Per les braves aigües de la Noguera descendeix l'or, el bronze i la plata\nFa cinquanta anys, el meu amic Aleix, em va convidar a visitar el seu poble. El vaig conèixer a l'institut on cursàvem el preuniversitari i, abans que cantés el gall, vam establir una amistat que ha anat evolucionant amb els anys com la llera del riu Noguera Pallaresa. Ell, és de Sort, localitat que en aquells anys jo situava on Crist va perdre l'espardenya. És clar que, per aquell temps i amb els anys que teníem, el que tirava era Barcelona o la Costa Brava on floria "la moguda", intel·lectual i carnal, sobretot a partir de primavera. Però la primavera passava i també els llargs estius que omplien tots els anhels juvenils, es tornava a la rutina amb les veles arriades i la relaxació dels membres. Va ser en aquest context, que el meu amic em va proposar viatjar al seu poble.\nSort, 1970. Fotografia: JL Meneses\nEren dates nadalenques, la neu cobria les muntanyes i les teulades dels pobles de Pallars Sobirà. Arribar a Sort era tota una experiència que podia durar gairebé el dia sencer. El cotxe, després de travessar els nombrosos pobles que s'apinyaven al voltant de la gran ciutat de Barcelona, s'obria pas per estretes carreteres en les que t'adormies a l'ombra dels camions Pegaso, sobretot, al port de l'Bruc. La parada a la Panadella era gairebé obligada, et permetia desentumir les cames i menjar alguna cosa per reprendre el llarg viatge en condicions adequades. Per davant, quedava la meitat de camí, però el doble d'hores. Calia transitar per carreteres nacionals, comarcals i locals estretes, travessar pobles i llogarets, pujar els 1100 metres del port de Comiols capaç de fulminar la corretja d'un Seat 600, fins a arribar al Congost de Collegats, la frontera natural que dóna accés al Pallars Sobirà. Ja hi som, et deies. Doncs no, només havies arribat a l'últim tram. Avui, els vint quilòmetres fins arribar a Sort els pots recórrer en mitja hora, gràcies als cinc túnels construïts; en aquells anys, sense els túnels del Borrell, natural de Pobla de Segur i avui flamant ministre d'exteriors de la Unió Europea, calia transitar per una estreta carretera amb infinites corbes que acabava demorant l'arribada fins a un parell d'hores si hi havia vòmits pel mig. En el meu cas, em recuperava aviat perquè la Carmeta, la mare de l'Aleix, em donava bon recer i millor afecte. Resumint, si sorties de Barcelona a les nou del matí, podies arribar a Sort a l'hora de berenar. Però, parafrasejant Enric IV, al Pallars Sobirà bé val una missa.\nRiu Noguera Pallaresa. Fotografia: JL Meneses\nDel Pallars Sobirà era un lloc perdut a les altes muntanyes dels Pirineus. Arribar, com hem comentat, requeria paciència i temps. Es podien comptar amb els dits d'una mà els que escollien aquesta destinació com a lloc per passar el cap de setmana, fins i tot els períodes de vacances i es podien comptar amb els dits de l'altra, les vegades que els joves de Pallars que estudiaven a la ciutat tornaven a casa com no fos en vacances. Avui, sense por d'equivocar-nos, podem dir que l'estratègia del nostre Senyor amb el Pallars Sobirà va ser encertada al situar lluny i complicar el seu accés, sens dubte, volia protegir i preservar aquest lloc a imatge i semblança del Paradís de les hordes vandàliques que van envair altres llocs modificant al seu antull. Però el nostre Senyor, generós i compassiu, també va concedir a l'home el lliure albir i és la mà pecadora d'aquest home que treu el cap i s'amaga segons li convingui la qual posa en perill, dia sí i un altre també, aquest beneït entorn natural. Bé podrien ficar-se alguns aquesta mà per on els càpiga.\nNaixement de la Noguera Pallaresa, Pla de Beret. Fotografia: JL Meneses\nEl riu Noguera Pallaresa i el seu germà el Garona, van néixer fa milions d'anys del ventre de les fèrtils terres de l'Alt Pirineu, a uns mil nou-cents metres d'altitud, concretament al Pla de Beret, a la comarca pirinenca de la Vall d'Aran. Tot just uns pocs metres separen seus bressols. La Garona, només néixer, part cap al nord, cap a França per anar a desembocar, després d'una mica més de cinc-cents quilòmetres, a l'estuari de Bordeus, al mar Atlàntic. El Noguera Pallaresa, sobre el qual versa aquest article, es resisteix a perdre l'excel·lent climatologia del nostre país i després d'una plàcida infància i encesa joventut per terres de Pallars Sobirà, es puja a lloms del Segre per arribar a l'Ebre i des d'allí a la mar , el nostre mar Mediterrani, blau d'Algesires a Istanbul, com canta Serrat i em recorda el meu germà Jesús, Déu li tingui en la seva Glòria.\nMontgarri, Vall d'Aran. Fotografia: JL Meneses\nEl primers passos de la Noguera Pallaresa transcorren pel Pla de Beret, preciós quan es vesteix de blanc els mesos d'hivern i impressionant quan la primavera i la tardor pinten de colors tot l'entorn. Allà, es troba el poble de Montgarri amb la seva flamant monestir construït en segle XI que va donar aixopluc, escolto resos i en el qual es van celebrar cerimònies fins que els veïns van abandonar el poble. Com ha passat en altres molts llocs, culpen a la climatologia de l'abandonament i em pregunto, si la climatologia era tan dolenta, per què es van instal·lar i van viure allà durant segles. No serà que els van abandonar a la seva sort després de posar-los davant els seus nassos una ràdio i un televisor perquè s'assabentessin de com es vivia en altres llocs. Ningú deixa la seva terra si en ella rep els serveis essencials. Últimament escolto a la verborrea dels actuals polítics motivar la gent a tornar als pobles que van abandonar. Ara, els convé que pastem fora de les ciutats. Les seves polítiques a curt termini, necessàries per a mantenir-se a la poltrona, els van impedir veure més enllà dels seus nassos. O potser, sigui pel valor dels vots, vés a saber, perquè per qüestions de control i manipulació no pot ser, ja que amb les modernes tecnologies saben quan i on ens vam comprar els últims sabates o quin és arbre de la muntanya en el qual en ocasions orinem.\nAlt Àneu, Pallars Sobirà. Fotografia: JL Meneses\nSeguint el curs del riu aviat queda enrere la Vall d'Aran i s'entra al Pallars Sobirà. El Noguera Pallaresa creix ràpid i els torrents que baixen entre els vessants de les altes muntanyes com el de Llançanes, Cireres, Porquer o Gavècs, entre d'altres, incrementen el seu cabal i la seva amplada. El bestiar pastura plàcidament a la vora del riu escoltant les infinites tonalitats de la música de l'aigua, els aguts quan el riu brama o els greus quan es relaxa i mentre, per les altes muntanyes campa l'ós bru, cérvols, cabirols, daines, senglars ... en pau i harmonia amb la natura.\nHem recorregut una mica més de disset quilòmetres per camins de terra sense perdre de vista el riu i ens trobem amb un pont romànic de segle XII que ens recorda que estem a prop de la localitat d'Alós d'Isil, el primer poble habitat de Pallars Sobirà i en el qual es troba l'Església de Sant Lliser, també d'inicis de segle XII. A poca distància, el riu ens porta a Isil i a la seva riba, l'església romànica parroquial de Sant Joan d'Isil que, com altres de la mateixa època, forma part del patrimoni cultural de la comarca.\nSant Joan d'Isil, Pallars Sobirà. Fotografia: JL Meneses\nAmb els peus per davant, deixant-te portar pel corrent i després de passar un pont romànic, trobes a la teva esquerra el poble de Borén, l'església de Sant Martí i la seva agradable embassament engalanat amb vius reflexos que canvien de posició, color i textura de l' vespre a l'alba. A pocs quilòmetres està Isabarre, Esterri d'Àneu i la mollera d'Escalarre, en què segons la informació que resa a la torre-observatori, juguen a l'amagatall per l'aigua i entre canyissos la truita, el barb roig, la serp d'aigua ... fins la polla d'aigua o gallineta, entretenint el gaig, a la garsa, al xiulet verd ... que els contemplen des de l'aire.\nUna mica més avall, sempre cap al sud, la Guingueta d'Àneu i les seves espectaculars vistes a l'embassament de la Torrassa en el qual, les seves tranquil·les aigües i l'entorn paradisíac procuren a cor del visitant una bona dosi de l'assossec necessari per a retrobar-se amb un mateix i per convidar-lo a orientar les seves accions cap a la pau, la convivència, l'harmonia de cos i ànima amb la natura i per ajudar-nos a fer-nos mereixedors de la nostra existència. Si procuressin a les persones espais com aquest i no l'amuntegament de les ciutats, no serien necessaris pols angelicals per contemplar les estrelles, encara que, de vegades, ni espais com aquest serveixen per deixar les pólvores i els llots.\nEmbassament de la Torrassa. Fotografia: JL Meneses\nReprenent el viatge cap al sud arribem a Llavorsí i allà, es produeix la trobada amb la Noguera de Cardós que arriba amb les aigües de la Noguera de Vallferrera. Després dels pertinents salutacions, part crescut, encoratjat, reptant als amants dels esports d'aigües braves a llançar-se amb les seves barques, durant un recorregut de llac més de trenta quilòmetres, fins a una mica més enllà de la localitat de Sort. Fa més de cinquanta anys que aquesta activitat lúdica i esportiva es porta a terme a la Noguera Pallaresa en què home i aigua es baten d'igual a igual, amb noblesa, d'acord, sense contaminar ni alterar l'entorn. Aquest riu és conegut i apreciat per caiaquistes d'arreu del món i en ell, s'han celebrat importants campionats i ho tornen a fer aquest any: el 57 Ral·li Internacional, la 1a Copa d'Espanya d'Estil Lliure, la Copa Catalana d'Eslàlom JJPP, la Copa d'Espanya de Eslàlom JJPP i el Campionat d'Espanya Eslàlom Olímpic.\nPerò, a l'marge de les competicions, també és un riu molt apreciat pels amics de les activitats d'oci i d'aventura. Diverses empreses donen facilitats amb la seva infraestructura i equipacions per a realitzar tot tipus d'activitats com ràfting, hidrospeed, barranquisme, canoa, ponting o passejar a cavall al costat de la riba. L'experiència adquirida per les empreses de la comarca durant anys, possibiliten una oferta de qualitat i permet que tant nens com adults puguin realitzar les activitats de manera segura.\nEsport i oci al riu Noguera Pallaresa. Fotografia: JL Meneses\nAbans d'abandonar el Pallars Sobirà, la Noguera Pallaresa segueix donant vida i alegria, des de fa milions d'anys als afortunats pobladors de sud d'aquesta singular comarca. El clima s'ha moderat i també l'altura de valls i muntanyes. Les aigües flueixen cap al sud amb la seva bravura temperada i és possible veure a les truites autòctones, salvatges i forts, transitar riu amunt i no només per fresar, sinó també pel seu desig de romandre al Pallars. Tampoc amb aquest article abandonarem aquestes terres. Tornarem a deixar que el corrent ens porti, cap al sud, fins a les localitats de Montardit, Baro, a l'ermita romànica de la Mare de Déu d'Arboló, passarem pel pont que des del segle XI va permetre la convivència entre els habitants de Gerri i els monjos del Monestir de Santa Maria de Gerri construït a principis de l'any 800.\nVam arribar al tram final del riu i com no volem volem abandonar la comarca, no hi ha millor lloc en el qual baixar que al congost de Collegats. El meu baixador preferit, a llarg dels cinc quilòmetres de l'estret congost, és La Argenteria. Assegut sobre una fita de l'antiga carretera pots observar com l'aigua, que durant segles ha caigut per les parets de roca calcària, ha anat modelant pas a pas i gota a gota la paret que, segons expliquen, va inspirar a Gaudí en el moment de definir la façana del singular edifici de la Pedrera a Barcelona.\nCom les truites, em resisteixo a abandonar el Pallars Sobirà. Retorn riu amunt i mentre ho faig, permetre us deixi un nou vídeo que certifica el que escric i que en aquesta ocasió, sense que serveixi de precedent, em acomiadi de vosaltres amb un poema que vaig escriure sobre la Noguera Pallaresa fa un parell d'anys.\nSort, juliol de 2019\nS'ha acabat la festa,\nestrelles de pólvora i foc\ncompeteixen per arribar al cel\nentre l'ocàs i l'alba.\nOlor, a herba segada\na música al mirall\nde les aigües d'un riu que brama\nentre muntanyes que contemplen\nla processó de les hores\nen el plec de les seves faldilles.\nPer les braves aigües de la Noguera\ndescendeix l'or, el bronze i la plata\na l'ombra de banderes que flamegen\nvents de nord gronxen les seves ales.\nEntre les cases de pedra i pissarra\nels veïns canten i ballen\nal so de tambors i flautes\ncompartint en harmonia\nles cordes del pentagrama.\nels cossos s'abracen\na l'ombra de les flames\ni els somriures floreixen\nsobre els camps de l'ànima.\nCalors de juliol\ntatuades a la cara de l'aurora\nmil imatges i paraules\ni d'una gent\nque per les nits cavalquen,


Volem Pego presenta un nou projecte municipalista amb Irene Sendra com a alcaldable – Ràdio Pego\nVolem Pego-acord municipal s’ha presentat en roda de premsa com «una formació oberta, integradora, tolerant i inclusiva», que aglutina a membres de la candidatura de Volem, del 2015, amb algunes cares noves. Els tres primers de la llista, que són Irene Sendra, Saül Ortolà i Marta Siscar, han manifestat que formen part d’una candidatura integrada per persones de diferents àmbits, a títol personal, i no polítics professionals. El seu objectiu és arribar a l’alcaldia, o, al menys, formar part del govern municipal per a «transformar Pego», com ha dit Saül Ortolà.\nL’agrupació ha revelat una llista formada per 17 persones, que ha estat ja publicada en el Butlletí Oficial de la Província. A més d’Irene Sendra, Saül Ortolà i Marta Siscar, la integren, per ordre, Manuel Salvador Martínez, Carolina María Figueroa, Rosa Carmen Carrió, Jaume Ferrer, Carla Vanesa Sastre, Ricardo Rudi Alemany Maria Pilar Miralles, Jordi Mata, Rosa Maria Bernal, Eloy Fernández, Eva Maria Dominguis, Ángel Mascarell i Patrocinio Marí.\nD’entre les incorporacions, destaca la de Marta Siscar, qui, en el cas que Volem Pego aconseguira 3 regidors, seria la primera edil trans de la província.\nPel que fa a possibles pactes, els candidats no han volgut ni obrir, ni tancar portes. Han assenyalat els tres que la possibilitat de pactar es valorarà en conéixer les propostes de la resta de partits, sense entrar en considerar les sigles polítiques. L’única exigència és que les propostes siguen de progrés i transformació del poble.\nVolem Pego-acord municipal no ha programat encara els actes de la campanya, però, anuncien que estarà basada en el contacte amb la gent al carrer i la utilització de les xarxes socials.\n← El CB Pego celebra unes jornades Pasqüeres perquè els xiquets i xiquetes proven amb el bàsquet\nPopulars per Pego ha fet pública en les xarxes socials la llista per a les locals →


Per què va ser enterrat Marcus Venerius? L'esquelet de Pompeia que intriga els arqueòlegs\nQuè revelen les restes d'aquest esclau que va arribar a magistrat, mecenes de teatre amb grec i llatí, però que no va ser incinerat com es feia a l'època, quan només els nens eren enterrats?\nJudith Casaprima Sagués 18/08/2021 - 09.22 Actualitzat 20/08/2021 - 01.11\nPompeia encara amaga sorpreses que intriguen els arqueòlegs. A la necròpoli de Porta Sarno de Pompeia, han descobert un esquelet extraordinàriament ben preservat i parcialment momificat d'un home que hauria mort als 60 anys, en una època que l'esperança de vida voltava els 45, enterrat en uns temps en què els cadàvers eren incinerats.\nA més l'estela, la inscripció mortuòria, identifica el personatge com un mecenes d'obres teatrals, cosa que aporta la primera prova directa que a la ciutat es feien representacions en grec i llatí.\nLes anàlisis òssies apunten que va morir cap als 60 anys, molt vell per l'epoca (Parc Arqueològic de Pompeia)\nAquest és l'últim descobriment de la inesgotable Pompeia, que s'ha fet en col·laboració del Parc Arqueològic de Pompeia i la Universitat de València. El professor d'Antropologia Física i Arqueologia de la Mort, Llorenç Alapont, que és el codirector del Pompeii Project Investigating Archaeology of Death, ha treballat amb l'arqueòloga Luana Toniolo, la restauradora Teresa Argento i l'antropòloga Valeria Amoretti del parc arqueològic.\nPer Alapont, que ha treballat durant més de 10 anys a Pompeia, la troballa "canvia la nostra idea dels rituals funeraris de la cultura romana. La gestió de la mort defineix la identitat d'una societat, reflecteix les creences i l'estat dels vius, transforma el fet natural en un fenomen cultural".\nLa troballa ha obert diversos interrogants i també aporta nous coneixements.\nLa tomba s'ha trobat a la necròpoli de Porta Sarno de Pompeia (Parc Arqueològic de Pompeia)\nD'esclau alliberat a magistrat\nL'esquelet pertany a un magistrat romà, Marcus Venerius Secundio, que va viure durant el segle I després de Crist. Va ser enterrat a l'antiga Pompeia poc abans que fos destruïda per l'erupció del Vesuvi, l'any 79 dC. I el que sorprèn és que, almenys fins al segle següent, a l'Antiga Roma, els adults eren incinerats. Només els infants eren enterrats.\nAlgunes de les respostes podrien trobar-se en l'origen de Marcus Venerius Secundio. A Pompeia va ser esclau del temple de Venus fins que va obtenir la seva llibertat. Llavors es va incorporar a la magistratura augusta, els augustals, sacerdots del culte imperial. Això li va permetre adquirir un cert estatus social i econòmic, com es desprèn de la tomba en què va ser enterrat, decorada amb pintures que encara es poden distingir a la façana de plantes verdes sobre un fons blau. El seu nom apareix també al l'arxiu de tauletes de cera del banquer de la ciutat, Cecilius Jucundus, propietari de la domus del mateix nom de la Via Vesuvio.\nLa inscripció revela que a Pompeia es feien representacions teatrals en grec i llatí (Parc Arqueològic de Pompeia)\nMecenes de teatre grec i llatí\nMarcus Venerius també tenia debilitat per l'art, en particular pel teatre, i com es pot llegir a la inscripció de la seva tomba, tallada en una placa de marbre, "va oferir representacions en grec i llatí durant quatre dies". Una prova que, segons el director del Parc Arqueològic de Pompeia, Gabriel Zuchtriegel, és la primera evidència directa que es representaven obres en grec a l'antiga Pompeia.\n"El que és realment interessant és que ell mateix organitzava actuacions en grec i en llatí. Aquest és el primer testimoni fidedigne que certifica que es feien espectacles i exhibicions en llengua grega a Pompeia."\nL'ús del grec, la llengua franca del Mediterrani, al costat del llatí, demostra que "Pompeia era la ciutat multiètnica, amb un clima cultural viu i obert" que la va caracteritzar, afegeix Zuchtriegel.\nUna petita porta ha servit per accedir a la tomba tancada hermèticament (Parc Arqueològic de Pompeia)\nEnterrat i ben conservat\nUn altre element sorprenent és que Marcus Venerius Secundio va ser enterrat i no incinerat, com era habitual durant aquest període romà a Pompeia. Els ritus funeraris implicaven la cremació del cos, sobretot dels adults, ja que només s'enterraven els nens petits. L'enterrament no es va generalitzar a l'imperi romà fins al segle II.\nL'esquelet de Marcus Venerius també és un dels més ben conservats que s'han trobat a la ciutat. L'excavació va començar el mes de juliol i fa dues setmanes es va poder accedir a la sala mortuòria on reposaven les restes, una cel·la petita de 1,6 x 2,4 metres, darrere de la façana principal de la tomba.\nEs poden veure com s'han conservat restes de cabell al crani (Parc Arqueològic de Pompeia)\nEra una sala hermètica que ha mantingut les condicions que han permès l'excepcional estat de conservació de l'esquelet, que té cabell al crani i el cartílag de l'orella encara visibles.\n"La nostra prioritat ha estat preservar el microclima", diu Alapant. Primer amb tècniques de fotogrametria i realitat virtual i després amb tractaments amb fungicides, per evitar els canvis sobtats de temperatura i humitat que podrien degradar les restes orgàniques.\nUn altre detall més d'aquest inusual enterrament és que Venerius va morir vell, segons les anàlisis dels ossos, amb més de 60 anys, quan l'esperança de vida de l'època rondava els 45 anys.\nImatge 3D de l'esquelet a l'interior de la tomba (Parc Arqueològic de Pompeia)\nAl costat del cos s'han recuperat peces d'aixovar, com dos flascons de vidre per a ungüents i fragments de tela, possiblement de la indumentària. També s'hi han trobat dues urnes cineràries --de cossos, aquest sí, incinerats--, un de terracota que conté les cendres d'un adult; i el segon, de vidre dins d'una caixa de plom, guarda les restes de dos nens i un altre adult, possiblement una dona de nom Novia Amabilis com indica l'estela que l'acompanya.\n"Aquests contenidors també són inusuals", diu Alapont. "Els petits van ser enterrats a l'antiga Roma. Volem estudiar quina relació hi havia entre els cossos trobats", afegeix.\nAl costat hi ha les cendres possiblement d'una dona, Nuvia Amabilis (Parc Arqueològic de Pompeia)\nMostres de les cendres, juntament amb les mostres extretes de l'esquelet de Venerius, s'han enviat per analitzar a la Unitat d'Anàlisis Químiques de la Universitat de València.\n"Encara hem de saber si la momificació va ser intencionada o no. L'anàlisi de la tela podria aportar més informació al respecte. Per les fonts sabem que hi ha certs teixits com l'amiant que s'havien utilitzat per a l'embalsamament."\nSi la inhumació fos voluntària aportaria també noves dades sobre els ritus i la societat a Pompeia.\n"És molt important perquè significaria que sobre els ritus funeraris hi havia certa llibertat de culte i no es tenien en compte les regles estrictes o el temor a trencar els ritus i les amenaces dels deus. Suposaria que hi havia llibertat ideològica en el moment de triar després de la mort."\nEls resultats també podran donar pistes de si s'haurien fet servir tècniques funeràries d'embalsamament practicades a Grècia i que fins i tot recorden les egípcies.\nAmb el cos s'han trobat dos flascons de vidre per a ungüents (Parc Arqueològic de Pompeia)\nLa hipòtesi grega\nAra els investigadors miren d'entendre les incògnites d'aquest insòlit enterrament. "És un misteri sobre el qual haurem de treballar els pròxims mesos", diu l'arqueòleg.\nL'equip, però, considera la hipòtesi que l'origen de l'esclau llibert fos Grècia. Això explicaria el desig de ser enterrat per prolongar l'existència més enllà de la mort. I també explicaria l'interès per promocionar representacions de teatre en la llengua hel·lènica.\n"Una de les hipòtesis és que era una persona que tenia una filiació grega o amb debilitat per l'art i la cultura grega perquè llavors a Grècia es preferia la inhumació."\nPerò un detall fa dubtar d'aquesta possibilitat: que el cognom Secundio té l'arrel lèxica llatina.\nMentre la ciència no aporti més dades, quan s'obtinguin els resultats de les anàlisis i els treballs al jaciment es reprenguin a la tardor, els ossos de Marcus Venerius i les urnes amb els seus companys de sepultura esperen emmagatzemats al centre de recerca de Pompeia.\nL'esquelet de Marcus Venerius Secundio conserva restes de tela del vestit (Parc Arqueològic de Pompeia)\nTroben a Pompeia un esquelet que intriga els arqueòlegs


Mutua Fraternidad-Muprespa Mobil - Continguts - FRATERNIDAD MUPRESPA PARTICIPA...\nFRATERNIDAD MUPRESPA PARTICIPA...\nA Fraternidad Muprespa ens sembla molt important per al bé de tots el moviment 2010 Any Internacional de la Diversitat Biològica; ja que coincideix amb els nostres valors d'empresa, entre els quals es troba el compromís per la protecció i la defensa del medi ambient, com es constata a la nostra política de qualitat i medi ambient Certificació.\nPer això, des de la mútua d'accidents de treball i malalties professionals Fraternidad Muprespa volem donar suport a la proposta de Nacions Unides a favor de la conscienciació de tenir cura del nostre planeta i les seves espècies. Considerem que aquesta celebració de la vida a la terra i del valor de la diversitat biològica per a les nostres vides ha de formar part de tots nosaltres, i per això des de la mútua convidem que tothom s'impliqui en la protecció de la varietat de vida a la terra: la biodiversitat.\nLa nostra web corporativa, important centre neuràlgic en el qual conflueixen diàriament milers de professionals i empreses a la recerca d'informació, esdevé un aparador privilegiat a través del qual divulgar el missatge del 2010 Any Internacional de la Diversitat Biològica.\nLa nostra contribució a la celebració d'aquest moviment passarà per difondre el missatge i convidar tothom a fer-ho. Per a això, farem ús del nostre lloc web corporatiu i dels productes electrònics d'ús públic que habitualment elaborem, en els quals inclourem informació sobre les espècies en risc d'extinció.\nImatges disseminades al llarg de la web (encapçalaments dinàmics i menús de navegació)


Detenen a un home per amenaçar i agredir a dos persones amb un pitxer de cervesa\nBorriana abona més de 200.000 euros de despeses extraordinàries a empreses i autònoms\nL’Ajuntament ja ha pagat 454 ajudes als autònoms d’Onda per valor de 675.000 euros\nEl dia 22 transport gratuït en Metrovalencia, TRAM d’Alacant, TRAM de Castelló i MetroBus\nEl PSPV de Massanassa proposa reparar el muret i la tanca del Passeig del Barranc\nTambé ha incrementat el finançament destinat als convenis de col·laboració amb entitats socials que han reforçat les ajudes pel coronavirus, i ha duplicat la partida d'ajudes socials.\nEl Pla Municipal d'Impuls als Autònoms suma un total d'un milió d'euros.\nAmb motiu d'esta celebració inclosa en la Setmana Europea de la Mobilitat, els transports autonòmics obrin les seues portes tot el dia.\nEl PSPV-PSOE de Massanassa ha registrat una proposta per a reparar el mur i la tanca que delimiten el barranc de Chiva al llarg del carrer Passeig del Barranc.\nLes víctimes van ser assistides en un hospital de València on els van practicar punts de sutura.\nAgents de la Policia Nacional han detingut a València a un home de 37 anys, d’origen espanyol, com a presumpte autor dels delictes d’amenaces, lesions, odi i maltractaments en l’àmbit familiar, després d’amenaçar i agredir a dos persones, així com realitzar-los comentaris sobre la seua raça. En el moment de la detenció els policies van esbrinar que havia sigut denunciat per maltractaments en l’àmbit familiar. Les víctimes, d’origen lituà i xinés, van ser assistides en un hospital de València on els van practicar punts de sutura.\nEls fets van ocórrer el dijous sobre les deu i mitja de la nit quan els agents que realitzaven labors de prevenció van ser alertats per la Sala del 091 perquè es dirigiren a l’avinguda Constitució de València, on pel que sembla un home estava agredint a un client d’un bar i el volia matar.\nImmediatament els policies es van dirigir al lloc on van observar a un home desorientat i ensangonat, així com van esbrinar que moments abans un altre home li havia insultat i colpejat amb un pitxer de cervesa, per a continuació propinar-li un altre colp amb la pissarra del menú, que li va fer caure a terra, alhora que li deia rus de merda marxa per al teu país. Tot seguit el sospitós va entrar al bar i pel que sembla li va demanar a la propietària un ganivet per a matar-lo, moment en què esta telefone a la policia que en abandonar, va marxar del lloc. Els policies van alertar als serveis sanitaris que després d’una primera valoració ho van traslladar a un hospital de València.\nQuan els agents es trobaven en dependències policials van rebre un altre comunicat de la Sala del 091 que els alertava que el sospitós havia tornat al bar pel qual ràpidament van acudir al lloc, que una vegada allí els van indicar que acabava de marxar, així com la direcció defugida.\nEls policies van activar la seua cerca, observant com un home anava darrere del sospitós i després d’uns minuts de persecució li van donar abast, així com van esbrinar que en esta ocasió pel que sembla havia insultat i agredit al fill de la propietària del bar amb una cervesa propinant-li un colp en la cara, realitzant-li corts en l’orella. Li va manifestar els xinesos, ací a Espanya no heu d’estar treballant.\nFinalment, els policies després de realitzar diverses comprovacions ho van detenir com a presumpte autor dels delictes d’amenaces, lesions i odi, així com van tindre coneixement que havia sigut denunciat per maltractaments en l’àmbit familiar pel qual també va ser detingut. El detingut, amb antecedents policials, ha passat a disposició judicial.


El govern espanyol cancel·la definitivament els viatges de l'Imserso - Empordà\nEl govern espanyol cancel·la definitivament els viatges de l'Imserso\nEl secretari d'Estat de Drets Socials diu que seria una "insensatesa" mantenir els programes\nACN/EP 22.09.2020 | 17:22\nLa cancel·lació de viatges del Imserso afecta directament al sector turístic. EUROPA PRESS\nLa cancel·lació de viatges del Imserso afecta directament al sector turístic.\nEl govern espanyol ha anunciat aquest dimarts que cancel·la definitivament els viatges de l'Imserso pel que resta de temporada com a conseqüència de l'actual situació de pandèmia. Així ho ha anunciat aquest migdia el secretari d'Estat de Drets Socials, Nacho Álvarez, en una compareixença a la comissió de Drets Socials i Polítiques Integrals de la Discapacitat al Congrés. Segons Álvarez, seria una "insensatesa" mantenir els programes amb l'alt grau de contagis que encara hi ha a l'Estat i tenint en compte que en aquests viatges es concentren un alt grau de persones d'edat avançada en busos i trens. Álvarez ha afirmat que l'executiu treballa "des de ja" en la nova temporada i que les activitats s'adaptaran al context sanitari actual.\nEls viatges es van deixar d'oferir fa mig any, des que l'expansió dels contagis va obligar l'Estat a decretar l'estat d'alarma i ara el govern espanyol ha optat per anul·lar-los de manera definitiva. "Després de mesos hibernats aquests programes, no té sentit de mantenir-los hibernats en el que queda temporada perquè d'acord amb les indicacions de les autoritats sanitàries no es podrà reemprendre en els termes dels plecs", ha justificat Álvarez, que ha garantit que el programa "es mantindrà i es reforçarà en un futur.\nEl secretari d'Estat ha defensat que el programa de l'Imserso és "crucial" i una "icona" en el país i ha reiterat que seria una "insensatesa" fer viatjar persones d'edat avançada enmig d'una pandèmia i amb l'objectiu de salvar el sector turístic.\nÁlvarez ha elogiat d'altra banda la feina dels operadors quan van ajudar a més de 50.000 persones grans a tornar als seus domicilis en el moment que va esclatar la pandèmia, al març passat. Segons ha afegit, estava previst que el Consell de Ministres aprovés ho aprovés aquest dimarts.\nSegons ACAVE, es posa en risc 90.000 llocs de feina\nL'Associació Corporativa d'Agències de Viatges Especialitzades (Acave) ha advertit aquest dimarts que la cancel·lació dels viatges del Imserso anunciada pel Govern posa en risc 90.000 llocs de treball en agències de viatges i hotels aquesta tardor-hivern.\n"El tancament d'hotels i agències serà lamentablement una realitat abans d'acabar l'any", ha anticipat Martí Sarrate, president de l'associació.\nAcave ha criticat la mesura anunciada aquest dimarts pel Govern, ja que que, en la seva opinió, posa en qüestió totes les accions de seguretat que s'han pres a nivell públic i en el sector turístic, transmetent així a Europa la "falsa imatge" que Espanya no confia que els seus propis protocols funcionin.\nSegons han lamentat, aquesta decisió pot ser l'"estocada definitiva" per a algunes agències de viatges que depenien d'aquesta campanya per a no haver de tirar el tancament.\nI és que les 900.000 places del programa haguessin suposat un important alleujament tant per a les agències de viatges com per al propi sector hoteler espanyol, companyies aèries, restaurants, guies turístics i el comerç en general.\nPer això, des de l'associació han demanat que el Govern plantegi urgentment mesures concretes per a atallar "aquesta sagnia", al mateix temps que han recordat que un dels objectius fonamentals de la creació del Imserso fa 35 anys va ser la desestacionalització i el manteniment de llocs de treball.\nEntre les seves propostes, Acave ha avançat que tornarà a demanar a la ministra d'Indústria, Comerç i Turisme, Reyes Maroto, un pla de bons per a la temporada 2020-2021 amb un import equivalent al pressupost de la campanya del Imserso que s'ha cancel·lat, que permeti la reactivació del sector turístic.\nL'hotel restaurant Empòrium ha estat escollit Travellers Choice per TripAdvisor.\nNavata descobreix l'encant i la bellesa d'un patrimoni amb segles d'història.


La URV recupera pel·lícules castelleres antigues amb motiu dels 125 anys de la primera projecció de cinema amb públic | Tots21 | Notícies de Tarragona, Reus, Tarragonés i Baix Camp\nFragment dels films que es poden veure al barri Vell de Valls. Imatge: URV\nLa Unitat d’Investigació del Cinema de la URV recupera i restaura pel·lícules antigues que tenen vincles amb la demarcació de Tarragona i tracta de fer-les arribar al públic per posar en valor patrimoni cinematogràfic que, d’una altra manera, podria quedar oblidat en arxius familiars. Amb aquest plantejament, l’any passat ja va coordinar la projecció de pel·lícules antigues sobre castells incloses a la Mostra Internacional de Cinema Etnogràfic. Enguany fa un pas més juntament amb l’Ajuntament de Valls, en cooperació amb la Filmoteca de Catalunya i amb la col·laboració del Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya a través l’Observatori del Patrimoni Etnològic i Inmaterial.\nCoincidint amb els 125 anys de la primera projecció de cinema amb públic, al desembre de l’any 1895 al Gran Cafè del Boulevard de París de la mà dels germans Lumière, el públic que aquest divendres 22 d’octubre al vespre passegi pel barri Vell de Valls retrocedirà fins al segon quart de segle XX i podrà veure els castells i una mostra de festes majors de l’època. “El cinema pren el Centre Històric de Valls” és la projecció en sessió contínua de pel·lícules castelleres antigues d’entre 2 i 12 minuts, de 19:30 a 21:30 h. Els films que es podran veure són els següents:\nA la plaça del Blat, Vilafranca del Penedès. Fiesta Mayor de 1929 i Festa Major 1933 a Igualada.\nA la plaça de l’Oli, Fiesta Mayor de Gracia. Agosto 1933, Noticiari Cines de l’Exposició Internacional de Barcelona (1929); Castells a l’Arboç, del vallenc Francesc Blasi Vallespinosa (1932).\nA la plaça Pilar Prim, davant la Biblioteca Carles Cardó, Folklore catalán (1947) i Xiquets de Valls (1932).\nLa Unitat d’Investigació del Cinema va proposar l’activitat a l’Ajuntament de Valls i s’ha encarregat del disseny, la documentació i el muntatge. Maria Roig, col·laboradora de l’Aula de Cinema de la URV, explica que l’esdeveniment projectarà a les parets dels edificis de les places pel·lícules que gairebé tenen un segle (algunes són inèdites) mentre el públic circula pels carrers i places del barri Vell. A més a més, Roig també firma el treball documental que s’estrena avui a les 20 h: El pas. Santa Úrsula 1981, produïda per el Ajuntament de Valls, que rememora l’inici de la segona època d’or dels castells ara fa 40 anys.\nLa feina de Maria Roig i Pedro Nogales, que integren la Unitat d’Investigació del Cinema i l’Aula de Cinema de la URV, és indispensable per rescatar i mantenir aquells films que es troben en arxius comarcals o familiars. Per això estableixen convenis amb arxius comarcals i amb famílies que tenen films a casa i que els deixen en dipòsit a la unitat, que, al seu torn digitalitza el material, en lliura una còpia a la família o a l’arxiu d’on és originari i diposita l’original a la Filmoteca de Catalunya.\nA més de fer recerca, digitalitzar i restaurar els films, la Unitat també fa divulgació del material, com les projeccions que es fan demà amb motiu de la Fira de Santa Úrsula, i posa en valor un patrimoni sovint desconegut que permet posar imatges a la memòria.\n29/09/2021 El Govern incorpora el catedràtic Àlex Arenas com a vocal del nou Comitè Científic Assessor de la covid-19


Passat de Sants i veïns: d’abril 2012\nSants, Hostafrancs i la Bordeta, recull gràfic 1855-1970\nAvui he decidit compartir la presentació d'una obra monumental de l'editorial Efadós, es tracta del llibre Sants, Hostafrancs i la Bordeta, recull gràfic 1855-1975. Es tracta d'una obra que compila un miler de fotografies antigues dels nostres barris. Aquest llibre estarà a la venda per fascicles. És una obra del periodista santsenc Albert Torras que pertany a la col·lecció l'Abans.\nUna experiència que ja havia estat realitzada anteriorment a un altre barri emblemàtic de la ciutat, el Poblenou. El llibre es presentarà demà dimarts 17 d'abril a les 20h a l'Arxiu Històric de Sants.\nPublicat per Red Zeppelin D3 a 14:46 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Activitats locals, Llibres\nUna gent d'ICA va dur a terme un projecte de recerca sobre la cultura de la clandestinitat sota el franquisme a Catalunya. No és només un treball d'història de l'antifranquisme sinó també una contribució a la teoria general del "secret". El llibre surt ara i es titula Lluites secretes i el publica la Universitat de Barcelona i serà presentat demà passat, Dimarts 10, a la facultat de Geografia i Història, Campus UB - Raval, a les 19:30h amb els tots els autors del llibre: Edurne Bagué, Jofre Palludés, Andrés Antebi, Gerard Horta, José Manuel Rua, José Luis Carol, Imma Ávalos, Pablo Gonzalez i com no el professor catedràtic d'antropologia Manuel Delgado. La idea d'aquesta presentació no serà tan sols per parlar del llibre sinó de tots els esdeveniments succeïts en aquests últims mesos.\nA sota he volgut compartir alguns dels comentaris introductoris que fa en Manuel Delgado que ens ha enviat per e-mail.\n"El cas és que m'he fixat en les persones que ens aplegarem i m'he adonat -si les coneixeu em donareu la raó- que són com una representació de les forces polítiques i les ideologies que han propiciat l'èxit de la vaga del propassat 29 i també de les que han pagat aquest èxit en forma de detencions i empresonaments. Hi ha gent de les CUP, CCOO, CGT, Iniciativa, independentistes, llibertaris, EUiA, independents... Podriem ser els mateixos que l'altre dia estaven JUNTS -i a estones fins i tot barrejats- davant la Ciutat de la Injustícia exigint la llibertat dels detinguts i detingudes.\nDimarts ens reunim a La Central per a parlar del que fou la repressió dels lluitadors i les lluitadores socials..., i en continua sent ara mateix.\nDit d'una altra manera, m'agradaria que vinguessiu a la presentació, però no per parlar del llibre, sinó del què ha passat als darrers mesos i la setmana passada en matèria de repressió contra TOTES7TOTS i TOTHOM i de la imminent declaració d'un estat d'excepció al nostre país i a la resta de l'Estat.\nÉs a dir, us demanem que ens ajudeu a convertir la presentació de "Lluites secretes" en un acte polític de denúncia de la persecució que està patint i hauran de patir encara més els lluitadors i les lluitadores per una societat més justa i equitativa".\nI per últim vull deixar el final del pròleg del llibre:\n"I, a la fi, una darrera consideració. La majoria dels estudis que es publiquen l’escenari o l’objecte dels quals és l’etapa franquista –en el camp polític i en qualsevol altre– tendeixen a reconèixer una frontera clara que delimita la seva fi amb la mort física del dictador i el que sobrevingué després, allò que s’anomena Transició democràtica. Aquesta recerca no posa en qüestió la diferència clara que hi ha entre un règim autoritari, com ho va ser el del general Franco, i un sistema que reconeix les llibertats formals i que està basat en la representativitat democràtica; ara bé: la manera com s’han desenvolupat les darreres dècades, d’ençà de les eleccions del 1977, ens ha ofert massa mostres que els canvis produïts no han estat ni tants ni tan profunds com hom esperava. La prova d’això és que, ara mateix, el dret de manifestació és constantment vulnerat per les decisions i les actuacions governatives; l’activitat de certes opcions ideològiques es veu impedida legalment i hi ha partits polítics prohibits i llistes electorals impugnades legalment; ens arriba un degoteig constant de casos de detencions i empresonaments arbitraris, i cada any els informes d’Amnistia Internacional han de fer-se ressò de maltractaments produïts a comissaries espanyoles i catalanes. L’escàndol del terrorisme d’Estat és prou contundent en aquest sentit: en un context formalment democràtic, un nombre no determinat de persones han estat detingudes il·legalment, segrestades i finalment executades per membres de les forces de seguretat que actuaven seguint ordres dels seus superiors. Quant a la temàtica d’aquest estudi, massa persones han d’anar avui amb compte i han d’amagar-se, car la seva activitat política o sindical contra l’estat de coses que patim és considerada inacceptable per les autoritats, tant a Catalunya com a la resta de l’Estat. Tot plegat fa que el contingut de les pàgines que segueixen no s’hagi d’interpretar en clau d’un pretèrit depassat i vençut, sinó com a testimoni d’una forma de viure i sofrir la dissidència política i les relacions amb el poder que malauradament encara ha de considerar-se en bona part vigent."\nPublicat per Red Zeppelin D3 a 1:14 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Antifeixisme, Franquisme, Llibres, Universitat\nAvui he volgut compartir el discurs del dirigent anarquista Joan Peiró en la clausura del Congrés de Sants l'1 de juliol del 1918.\nJoan Peiró i Belís\nPublicat per Red Zeppelin D3 a 17:43 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Hemeroteca, Moviments- Revoltes populars, Personatges


Advertència de Ryanair: amenaça amb anar-se'n d'Espanya si no s'aplica la llei de vaga irlandesa\nRyanair ha afirmat aquest dimecres, en la reunió que ha mantingut amb els representants sindicals d'USO i Sitcpla per abordar la propera vaga convocada de tripulants de cabina (TCP) de l'25 i 26 de juliol, que si no pot dur a terme el seu model de negoci a Espanya amb les condicions laborals irlandeses abandonarà el país.\nAixí ho han confirmat a Europa Press el responsable de vol del sector aeri d'USO, Ernesto Iglesias, i el portaveu de Relacions Externes de Sitcpla, Antonio Escobar, que han destacat que el negoci de la companyia irlandesa a Espanya suposa el 19% del total .\nA més, segons els sindicalistes, Ryanair s'hauria de plantejar també abandonar les seves operacions a Bèlgica, Itàlia i Portugal, on els auxiliars de vol també secundaran les aturades convocades pel SNVPAC portuguès, Ultrasporti i UIL a Itàlia i el sindicat belga CNE.\nEn la negociació d'aquest dimecres, Ryanair ha incidit que vol que hagis taules de negociació per cadascuna de les empreses a les quals pertanyen els treballadors: la mateixa companyia i les dues agències de treball Workforce i Crelink en la qual també hi ha empleats contractats .\nEn aquest sentit, Escobar ha subratllat que no consentiran que la companyia digui qui pot anar a una taula i qui no. "Ryanair repudia l'ordenament jurídic espanyol i l'Estatut de Treballadors", ha afegit.\nAixí, tot i que Escobar ha agraït l'esforç de la directora general de Treball, Concepció Pascual, i el del subdirector general de Relacions Laborals, Rafael Martínez de la Gándara, per "deixar-se la pell" en intentar arribar a un "mínim acord", la reunió ha acabat sense cap avenç.\nIglesias, per la seva banda, ha afegit que el concepte que l'aerolínia té sobre els drets sindicals "està allunyat de la realitat i és força surrealista". A més, segons els sindicats, Ryanair ja ha assumit que la vaga es va a dur a terme.\nAra, els representants dels treballadors esperen que el Ministeri de Foment, a on ja han remès dues cartes, es pronunciï també sobre el compliment dels serveis mínims, ja que la llei espanyola si els estableix a diferència de la irlandesa, segons els sindicats .\nUN 24% DELS VOLS CANCEL·LATS\nA Espanya, estan cridats a la vaga més de 1.800 TCP, més de 4.000 entre els quatre països. Actualment, la companyia aèria de baix cost d'Europa opera uns 2.000 vols diaris des de 89 bases amb què compta a Europa --13 en aeroports espanyols--.\nL'aerolínia ha confirmat aquest dimecres que ha cancel·lat el 12% dels vols que tenia previstos els propers 25 i 26 de juliol amb motiu de la vaga i ha contactat via correu electrònic i missatge de text a prop de 50.000 clients que anaven a viatjar des o cap a Espanya per avisar amb set dies d'antelació que els seus vols han estat cancel·lats.\nSegons Ryanair, la vaga pot afectar fins a 200 vols diaris que Ryanair opera a Espanya (24%), 50 dels quals opera a Portugal (27%), 50 dels quals opera a Bèlgica (31%) i 300 dels quals opera a tot Europa (12%).\nBon moment pels que fan boicots i vagues, per fer-ho contra Ryanair, que no vol cumplir amb les leis dels paísos on opera. Segurament una altra aerolínea agafarà el testimoni\nescrit per Martín 19/jul/18 10:19 h.


Balanç de situació classificat (definició, format) | Principals exemples\nEl balanç de situació classificat és el tipus de balanç en què es presenten tots els comptes de balanç després de dividir-los en les diferents categories petites, cosa que facilita la comprensió de l’usuari del balanç organitzant els comptes en un format més llegible.\nQuè és el balanç de situació classificat?\nUn balanç de situació classificat és un document financer que no només subcategora els actius, passius i patrimoni net, sinó que també presenta una classificació significativa dins d’aquestes grans categories. En poques paraules, presenta l'estat financer de l'empresa a l'usuari en un format més llegible. És un pas per davant del balanç, que no és altra cosa que una forma de representar la valoració dels actius i passius.\nQuan una empresa publica un balanç de situació classificat, no només presenta la valoració dels seus actius, sinó també com s'han calculat aquestes valoracions actuals. Com es diu, la comptabilitat és més ciència que matemàtiques; hi pot haver diverses maneres d'informar d'un recurs.\nAlguns actius es valoren pel seu valor històric o comptable, com ara la terra i la maquinària, i alguns tenen una forma de càlcul més complexa, com ara el fons de comerç i la marca.\nEl balanç classificat assegura que tots aquests càlculs es comuniquen correctament al lector. Tot i que no hi ha regles establertes per a aquestes classificacions com a pràctica implícita del sector, la majoria de les empreses prefereixen informar d’actius i passius en funció d’un horitzó temporal.\nExemple de format del balanç de situació classificat\nLa taula següent mostra el format d’exemple del balanç de situació classificat per a una empresa de confecció.\nCom es mostra anteriorment, a l’exemple del balanç de situació classificat, hi ha classificacions adequades que ajuden el lector a identificar no només els actius o passius, sinó també el seu tipus. No només millora la llegibilitat, sinó que deixa poc per a la interpretació, posant èmfasi en la transparència i la claredat de l’estratègia de gestió.\nFormat d'exemple de l'actiu del balanç de situació classificat\nEl format de l’actiu del balanç de situació classificat es pot dividir en tres categories principals.\n# 1: actius actuals\nAquests són els actius que se suposa que es consumeixen o es venen a efectiu utilitzat dins del cicle operatiu del negoci o amb l'exercici fiscal en curs. Estan obligats principalment a finançar les operacions diàries o el negoci principal de l’empresa. Una característica important és que es poden liquidar fàcilment per generar diners en efectiu, cosa que ajuda una empresa a fer front a qualsevol crisi de liquiditat a curt termini. Tot i que varien d’indústria a indústria, alguns exemples habituals poden ser efectiu, equivalents d’efectiu, inventari, comptes a cobrar, etc.\n# 2 - Actius fixos\nEls actius fixos són aquells actius a llarg termini que no només s’utilitzen en l’exercici actual, sinó molts anys després. Són principalment inversions estratègiques puntuals que són necessàries per al manteniment a llarg termini del negoci. Per a una indústria de serveis de TI, els actius fixos seran ordinadors de sobretaula, portàtils, terrestres, etc., però per a una empresa de fabricació poden ser maquinària i equip. Una característica essencial dels actius fixos és que es registren pel seu valor comptable i que normalment es deprecia amb el temps.\n# 3 - Altres actius\nLa tercera categoria és la llista d’actius intangibles que l’empresa ha adquirit al llarg del temps. Inclouen fons de comerç, marca, patents, drets d'autor, marques comercials, etc. Tenen una durada de diversos períodes. Una característica essencial dels actius intangibles que els diferencia dels actius fixos és que normalment no es deprecia amb el temps. Molt sovint, el seu valor augmenta a mesura que l’empresa creix i passa més temps a la indústria.\nExemple de format del passiu del balanç de situació classificat\nEl format del passiu del balanç de situació classificat es pot dividir en tres categories principals.\n# 1 - Passius corrents\nSe suposa que els passius corrents, com els actius corrents, tenen una vida útil de l'any fiscal actual o del cicle operatiu actual. Es tracta principalment de deute curt que s’espera amortitzar mitjançant actius corrents o formant un nou passiu corrent. El punt crític és que s’han de liquidar ràpidament i no es conserven per a pagaments posteriors. Exemples de passius corrents inclouen els comptes a pagar, els passius acumulats, la part actual del deute a llarg termini (CPLTD), els ingressos diferits, etc.\n# 2 - Passius a llarg termini\nLa responsabilitat a llarg termini és una obligació que se suposa que s’ha de retornar en el futur, possiblement més enllà del cicle operatiu o de l’exercici actual. Són com un deute a llarg termini on els pagaments poden trigar 5, 10 o potser 20 anys. Exemples de passius a llarg termini poden ser els bons corporatius, hipoteques, passius de pensions, impostos diferits sobre la renda, etc.\n# 3 - Patrimoni net\nLa secció de capital propi proporciona principalment informació sobre com s’ha finançat l’empresa i quants beneficis conserva per reinvertir més en el negoci. Els elements inclosos en el patrimoni net són accions ordinàries, capital pagat addicional, beneficis retinguts i altres guanys / pèrdues integrals, etc.\nQuè tan útils són aquests formats?\nUn format de balanç classificat proporciona una visió nítida i cristal·lina al lector. Tot i que els comptables preparen els balanços amb freqüència general, són llegits per inversors normals que poden no tenir antecedents comptables. Les diferents subcategories ajuden a un inversor a comprendre la importància d’una determinada entrada al balanç i raonar per la qual s’hi ha col·locat. També ajuda els inversors en la seva anàlisi financera i pren decisions adequades per a les seves inversions.\nPer exemple, a un inversor interessat en les operacions quotidianes i en la rendibilitat de l’empresa li agradaria calcular la ràtio actual. En un balanç normal, hauria d’endinsar-se en cada secció i llegir notes específiques per a cada actiu i passiu. No obstant això, en un format de balanç classificat, aquest càlcul seria senzill, ja que la direcció ha mencionat específicament els seus actius i passius corrents. Serà fàcil esbrinar i calcular fins i tot per a un inversor minorista.\nUna informació ben representada i classificada infon confiança als creditors i inversors. També explica molt sobre la direcció que vol estar oberta no només sobre els seus actius i les seves valoracions, sinó també sobre com s'han calculat aquestes valoracions. La publicació d’un balanç de situació classificat també facilita als reguladors assenyalar un problema en les pròpies fases inicials en lloc de fer-ho en les fases finals, quan ja s’ha produït un dany irrevocable. Transmet als inversors un fort missatge que els seus diners són segurs, ja que la gestió no només té en compte la rendibilitat del negoci, sinó que també la gestiona èticament i dins de les regles del territori.


Brevíssim resum històric de l'esperantisme a les Balears\nNo hi ha constància que hi hagués cap tipus de comunicació entre els esperantistes mallorquins i menorquins, el fet però és que només un dia separa la constitució del "Grup Esperantista de Maó" i la del "Esperantista Klubo Palma". El primer es constituí el dia 18 de juliol del 1907 amb seu a l'Ateneu Popular i el segon el dia 19 de juliol del 1907 amb seu a la Cambra de Comerç. L'objectiu d'ambdues associacions era semblant: "propagar l'idioma internacional auxiliar denominat Esperanto inventat pel savi dr. varsovià Zamenhof".\nVal la pena assenyalar que en aquell període els membres d'aquelles associacions pertanyien a estrats socials a on abundaven els mestres, clergues o religiosos, militars i membres de professions liberals: notaris, missers, metges, enginyers i comerciants. Més endavant, a partir de la dècada dels anys vint, es detecta, pel que fa al moviment esperantista mallorquí la incorporació, en nombre significatiu, de membres del sector obrer, alguns d'ells actius militants en la lluita de classes, que no s'havia donat amb anterioritat. A Menorca en canvi, concretament en aqueixa dècada, el moviment entra en crisi fins pràcticament arribar a desaparèixer.\nA les entitats esperantistes insulars els associats aprenien l'esperanto i participaven en les distintes activitats socials i literàries. Per a l'aprenentatge de la llengua havien adaptat un pla d'estudis dividit en tres cursos i ensenyaven la manera de superar distints nivells de dificultat oral i escrita. Quan s'havia aconseguit el grau de coneixement bàsic, els associats d'acord amb els seus interessos individuals, podien establir relacions comercials, d'intercanvi filatèlic o numismàtic, correspondència lúdica etc.. Per practicar el llenguatge oral podien assistir a congressos, que tenien la finalitat de crear un microclima on l'esperanto era l'única llengua de relació.\nUn dels primers llocs a on els nostres esperantistes varen tenir oportunitat de fer ús de l'aprenentatge i del domini lingüístic adquirit fou a Barcelona aprofitant la celebració del V Congrés Universal d'Esperanto, el setembre del 1909. Un dels actes fou la instauració dels primers jocs florals en esperanto, manifestació que totes les terres de parla catalana varen oferir a la comunitat internacional. Al congrés participaren un grapat d'esperantistes balears i alguns varen prendre part en el certamen literari. Un d'ells va obtenir un premi. Fou en Juli Morató, de Maó, per la seva obra "Plej bona monologo pri esperanta vivo". L'encontre literari va suggerir a alguns mallorquins la possibilitat de preparar-se per a futures celebracions i en posteriors convocatòries aconseguiren el llorer del triomf diversos poetes mallorquins que cultivaven la llengua auxiliar internacional; cal citar Josep Rosselló, Narcís Bofill i Estanislau Pellicer, entre d'altres. Periòdicament, fins a la seva desaparició per mor de la guerra dels Tres Anys, l'Esperantista Klubo Palma va convocar certàmens literaris, que s'ampliaren a altres generes, per exemple l'adaptació per N. Bofill d'obres costumistes de J. Singala.\nA l'illa de Mallorca varen florir altres associacions esperantistes, concretament a les viles de Consell, Binissalem, Capdepera, etc.; però per importància en nombre d'associats i d'activitats segueix a la Klubo el "Grupo Esperantista Solleric", fundat el 1924. Aquestes associacions es varen unir a la Federació Esperantista Catalana i organitzaren el 1925 a Palma i el 1927 a Sóller congressos de la llengua amb jocs florals internacionals. Les poblacions de les dues ciutats, Palma i Sóller, varen implicar-se per tal que s'aconseguís un èxit absolut. No fou fàcil ja que les autoritats que servien els interessos del dictador M. Primo de Rivera no veien amb bons ulls l'ús d'altres llengües que no fossin el castellà. Així es va donar el cas que el cap de la Diputació Provincial suggerís als participants del congrés a Palma que havien de treballar per la total universalització de la llengua cervantina en comptes d'aquell "estrany dialecte..."\nAquestes associacions van esdevenir punt de trobada no només per als associats mallorquins sinó també per als estrangers que amb la consolidació turística anaven arribant a Mallorca. Alguns d'aquests foren eminents ciutadans europeus, per exemple el dr. L. Peltier, premiat amb la medalla d'or en el primer congrés de pediatria celebrat a Palma el 1914. Eren tants els estrangers que empraven l'associació que el 1933, els atrafegats esperantistes illencs varen publicar al periòdic local "La Última Hora" una gasetilla en espanyol i esperanto demanant-los que només hi acudissin els dijous de 7 a 9 del vespre.\nA més a més, durant la República, van haver-hi algunes tertúlies obertes a tots els esperantistes en els cafès Alhambra i Continental. Fins i tot en el Círcol Mallorquí, feu del latifundisme illenc, s'hi acomodaven alguns pocs associats per viure el seu espai internacionalista. A totes aquestes tertúlies o associacions s'hi incorporaven esperantistes estrangers, que gràcies als anuaris editats per l'Associació Universal d'Esperanto, sabien amb tota precisió cap a on podien adreçar els seus passos per contactar amb correligionaris illencs.\nLa guerra dels Tres Anys i la post-guerra amb la consegüent repressió acabaren amb el moviment esperantista, sense exterminar-lo totalment; a la dècada dels anys seixanta els esperantistes illencs provaren de reorganitzar-se, i tot i que sociològicament, econòmicament, lingüísticament el món havia canviat, es feren altra volta classes d'esperanto i s'organitzaren alguns congressos: el 1961 es reuniren a Palma els esperantistes espanyols, el 1970 ho feren per un vespre els esperantistes italians, el 1988 els ferroviaris esperantistes europeus es reuniren a Salou i feren el post-congrés a Cala Major, prop de Palma, i el 1993 a la Ciutat d'Alcúdia ho feren novament els esperantistes de l'Associació Catalana d'Esperanto.


Consulta Informes – OCC InCom-UAB\nHome > Consulta Informes\nL’Informe de la comunicació a Catalunya és una publicació biennal que ofereix una descripció actualitzada i una anàlisi aprofundida i plural dels diversos camps que configuren el sector de la comunicació a Catalunya.\nObra col·lectivua i projecte interuniversitari\nFidel als criteris establerts des de la primera edició, l’any 2000, l’Informe manté el caràcter d’obra col·lectiva. La UAB aporta part d’autors de l’Informe, però també n’hi ha que pertanyen a d’altres universitats i grups de recerca, o institucions o empreses dels sector de la comunicació.\nUn projecte, consolidat com a referent pels equips investigadors, acadèmics, professionals i institucions responsables de les polítiques de comunicació del nostre país.\nAquesta sèrie d’informes, dedicats a descriure i analitzar els diversos sectors de la comunicació, es va iniciar amb l’objectiu d’oferir una visió global i sintètica de la comunicació que, més enllà del seu ús acadèmic, pogués esdevenir una eina de suport a les polítiques de comunicació del país. Ara, en la perspectiva de més d’una dècada d’anàlisi de la comunicació a Catalunya, aquests informes permeten fer una nova aportació: facilitar l’anàlisi de l’evolució del sistema i, en conseqüència, ajudar a interpretar millor els reptes de futur.\nConsulta tots els nostres Informes de la comunicació a Catalunya\nCorporació Catalana de Ràdio i Televisió (CCRTV)\nDiputació de Barcelona, Fundació Jaume Bofill,\nGremi de Publicitat de Catalunya, Institut d’Estudis Catalans,


Les falles de Torrent estaran presents en la gala dels Eugenis 2013 – Ciberfallas Fallas y fiestas de la Comunidad Valenciana\nLes falles de Torrent estaran presents en la gala dels Eugenis 2013\nEl proper 28 de desembre, dia dels Sants Innocents, arribaran puntuals els premis Eugenis i el lliurament del Premi I + G que concedeix la Federació de Falles amb Especial Enginy i Gràcia, en l’Auditori Municipal d’Alboraria.\nNovament la federació distingirà als monuments fallers que, segons el parer del jurat de les passades falles, compleixen amb la sàtira sense tenir res a veure el seu cost. Uns premis que enguany, per primera vegada en la historia, compten amb la presència de les falles de Torrent que en 2013 obtingueren el primer premi d’Enginy i la Gràcia.\nAixí doncs, les falles de Torrent estaran presents en l’acte, junt amb els seus artistes premiats de l’any anterior, junt amb la resta de comissions premiades i el total de 19 comissions que integren dita Federació, a la qual pertany la comissió de Torrent, Cronista Vicent Beguer Esteve. Així doncs, els artistes premiats i falles guanyadores de Torrent en 2013 són:\nFalla Concòrdia de La comissió\nEl llistat de guardonats de la resta de falles de Valencia són:\nEugenis Infantils Comissió/Artista:\nPremi I+G 2013 (Ex aequo)\nFalla Sant Vicent de Paul-Diputada Clara Campoamor de Miquel Delegido.\nTags: artistesDaniel JimEugenisFalla BarFalla DrFalla RegneFalla RubFalla Sant ValeriFalla Sant Vicentfalles de TorrentFederació de Falles amb Especial Enginy i GràciaJuanjo GarcLaura PalmeriPremi I + GValencia\nLa Falla Sant Roc conclou la VI Setmana Cultural


» Vera Drake Sense Presses\n6 desembre 2008 per Dani Coll\nSempre he pensat que les lleis són necessàries per conviure, però poden no ser sempre justes i igualitàries.\nA El secret de Vera Drake (2004), Mike Leigh, el conegut director britànic pels seus films sempre amb missatge social (recordeu-lo a Secrets i mentides, 1996), ens proposa la reflexió davant la doble moral envers l’avortament que es donava a l’Anglaterra dels anys 50 i que veuríem extrapol.lable al nostre país fins vàries dècades després.\nAmb una interpretació fantàstica, Imelda Staunton, dóna vida a Vera, una mestressa de casa que viu – o millor dit – sobreviu com pot, treballant sense descans i amb les millors intencions per tirar endavant la seva família i ajudar dones joves que es troben en un malpàs.\nÉs especialment remarcable el masclisme i cinisme social d’aquella època, reflectit en una història paral.lela a la principal, on es demostra que qui tenia diners podia desfer-se dels problemes de forma legal i ràpida i qui no, era un delinquent perseguit per la justícia.\nUn consell : si podeu, veieu-la en versió original. És interessant veure com amb només amb les diferents formes de parlar dels personatges, ens adonem de la seva diferent posició social.


SDI114 - Selecció de Materials i Processos de Fabricació\nA) En 1º i 2º convocatoria, l'assignatura s'avalua considerant-se l'examen (25%), l'avaluació contínua (25%) i la part corresponent a la mateixa en el treball del mòdul (50%). La nota corresponent a l'alavaluació continua es "no recuperable", per tant la nota obtinguda a la 1º convocatoria es manté a la 2º convocatoria. La resta de proves son recuperables a la 2º convocatoria.\nB) Per a poder fer la mitjana entre les parts és necessari obtenir una nota superior a 3,5 sobre 10 en cadascuna de les parts d'avaluació de la mateixa. Si no es compleix la condició anterior i la calificació global fora igual o superior a 5 punts, a l'acta figurarà una calificació de 4 puntos sobre 10.\nC) Per a superar l'assignatura ha d'obtenir-se una nota ponderada global igual o superior a 5 sobre 10 si es compleix la condició anterior.\nE) En cas de no superar-se l'assignatura l'estudiant haurà de tornar a cursar-la l'any següent. La part de qualificació corresponent al treball del mòdul, realitzat l'any anterior, podrà́ mantenir-se si aquesta assignatura es va aprovaŕ, encara que si l'estudiant ho prefereix podrà́ tornar a realitzar el treball del mòdul per a intentar millorar l'avaluació d'aquesta part i únicament per a l'assignatura.


8 empreses creades amb assessorament de l'Agència Impuls | ARA Multimèdia\n8 empreses creades amb assessorament de l'Agència Impuls\nEscrit per Lirios Silvestre 13 febrer 2020\nDes del CEEI i la Mancomunitat, que ofereixen el servei a empreses i emprenedors, asseguren que hi ha "un augment de la iniciativa emprenedora en les comarques".\nDes de l'any 2016, el CEEI i la Mancomunitat tenen un conveni per assessorar de manera conjunta a emprenedors o empreses que s'inicien. En aquests 4 anys han atés un total de 334 persones, i han ajudat a posar en marxa 28 empreses. Les últimes 8 durant l'any 2019, i de molts variats sectors, "del disseny tèxtil, els serveis financers, la consultoria d'eficiència energètica, la consultoria i formació per a empreses, l'estètica i perruqueria, i el disseny gràfic".\nA banda de les 8 empreses creades, al llarg del 2019 s'ha atés 106 persones. I Jesús Casanova, director del CEEI, assegura que els usuaris "valoren l'atenció", i si abans la mitjana era de dos reunions per persona, ara se'n fan tres.\nUn punt a destacar és que comencen a animar-se emprenedors dels pobles, i en l'última anualitat s'ha atés persones interessades que venien de Benimarfull o Beniarrés.\nEntre 40 i 50 anys i molt motivat. Així és el perfil dels usuaris de l'Àgora Emprenedors\nLa roba sostenible, reciclable i con material de proximitat, triomfa en els premis empresarials de la Mancomunitat\n"On està el meu tren?", la campanya de Compromís per a dignificar la línia Xàtiva-Alcoi 29 juliol 2021


Obrim inscripcions als Premis ACRA!\nJa heu penjat les postals de Nadal del concurs Gent Gran, Gent Artista?\nHem obert el procés de participació de Gent Gran, Gent Artista concurs que mostra la creativitat dels usuaris dels centres amb les postals de Nadal.\nUs recordem que enguany s'ha inaugurat el portal gentgrangentartista.acra.cat, on vosaltres mateixos podreu publicar les postals amb què participeu. Des d'ACRA anirem validant-les a mesura que arribin. Recordeu que cada centre pot presentar un màxim de dues postals.\nEl 24 de novembre finalitza el termini de participació, que donarà pas al període de votacions, quan vosaltres mateixos podreu valorar fins el 20 de desembre les diverses postals. Us animem a llegir el tríptic adjunt, on s'explica el nou funcionament del concurs.\nMaster GESAPH: acte de clausura 2018 i inauguració del 2019\nEl proper 7 de novembre es celebra l'acte de Clausura 2018 i Inauguració 2019 del Màster GESAPH, en Gestió Integral de Serveis en l'Atenció Primària, Socials i Hospitalaris.\nÉs un acte obert a tots els professionals del sector Salut i Social implicats en la gestió de l'Atenció Integrada de les persones, la funció directiva, la coordinació d'equips i projectes en institucions d'atenció primària, serveis socials i hospitalària, interessats en impulsar l'evolució i millora dels serveis a les persones.\nACRA col·labora en la 25ª edició del Màster en Gestió Integral de Serveis en Atenció Primària, Socials i Hospitalaris (GESAPH), que impartirà l'Institut de Formació Contínua-IL3 (Universitat de Barcelona)\nEl CEAPS demana més finançament a l'estat\nLa patronal CEAPS, de la qual ACRA en forma part, ha proposat als sindicats un preacord d'augment de salaris, sempre i quan hi hagi un major pressupost estatal i un increment de les tarifes de les places públiques.\nCEAPS considera que una garantia d'increment del finançament públic en 850 milions d'euros anuals durant tres anys consecutius permetria reprendre el diàleg i les negociacions trencades del VIIIè Conveni Estatal.\nCalendari laboral 2020: obrim inscripcions\nACRA ha organitzat per aquest novembre diverses sessions en relació amb el calendari laboral de l'any vinent. El contingut és eminentment pràctic i especialitzat segons la casuística del sector, amb tots els passos que cal seguir en la seva elaboració i amb referències incloses al registre de la jornada.\nS'han previst dues sessions a la seu d'ACRA, una pel matí i una per la tarda, així com a les demarcacions de Girona i Lleida.\nCliqueu els enllaços per accedir a les sessions.\nParticipació dels treballadors al 10-N\nRecordeu que el proper 10 de novembre de 2019 es celebren eleccions al Congrés i al Senat. És per això que us adjuntem una nota informativa del departament laboral relativa a les instruccions per a la participació de les persones treballadores en aquestes eleccions.


Pilar Sánchez i Núria Jordà, noves incorporacions a la candidatura de Podem Alcoi | ARA Multimèdia\nAmbdues s'incorporen a la llista com a independents.\nPodem Alcoi incorpora a l'advocada Pilar Sánchez i la psicòloga i mediadora intercultural Núria Jordà a la seva candidatura que concorrerà a les municipals de maig. Ambdues s'incorporen a la llista com a independents.\nL’alcaldable i Secretària General de Podem Alcoi, Naiara Davó, afirma que "amb Pilar i Núria, engrandim l’equip i donem més musculatura política a la candidatura. Són dues dones magnífiques que van a posar els seus coneixements i bagatge al servei d'Alcoi".\nAl mateix temps Davó remarca que Podem presenta "una candidatura jove i amb experiència en la institució. Formada en diferents àmbits, per a dur endavant una proposta de ciutat il·lusionant que millore el dia a dia de la gent".


El CESE dóna suport a una política comercial oberta, sostenible i assertiva de la UE: EU Reporter\nLa nova estratègia comercial llançada per la Comissió al febrer posa sobre la taula principis atractius que recolzaran la UE en la consecució dels seus objectius de política interna i externa. El Comitè Econòmic i Social Europeu (CESE) acull amb satisfacció aquesta estratègia comercial com una forma de millorar l'accés als mercats i d'equilibrar el terreny de joc. Paral·lelament a això, la modernització de l’Organització Mundial del Comerç (OMC) serà la clau per aconseguir les futures generacions.\nEl comerç ha estat un motor del creixement i de l’economia. El seu paper ha esdevingut encara més important des de l’esclat de la pandèmia com a forma d’assegurar la recuperació d’Europa. Tot i així, la UE primer ha d’analitzar i quantificar els canvis comercials, fent una distinció entre els canvis temporals i els relacionats amb el COVID-19, d’una banda, i els canvis permanents, de l’altra.\n"Hem de tenir un cert enfocament, ser oberts i assertius, per millorar el compromís dels grups d'interès amb la política comercial perquè la narrativa del comerç internacional està canviant", va dir Timo Vuori, ponent del CESE opinió sobre la revisió de la política comercial.\nL'opinió, adoptada a la sessió plenària de juliol, és un pas endavant per a aquesta estratègia, que crearà noves oportunitats per disminuir els riscos relacionats amb el comerç mundial i l'economia de la UE.\nÉs hora que Europa deixi de banda la ingenuïtat i adopti un perfil més assertiu a l’hora de defensar unilateralment els valors i els compromisos comercials de la UE. Quan l’OMC no pugui actuar ni complir plenament, la UE hauria de poder comptar amb una àmplia gamma d’acords de lliure comerç (TLC) que reflecteixin els principis europeus i els estàndards internacionals compartits amb les economies líders i emergents en el comerç internacional.\nCom va dir Christophe Quarez, co-relator de l'opinió: "Cal posar tota la feina en el context del multilateralisme i la reforma de l'OMC".\nEl CESE està d’acord que la modernització de l’OMC és una prioritat, atès el seu paper central a l’hora d’oferir una matriu multilateral eficaç per a una agenda comercial moderna. Per tant, la UE ha de liderar reformes ambicioses de l’OMC trencant tabús sobre aspectes socials i climàtics del comerç i abordant de manera sostenible els reptes actuals i futurs. Per aconseguir-ho, els estats membres han de participar en una cooperació estratègica amb socis comercials clau en qüestions multilaterals prioritàries.\nPolítica comercial que ofereix a les persones\nEl CESE acull amb satisfacció l’agenda comercial que respon a algunes de les preocupacions de les parts interessades plantejades a la consulta pública. Tanmateix, li falten reflexions sobre com millorar la implicació de la societat civil. El Comitè subratlla la necessitat d'una cooperació continuada amb la societat civil a nivell nacional i comunitari, per garantir que la política comercial afegeixi valor a la nostra vida quotidiana.\nLa societat civil ha de convertir-se en un soci actiu en la política comercial, des de la configuració fins al seguiment d’eines i acords comercials. Per assegurar el paper de les organitzacions de la societat civil en el procés, el CESE demana la reincorporació del grup d'experts sobre els TLC, que proporcionen un compromís profund i regular inigualable i molt necessari en qüestions comercials específiques. Un compromís significatiu amb el Parlament Europeu, sobretot a través del CESE, per tal d’abordar les preocupacions amb més eficàcia, ajudaria a garantir una ratificació més fluida.\nA més, s'haurien de reforçar els grups d'assessorament nacionals (DAG), que són pilars essencials de control institucional dels TLC moderns.\nLa pandèmia ha posat de manifest les vulnerabilitats del sistema comercial global i les dels treballadors de les cadenes de subministrament. L’enfortiment de la sostenibilitat i la resiliència a les cadenes de valor mundials (GVC) és d’una importància cabdal per a la igualtat de condicions.\nLa UE necessita instruments per fer front a la corrupció i les infraccions ambientals, laborals, socials i de drets humans, com ara la diligència obligatòria obligatòria, un nou tractat de les Nacions Unides sobre negocis i drets humans i un conveni de la OIT sobre el treball decent.\nDesprés d’haver après les lliçons de la crisi del COVID-19, la UE demana una comprensió més profunda de l’impacte de les cadenes de valor mundials sobre les persones i les empreses, així com les seves deficiències. La diversificació és una eina per a una major resistència, amb mecanismes de control adequats i processos de contractació pública adequats.\nEl CESE recolza fermament el paper actiu de la UE en l’elaboració de normes globals per a un comerç més sostenible i més just que aporti prosperitat i seguretat no només als socis comercials, sinó també als països i als seus habitants.\nEn una audiència organitzada pel Comitè Econòmic i Social Europeu (CESE) es van discutir oportunitats i reptes en la implementació dels Plans Nacionals de Recuperació i Resiliència als diversos estats membres, i es va revelar que la societat civil encara està lluny d’implicar-se eficaçment en el procés. Es van demanar consultes millorades en la pròxima fase d’implementació, després de les mancances en la fase de redacció.\nEuropa pot tenir una recuperació post-pandèmia més forta si la societat civil participa plenament en l’etapa d’implementació dels Plans Nacionals de Recuperació i Resiliència (PNRR) als diversos estats membres, impulsant així la justa transició cap a una economia europea verda, digital i sostenible. Aquest és el missatge principal de l’audiència celebrada a Brussel·les i remotament pel Grup Europeu Semestral (ESG) de la Secció per a la Unió Econòmica i Monetària i Cohesió Econòmica i Social (ECO) del 6 de setembre de 2021.\n"És essencial superar les greus mancances de la fase de redacció del PNRP", va dir Javier Doz Orrit, President de l’ESG. Va demanar "una forta recuperació que enforteixi la cohesió social implicant realment els agents socials i la societat civil organitzada, per a una transició justa, verda i digital. La seva participació és particularment important pel que fa a les reformes del mercat laboral, els serveis públics i els sistemes de pensions i en la implementació de plans d'inversió ".\nEn general, la participació de la societat civil organitzada encara és baixa en molts estats membres. Les organitzacions han estat informades i, en molts casos, consultades breument; no obstant això, això només ha donat resultats limitats. A la majoria dels estats membres, no hi ha hagut consultes formals i efectives que condueixin a modificacions significatives de les propostes inicials del govern, amb algunes excepcions. Per tant, la Comissió hauria de fer un seguiment del Reglament del mecanisme de recuperació i resiliència (RRF) i assegurar-se que s’està implementant correctament als Estats membres, per exemple mitjançant la creació d’estructures participatives amb les autoritats nacionals, locals i regionals, els interlocutors socials i la societat civil. organitzacions.\n"La participació de la societat civil en la implementació dels PNRP és vital perquè els plans seran més eficients i seran més fàcilment propietaris de la gent, però també és una manifestació important dels nostres valors europeus comuns, tal com estableix l'article 2 del Tractat. Malauradament, encara és lluny de ser suficient a la majoria dels estats membres ", va afegir Krzysztof Balon, president del grup d 'estudi de l' opinió actual del CESE sobre L’Estratègia anual de creixement sostenible 2021.\nEstat actual: implementació dels PNRR\nL'esdeveniment, que es titulava "Cap al semestre europeu 2022: implementació dels plans nacionals de recuperació i resiliència", va reunir les opinions de diverses organitzacions de la societat civil, òrgans de la UE i grups de reflexió.\nRob Jonkman, membre del Comitè de les Regions de la UE (CoR) i ponent per a la seva opinió sobre la implementació de la RRF, va destacar que la clau per a l’èxit de la implementació dels PNRR era la propietat social àmplia als Estats membres. Per tant, la participació directa de la societat civil en general, incloses les autoritats locals i regionals, els interlocutors socials i les ONG, va ser crucial.\nJohannes Lübking del grup de treball de recuperació i resiliència de la Comissió Europea (RECOVER) va establir l’escenari presentant xifres: fins ara s’han presentat 25 PNRR i 18 ja han estat aprovats. Per a la transició verda, la majoria dels fons s’han destinat a la mobilitat sostenible, mentre que, per a la transformació digital, la majoria s’han destinat a serveis públics digitals.\nZsolt Darvas, en representació de Bruegel, va destacar que la implementació de reformes i projectes d'inversió pública recolzats pel FPR va ser extremadament important en molts estats membres en els propers anys. En aquest sentit, va expressar la seva preocupació pel que fa a la capacitat d’absorció de determinats estats membres. Per tant, es va demanar un seguiment estret.\nLa majoria dels participants van coincidir en que havien començat a aparèixer diverses senyals d’alerta en el procés d’implementació del PNRR: fins ara, certs estats membres havien ignorat les recomanacions específiques per país de la Comissió, de manera que hi havia escepticisme sobre un possible futur canvi d’actitud. . A més, es van qüestionar els efectes transformadors de les inversions en RRF, així com la seva eficiència i eficàcia.\nEl camí a seguir, cap al cicle del semestre europeu del 2022\nDe cara al proper cicle del semestre europeu, Markus Ferber, Eurodiputada i ponent de la Estratègia anual de creixement sostenible 2021, va dir que fins ara no hi havia hagut massa consultes amb les autoritats regionals i locals ni amb la societat civil, tal com estava previst inicialment dins dels PNRR, i que es tractava d'un error, ja que una postura més inclusiva només beneficiaria els plans.\nEn la mateixa línia, James Watson des de BusinessEurope van assenyalar que la implementació del NRRP no només podia ser un exercici de marca, sinó que hauria d’estar d’acord amb l’esperit real de l’instrument: s’hauria de reconèixer el paper dels interlocutors socials i les consultes en els fòrums públics i no darrere. portes tancades.\nMarco Cilento, en representació de la Confederació Europea de Sindicats (CES), va plantejar la qüestió de llocs de treball de qualitat, productivitat, salaris més alts i millors condicions laborals, destacant que només els resultats tangibles per a les persones podrien situar-los realment al centre de la UE.\nFinalment, Hanna Surmatz, del Centre de la Fundació Europea (EFC) i membre del Grup d'Enllaç del CESE, també van coincidir en la importància de la consulta amb els socis de la societat civil, esmentant que això seria fonamental per reestructurar el semestre europeu, fent que la gent se sentia realment implicada i contribuint a construir un futur europeu inclusiu.\n"És clar que cal augmentar la participació de la societat civil en el procés d'implementació per permetre una millor propietat nacional i implementació dels PNRR. Seguirem supervisant la situació perquè volem treure conclusions eficients i tenir un impacte positiu en el procés. Volem marca la diferència i el moment d’acció és ara ", va concloure Gonçalo Llop Xavier, ponent de l’opinió del CESE, que s’ha d’adoptar a la sessió plenària d’octubre.


Tecnologia 2n d’ESO Curs 08-09 | Un bloc sobre tecnologia per a 2n de l’ESO\nTecnologia 2n d’ESO Curs 08-09\nUn bloc sobre tecnologia per a 2n de l’ESO\nTema 1: El circuit elèctric actualitzat abril 2009\nTema 2: Corrent altern i motors elèctrics\nTema 3: La electrònica\nTema 8: Fer una presentació\nTema 4: Les primeres matèries\nVEURE MINES I MUSEUS MINES A CATALUNYA A EDU3.CAT\nL’EXPLOTACIÓ MINERA PAS A PAS\nEXPLOTACIONS MINERES A CEL OBERT:\na) LES MINES A CEL OBERT\nRecordeu el que hem estudiat respecte els minerals. L’home explota els minerals per a extraure d’ells els metalls però també algunes roques són utilitzades com matèria primera per a la indústria com les roques calcàries per fer ciment, i també com materials de construcció i d’ornamentació com el marbres i el granit. Si l’explotació d’un jaciment ( és a dir on trobem molt mineral agrupat) es fa en galeries subterrànies, en diem una mina. En canvi, si el jaciment s’explota a cel obert, es diu d’aquest que és una mina a cel obert o pedrera. Segons siguen les dimensions de la mina o de la pedrera, per a la seva explotació pot ser necessari recórrer a una tecnologia molt sofisticada.\nAquí us enganxo unes fotos de la màquina més gran del món que treballa en una mina a cel obert a Alemanya.\nView more presentations from atr3s.\nMina a cel obert de carbó: És en la que el carbó es troba prop de la superficie i s’extreu mitjançant pous descoberts. Es necessita una elevada inversió en maquinaria. Casi totes les mines es troben a pocs centimetres, algunes es troben a 25 metres.\nAvanç d’explotar la mina, es fa un reconeixament preeliminar del terreny per veure si el jaciment té l’espessor adeqüat i si les capes justifiquen el tipus de mina. També es fa un reconeixament per veure si hi ha carreteres, pous petrolifers, gas natural…\nL’extracció de mostres permet saber les caracteristiques del terreny i determinar la situació de l’excavació practicada al fons de la zona carbonera per recollir l’aigua de la mina. El sistema de vies s’ha de colocar el més aprop possible.\nSi el terreny és gros s’extrau part del terreny amb una pala excavadora i es fa un tall de 0,90 a 1,20 m. d’amplada, fins un punt determinat sobre del carbó. Després la pala carbonera excava una faixa de carbó, deixant un forat a la part superior per la pala desencaparadora.\nL’equip mecànic pot ser accionat per motors diesel o elèctrics. S’utilitza una aplanadora en combinació amb pales més grans per moure la part final del recubriment. Els pous que queden després de l’extracció a cel obert, solen ser bastants plans, per el qual s’utilitzan amb finalitats agricoles.\nb) LES PEDRERES\nLes pedreres: present i futur\nc) EXTRACCIÓ PER DRAGA\nÉs el segon tipus bàsic d’extracció de carbó.\nQuan el mineral es troba a grans profunditats es caven pous fins a arribar a la veta i després la galeria per extreure-ho.\nPer ventilar aquest tipus de explotació s’utilitza un mètode que consisteix en comunicar entre si aquests pous perquè els gassos que treu el carbó surtin a l’exterior i no produeixin explosions.\nPer evitar que la mina s’esfondri, es col·loquen uns pilars a cada capa i quan ja s’ha acabat es provoca l’esllavisada.\nPer transportar el material es fa per mitjà d’unes vagonetes a les instal·lacions i si l’explotació minera està més modernitzada es fa per mitjà d’unes cintes transportadores i elevadors.\nEl carbó sempre surt amb materials que dificulten la seva utilització i disminueixen al seva qualitat respecte al poder calorífic que té. Per netejar-lo s’utilitzen mitjans físics, com la trituració i el rentat.\nLes mines subterranies s’obren en zones amb jaciments minerals prometedors. El pou és la perforació vertical principal, utilitzat per l’acces de les persones a la mina i per treure el mineral. Un sistema de ventilació situat prop del pou principal porta aire fresc als miners i evita l’acumulació de gasos perillosos. Un sistema de galeries transversals connecta el jaciment de mineral amb el pou principal a varis nivells, que a la vegada estàn connectats per obertures anomenades alçaments. Les grades són les cameres on s’extreu el mineral.\nProcés de la pedra, des de la seva explotació a la pedrera, passant per la fabricació de diferents acabats i pel treball dels marbristes, fins a les seves aplicacions. Veurem:\n-Extracció de la pedra al front d’explotació\n-Procés a la fàbrica d’elaboració\n-Els diferents acabats, tècniques d’elaboració de cadascun\n-El treball dels marbristes\n-Procés de restauració dels espais afectats\n-Depuració i reutilització d’aigües a la fàbrica d’elaboració\nVEURE VÍDEO DE LA PEDRERA A CASA, A EDU3.CAT


Coneix els guanyadors dels XIII Premis d’Educació en el Lleure | Fundació Carulla\nEls guardons, que es lliuraran el dimecres 4 d’octubre al Palau Robert de Barcelona a les 19 h, estan concebuts per posar en valor la tasca educativa i transformadora de les entitats que treballen en l’àmbit del lleure.\nLa Fundació Carulla atorga aquests premis a entitats que treballen en temps de lleure i que eduquen, dia a dia, des de la proximitat, l’aprenentatge de competències, habilitats i valors, el contacte amb la natura i el treball des de la comunitat i els barris per afavorir el sentiment de pertinença.\nLa XIII edició contempla dues novetats importants. La primera és l’aposta per estimular projectes nous, per la qual cosa s’han creat tres premis destinats a promoure iniciatives noves. La segona és que la Fundació Carulla ajudarà al desenvolupament dels projectes guanyadors amb un acompanyament metodològic per part de professionals del món de l’educació en el lleure i d’experts en la temàtica dels projectes guanyadors. Els guardons són de 4.000 € cadascun.\nEl jurat encarregat d'emetre el veredicte ha estat compost per Carles Barba, Josep Gonzàlez-Agàpito, Edgar Iglesias, Rafa Ruiz de Gauna, Marta Rosàs i Marta Vilalta.\nEl lliurament dels guardons serà el dimecres 4 d’octubre, a les set de la tarda, al Palau Robert (Diagonal-Passeig de Gràcia, de Barcelona).\n3 premis a nous projectes. Dotats amb 4.000 euros cadascun + acompanyament metodològic realitzats per experts.\nS’han atorgat a projectes nous d’educació en el lleure que afavoreixen el sentiment de pertinença i el coneixement del país des d’un punt de vista lingüístic, cultural, geogràfic i històric, i que integren el servei a la comunitat i l’aprenentatge de competències, habilitats i valors.\nUn projecte d’inclusió social de l’Associació Arrels Urbanes a través de músiques d’arrel tradicional. Salt és un municipi del Gironès amb un alt percentatge de població jove de diferents països d'origen. També és una ciutat amb una taxa d'atur de les més altes de Catalunya.\nEl repte de MUSICARRELA'T és transformar, mitjançant la creativitat dels joves, les diverses músiques d'arrel tradicional pròpies dels habitants que conviuen a Salt, incloses les catalanes.\nA través del treball en xarxa amb associacions culturals, Tercer Sector Social, ONG, professionals... es farà una recerca de les diferents músiques existents a la població mitjançant el contacte directe amb les persones per tal que cantin o toquin les cançons tradicionals.\nEls joves que participaran en el projecte les enregistraran i posteriorment triaran quins temes recrearan: lletra, melodia, ritme, dansa, etc. Els nous temes reinterpretats s'enregistraran i es presentaran en un concert.\nEl Centre d’Esplai La Gresca (Ripollet – Vallès Occidental) proposa uns campaments que demostrin que es pot viure sense la tecnologia. L’objectiu d’aquest projecte és oferir uns campaments divertits que inculquin als joves el valor que tenen la natura, les relacions humanes i les tradicions. La voluntat no és transmetre la idea que la tecnologia no és necessària, sinó fer entendre amb la pràctica que no ha de ser tan rellevant i fer veure que té conseqüències.\nPer aquesta aventura els joves no podran dur tecnologies, ni mòbils, ni tauletes, ni càmeres, ni cap altre utensili que s’hi assembli, de manera que reprendran valors desconeguts o oblidats per l’ús i l’abús de les tecnologies.\nAquest projecte d’inclusió social de l’àmbit dels campaments neix després que l’esplai hagi reflexionat i constatat que els joves d’avui, nascuts en plena era tecnològica, obliden en moltes ocasions la importància de grans detalls com ara les relacions personals o els valors.\nL’entitat també considera que la societat actual està excessivament marcada per l’individualisme i que això dificulta actituds com la cooperació i la responsabilitat social entre els joves.\nAquest projecte de l’Associació Educativa Integral del Raval (Barcelonès) s’adreça a adolescents i joves i s’emmarca en l'àmbit de l'educació no formal.\nA través de la creació audiovisual, especialment centrada a l'àmbit del cinema documental, el projecte pretén ser el vehicle que permeti als adolescents i joves participants desenvolupar una reflexió crítica sobre la societat en què vivim i sobre determinats col·lectius que sovint viuen situacions invisibles i de fragilitat: persones sense sostre, addiccions, gent gran, problemes de salut mental, assetjament escolar, diversitat sexual, immigració, menors indocumentats, entre d’altres.\nA partir d'aquesta reflexió, el projecte proposa explicar, compartir i difondre les històries i situacions invisibles des de les creacions audiovisuals dels adolescents i joves. Amb aquesta iniciativa l’entitat donarà veu a altres persones que sovint no són escoltades i mostrarà les diverses realitats que conviuen als barris i a la ciutat de Barcelona, o fora de les seves fronteres.\nLes persones participants són joves que viuen o han viscut en primera persona situacions de vulnerabilitat.\nPremi a experiència Direcció General de Joventut. Dotat amb 4.000 euros.\nLa Direcció General de Joventut del Departament de Treball, Afers Socials i Famílies de la Generalitat de Catalunya ha premiat una experiència d’educació en el lleure feta per joves i/o adreçada a joves.\nAquest projecte de l’entitat Joves per la Igualtat i la Solidaritat de l’Hospitalet de Llobregat (Barcelonès) va néixer amb la idea de fer arribar una visió més àmplia i realista de les migracions en l'adolescència, creant espais de diàleg i debat en temàtica d'immigració.\nEn Trànsit s'articula mitjançant la creació d'un vídeo en el qual joves migrants presenten la seva experiència migratòria, una guia de dinamització per treballar el procés migratori a través de dinàmiques i una exposició com a material base per realitzar tallers de sensibilització i pensament crític.\nFins al moment ha arribat a més de 2.500 joves en un procés iniciat l’any 2011 i que dia d'avui segueix amb més vida que mai. Tot i que, tal com diu l’entitat “l'objectiu de combatre el racisme i construir una societat lliure de violències encara està lluny de les nostres mans i accions”.\nPremi a trajectòria. Dotat amb 4.000 euros.\nEl jurat, amb independència de les propostes presentades, ha concedit un premi en reconeixement a la trajectòria d’una entitat en el camp de l’educació en el lleure.\n4 dècades, 4 pics\nAgrupament Escolta i Guia l’Estornell\nPer celebrar el 40è aniversari de l’Agrupament Escolta i Guia l’Estornell de l’Espluga de Francolí (Conca de Barberà), l’entitat va dur a terme el projecte 4 dècades 4 pics.\nL’activitat va consistir en pujar 4 cims: un pic per cada dècada de l’agrupament. Sant Jeroni (Montserrat), El Canigó, El Pedraforca i el Montardo. Les sortides estaven obertes a totes les persones de l’Espluga de Francolí i de la comarca per celebrar de manera oberta els 40 anys d’escoltisme a l’Espluga. El total de participants va ser de més de 250 persones entre els 4 cims.\nOrganitzar i poder viure aquesta iniciativa va permetre que excaps de l’Agrupament l’Estornell es retrobessin en un projecte 100 % vinculat amb l’escoltisme, que els infants i joves de l’Agrupament se sentissin partícips de la celebració dels 40 anys del seu cau, que les famílies i amics de l’Estornell també poguessin compartir i formar part d’aquesta aventura i que totes aquelles persones amb ganes de fer muntanyisme poguessin sumar-se i viure aquesta celebració amb essència de cau.


Carles Pellicer i Hipòlit Montseny durant la presentació del número set de la llista electoral | Junts per Reus\nHavia ocupat la tercera plaça a la llista de fa quatre anys\nRedacció 03/04/2019 13:21h\nHipòlit Montseny, actual regidor de Via Pública de l'Ajuntament de Reus, tornarà a formar part de la llista, ara de Junts per Reus, a les eleccions municipals. Durant la seva presentació, Carles Pellicer, cap de llista de la candidatura, ha volgut destacar que «és la meva mà dreta en un dels temes més importants de tot govern». Si ara fa quatre anys ocupava la tercera plaça de la candidatura de l'aleshores CiU, ara se situa en setè lloc de la de Junts per Reus.\n«És a qui confio aquella infinitud de petits temes, però importants preocupacions dels nostres veïns», ha sentenciat l'actual alcalde, amb qui Montseny comparteix grup municipal des de l'any 2003. Montseny, per la seva banda, ha reivindicat que «represento la democràcia cristiana a Reus», en al·lusions a la seva antiga militància política, a Unió Democràtica de Catalunya.\nHipòlit Montseny, número set de Junts per Reus | Junts per Reus\nCeramista de professió, ha volgut relacionar la seva formació amb la seva tasca a l'Ajuntament de Reus dient que «sempre m'he centrat en les petites coses i he tingut cura en els detalls quasi com ho fa un artesà». A l'escenari l'han acompanyat Pep Bové, amic de Montseny, i el propietari de Bella Itàlia, restaurant on s'ha dut a terme la presentació aquest dimarts al vespre. El nom de qui ocuparà la vuitena plaça de la butlleta es donarà a conèixer aquest dijous davant de la Prioral de Sant Pere.\nSis presentacions, dos fitxatges\nJunts per Reus està presentant, d'un en un, els primers integrants de la llista electoral, previsiblement, fins al desè. Hi ha tres noms nous en aquesta candidatura respecte a l'actual equip de govern del PDECat. La número dos, Montserrat Vilella, la número quatre, Montserrat Caelles, i el número set, Hipòlit Montseny, repeteixen. Les novetats arriben al tercer lloc, amb la incorporació de Teresa Pallarès, exregidora del PSC a l'Ajuntament de Reus.\nTambé s'ha incorporat a la llista el director de Sabana, local d'oci nocturn, i regidor encara del PDECat a Castellvell del Camp, Pep Cuerba, a la cinquena posició. La integrant de l'executiva local del partit, Mariluz Caballero, ocuparà la sisena plaça de la butlleta electoral.\nÚltima hora Última hora Reus Última hora PDECat Reus Última hora Municipals Reus 2019 Última hora eleccions municipals 2019\nAGENDA: Reus patirà una invasió zombi amb l'activitat 'Zona Infectada'\nÚLTIMA HORA: La resposta dels regidors de Ciutadans Reus a la seva expulsió


Segon | Escola Miquel Martí i Pol | Pàgina 2\nEl Musical ELS ARISTOGATS a través de fotografies.\nEscola Miquel Martí i Pol10/06/19\nAssajos i preparació\nPúblic i Primera part\nTercera part i final\nGeneral, Segon Activitats, Projectes escola 0\nJunts arribarem més lluny!\nEscola Miquel Martí i Pol19/05/19\nAquestes darreres setmanes l’alumnat de Segon de Primària ha treballat a l’escola el tema de l’aigua.\nPer començar a investigar vam partir d’una situació problema i després els hi vam proposar un repte: aconseguir que tota la comunitat educativa faci un ús més responsable de l’aigua.\nGeneral, Segon Activitats, Projectes, Projectes escola 0\nTUTORIA ENTRE IGUALS, COOPERACIÓ, APRENENTATGE, MOTIVACIÓ I AUTOESTIMA\nL’alumnat de Segon està fent un magnífic seguiment del Projecte Llegim en parella,juntament amb la implicació familiar.\nEns trobem a la meitat del projecte i volem fer una parada per agrair tant als familiars com als alumnes la seva implicació i… Llegeix més»\nPer què som iguals i alhora diferents?\nEscola Miquel Martí i Pol26/03/19\nL’alumnat de Segon gaudim una vegada més amb els nostres projectes.\nComencem amb l’exploració i la recerca. Continuem amb l’estructuració dels nous aprenentatges i finalment, a l’espai exterior de l’smart classroom compartim els nostres coneixements amb la resta de companys i companyes. Veure fotos\nEscola Miquel Martí i Pol24/02/19\nEl divendres 22 de febrer els nens i les nenes de segon van gaudir molt a la trobada de Jocs del Món amb altres escoles de Viladecans. Han fet tot un itinerari descobrint diferents jocs tradicionals d’arreu del món.\nCliqueu la imatge per a veure les… Llegeix més»\nEducació Física, General, Segon Educació Física, Projectes escola 0\nTreball de recerca i investigació!\nEscola Miquel Martí i Pol17/02/19\nLES BASES D’ORIENTACIÓ són una eina per ajudar a l’alumnat a planificar-se i a resoldre situacions- problema. És un instrument que fomenta l’autonomia i l’autoavaluació i regulació dels aprenentatges.\nPer realitzar un treball d’investigació amb èxit us… Llegeix més»\nPer què som iguals i alhora diferents? L’alumnat de Segon inicia un nou projecte…\nEscola Miquel Martí i Pol14/02/19\nAquesta setmana hem començat el segon Projecte Interdisciplinari del curs!\nAquesta vegada el repte és organitzar i preparar un viatge arreu del món per descobrir moltes coses que desperten el nostre interès sobre les diferents maneres de viure, costums, cultures… i axí poder respondre la pregunta que ens plantegem: Per… Llegeix més»\nGeneral, Segon Projecte interdisciplinari 1\nFem una parada “QUICK”! Què hem après? Què ens falta per aprendre?\nEscola Miquel Martí i Pol23/01/19\nA partir d’una mongeta i del conte “Jack i la mongetera màgica”, hem començat a plantejar-nos preguntes sobre les llavors que ens porten a treballar continguts com l’identificació de la mongeta com a ésser viu, la germinació de la mongeta, el cicle vital de les… Llegeix més»\nCom es converteix una mongeta en una planta?\nEscola Miquel Martí i Pol14/01/19\nA partir del dilluns 14 de gener i durant dues setmanes portarem a terme un nou PROJECTE Com es converteix una mongeta en una planta?\nEls projectes impliquen una manera de fer que afavoreix la iniciativa, l’autonomia en el treball i l’aprenentatge cooperatiu.\nDes de l’escola, considerem… Llegeix més»