguna cosa per nosaltres?, sincerament crec que no, i crec que ara torna ser hora d’allò de: maricón l’últim (amb perdó per el seu col·lectiu) i que tothom s’espavili com pugui.\nAra per ara puc dir que a casa entre tots dos, fem moltes de les coses que mai havíem tocat i que l’únic secret que hi ha, és senzillament perdre-hi la por i dedicar-hi el temps que ens calgui. Arriba un punt, on tant és reinstal·lar un ordinador, clavar una totxana com fer la bora d’uns pantalons, només cal posar-s’hi.\nCom deia aquell........YES WE CAN !!!, proveu-ho, feu servir la lògica i sobretot no mireu el bricomanía.\nHi ha encara una tercera opció, que és demanar el favor a algun conegut o familiar. Sempre tindràs un amic informàtic que et farà un cop d'ull a l'ordinador, o una tieta que t'arregla els pantalons.\nTens raó amb que la vagància no ens ha de poder, i ens hem anat acostumant molt bé. Ja no és un tema de capacitats, sinó que hi ha coses que es poden aprendre molt fàcilment i després no costa res fer-ho. Segur que d'altres temes domèstics ens seran impossibles d'optimitzar, així que sempre caldrà ajuda externa. Però per les petites coses, a posar-hi les banyes.\nÉs clar, com que tu ja vas començar amb els generadors elèctrics...\n1 de juny de 2010 a les 7:44\nDec ser estranya, doncs jo sempre he fet de "manetes" a casa! Tant, que ara he de programar la tele per poder veure la Patum en un canal pirata que l'ajuntament ha muntat per aquests dies i no sé a qui punyeta representa que he de telefonar perquè m'ajudi, ja que en soc incapaç!\nDes de quan les teles et demanen codis per tot???\n1 de juny de 2010 a les 7:49\nA casa meu pocs cops ha entrat un de fora a arreglar res.\nTinc una sort enorme de tenir el meu pare "el manetes" a casa.\n1 de juny de 2010 a les 7:55\nA casa meva, això ha anat a temporades. Sovint ens hem fet un munt de coses nosaltres mateixos i a vegades si hem esta t més enfeinat s ho hem encarregat a professionals. Algun cop ens hem anat pintant la casa solets, i un sol cop a la vida ens la vam fer pintar. Depèn del temps i de le peles, però sempre m'ha agradat si més no intentar-ho d'arreglar les coses...\nI mtgens raó: tot és posar-s'hi!\n1 de juny de 2010 a les 8:13\nuff!! Gràcies per l'última frase, la del bricomania. És molt important no mirar-ho perquè a tu mai et quedarà ni una quarta part de bé que al Kristian.\nJo, mentre tingui una mica de poder adquisitiu (un o dos euros), seguiré recorrent als experts, que per això estan... Això sí, buscant els preus més econòmics, que no sóc tonto i no compro a Media Markt\nSi ho fem amb les nostres manetes, alguna cosa aixecarem, no?\n1 de juny de 2010 a les 9:38\nQuan la teva economia esta fotuda, cal posar-hi enginy i fer coses comunes compartint trucs domèstics per tal de sobreviure.\n1 de juny de 2010 a les 9:57\ncal que no oblidem mai de com es sargeixen uns mitjons ;)\n1 de juny de 2010 a les 10:58\nsempre ho hem fet així... la crisi ve de lluny.\nara bé, poca feina es generarà, no?\n1 de juny de 2010 a les 11:11\nsóc dels teus. A més a més, amb l'internet, que té respostes per tot, ens hi podem posar. I si la caguem... ho tornem a intentar!\n1 de juny de 2010 a les 12:24\nUs veig molt valents a tots... ;-)\nTot i que jo no sóc gaire manetes, la veritat, i sovint haig de recórrer a professionals, sempre miro de resoldre-ho jo primer i si no me'n surto, ajuda externa, quin remei! :P\n1 de juny de 2010 a les 13:36\nM'agrada aquest post Garbi. M'agraden els manetes...per sort a casa n'hi ha un :)\n1 de juny de 2010 a les 18:28\nHe de reconèixer que, en aquest aspecte, les noves generacions som menys espavilades. Ens hem de posar el dia!\n1 de juny de 2010 a les 18:29\nSeguiré el teu consell..... Xexu!! jajajaj... ;P\nBon post, garbi. Realment tens tota la raó del món. ;)\ndoncs si, cal buscar solucions. m'has recordat el banc de temps. Allà hi pots dir les teves especialitats i compartir-les amb d'altra gent. Per exemple jo puc saber cosir i en canvi una altra persona sàpiga d'electricitat. doncs quan necessiti que algu m'arrecli un endoll poder anar-hi i quan algu necessiti els baixos d'uns pantalons, doncs res, a cosir. I hi ha mil i una maneres. Fa temps d'aquesta aposta, i no sé si va tenir massa éxit. Potser serà qüestió de donar-li una altra oportunitat, encara que també faci mandra.\n1 de juny de 2010 a les 21:35\n2 de juny de 2010 a les 7:42\nA més a més és divertit! Sobre tot si els mobles són d'Ikea que són fàcils de muntar... Està entretingut.. jajaja...\n2 de juny de 2010 a les 10:30


Neurofeedback Entrenament - CEP\nQUÈ ÉS NEUROFEEDBACK ENTRENAMENT?\nEl Neurofeedback Entrenament regula i ajusta la pròpia activitat cerebral a través de les dades de l’electroencefalograma. A través de la interacció entre l’ordinador i el cervell, es porta a terme un entrenament mitjançant condicionament operant amb motiu que el cervell aprengui a funcionar de millor manera. Per tant, el Neurofeedback Entrenament no és una tècnica invasiva ni comporta cap tipus de dolor.\nMitjançant el Neurofeedback i el seu Entrenament, es poden reduir els símptomes de l’ansietat, l’estrès, l’insomni, la depressió o el TDAH, així com es pot millorar el rendiment del cervell.\nAixí, el Neurofeedback i el seu Entrenament permet una renovació i millora de les connexions cerebrals i prevé l’envelliment cerebral. Amb aquesta tècnica, el cervell aprèn a funcionar de forma més efectiva, disminuint la simptomatologia que la persona presenta i augmentant el seu benestar.\nContacta amb professionals per saber-ne més!


Trasnparència a APAFAC.\nTransparència i bones pràctiques a APAFAC\nInformació institucional d’APAFAC\nAPAFAC està inscrita en el Registre d'Associacions de la Generalitat de Catalunya amb el número 2.554 de la Sec. 1ª del Registre de Barcelona.\nAPAFAC és una entitat sense ànim de lucre constituïda el 1976 i declarada d'utilitat pública el 1978.\nLa finalitat d’APAFAC consisteix en el foment de l’assistència, recuperació, ensenyament i tractament de les persones amb autisme amb les que concorri la deficiència mental associada.\nL’assemblea general d’APAFAC és l’òrgan suprem de decisió d’APAFAC.\nLa Junta directiva d’APAFAC és escollida per l’assemblea general i és l’òrgan d’administració, gestió i control i té com a facultats la de vetllar perquè es compleixen les directrius marcades per l’assemblea general d’acord amb els seus estatuts.\nLa junta directiva d’APAFAC està formada per:\nJosep Mateu (vicepresident)\nMaria Currius (tresorera)\nEl Dr. Joan Cruells és el director general d’APAFAC.\nAPAFAC té 51 treballadors, dels quals 19 són temporals.\nLa normativa reguladora aplicable a APAFAC és la següent:\n• Convenio-Marco Europeo, sobre cooperación transfronteriza entre Comunidades o Autoridades territoriales, hecho en Madrid el 21 de mayo de 1980. Instrumento de Ratificación de 10 de julio de 1990\nBones pràctiques a APAFAC\nEls principis de l'ètica orienten la nostra activitat. Innovació, eficàcia, eficiència i excel·lència inspiren la gestió d’APAFAC, que és especialment sensible a la promoció dels valors ecològics i de sostenibilitat, en el sentit més ampli de la paraula, amb l'objectiu de fer viable el nostre projecte a llarg termini.\nAPAFAC assumeix i promou els valors del respecte per a la dignitat humana, llibertat, solidaritat, tolerància, justícia i igualtat.\nAPAFAC promou els valors ecològics, en sentit general, en totes les seves instal·lacions i, particularment en l’àmbit del món del treball, així com la consciència de la necessitat de treballar amb eficiència, seguretat i en condicions que no atemptin contra la salut dels treballadors ni dels usuaris/es de les seves instal·lacions.\nAPAFAC vetlla per una utilització eficient, correcta i racional dels seus equipaments i recursos materials, afavorint la coordinació entre departaments per tal de gestionar de forma òptima els equipaments, recursos i espais d’ús comú.\nAPAFAC garanteix el compromís de la direcció de tolerància zero en relació a qualsevol conducta o actitud constitutiva d’assetjament sexual i/o per raó de sexe.\nMemòries d'activitats d'APAFAC\nComptes anuals d'APAFAC\nPressupost del 2017.\nPressupost del 2016.\nPressupost del 2015.\nContractes i convenis d'APAFAC subscrits amb l'administració\nAPAFAC té un contracte amb el Departament de Benestar Social i Família de “Gestió, en règim de concert, de 38 places d’acolliment residencial per a persones amb trastorn autista i altres trastorns a Llar Cau Blanc i Llar Cottet” i un altre de “gestió, en la modalitat de concert, dels serveis d’ocupació de 4 places ubicades en els centres Llar Cau Blanc i Llar Cottet, per a menors dependents de la DGAIA”.


Deu anys de la PAH: petites victòries i deures pendents | NacióLleida\nper Andreu Merino , 23 de febrer de 2019 a les 09:47 |\nFa deu anys que la PAH celebrava a seva primera assemblea a Barcelona | Adrià Costa\nAquesta informació es va publicar originalment el 23 de febrer de 2019 i, per tant, la informació que hi apareix fa referència a la data especificada.\nEl 22 de febrer del 2009, la Plataforma d'Afectats per la Hipoteca (PAH) celebrava la seva primera assemblea a Barcelona. El col·lectiu es va anar estenent per Catalunya i la resta de l'estat espanyol, posant el focus sobre les conseqüències de l'esclat de la bombolla immobiliària en la vida de les persones. Deu anys després, la plataforma ha aconseguit situar el dret a l'habitatge al centre del debat polític, acumula moltes petites victòries i afronta reptes pendents.\nDes del seu naixement, la PAH ha lluitat per la defensa del dret a l'habitatge, reconegut a la Constitució espanyola però lluny de ser respectat, i ha assenyalat els responsables de la seva vulneració. Lucía Delgado és l'actual portaveu de la PAH a Barcelona i era una de les assistents en la reunió fundacional del 22 de febrer del 2009. "Que faci deu anys que estem en marxa indica que el problema de l'habitatge no s'ha solucionat, més aviat ha empitjorat", assegura.\nCada setmana centenars de persones participen en les assemblees de la plataforma arreu de l'Estat. Des d'aquests punts de trobada, cada PAH traça les seves línies d'actuació a partir d'uns consensos: la lluita contra els desnonaments, les negociacions per aconseguir dacions en pagament o lloguers socials i l'ocupació d'immobles, entre altres.\n"Hem aconseguit petites victòries que no s'havien assolit mai", reivindica Delgado. "Abans, quan algú no podia pagar la hipoteca, havia d'assumir el deute i a sobre el banc es quedava el pis; ara, aconseguim moltes dacions en pagament", exposa. També fa balanç dels deu anys de la PAH l'alcaldessa de Barcelona i membre fundacional de la plataforma, Ada Colau: "L'èxit més important és que molta gent feble o estigmatitzada pel sistema ha tingut una segona oportunitat".\nTot plegat, un cúmul de victòries parcials que no han aconseguit la meta titànica de garantir el dret a l'habitatge però que sí han solucionat els problemes de moltes persones, potenciant el seu apoderament. Més enllà dels objectius finals, la PAH s'ha consolidat a través dels seus mètodes, començant per la desobediència civil. "Quan vam aturar el primer desnonament, molta gent ens deia que estàvem bojos", recorda Delgado.\nLucía Delgado: "Quan vam aturar el primer desnonament, molta gent ens deia que estàvem bojos"\nDes del primer moment, la PAH va optar per frenar execucions hipotecàries amb mobilitzacions d'activistes que es posaven davant la porta de l'immoble on s'havia de produir el desnonament. La plataforma ha fet d'aquesta pràctica la seva manera de funcionar. "Hem trobat formes de lluita contundents, però alhora estètiques, alegres i participatives", defensa Emma Giné, membre de la Plataforma d'Afectats per la Hipoteca i la Crisi (PAHC) de Sabadell. "La imatge d'un col·lectiu davant d'una porta per frenar un desnonament és potentíssima i fa que tothom se senti partícip", apunta. En aquest sentit, Giné també reivindica l'acció directa que representa l'ocupació d'entitats bancàries. "Potser són mobilitzacions reformistes, però representen una pràctica revolucionària", defensa.\nUna pràctica que, per al membre de la PAHC del Bages Berni Sorinas, ha fet possible el creixement de la plataforma. "Hi ha molta gent que va recórrer a la PAH perquè tenia problemes d'habitatge, s'hi ha quedat i ara fa de portaveu o negocia amb bancs", relata. "Podríem haver estat un partit polític o quatre tècnics que batalléssim pel dret a l'habitatge, però la força de la PAH és que és un moviment", afirma.\nPer a Colau, la història de la PAH està plena de "petites grans victòries" i considera que la plataforma representa "una de les experiències d'apoderament social més important de les darreres dècades"."La PAH ha llançat un missatge a tota la ciutadania; és possible assolir metes que et diuen que són impossibles", afirma l'alcaldessa de Barcelona.\nFa deu anys, moltes persones no s'atrevien a compartir amb gent desconeguda que no podien pagar la hipoteca. És el cas de Rosa Bernaus, que el 12 d'octubre posava per primera vegada els peus en una assemblea de la PAHC sabadellenca. La crisi la va obligar a tancar el negoci familiar i se li feia impossible pagar la seva hipoteca. Bancaja, ara Bankia, volia quedar-se el seu pis i el dels seus pares, que n'eren avaladors. "Vaig trigar molt a reaccionar", reconeix.\nL'esclat del 15-M va permetre-li conèixer la PAH i Bernaus va fer un canvi de xip fins a convertir-se en una membre activa de la plataforma. "Va ser clau que els companys ens fessin veure que patíem un problema col·lectiu, que el que ens passava no era culpa nostra", explica.\nRaquel Aparicio (esquerra) és membre de la PAH de Barcelona. Foto: Andreu Merino\nEn aquest sentit, la barcelonina Raquel Aparicio també atribueix a la PAH el mèrit d'haver canviat el seu punt de vista sobre l'accés a l'habitatge. "Vaig recórrer a la PAH perquè ningú altre m'oferia solucions, tampoc les administracions", assegura. Com Bernaus, també va trigar a reaccionar i va anar a la primera assemblea tot just tres dies abans del seu primer avís de desnonament. "Quan va arribar el dia, van començar a venir persones amb samarretes verdes i va ser llavors quan vaig veure que era possible", diu.\nA Manresa, Meriem Malki va viure un procés similar. Recorda que, tot i tenir permís de residència i dos fills nascuts a l'estat espanyol, en una ocasió un tècnic de l'Ajuntament va plantejar-li que l'única solució per accedir a un habitatge seria tornar al seu país. "Poc després vaig anar a la PAHC i el que valoro més és la solidaritat que em van oferir", relata. "Sense la seva ajuda, no tenia cap més alternativa", afegeix.\nComparteixen la seva experiència tres dones, i no és casualitat. La militància de la PAH és majoritàriament femenina i Bernaus ofereix una explicació. "Quan no es poden assumir les despeses de la llar, l'home té una sensació de fracàs; la dona no", defensa. Des de la seva entrada a la plataforma, Bernaus s'ha format en qüestions de gènere i integra el grup de dones de lluita feminista. Una trajectòria que, segons Giné, és paradigmàtica: "La pràctica diària de la plataforma comporta combatre el racisme i el masclisme, desapareixen molts perjudicis". Un fet que per a Giné té un valor extraordinari en la tendència d'ascens de l'extrema dreta que viu l'estat espanyol.\nLa via legislativa\nLa PAH, i molts altres col·lectius en defensa del dret a l'habitatge, també han recorregut a la via d'incidència legislativa, a través de la qual han impulsat la llei catalana contra l'emergència habitacional 24/2015. La llei va ser aprovada pel Parlament i posteriorment retallada pel Tribunal Constitucional (TC). Recentment, però, el TC acceptava retirar el recurs interposat pel govern espanyol del PP contra dos dels seus articles principals, com són l'obligació dels grans propietaris de pisos a oferir un lloguer social abans d'executar un desnonament i de cedir els pisos buits a les administracions públiques.\nRecentment el TC ha permès recuperar dos dels principals articles de la llei 24/2015\nLa PAH també ha impulsat una llei estatal d'habitatge, admesa a tràmit al Congrés, que posa sobre la taula la dació en pagament retroactiva, la fi dels desnonaments sense alternativa habitacional i un parc públic d'habitatge més gran.\nA nivell municipal, la plataforma ha format part del grup impulsor de la mesura que obliga a reservar el 30% de les noves promocions d'immobles a habitatge social, pactada entre l'Ajuntament i la Generalitat. Altres municipis metropolitans ja es plantegen adoptar-la.\nLes ocupacions d'habitatges\nLa PAH ha consensuat a nivell estatal que les ocupacions, batejades amb el nom d'Obra Social, són una via per accedir a l'habitatge. Cada assemblea, però, és autònoma i, per tant, lliure de prioritzar objectius i vies per aconseguir-los. La conveniència d'ocupar o no immobles i la manera de dur a terme les ocupacions ha generat intensos debats en el si de la plataforma. A Barcelona, per exemple, és una tendència a la baixa, mentre que a Sabadell o a Manresa està a l'ordre del dia.\nLa PAHC del Bages és la plataforma que més blocs ha ocupat arreu de l'Estat. Foto: ACN\n"Per a mi la normalització de l'ocupació d'habitatges és una de les coses més importants que ha fet la PAH", assegura Sorinas. El membre de la PAHC del Bages considera que s'ha aconseguit prioritzar el valor d'ús dels immobles per sobre del seu valor de canvi. A Manresa ja són set els blocs ocupats, on hi viuen 250 persones, i la plataforma bagenca ja és la plataforma de l'Estat que n'ha ocupat més. Meriem Malki és una d'aquestes 250 persones i defensa l'ocupació com una via legítima per "defensar els drets propis".\nA Sabadell la PAHC ha ocupat cinc blocs i Giné reivindica aquesta pràctica. A més, demana evitar eufemismes com parlar de "recuperacions" o "alliberaments" d'habitatges, utilitzats per altres PAH. Bernaus és una de les veïnes del bloc ocupat al barri de Gràcia, on els veïns paguen un lloguer social després d'arribar a un acord amb la Generalitat.\nUna experiència que evidencia com l'ocupació pot conduir a tenir accés a un habitatge i, precisament per això, diverses veus de la PAH lamenten que la llei 24/2015 no inclogui articles referents a les ocupacions d'habitatges.\nL'expulsió de l'Obra Social de Barcelona\nLes divergències sobre les ocupacions van ser un dels detonants d'un dels conflictes més tensos que s'han viscut a la PAH: l'expulsió en bloc dels integrants de la comissió d'Obra Social de Barcelona (OSB) el març del 2017. Per a l'actual portaveu de la plataforma a la capital catalana, Lucía Delgado, l'episodi va ser una "ruptura que pot passar a les millors famílies" i reivindica que la PAH treballa amb l'OBS des que aquesta funciona per lliure.\nL'Obra Social de Barcelona va ser expulsada de la PAH el març del 2017\nDes de l'OBS, però, matisen el seu punt de vista. Els seus integrants enumeren les diferències de criteri sobre les ocupacions com una de les qüestions que va desencadenar en l'expulsió. A banda, recriminen a la PAH un funcionament poc assembleari, la presència de "rols de poder" i les "dificultats" per criticar l'Ajuntament des de l'entrada al govern municipal de Barcelona en Comú, amb Ada Colau al capdavant. "Argumentaven que no respectàvem els consensos, però en realitat les discrepàncies es produïen per la manera de procedir", diu Susana Naranjo, membre de l'OBS.\nNaranjo reivindica la potencialitat de la PAH en la defensa del dret a l'habitatge però considera que la plataforma ha fet massa renúncies a Barcelona. "A la pràctica, es criminalitzen les ocupacions, que són una manera de demostrar que l'Ajuntament no ofereix alternatives habitacionals", considera. "Sempre havíem estat oblidats, com demostra que la Llei 24/2015 no contempla les ocupacions", afegeix.\nLa PAH, lliure de partidisme?\nPrecisament, la relació de la PAH amb institucions i partits és un altre dels elements de tensió dins de la plataforma. Per al membre de la PAHC del Bages, Berni Sorinas, l'autonomia és una de les línies vermelles de la plataforma, tot i que de vegades els partits ho han posat difícil. "La PAH ha estat un caramelet per a les forces d'esquerres", considera.\nEl salt de militants de la PAH a les institucions no ha estat una excepció, amb l'arribada a l'alcaldia de Barcelona d'Ada Colau com a cas més destacat. "Són decisions personals i ningú és imprescindible", argumenta la portaveu de la PAH de Barcelona, Lucía Delgado. "Cadascú pot liderar el que vulgui, però el salt d'activistes a les institucions ha generat la sensació que la PAH va de bracet de Podem i els comuns", defensa Sorinas.\nColau va ser la primera cara visible de la PAH. Foto: ACN\nEmma Giné, de la PAHC de Sabadell, s'expressa en termes similars i considera que diversos partits, tant a nivell català com municipal, han "instrumentalitzat" la plataforma. "No em sembla malament lluitar des de les institucions, però potser ha esdevingut una dinàmica i es transmet la sensació que hi ha gent que fa carrera política a la PAH per després passar a les institucions; això fa mal al moviment", defensa. "S'ha generat el relat que els moviments socials fan política de segona divisió i les institucions de primera, i nosaltres no compartim aquesta visió", diu Sorinas.\nColau considera que no s'ha volgut instrumentalitzar la plataforma i defensa que des que és alcaldessa ha tingut clar que el seu rol havia de canviar. "He d'acceptar que la PAH em demani coses i que sempre s'ha de preservar la independència de la plataforma", assegura.\nL'alcaldessa de Barcelona creu que aquesta independència és bàsica per crear un "contrapoder" que planti cara a les "pressions" dels poders econòmics. "Sense aquest contrapoder, els partits no tenen prou força per afrontar les pressions", afirma.\nLa PAH, doncs, arriba als deu anys de vida amb deures pendents. L'autonomia de les assemblees locals, el funcionament col·lectiu a nivell estatal, les divergències sobre les vies d'actuació o la relació amb els partits i les institucions són alguns dels reptes més immediats que la plataforma ja afronta. Aquest dissabte, coincidint amb l'aniversari de la primera assemblea celebrada a Barcelona el 2009, les PAH de tot l'Estat es reuniran a la capital catalana i alguns d'aquests debats estaran sobre la taula.\nLa plataforma que va néixer per garantir el dret a l'habitatge continua rodant i és evident que la seva actuació té una incidència real. La mateixa judicatura ho reconeix. Només cal recordar la decisió dels jutges de primera instància de Barcelona, que han donat llum verda als desnonaments per sorpresa tot i que la llei no els ho permet. El motiu: la impossibilitat d'executar molts desnonaments a causa de l'acció de la PAH. "La llei ha deixat de ser 100% útil", deia el titular del jutjat de primera instància número 30 de Barcelona, Roberto García Ceniceros. Potser la legislació ha deixat de ser del tot útil, o potser l'existència de la PAH, i de tants altres col·lectius, fan cada cop més difícil que es vulneri el dret a l'habitatge.\nSocietat, 10 anys, Emma Giné, Obra Social Barcelona, Lucía Delgado, PAHC Bages, Berni Sorinas, PAHC Sabadell, PAH, PAH Bacelona, Plataforma d'Afectats per la Hipoteca, habitatge


"Amb la constància i l’esforç es pot arribar ben lluny"\nSonia González Gomila. Directora de l’Escoleta Es Pouet d’Alaior\nMercè Pons | @pons_merce | Maó | 13/01/2013\nEm dic Sonia, sóc d'Alaior, tenc 27 anys i estic casada amb en Mati des de fa mig anyet. M'agrada molt caminar, llegir i tot allò que tengui a veure amb les manualitats. Sóc educadora infantil i des de setembre sóc la directora de l'escoleta Es Pouet d'Alaior.\nFaci'ns una pinzellada de la seva trajectòria professional...\nSempre m'havia agradat aquest món de l'educació. De ben jove vaig ajudar a les ludoteques municipals i els estius feia d'auxiliar de monitor al poliesportiu d'Alaior per fer activitats amb els nens. Vaig fer un mòdul d'animació sociocultural a Barcelona però quan vaig tornar no vaig trobar gaires possibilitats laborals en aquest sentit. Vaig decidir apuntar-me al 'Cap de Llevant' i fer un cicle formatiu de grau superior en Educació Infantil. Va coincidir que havien obert Es Pouet no feia gaire i vaig començar a treballar-hi fent substitucions. I ja fa sis anys.\nPerò aquí no va acabar la inquietud per aprendre.\nNo. Durant aquest temps vaig fer molta amistat amb dues companyes, na Janet i na Laura i entre les tres ens vam proposar iniciar la diplomatura en Mestre d'Educació Infantil. Durant aquesta temporada vaig estar conciliant feina i estudis. Vaig acabar l'any passat. I ara he començat el Grau de Mestra.\nTé només 27 anys però es troba al front d'un equip educatiu. Com valora aquest nou repte que acaba d'engegar?\nTot d'una no sabia si agafar el càrrec de directora però vaig creure que era una oportunitat nova que se'm presentava i que no la podia menysprear. És un gran canvi respecte allò que estava acostumada a fer perquè abans tenies un grup i et bolcaves amb els teus alumnes. Ara coneixes tots els nens del centre i tots els pares. A més, te n'adones que hi ha molts aspectes que no sabies ni que existien d'un centre. Jo solc dir que el càrrec hauria de ser rotatiu perquè tothom assaboreixi l'experiència.\nS'ho havia imaginat mai arribar tan lluny?\nMai no m'ho hagués pensat. Els estudis sempre m'havien costat però ara veig que amb la constància i l'esforç pots arribar ben lluny.\nL'educació és vocacional?\nSí, totalment. Jo crec que si no t'agraden els nens no pots mai fer bé la feina. A més, no entenc quan la gent et diu que no té ganes d'anar a treballar. Per a mi cada matí és un dia nou perquè mai saps amb què et trobaràs. És una aventura i cada dia tenc més ganes d'anar a l'escoleta. Aprens moltíssim d'aquests petits, t'ensenyem molt amb cada cosa que fan. A més, en l'etapa de 0 a 3 anys són com a esponges, per tant, mestres i família sempre han de remar en una mateixa direcció.\nQuina és la filosofia del centre?\nSempre prioritzem el benestar del nen. Però també que l'etapa a l'escoleta sigui ben aprofitada i passin a P3 amb un bon bagatge de valors. Fem molt incís en tot allò relacionat amb hàbits i rutines.\nQuants alumnes hi ha al centre? S'ha notat la crisi?\nAra som prop de 110. Les companyes em diuen que es va notar fa un parell d'anys però ara estem molt contents perquè hem mantingut els nombre del curs passat. A més, hem obert una aula nova de nadons i han començat fillets.


Pension & Reitstall Inghofer Heidenreichstein Àustria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nPertholzer Strasse 34, Heidenreichstein, Heidenreichstein, Àustria, 3860 - Excel·lent ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Pension & Reitstall Inghofer\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Heidenreichstein, no busqui més enllà de Pension & Reitstall Inghofer. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Pension & Reitstall Inghofer, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix instal·lacions per a reunions i banquets , habitació familiar, instal.lacions de barbacoa, biblioteca, màquina venedora.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable, cuina americana, nevera per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent sauna, pesca, parc infantil, ping pong, equitació. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Pension & Reitstall Inghofer és una selecció idònia per a la vostra estada a Heidenreichstein.


Formatges L'Oliva, Arnau Quingles\nFormatges L'Oliva, són l'Aina Vinyes i l'Arnau Quingles, una parella de Sants que han tornat a l'Alt Urgell amb la intenció de crear i oferir formatges artesans de qualitat. Elaboren formatges artesans amb llet crua de cabra. Per fer-ho han recuperat una pallera de la centenària masia familiar, i amb ella, una manera d'entedre la feina, la vida i el dia a dia.\nElaboren diàriament amb la llet de la munyida del dia, d'un petit ramat de cabra alpina que pastura a les valls de la zona. Treballar petits volums de llet de proximitat és la seva aposta per garantir la qualitat i autenticitat dels formatges, alhora que una proposta comuna amb els petits ramaders per mantenir el caràcter del territori.\nLo coscollet és un formtge de coagulació làctica i crosta florida amb fongs blancs\nL'orri, formatgets de quagulació làctica a partir de llet crua de cabra i maceració en oli d'oliva suau i herbes aromàtiques, de crosta nua i pasta compacta sense forats.\nLo cendrat, un formatge de pasta tova, de quallada làctica, de curta maduració i elaborat amb llet crua. Presentat en peces en forma de piràmide.\nTurp és un formatge especial, elaborat amb llet crua i una més llarga maduració amb fongs naturals, verds i blancs.\nRumbau, formatge de pasta premsada a partir de llet crua de cabra, de forma cilíndrica o crosta florida amb fongs naturals raspallats, que li donen un aspecte vell i rústic, de roca.\nRotllet fresc és un formatge fresc a partir d'una cogulació làctica de llet pasteuritzada de cabra, escorreguda de forma natural i salada amb sal seca.\nBrossat, el mató de tota la vida amb llet de cabra.\nAdreça: C/ Afores, s/n. Masia L'Oliva\n25790 - Oliana (Alt Urgell)


A PEU » La grandesa de la petitesa\n« Decepció amb l’església catòlica Nomofòbia »\nPublicat en 20:06 sota GENERAL,Valors\nTot i això, el vídeo mostra la bona voluntat dels nens i nenes del Margatània, i permet veure que el més important en qualsevol competició esportiva és la il·lusió dipositada, les ganes de seguir endavant i la motivació tot i les dificultats. En definitiva, doncs, un vídeo d’un “equip petit” que transmet grandesa en els seus valors humans.\nJo em pregunto: Tots hem d’arribar a ser grans, importants, poderosos, rics, famosos? Què és essencial per a viure feliç: la grandesa o la petitesa? La vida ens posa exemples clars que la majoria de nosaltres no ens tocarà viure esdeveniments espectaculars i extraordinaris i que el nostre viure consisteix en un quotidià “anar fent” que potser no ens fa extraordinàriament feliços però tampoc ens fa massa desgraciats.\nSi ho pensem bé, les coses que ens fan més feliços són les senzilles: un petó, una carícia, una paraula d’agraïment, una mirada de comprensió, una ajuda a temps, el sentir-se estimat… Normalment és en la petitesa i la senzillesa que es descobreix la grandesa de la vida. Que no cal ser guanyador per gaudir, com gaudeixen aquests nens de l’equip petit que sempre perd. Que una societat o una persona amb valors és una societat o una persona amb futur. Amb un futur quasi amb assegurança de felicitat, per més que potser no sigui mai un gran guanyador i li toqui passar dificultats.\nLa majoria dels nens que juguen a futbol no arribaran mai a ser Messi, no seran grans golejadors, no seran coneguts ni seran números 1, ni en el futbol ni en les seves professions. I, així i tot, poden ser feliços si els eduquem en uns valors que els facin descobrir que la il·lusió de la seva vida l’han de posar en certes coses i no pas en altres que segurament que no aconseguiran mai i que els faran viure amargats i desil·lusionats. La majoria no podrem arribar mai a ser grans, però sí que tots podem arribar a ser petits i trobar en el do de la petitesa la nostra felicitat.


Amb aquesta caloreta i la fi sobtada d'aquest hivern l'ambient fa ferum d'hormones. A casa en tenim moltes de masculines revolucionades, hormones que van deixant rastre per on passa l'homenet. Això que la primavera la sang altera és ben bé veritat. Jo ja tinc un altre tarannà, em sento més activa, més eufòrica i es que qui digui que els canvis d'estacions no afecten, menteix. El cos necessita serotonina i la llum solar ens la proporciona. Això ens fa sentir més contents i optimistes. Sempre podem administrar la serotonina via fàrmac però no és el mateix.\nLes hormones són les responsables de l'emparellament de molts animals: les feromones. Els humans, diuen que hem perdut la qualitat de percebre les feromones de cadascú, que els perfums i els sabons ho han neutralitzat però en realitat no és així. No us heu preguntat mai perquè us sentiu atret per una persona en concret si no té res d'especial? O no us ha encisat algú que s'us ha acostat un moment i, de cop i volta, heu notat que us heu trasbalsat? I això, sempre passa? Per què unes ens atrauen més que les altres?\nA vegades he discutit amb gent sobre la relació entre els homes i les dones. Existeix aquella qüestió de si un home i una dona poden ser amics sense sentir-se atrets sexualment l'un per l'altre. Diuen que un home i una dona no poden ser amics íntims perquè sempre n'hi ha un dels dos que s'enamora de l'amic. És per les feromones? O és senzillament que acaba barrejant o confonent els sentiments? Jo sóc de les que he defensat sempre que un home i una dona poden ser molt amics i no sentir-se atrets un per l'altre. Ara, també he de confessar que no és molt normal perquè encara que tots dos diguin que són grans amics i prou acabes descobrint que un dels dos, en cert moment de l'amistat ha fet aquesta confusió de sentiments. I passa, i a la defensora dels amics de diferent sexes li ha passat, a ella o a ell, a ella i a ell, hi ha cert moment de feblesa. Però si ets capaç de superar aquest moment d'incertesa l'amistat es reforça i el respecte de l'un per l'altra s'intensifica. Passada aquesta fase, ja es pot dir amb seguretat que un home i una dona poden ser molt bons amics.\nPerò, i si el moment de confusió no passa i el sentiment d'amistat es converteix en una atracció cap a l'altre? Doncs llavors ja hem begut oli perquè el més segur és que l'altre no senti el mateix i l'amistat s'acabi desfent. No només t'endús un desengany amorós sinó que, a més, perds un amic. La confiança entre els dos ja no serà la mateixa i la relació d'amistat és probable que es dilueixi. A vegades dos amics acaben embolicats però no són amistats de molts anys. Dos comencen sent amics o creuen que és això però en realitat les feromones estan fent la seva feina des del primer moment. El que ells creien que era una relació d'amistat ja era des d'un principi una atracció sexual encoberta per altres emocions. Però també pot passar al revés. Tens una amistat que acabes convertint en relació. Molt probablement, el suposat enamorament es diluirà i apareixerà la frustració. Al deixar de funcionar la relació (possiblement deguda a una confusió de sentiments) és quasi impossible tornar a l'amistat d'abans. I ja no tens ni parella ni amistat.\nSempre et queda allò de l"amic amb dret a frec" però ho sento, aquí crec que d'amistat, poca. O un està molt penjat i l'altre se n'aprofita o se n'aprofiten els dos però d'amistat molt poca i de respecte, també.\nI amb els anys he arribat a aquesta conclusió. Els que vols que siguin els teus amics, mira'ls sempre com amics. Si el cap et fa una mala passada, mira cap una altra banda que la bona amistat s'ho val. Si és l'altra qui trontolla no li donis motius per pensar el que no és, amb el temps ell mateix se n'adonarà. I així segur que la teoria que un home i una dona no poden ser mai grans amics quedarà feta miques en un no res. Jo tinc molt bons amics homes i ben satisfeta n'estic d'això!\nLa calor d'aquests dies i l'abundant segregació de serotonina deuen estar fent aflorar grans quantitats de feromones perquè, sinó, no entenc a què m'ha vingut de cop i volta parlar d'aquest tema, amb la quantitat de problemes reals que té ara la gent amb tot això de la crisi!!\nPotser no és un problema real el de les feromones?\n14 d’abril de 2011 a les 0:38\nUf, crec que quan un problema és provocat per les feromones és el més real de tots els problemes! Però com que actualment quan es parla d'alguna cosa que no t'agrada es desvia amb això dels problemes reals de la gent en temps de crisi... Tan de bo tots els problemes, grans i petits se solucionessin amb una injecció de feromones!\n14 d’abril de 2011 a les 0:42\nUn psicòleg potser ho aclariria, però jo el que penso és que ja tardes a trucar a les teves amigues i passar un capde a Calafell.\n14 d’abril de 2011 a les 8:38\npuf, que problema, tengo tanto para decir y no se si debo. Pero hace mucho que la vida va sin GPS y mucho mas las relaciones humanas. Y no es por afiliarme a un relativismo militante, sino por considerar que las posturas son relativas a la ideologia. Desde el supuesto que las relaciones humanas son química, esta actua con o sin roce. El roce acentuará hacia un lado u otro, pero la quimica es lo que tiene, uno puede negarla y ocultarla pero allí está. Lo que si me preocupa de tu frase, es el tema del respeto, ¿si frunjo (utilizando el palabro de david guapo), y me frunjen, y gozo y me gozan, donde se pierde o gana el respeto? Si al frunjir me he equivocado, pues me he equivocado, pero no te he faltado el respeto ni te lo he dejado.\n14 d’abril de 2011 a les 14:14\nQuina bona reflexio i quanta rao que tens. Jo tambe era de les que pensaven i defensaven que un home i una dona poden ser grans amics i res mes, pero amb els anys i les experiencies mes i menys properes no ho tinc gens clar. Al final ho veus tal com descrius: si les persones ens diferenciem dels animals (com sempre diu una tieta meva, una mica carca pero molts cops carregada de rao) es perque tenim capacitat de raonar, sentit comu i hem de saber marcar els limits i no sobrepassar-los per evitar, en casos aixi, malmetre una amistat que ens fa sentir be. Aixo no treu que tot i ser dones casades com som, quan algun home que et cau be i amb qui tens una bona amistat et diu alguna cosa que et fa sentir millor, et fa mes contenta que unes pasques. Pero ja esta. Que si no, aixo seria una comuna!\n(Si trobeu a faltar els accents sapigueu que a cal reflex tenim el teclat embogit, tambe deu ser cosa de les feromones).\nMoisès, m'estàs dient que necessito una "noche loca de desenfreno" i bogeria? Si m'ho recepta el psicòleg... Hauré de consultar les meves amigues per saber com van elles d'hormones!\nPepe, aquí segurament és com veuen de diferent manera aquest tipus de relació un home i una dona. Això del respecte em refereixo a que davant d'algun tema més comprometedor o íntim, ahí te quedas! Si t'equivoques i "adiós muy buenas" la dona no ho entendrà com tu, hi haurà falta de respecte. Vaya, serás un cabrón!!\nJosefina! Prioritats!! Amistat o un altre cosa. Si la persona s'ho mereix, ho tinc clar: amistat. Ara, la ment i les hormones et poden fer molt males passades i tirar per terra tots els propòsits amicals que tinguis.\nI tant que un home i una dona poden ser amics íntims sense relació de parella. Crec que hi ha gent per a tot. Tots coneixem aquells que només veuen a les dones com oportunitats de sexe i pels quals l'opció no existeix però, a l'altre extrem i al mig, hi ha un munt de gent (variabilitat poblacional) per qui és possible\n14 d’abril de 2011 a les 15:33\nNO, no he dit això, vull dir que aquest tema, que tampoc li trobo massa la substància, el contextualitzo més per parlar amb el "trio de Calafell", després d'un bon àpat,uns xupitos i de recordar velles embranzides de finals dels 80.\n14 d’abril de 2011 a les 17:32\nMoisès, doncs per fer això hauré de canviar d'amistats... El que a tu et passa és que ets home i psicòleg i ho mires tot des d'una altra perspectiva. Curiós que qui està d'acord amb tot això són dones, no trobes? Em sembla que nosaltres hi trobem més substància que vosaltres!!\n14 d’abril de 2011 a les 19:12\nA veure ara m'hi posaré seriós.\nAquest tema parteix d'un esbiaix, també ens podem preguntar sobre amistats entre homes i dones que tenen orientacions sexuals entre persones del mateix gènere.\nLlavors els paràmetres canvien perquè nosaltres i la nostra societat s'ho mira tot des del punt de referència de la heterosexualitat.\nUna altra cosa, el concepte amistat,a mi particularment i per experiència pròpia (i per observació) em costa definir-lo i argumentar-lo.\nAmb el temps he observat que les "amistats" s'articulen molt per temes d'afinitats i interessos comuns, sobretot pel terme d'interessos comuns o compartits.\nPer exemple, no cal ser molt perspicaç per veure que en trobades d'antics amics el tema estrella és ?\nAnècdotes del passat, d'un temps on aquelles persones tenien interessos comuns, i que actualment segurament han canviat, però per un moment són capaces de reviure o recordar.\nCada vegada que vaig al meu poble i trobo els amics de joventut i fem un àpat, me n'adono que tot i que som els mateixos tenim afinitats diferents.\nLes persones, ens movem per cercles socials que són una mena de compartiments esport, política, feina, família, cultura, lleure, fills, aficions, i en cada compartiment i encabim persones diferents.\nI podem incloure el sexe ?\nI barrejar-lo amb l'amistat ?\nSé de gent, que només han tingut relacions únicament per sexe i de forma consensuada i durant molt temps, no era també una afinitat que tenien totes dues persones ?\nPenso que un home i una dona poden tenir amistats perquè poden tenir afinitats similars, per exemple que a ambdós els hi agradi la BTT o el cinema, el que passa és que de vegades un dels dos pot voler anar més enllà.\nI ara em direu que un pas en fals pot espatllar la relació anterior.\nPerò això també passa en altres facetes i al cap i a la fi el sexe n'és una més.\nPots tenir una amistat amb una amiga, us prepareu juntes unes oposicions,i una aprova i l'altra no, llavors ?\nPots tenir una amiga i a ambdues us agrada el mateix noi, ja veuràs el que dura l'amistat, fins i tot pots tenir una amiga que es pot enamorar de tu.\nEl conflicte sura, quan les afinitats o els mateixos interessos entren en conflicte, si vol et puc posar algun exemple de cistelles i pilotes i veuràs com la clavo de mig a mig.\nAl cap i a la fi el sexe no és altra cosa que un interès més que pot entrar en conflicte o no.\nPer acabar, aquest tema promet, de moment ja portes 10 comentaris.\n14 d’abril de 2011 a les 20:36\nD'acord que conflictes en poden haver de tot tipus que facin trontollar una amistat, però el sexe i/o l'enamorament, sigui per una qüestió cultural, sigui per sentiments més profunds, és una de les causes de distància entre dos amics pel rebuig d'un dels dos i de difícil solució. Evidentment, el conflicte serà igual entre home i dona que entre dos homes o dues dones. És més, crec que per raons culturals, el rebuig i el distanciament serà més gran si els amics són del mateix sexe.\nJo dec ser rareta, m'acabo fent amiga, o molt amiga, de les que s'han enamorat de la meva parella!!\n15 d’abril de 2011 a les 9:06\nAixò té alguna explicació, de les amistats que s'han enamorat de ..................................\nperò deixe-m'ho,totes aquestes reflexions em remeten al passat, i no em bé de gust.\n15 d’abril de 2011 a les 15:22


Vinebre | Xarxa Ebre Biosfera\nEl lloc de Vinebre, com altres de la rodalia, fou conquerit per Ramon Berenguer IV, probablement l'any 1149; donada als templers, patí fortament les lluites entre els Entença i els templers fins el punt que els primers, sota el comandament de Guillem d'Entença, a les darreries de setembre de 1284, destruïren totalment la vila antiga. Posteriorment a aquesta data el comanador d'Ascó reedificà Vinebre en un lloc més proper al riu i més adient per a la defensa. La nova població s'anomenà Vilanova de Vinebre. L'any 1291 hagué de sofrir una nova escomesa dels Entença, que s'endugueren molt de bestiar. Amb l'extinció de l'ordre templera, passà a ser domini dels hospitalers, dels quals obtingué la independència eclesiàstica i administrativa deurant el segle XVII.\nEls moriscos de Vinebre (13 focs el 1610) no sofriren l'expulsió general decretada aquell any.\nLa població patí fortament les conseqüències de la guerra civil, per causa de la seva proximitat al front durant la bartalla de l'Ebre. La vila fou evacuada totalment durant nou mesos, des de l'abril de 1938 fins al gener de 1939.\nFont: Ajuntament de Vinebre


1. Cerca informació sobre l' autoritat a les aules. També has de parlar sobre l'autoritarisme i cercar imatges.\nL'autoritat a les aules: Que el col·lectiu docent constitueix l’actiu més important del sistema educatiu ningú no gosaria qüestionar-ho. Com tampoc que és indispensable poder exercir la docència amb il·lusió per esquivar el fenomen de la «inèrcia captiva», perquè aquest estat d’ànim menyscaba decisivament el resultat de l'aprenentatge de l’alumne. En aquesta professió, permanentment sotmesa a rigorosos judicis i valoracions externes, s’exigeix, al costat d’altres capacitats, una actitud personal positiva que es manifesti en un entusiasme inequívoc. És això, ara i aquí, possible? Gaudeix el professorat, entre altres elements, d’una autoritat, entesa en el sentit ampli, per fer-ho realitat? En el concepte tradicional del professor, mai no s’havia qüestionat que la seva autoritat se sustentava en la seva capacitat de transmissió dels coneixements concrets de la seva matèria. I només per això, i pel rang jeràrquic que se li reconeixia, era valorat i respectat. És obvi que en els darrers anys la relació alumne-professor –i, en general, joves-adults– es basa en un nou model molt més complex a partir del qual es vol propiciar la participació de l'alumnat, dels pares, etc., amb la qual cosa la vella jerarquia queda atenuada. Amb el model participatiu, la bondat del qual no caldria discutir, el professor, a qui se li suposa autoritat en la seva matèria, ha de demostrar i exercir, a més, competències com ara la mediació,el control disciplinari, l’estimulació del pensament crític, la resolució de conflictes, el compromís amb l’organització escolar i curricular, la tutoria personal, la coparticipació interdisciplinària, etc.\nL'autoritarisme descriu una forma de govern caracteritzada per la obediència estricta a l'autoritat de l'Estat el qual manté el control social per mitjà de polítiques opressives. El terme també s'utilitza per descriure una personalitat o un tipus de gestió d'una organització en què un individu vol dominar la resta dels seus companys i que no vol aconseguir cap consens en la presa de decisions.\nEn un estat autoritari, els ciutadans són subjectes a l'autoritat de l'Estat en molts aspectes de llurs vides, incloent-hi les àrees que altres filosofies polítiques considerarien com a eleccions personals. Hi ha diversos graus d'autoritarisme; fins i tot alguns estats democràtics i liberals apliquen mesures autoritàries sobretot pel que fa a la seguretat nacional. Els règims autoritaris concedeixen amplis poders als cossos policials, fins i tot amb la creació d'una policia d'Estat. Als règims autoritaris pot existir l'estat de dret.\nPublicado por Mª Antònia en 0:12


El PSC diu que Pia Bosch no serà portaveu municipal després de les primàries de Girona – Girona A cop de post\nEl PSC diu que Pia Bosch no serà portaveu municipal després de les primàries de Girona\n05/06/2014 ~ Raül Muxach\nDe les primàries no passa. El primer secretari dels socialistes gironins, Juli Fernández, diu que quan hi hagi candidat(a) socialista a l’Ajuntament de Girona (se sabrà el 9 de juliol, oficialment) Pia Bosch haurà de deixar de ser la portaveu municipal i, si no plega, el partit actuarà.\nJuli Fernández (dreta) ahir. Foto: Quim Fernández\nFernández diu que la decisió de rellevar-la a la Diputació després que Bosch hagués proclamat la seva ruptura amb el que representa el PSC ara i hagués anunciat que passava a treballar per aquest nou partit que s’està gestant entre els que reivindiquen un altre socialisme, la va prendre el propi grup en aquest organisme i que, en el cas de l’Ajuntament de Girona, no hi ha tranta pressa perquè el 9 de juliol hi ha primàries i ell és partidari de “cremar les etapes quan toca”.\nAra bé, diu Fernández que si passada aquesta data no s’aparta, “és obvi que el partit actuarà” i posarà fi al que es podria interpretar com una “incongruència”: ser portaveu d’un partit en el que no s’hi creu.\nEl primer secretari dels socialistes gironins també creu que si Joaquim Nadal (i Manel Nadal) està immers en la creació d’un nou partit, hauria de marxar perquè “el partit no contempla la doble militància” i ha afegit: “aquí no sobra ningú, en tot cas, sobra un excés de protagonisme”.\nJuli Fernández diu que estudia cobrir algunes de les 8 baixes produïdes en l’executiva –ha dit que algú podria reincorporar-se però no ha donat més detalls- i convocar una assemblea de militants per ratificar aquesta executiva (diu que no estan en fals i que la prova és que els crítics han deixat de demanar el congrés extraordinari) i el seu càrrec. De moment, però, no hi ha data.\nPosted in Actualitat\tjuli fernandezpia boschportaveuprimariesPSC\n‹ PreviousNova victòria parlamentària de No a la MAT Selva\nNext ›Les 3 regles bàsiques per saber si el Girona se salva


El nostre lloc web gorgeous-store.com (el “lloc web”) utilitza una tecnologia anomenada “cookie”, per tal de poder obtenir informació sobre l’ús del mateix, millorar l’experiència de l’usuari i garantir el seu correcte funcionament.\nUna “cookie” és un petit fragment de text que els llocs web envien al navegador i que s’emmagatzemen en el terminal de l’usuari, (ordinador o dispositiu mòbil). Aquests arxius tenen la finalitat d’emmagatzemar dades que podran ser actualitzades i recuperades per l’entitat responsable de la seva instal·lació. Així, cada vegada que l’usuari torna a visitar el mateix lloc web, l’explorador recupera l’arxiu i l’envia al servidor del lloc web. Les cookies tenen diverses funcions entre les que s’inclouen la de recollir informació sobre les preferències de l’usuari i recordar-la, i en general, facilitar l’ús del lloc web a l’usuari fent que el lloc sigui més útil a l’personalitzar el seu contingut.\nCookies d’anàlisi: Són aquelles que o bé tractades per nosaltres o per tercers, ens permeten quantificar el nombre d’usuaris i així realitzar l’anàlisi estadístic de la utilització que fan els usuaris del servei ofert. Per això s’analitza la seva navegació a la nostra pàgina web per millorar l’oferta de productes o serveis que li oferim.\nCookies de publicitat comportamental: Són aquelles que permeten la gestió, de la manera més eficaç possible, els espais publicitaris que, si escau, l’editor hagi inclòs en una pàgina web, aplicació o plataforma des de la qual presta el servei sol·licitat. Aquestes cookies emmagatzemen informació del comportament dels usuaris obtinguda a través de l’observació continuada dels seus hàbits de navegació, el que permet desenvolupar un perfil específic per mostrar publicitat en funció del mateix.\nEl nostre lloc web utilitza tant cookies pròpies, que són les enviades al seu ordinador i gestionades exclusivament per nosaltres per al millor funcionament del lloc web, com a cookies de tercers, amb la funció de servir com a eina d’anàlisi de la interacció dels usuaris amb la nostra web, gràcies a elles obtenim una informació que pot ajudar a millorar la navegació i donar un millor servei als usuaris i clients.\nEl nostre lloc web utilitza tant cookies temporals de sessió, com cookies persistents. Les cookies de sessió emmagatzemen dades únicament mentre l’usuari accedeix a la web i les cookies persistents s’emmagatzemen les dades en el terminal perquè siguin accedides i utilitzades en més d’una sessió.\nGestiona les dades de l’usuari i els manté en sessió.\nIndica que s’accepta l’ús de cookies en aquesta web.\nDetermina el lloc en el qual l’usuari accedeix a cada sessió o visita.\nEmmagatzema l’origen del tràfic a aquest web.\nL’usuari pot desactivar les cookies anònimes de Google Analytics per evitar que el lloc web enviï informació de les seves visites a Google Analytics. Per obtenir més informació, visiteu: http://www.google.com/analytics/learn/privacy.html. També pot instal·lar en els navegadors un complement que ha desenvolupat Google per inhabilitar l’enviament de dades a Google Analytics. El complement es pot descarregar a: https: //tools.google.com/dlpage/gaoptout? Hl = ca\nAixí mateix, l’informem que si interactua amb el contingut del nostre lloc web també es poden establir altres cookies de tercers (per exemple, en prémer botons de xarxes socials o interactuar amb mapes allotjats en un altre lloc web). Les cookies de tercers, són aquelles establertes per a un domini diferent del nostre lloc web, com ara facebook, twitter o google. No podem accedir a les dades emmagatzemades en les cookis d’altres llocs web quan navegui en aquests llocs web.\nFacebook :. Facebook ‘s data usage policy.\nAl navegar i continuar en el nostre lloc web l’usuari estarà consentint l’ús de les cookies anteriorment enunciades, pels terminis assenyalats i en les condicions contingudes en la present Política de Cookies\nL’usuari pot restringir, bloquejar o esborrar les cookies de tot arreu web, utilitzant el seu navegador. A cada navegador l’operativa és diferent, pel que pot consultar els següents enllaços la forma de fer-ho:


Esdevé urgent que plogui: la secada puja al 70% al Rosselló - La Clau\nLa manca d’aigua comporta mesures dràstiques d’estalvi\nDijous, 15 de juliol de 2021. 18:04h\nRiu costaner d'Agly, Catalunya del Nord © Sindicat Mixt de la Conca de l'Aglí\nLa sequera s’estén a Catalunya de Nord, amb una certa indiferència dels apòstols del “bon temps” turístic. La manca d’aigua arriba fins al 70% a les capes freàtiques inferiors.\nEl “bon temps” exigit pel turisme al País Català està en perfecta contradicció amb el benestar del territori, actualment sotmès a l’estrès hídric històric. De fet, l’abundància de sol i l’absència de precipitacions que afavoreixen el plaer estacional, però la secada és molt preocupant ara a mitjans de juliol.\nEls tres rius costaners del territori, el Tech, el Têt i l’Agly, tenen nivells històricament baixos, els rius afronten cabals decreixents i les capes freàtiques baixes tenen un dèficit hídric que arriba del 40 al 70%. En un intent de posar remei a aquestes dificultats , que són invisibles per a la majoria dels habitants de la ciutat i dels residents de temporada, la prefectura dels Pirineus Orientals està introduint severes mesures per restringir l’ús de l’aigua.\nEn un decret dedicat, els serveis estatals, després de convocar el "comitè departamental de sequera" el 7 de juliol, prohibeixen rentar el cotxe, omplir la piscina o regar la gespa. Aquestes mesures afecten tota la costa del Rosselló, la conca d’Agly, els aqüífers de la costa nord, Agly-Salanque, Têt, Aspres-Réart i Tech. Està prohibida la retirada d’aigua per omplir piscines familiars, excepte per omplir-la d’aigua després de la construcció de la conca.\nCada vegada són més habituals les restriccions\nTambé està prohibit el funcionament de fonts públiques en circuit obert, la neteja de terrasses i façanes no objecte d’obres, el rentat de carreteres i embarcacions, a més de regar gespes, rotondes i espais verds públics o privats. Com a recordatori, es van emetre ordres similars que restringien l’ús de l’aigua a la regió catalana el 1998, 2001, 2005, 2007, 2008, 2012 i 2017, 2018, 2019 i 2020.


L'exèrcit egipci demana disculpes pels morts a Tahrir - Empordà\nL'exèrcit egipci demana disculpes pels morts a Tahrir\nEl Consell Suprem de les Forces Armades considera "lamentable" la mort de manifestants al Caire\nEFE / EL CAIRE 24.11.2011 | 13:28\nUna mare crida per la mort d´un fill a Tahrir. EFE\nLa Junta Militar d'Egipte ha presentat aquest dijous les seves disculpes al poble egipci i a les víctimes dels violents enfrontaments entre les forces de seguretat i els manifestants que ocupen la plaça Tahrir del Caire.\n"El conseller Superior de les Forces Armades presenta el seu pesar i les seves disculpes pels màrtirs, fills fidels d'Egipte, en els últims esdeveniments a Tahrir", apunta la Junta en un comunicat difós a la seva pàgina a Facebook.\nAlmenys 33 persones han mort a Egipte des que van esclatar els xocs entre la policia i els manifestants dissabte passat.\nLa Junta Militar, que representa la màxima autoritat al país des de la renúncia del president Hosni Mubàrak el passat 11 de febrer, es compromet a obrir una investigació "ràpida i crucial" per a processar a tots els que van causar els successos.\nEn la nota s'afegeix que les Forces Armades egípcies obriran una hospital militar de campanya a Tahrir per oferir atenció mèdica als manifestants en aquesta plaça i ajudaran als ferits i familiars dels morts.\nTambé la Junta assegura que farà tot el possible per impedir que es repeteixin els fets.\nMentre, una tranquil·litat relativa reina als voltants del Ministeri de l'Interior després de l'arribada de reforços de l'Exèrcit a l'alba i el desplegament de brigades de voluntaris que s'interposen entre els manifestants i les forces de seguretat.\nTot i que aquest dimecres a la tarda l'exèrcit va començar a desplegar-se al carrer Mohammad Mahmud, focus dels enfrontaments dels últims dies, dimecres a la nit hi va haver xocs esporàdics als voltants del Ministeri i la policia va llançar gasos lacrimògens, encara que no amb la mateixa intensitat que a jornades anteriors.\nSegons ha constatat Efe, els militars han col·locat filats al voltant de l'edifici del Ministeri i encara hi ha nombrosos agents policials a les rodalies.\nAlmenys 33 persones han mort a Egipte des que van esclatar els xocs entre la policia i els manifestants dissabte passat després del desallotjament per la força de familiars de víctimes de la revolució acampades a Tahrir, el que va derivar en massives protestes que demanen a la Junta Militar que abandoni el poder.


Banca March coordina en el MARF un programa d'emissió de pagarés de 100 milions d'euros per a PROMOCIONES Y CONSTRUCCIONES, PYC, PRYCONSA, SA. - Notícies - Nosaltres - Banca March - Crecemos con valores, crecemos juntos\nBanca March coordina en el MARF un programa d'emissió de pagarés de 100 milions d'euros per a PROMOCIONES Y CONSTRUCCIONES, PYC, PRYCONSA, SA.\nPRYCONSA podrà dur a terme emissions a curt termini amb les condicions estipulades en aquest programa durant els propers 12 mesos.\nGràcies a aquesta operació, Banca March consolida el seu lideratge com a coordinador en l'emissió de valors de renda fixa.\nEl programa posa de manifest el creixent interès pels mercats de capitals com a font de finançament alternativa.\nBanca March ha dut a terme el registre d'un programa de valors de renda fixa a curt termini per a Promociones y Construcciones, PYC PRYCONSA, SA, per un import màxim de 100 milions d'euros, que ha estat aprovat avui pel MARF (Mercat Alternatiu de Renda Fixa). Banca March actua com a assessora registrada, entitat col·locadora i banc agent d'aquesta operació.\nEls valors emesos a l'empara d'aquest programa es podran emetre en euros i podran tenir diverses dates de venciment. D'aquesta manera, PRYCONSA aplicarà aquest programa per augmentar la seva capacitat financera per emprendre projectes nous en què treballa actualment.\nPRYCONSA, fundada el 1965, és una empresa de referència en la promoció immobiliària pel seu grau d'implantació en el mercat nacional, la seva experiència en el sector i la seva potencialitat futura de creixement i diversificació. La seva cartera de productes comprèn des dels habitatges de primera residència, en tota la gamma de pisos i habitatges unifamiliars, fins a conjunts urbanístics de caràcter turístic, hotels i hotels apartament, sense deixar d'esmentar el mercat terciari de locals, centres comercials i oficines, així com el sector de la tercera edat. PRYCONSA ocupa actualment una posició competitiva rellevant dins del segment residencial a Espanya, ha lliurat més de 69.000 habitatges en la seva història i se situa entre les principals companyies de referència del sector.\nFinançament alternatiu per a empreses\nUna de les línies estratègiques de Banca March a l'àrea d'empreses és l'assessorament dels seus clients pel que fa a la cerca de fonts alternatives de finançament, com ara les emissions de pagarés i de bons en el MARF o a la borsa d’Irlanda. A principis del 2013 va crear la unitat de Mercat de Capitals.\nBanca March es manté com una de les entitats més actives en el mercat d'emissions a curt termini per a empreses espanyoles, tant les que no tenen ràting com les que tenen la qualificació rating investment grade o high yield. L'entitat ha participat en els programes següents:\n• Programa de pagarés en el MARF d'Elecnor per 300 milions d'euros: assessora registrada i entitat col·locadora\n• Programa de pagarés en el MARF de Tubacex per 150 milions d'euros: assessora registrada i entitat col·locadora\n• Programa de pagarés en el MARF d'Europac per 300 milions d'euros: assessora registrada i entitat col·locadora\n• Programa de pagarés en el MARF de Barceló per 200 milions d'euros: assessora registrada i entitat col·locadora\n• Programa de pagarés en el MARF de Maxam per 100 milions d'euros: assessora registrada i entitat col·locadora\n• Programa de pagarés en el MARF de Gestamp per 150 milions d'euros: assessora registrada i entitat col·locadora\n• Programa de pagarés en el MARF de Fluidra per 75 milions d'euros: assessora registrada i entitat col·locadora\n• Programa de pagarés en el MARF d'Ulma per 50 milions d'euros: assessora registrada i entitat col·locadora\n• Programa de pagarés en el MARF de Sacyr per 250 milions d'euros: assessora registrada i entitat col·locadora\n• Programa de pagarés en el MARF de Siro per 50 milions d'euros: assessora registrada i entitat col·locadora\n• Programa de pagarés en el MARF de Jorge Pork per 75 milions d'euros: assessora registrada i entitat col·locadora\n• Programa de pagarés en el MARF de TSK per 150 milions d'euros: assessora registrada i entitat col·locadora\n• Programa de pagarés en el MARF de Sorigué per 50 milions d'euros: entitat col·locadora\n• Programa de pagarés en el MARF d'IM Fortia 1 per 400 milions d'euros: assessora registrada i entitat col·locadora\n• Programa de pagarés en el MARF de Buran Energy IM 1 per 300 milions d'euros: assessora registrada i entitat col·locadora\n• Programa de pagarés a AIAF d'Abertis per 500 milions d'euros: entitat col·locadora\n• Programa ECP a Irlanda d'Acciona per 1.000 milions d'euros: dealer\n• Programa ECP a Irlanda d'Euskaltel per 200 milions d'euros: dealer\n• Programa ECP a Irlanda de Viesgo per 300 milions d'euros: arranger i dealer\n• Programa ECP a Irlanda de Cie Automotive per 300 milions d'euros: arranger i dealer\n• Programa ECP a Irlanda de Cellnex per 500 milions d'euros: dealer\n• Programa ECP a Irlanda de FCC per 600 milions d'euros: dealer\n• Programa ECP a Irlanda de Meliá per 300 milions d'euros: dealer\n• Programa ECP a Irlanda d'Abertis per 1.000 milions d'euros: dealer\n• Programa de pagarés en el MARF d'Insur per 50 milions d'euros: entitat col·locadora\n• Programa de pagarés en el MARF d'Urbaser per 200 milions d'euros: entitat col·locadora\n• Programa de pagarés en el MARF de Coren per 50 milions d'euros: assessora registrada i entitat col·locadora


MUNTANYES I RIUS DE CATALUNYA (5A-1) by TERESA TORNÉ - issuu\nMUNTANYES I RIUS DE CATALUNYA Llibre 1 Alumnes de 5è A Curs 2013-2014 Escola Torreforta TARRAGONA\nEL RELLEU El relleu geogràfic és la dimensió vertical de la superfície de la Terra. Quan està referit al fons del mar s'anomena batimetria. El relleu s'expressa en termes d'altitud, pendent i orientació de les superfícies del terreny. El relleu afecta el flux de l'aigua i la seva distribució, i per tant l'agricultura i altres recursos naturals. En grans superfícies, el relleu també influeix en la meteorologia. Ambdós factors afavoreixen o dificulten la instal·lació de poblacions humanes en zones determinades.\nUNITATS DE RELLEU: •\nMUNTANYA: Elevació natural del terreny.\nSERRALADA: Conjunt de muntanyes.\nVALL: Terreny pla situat entre muntanyes.\nALTIPLÀ: Elevació de terreny amb una superfície més o menys plana.\nTURÓ: Elevació no gaire alta de terreny. També n’hi poden dir puig o pujol.\nDEPRESSIÓ:Una depressió es una porció de terreny situada al nivell inferior que la superfície veïna.\nPLANA: En geografia, una plana es una àrea amb un relleu relativa-ment pla.\nVESSANT: Un vessant es una superfície inclinada (coster) d’una muntanya.\nMASSÍS: Conjunt muntanyós carectizat per les seves formes pesades i per una altitud moderada.\nDEPRECIÓ:Sector de la superfície de la Terra enfonsat respecte al nivell de les regions circumdants, situat generalment a l'interior dels continents.\nPRINCIPALS UNITATS DE RELLEU DE CATALUNYA: •\nEl Pirineu és la unitat de relleu més important perquè és una serralada de grans proporcions. Es caracteritza per cims alts i valls profundes. A la part central enregistren els cims més alts que sobrepassen els 3.000 m . A mesura que s’apropa a la costa va reduint la seva alçada. El Pirineu Axial és la zona central de la serralada i se situa al nord de Catalunya. S’hi troben les altituds més importants que arriben a sobrepassar els 3.000 m. El Prepirineu és una serralada paral·lela al Pirineu Axial, que igualment s’extèn d’oest a est. La principal diferencia esque el Prepirineu té menor altitud. 3\nDepressió Central és una unitat de relleu que s’estén entre Prepirineu i les Serralades Costaneres. Aquestes terres son gairebé planes amb grans valls i turons. La Depressió Prelitoral és llarga i estreta i es triba entre la Serralada Prelitoral i la Serralada Litoral . El seu relleu pla i suau ha permèsura important ocupació humana. Les Serralades Costaneres són una unitat de relleu que s’estén del NE al SO del territori català, paral·lela a la costa. En podem distingir tres subunitats: o La Serralada Prelitoral és la més interior de les serralades costeres i la que compta amb els massissos més importants. o\nLa Serralada Litoral o de Marina va vorejant la costa des de Empordà fins al Camp de Tarragona.Es de poca actitud i ha estat molt treballada per l’erosió.\nLA COSTA CATALANA LA COSTA La costa és el lloc on la terra s'uneix amb el mar conformant un espai singular de relleu. Té un paisatge inestable, on de vegades la terra pot créixer a causa del dipòsit de sediments i en altres casos pot disminuir pels processos d'erosió marina. Però les costes també són modificades per altres factors, com el clima, la geologia costanera, el vent, l'onatge i les activitats humanes.\nELEMENTS DE LA COSTA •\nGolf: porció gran de mar que s’interna entre dos caps.\nCap: part de terra que penetra en el mar.\nIlla: tros de terra envoltat d’aigua per tots els costats.\nPenínsula: tros envoltat d’aigua per tots els costats menys per un.\nIstme: llengua de terra que uneix una península a un continent.\nArxipèlag: un conjunt d’illes.\nPenya-segats: rocalla de pendent bastant fort , tallat en la línia de contacte entre terra i mar.\nDelta: És la formació geològica que alguns rius originen en arribar al mar a causa de l’acumulació de sediments en les seves desembocadures.\nPRINCIPALS UNITATS DE LA COSTA CATALANA Les principals unitats de la Costa Catalana són : •\nCaps: Cap de Creus, el Cap de Salou i el Cap de Tortosa.\nGolfs: El Golf de Roses i el Golf de Sant Jordi.\nDeltes: El Delta de l’ Ebre i el Delta del Llobregat.\nCostes: A Catalunya hi ha: 1. Les costes abruptes que són la costa Brava i la costa de Garraf. 2. Les costes suaus que són la costa del Maresme i la costa Daurada.\nELS RIUS DE CATALUNYA QUÈ ÉS UN RIU? Els rius són corrents naturals d’aigua dolça que tenen una capçalera i desemboquen al mar, en un altre riu o en un llac. El recorregut del riu el podem dividir en tres parts: • Curs Alt: El riu neix a les muntanyes i, en l”inici del seu recorregut l’aigua baixa a molta velocitat,degut al fort pendent de la muntanya. • Curs mig: a mesura que el riu avança cap el mar o cap un altre riu el terreny perd pendent les aigües ja no circulen a tanta velocitat com en el curs alt. • Curs baix: a prop de la desembocadura el terreny es quasi pla amb poc pendent les aigües circulen molt lentament.\nELEMENTS D’UN RIU Els elements mes importants dels rius són: • Afluent: És un corrent d’aigua que desguassa en un altre de més important. • Desembocadura: És el lloc on un riu va a parar al mar, a un altre riu o a un llac. • Llit del riu: És l’espai per on s’escorren les aigües. • Marges: Són les vores que queden als costats del llit del riu. • Cabal:Cabal es la quantitat d’un riu. • Règim fluvial:Hi han dos tipus de regim fluvial:regular o irregular • Naixement:Un afluent es un riu o torrent que aboca les seves aigües en un altre de mes important.\nELS RIUS A CATALUNYA A Catalunya hi han dues conques: •\nLa Mediterrània que es on desemboquen la majoria dels rius de Catalunya: La Muga, el Fluvià, el Ter, la Tordera, el Besòs, el Llobregat, el Foix, el Gaia, el Segre, el Francolí, l’Anoia, la Ribera Ribagorçana i l’Ebre que es el mes gran de Espanya. La Atlàntica nomes desemboca un riu que desprès entra a França i es diu Garona\nAUTORS EL RELLEU DE CATALUNYA: AYOUBE, YOANA, ANAÏS, MARIO (EQUIP 1) LA COSTA CATALANA: GISELA, VÍCTOR, GODTIME, DANIEL (EQUIP 2) ELS RIUS DE CATALUNYA: ADRIÁN, JESÚS, IBTISSAM, MOHAMED B. (EQUIP 3)


Encamp reedita una nova i multitudinària Festa de l’Escudella amb la distribució de 2000 racions - FÒRUM.ad\nEncamp reedita una nova i multitudinària Festa de l’Escudella amb la distribució de 2000 racions\nOn: 13/01/19 18:29\nLa tradicional festa de l’Escudella d’Encamp ha distribuït 2000 racions d’aquest plat tradicional en una jornada que ha aplegat centenars de persones que han pogut gaudir d’aquest àpat tradiciona que la parròquia celebra des de fa més de tres dècades. La plaça Sant Miquel ha esdevingut novament l’espai on les olles han començat a bullir, quan el dia encara ho havia clarejat, i on s’han desenvolupat els Encants de Sant Antoni que enguany han recollit 737 euros amb la subhasta dels 23 lots d’embotits i coques artesanes que ha dirigit el manador, davant la presència de les autoritats.\nLa parròquia obre la celebració de les escudellades que les diferents parròquies del país celebren pels volts de Sant Antoni. Amb una recepta específica, que des de fa més de tres dècades vetllen les padrines de la parròquia, Encamp ha elaborat i distribuït 2000 racions d’escudella: 1.500 inicials a les quals se n’ha afegit una olla més cedida pels escudellaires de La Massana, amb l’objectiu de satisfer la demanda dels milers de persones que han fet cua fins passades les tres de la tarda. Tothom s’ha endut la seva ració d’escudella amb carn d’olla, acompanyada del beure, el pa i la coca per a les postres.\nMalgrat que el bon temps ha afavorit que molta gent decidiís fer l’àpat a l’aire lliure, la majoria de les persones han preferit endur-se l’escudella cap a casa. Com cada any, el comú ha fet els plats commemoratius de l’escudella que, en aquesta edició, han tingut com a element decoratiu una reproducció de l’escultura de l’escultura femenina que s’exhibeix a l’exterior de Casa Cristo i que homenatja la pubilla de la casa, la Florentina.\nPrèviament a l’escudella, han tingut lloc els tradicionals Encants de Sant Antoni que enguany han recaptat 737 euros gràcies als lots d’embotits i coques que s’han subhastat. La dita més alta ha estat de 51 euros per fer-se amb una coca. Aquesta xifra caldrà sumar-hi ara la dels donatius particulars que s’entregarà a l’organització Càritas.\nPrevious Post: L’exposició ‘Presos polítics a l’Espanya contemporània’ fa parada a la Seu d’Urgell\nNext Post: Encamp dona suport al metro per connectar Porta i el Pas de la Casa


El Port de Tarragona instal·larà una estació a Guadalajara\nLa infraestructura estarà connectada al corredor central i servirà per transportar mercaderies del Mediterrani a Madrid i Castella\nper ACN Barcelona. 23 de juny de 2021 14:52\nRecreació de la futura terminal ferroviària PortTarragona Terminal Guadalajara – Marchamalo | ACN\nEl Port de Tarragona estrenarà el 2023 una terminal ferroviària intermodal a Guadalajara. Sota el nom PortTarragona Terminal Guadalajara – Marchamalo, la infraestructura ha començat a construir-se aquest dimecres, ocuparà 15 hectàrees i està pressupostada en 15 milions d'euros. La nova terminal seria la sortida natural de mercaderies de Madrid al Mediterrani, gràcies al seu emplaçament al polígon Puerta Centro de la ciutat castellana.\nLa primera fase del projecte, que s'ha iniciat dimecres, tindrà un cost de 4 milions d'euros i constarà principalment de treballs d'adequació del terreny. La licitació de la segona fase, la construcció en sí de la terminal, es produirà durant aquesta primera intervenció. La construcció hauria d'estar finalitzada durant el primer trimestre de 2023, coincidint, segons han comunicat, amb la posada en funcionament del corredor mediterrani a Tarragona i l'entrada en servei de la terminal intermodal La Boella.\nTal i com destaquen des del mateix port, Guadalajara – Marchamalo tindrà una gran importància en la seva estratègia de creixement, en concret pel que fa a l'ampliació del seu radi d'acció. "Aquest projecte obre una finestra d'oportunitat per convertir el Port de Tarragona en una infraestructura de referència per a tot el centre de la Península", destaquen des de la institució. També serà clau per al transport de mercaderies entre Madrid i el Mediterrani, ja que serà l'única del corredor que podrà operar trens de 750 metres, cosa que facilitarà a més la connexió amb Europa\nSegons el president del Port de Tarragona, Josep Maria Cruset, es tracta d'un "projecte il·lusionant que permetrà al Port ampliar la seva activitat cap al centre de la península i potenciar el paper de Tarragona a la Mediterrània i al sud d'Europa". Per la seva banda, la ministra d'Indústria, Comerç i Turisme Reyes Maroto, que ha estat present en l'acte de col·locació de la primera pedra de la terminal considera que el projecte suposa "una porta oberta a la mar per a les empreses exportadores i importadores de Madrid i la seva àrea metropolitana".\nEl Port de Tarragona destina 660.000 euros a millorar els ferms\nEl Port de Tarragona, líder en tràfic de productes agroalimentaris