Una taula rodona, si us plau! | Joaquim Armengol\nPep Tosar al Círcol Maldà\nPep Tosar s'acomiada avui del Círcol Maldà amb una festa a partir de les 12h\nL’article de Joaquim Armengol ha suscitat un viu debat a Núvol. Aquí teniu els enllaços a les intervencions que ha generat:\nJosep M. Benet i Jornet, El futur és ara.\nVictoria Szpunberg, Les intruccions de la nevera\nRicard Gázquez, L’espectador només vol riure?\nÀngels Bassas, Què vol dir comercial?\nJordi Bordes, Qui guia el públic?\nElisa Díez, Ja no val tot\nQuè vol dir comercial?\nQui guia el públic?\nL’espectador només vol riure?\nEnric Cervera el 3 octubre 2013 a les 10:49 ha dit:\nNecessitem moltes anàlisis d’aquesta mena i sobretot veus representatives compromeses de veritat, sinó aquest nostre país, i les arts escèniques en concret, tant sols servirà per allò a que el tenen destinat, a l’esbarjo i a la disbauxa per a l’enriquiment material d’alguns, molt pocs. Gràcies per l’opinió.\nMANUEL MOLINS el 3 octubre 2013 a les 13:37 ha dit:\nEnhorabona i gràcies. Potser caldria una visió una mica més oberta i tractar de contemplar què passa a la resta del Països Catalans. Amb tot, ja està bé. Però un altre dels problemes és que quan algú, com ara en Francesc Foguet, per dir només un nom, amb arguments raonats i raonables, ben contrastats amb els textos de les dramatúrgies actuals, fa alguna mena de diagnòstic incòmode, se li llenacen a sobre com llops voraços i es neguen fins i tot el valor de la crítica. Cal criticar el crític amb contraarguments vàlids, però la crítica és una de les poques institucions il·lustrades que encara es manté. O també se la vol liquar i acomodar per no dir emmudir o amordaçar? I el que es més inquietant, tot això és només una situació passatgera o el símptoma d’unes actituds molt més profundes i significatives? A Europa creix l’autoritarisme, ho veiem cada dia als mitjans; però intentar negar el valor de la crítica amb arguments espuris i personalistes no és un altre símptoma de la mateixa malaltia?… En fi, una vegada més, gràcies pel treball.\nDavid Muñiz el 5 octubre 2013 a les 14:30 ha dit:\nNo puc fer res més que felicitar-te, Joaquim. Feia temps que no llegia una crítica tan encertada de l’actual genocidi teatral a Catalunya. Jo que ho pateixo dia rere dia no ho podria haver expressat millor.\nima el 7 octubre 2013 a les 13:20 ha dit:\nMuchas gracias por su crítica-crónica tan dura pero tan certera. Parece que seguimos en el país de las maravillas y no se quiere ( mejor no conviene) mirarnos las vergüenzas..\nSobre todo la manera de pervertir al espectador,me revienta cuando alguien presenta un montaje y enseguida advierte : “pero se entiende fácil ” “es divertido”….que pasa,que Molière no es divertido????\nNos estamos dejando expoliar culturalmente. Por eso,gracias de nuevo\nJosep M. benet i Jornet el 7 octubre 2013 a les 20:57 ha dit:\nMagnífic article, Quim. És la mena de paper que jo, covard, no m’atreviria a escriure. Els crítics, molts d’ells, que treballen a rotatius forçs llegits, es deixen anar a l’elogi del peix més barat i al licor més esbrabat. Fa plorar.\nPerò espera. Hi ha gent jove que s’arrisca. i que se’n surt. La història del nostre teatre no s’ha acabat. NO S’HA ACABAT. El problema no és que hi hagi productes barats (i potser també, d’alguna manera, necessaris), el problema és que el risc i la complexitat sembla que perdin aquell respecte, aquella admiració, aquella passió que el públic havia après i que havia augmentat any darrer any. Problemes de la crisi? Doncs sí. Però no ho dubtis, Quim. El nostre teatre recuperarà allò que ja tenia i que potser sí que en part, però només en part, s’havia fos. El futur és ara, encara.\nJoaquim el 7 octubre 2013 a les 20:58 ha dit:\nAgraeixo els comentaris, companys, tinc la sensació que ja no navego tan sol!\nPerò, on són els que callen, els que també haurien de parlar?\nVictoria Szpunberg el 7 octubre 2013 a les 22:00 ha dit:\nMolt bon article. La situació de l’escena actual fa plorar, ja no es tracta de la manca de diners, és que hi ha una manca total de referents. Els alumnes de dramatúrgia aviat només parlaran de les sèries de televisió. El que cal és transmetre la idea d’un teatre vital, volat i profund. I no pensar que la solució a l’avorriment és la banalitat.\nNomés et qüestionaria una cosa: també es fa retallada amb els espectacles internacionals, Per altra banda, és molt gratificant veure coses d’altres llocs, gratificant i necessari, no és per un complexe d’inferioritat, és per la necessitat de veure bon teatre.\nmontse gisbert el 7 octubre 2013 a les 22:55 ha dit:\ngracies pel treball fet\nandreu el 8 octubre 2013 a les 0:08 ha dit:\najuts al circol\nDavid el 8 octubre 2013 a les 2:01 ha dit:\nÉs curiós. Ara ja fa uns anys es publicava una revista sobre informació teatral TeatreBCN. Allà hi havia una acurada selecció d’espectacles, cròniques, reportatges i sobretot una mirada més enllà del que tranmet el teatre, social, cultural… va desaparèixer i mesos desprès va sortit Time Out Teatre, 35 pàgines d’anuncis d’obres de teatre. Poder aquest petit gest ja marcava una tendència que s’acabaria imposant amb el temps.\nJosep R Cerdà el 8 octubre 2013 a les 5:44 ha dit:\nEnhorabona per l’article. I gràcies. Tan de bo enceti un debat tan necessari com incòmode.\nRicard Gázquez el 8 octubre 2013 a les 13:30 ha dit:\nJa era hora que algú comentés la precarietat creativa del món de l’escena, de la qual, a banda de la política cultural i teatral del país, les sales i els programadors, també els que hi treballem i els espectadors ens hem de sentir responables. Hauríem de mirar de ser coherents amb les propostes que fem. Sembla que vivim permanentment subjectes a les quotes de taquilla, que en el fons són un miratge o una excusa de mal pagadors (mai millor dit, tenint en compte l’esforç de tots aquells companys que gairebé han renunciat a cobrar per continuar en actiu). Cada cop que sento que l’espectador només vol riure i que no vol pensar, penso que el teatre s’allunya més de la realitat, que és un producte de mercat més dins una societat pretesament humorística, col·lapsada, on el menyspreu per la creació i la innovació semblen ser considerat un luxe o un caprici. Tant espectadors com creadors necessitem espais de trobada i de pensament. I per riure? També, però amb sentit crític, amb intel·ligència, esclar.\nisabel davant el 8 octubre 2013 a les 18:55 ha dit:\nun article molt interesant en defensa del teatre i la cultura en general UN PAIS SENSA CULTURA NI INTERES PER LA CULTURA ES UN PAIS QUE ESTA MORINT\nTxema el 8 octubre 2013 a les 21:30 ha dit:\nCertament és un article d’opinió valent i directe però, no tant.\nNo tant en el sentit d’oportunitat i en el sentit de precissió perquè la deriva del Círcol Maldà feia temps que estava anunciada i cap prohom de la cultura teatral va fer ni cinc cèntims per evitar-lo ni per aportar un sol granet de sorra.\nAra tot són veus airades… vaja… ja és tard! Aquesta és la nostra marca de la casa.\nS’ha de donar la raó però, en allò de què el públic no està tampoc a l’alçada perquè les obres que emplenen la cartellera són quasi vergonyoses a base de comèdies d’enredos i comicitats al·lienants, per la qual cosa se’ls manté en el limbo i els seus parámetres són calces i calçons i poca cosa més…a partir del que se’ls hi dóna.\nMargarida el 8 octubre 2013 a les 22:10 ha dit:\nSí, ens falta compromís. Endavant les atxes Armengol!\nTeatre Sense Sostre el 9 octubre 2013 a les 10:27 ha dit:\nTotalment d’acord, tenim un panorama teatral totalment mercantilitzat, l’únic èxit és el diner, unes institucions a qui ja els va bé que ens mantinguem idiotitzats amb espectàcles de llums i colors, i Families Irreals que ens facin creure que som una societat crítica quan en realitat només ens estan distraient amb titelles. Unes gales en què sempre es llepen el cul els mateixos actors i directors consagrats, que repeteixen una vegada i una altra la mateixa fórmula que els ha portat a l’èxit, sense cap risc, sense cap mena de recerca (pot existir l’art sense recerca? com a mera repetició? jo crec que no).\nI fins i tot les anomenades sales alternatives cauen indefectiblement en buscar la fórmula de l’èxit, en preocupar-se pel percentatge d’ocupació, etc; quan es veuen amb l’aigua al coll per a pagar les factures. (I no és pas error seu, són persones i han de menjar, però no ens hauríem de veure tots plegats en la situació en què ens hem de debatre entre ser prostitutes o ser màrtirs, i és en la que ens trobem ara mateix.)\nI mentrestant a les companyies petites, d’aquells que ja hem acabat els estudis amb “la Crisis” a sobre, anem lluitant per deixar sentir la nostra veu i les nostres obres mentre seguim fent de cambrers a mitja jornada. Senyor Armengol, vostè i qualsevol que ho vulgui ens pot passar a veure qualsevol diumenge d’octubre, a les 18:00 a Porta4, amb “Del que mengen les bèsties”, on fem el teatre que volem, sense preocupar-nos d’espectacle ni de negoci perquè els nostres lloguers els paguem amb feines que semblen ser més serioses i necessàries que la cultura.\nlydia benedito puértolas el 9 octubre 2013 a les 11:08 ha dit:\nM’ha agradat molt l’article, cal fer el que sigui perque no mori el bon teatre.\nRosa-Victòria Gras el 9 octubre 2013 a les 11:47 ha dit:\nArmengol, teniu raó i tots els comentaris que he llegit em semblen també prou clars i enraonats. Què hem de fer, doncs? De paraules en en sobren, però més enllà com s’hi va? I ja és hora d’anar-hi o acabarem diluïts en la mediocritat, en la banalitat.\ncarles ribera el 9 octubre 2013 a les 11:52 ha dit:\n“El cinema són 400 butaques per omplir” (Hitchcock) La màxima també em serveix per al teatre. El teatre honest, com totes les arts i els artistes que no pequin de pretensiosos, és un reflex de la societat, un mirall, i no pas una eina d’adoctrinament intel·lectual\nCarolina el 10 octubre 2013 a les 0:49 ha dit:\nCreo, Sr. Ribera, que no ha entendido nada de nada del artículo. En ningún momento se habla de adoctrinamiento, sino de nivel intelectual en cuanto a las artes escénicas. Una aspiración legítima, creo, y a la que cualquiera deberia aspirar, aún mas las salas que viven del dinero público. Pero es curioso que usted, que es uno de los responsables de haber convertido el Punt/Avui en un panfleto repugnante hablesde ‘eina d’adoctrinament’. No condundastampoco el cine con el teatro, nada tienen que ver. Su periódico, por cierto, ¿cuanto dinero público malgasta?\nÀngels Bassas el 9 octubre 2013 a les 12:02 ha dit:\nMolt bon article,valent ,clar i revelador. És evident que hem de portar la gent als nostres teatres,però no a costa de només fer productes “televisius o comercials” sense xixa- Jo mateixa com a dramaturga, no puc estrenar un text meu que agrada moltíssim i tinc La Seca…perquè no hi ha finançament ni diners enlloc.\nÉs penós no poder estrenar per la cojuntura econòmica. Això va en detriment de la creació.\nHauré d’escriure coses “més comercials” que no m’interessen. És clar que el mot “comercial” s’aplica sovint amb lleugeresa. Què és comercial?? La història ens demostra que a voltes productes que aparentment no eren comercials, algú ha tingut la valentia de dir que eren bons. Sempre cal el coratge d’algú al poder, que digui si,perquè els altres com “borregos” diguin “Ah si,que bo que és!”\nEfectivament, Quim,crisi de valors en molts aspectes de la societat. Però l’ésser humà els segueix tenint els valors i els sentiments. Només cal que no ens n’oblidem i que com a professionals tinguem la responsabilitat i la consciència de treballar bé per mantenir-los.\nÉs per això, que jo segueixo creient absolutament en el criteri,suport i passió del nostre públic intel.ligent. I segueixo tenint esperança en molts professionals, entre els quals m’incloc ,que seguim lluitant per donar nivell,qualitat i vida autèntica a l’escenari.\nPer començar…luitant pels nens, que la gent sovint oblida …(i menysté) i que són els nostres futurs espectadors,creadors i pensadors del present i del futur pròxim.\nmaria pujol i ciurans el 9 octubre 2013 a les 18:02 ha dit:\nEstic d’acord amb el que exposeu en l’article anterior. Tinc molts bons records dels espectacles d’en Pep Tosar al Círcol Maldà i ens cal reflexionar i potser caldria fer una gran manifestació perquè no es perdin aquest valors que ens han de fer lliures i també exigir –com a França- un Iva del 5 % per a la cultura i no aquest gas\nsarin del 21 %.\n“Cal tenir el cap ben moblat per gaudir de llibertat”\nElisa Jorba el 10 octubre 2013 a les 10:33 ha dit:\nDes d’una petita companyia de teatre familiar, tot això que argumentes al teu article encara es magnifica molt més, perquè som el germà petit del teatre, el menys valorat i el més mal pagat. Tot i que les nostres produccions són tan dignes com les de teatre d’adult, hem de dur l’etiqueta d'”infantil” com si això no fos prou important. De fet, tenim la responsabilitat de crear el públic del futur, el que quan sigui gran, si nosaltres ho hem fet bé, voldran veure Molières i exigiran un teatre de qualitat i divers… Teniu tot el nostre suport, i per descomptat, que malgrat tots els entrebancs que anirem trobant pel camí, seguirem lluitant per oferir productes teatrals de la màxima qualitat.\nSantiago Fondevila el 11 octubre 2013 a les 18:38 ha dit:\nUn debat recurrent al llarg del temps però gairebé sempre esteril. Estadisticamente, si ens fixem a la temporada que és va estrenar El metode Gronholm al Poliorama i la present en la que Jordi Galceran torna a triomfar amb El crédit, les coses segueixen en el mateix estadi. No hi ha un public de teatre sino publics de teatre. La geografia teatral de Barcelona ha canviat poc llevat que van creixent noves sales petites. El problema de continguts es relatiu. El que no, és la precarietat en les arts escèniques. I aquest sí que és preocupant.\nJoaquim el 12 octubre 2013 a les 13:54 ha dit:\net preocupa la precarietat i en canvi, el contingut, et sembla un problema relatiu? Seguim amb la mateixa idea nefasta de ‘triomfar’! Perdona que t’ho digui, però per mi El Crèdit no és cap triomf, és més, comparat amb el Mètode G, és un canvi molt substancial d’intecions. Sempre defensaré un teatre popular, però mai un de populista. Si no veus aquestes diferències és obvi que et pot semblar que les coses segueixen en el mateix estadi, que parlar-ne sigui estèril i recurrent. Però no crec que sigui estèril, menys encara recurrent, intentar discutir, assumir, que les coses no van bé, que tots hi perdem, especialment el públic i el mateix sector, i que diguis el que diguis, el públic de teatre és més aviat reduït i encaminat. La teva idea de triomf que poses com exemple perpetua un mal general en el qual potser t’hi trobis còmode, però com a crític tens una responsabilitat més enllà de fer quatre ressenyes! Deixa’m equivocar-me si el que demano com ideal és un teatre d’elit per a tothom!\nEn tot cas, fem una taula rodona amb el sector per discutir-ho!\nMaria Teresa Viñas riera el 16 octubre 2013 a les 21:19 ha dit:\nEndavant Pep Tosar!


Cs obre la porta a un Govern amb PSC i es presenta com un "vot garantia" davant un tripartit entre ERC i els socialistes La República\nCs obre la porta a un Govern amb PSC i es presenta com un “vot garantia” davant un tripartit entre ERC i els socialistes\nACN Sabadell.-Ciutadans ha obert la porta a un Govern amb el PSC, però ha demanat concentrar el “vot constitucionalista” en la seva formació per evitar un tripartit entre els socialistes […]\nACN Sabadell.-Ciutadans ha obert la porta a un Govern amb el PSC, però ha demanat concentrar el “vot constitucionalista” en la seva formació per evitar un tripartit entre els socialistes i ERC. “Que el PSC no pugui escollir un tripartit i hagi d’escollir un govern moderat liderat per Cs”, ha demanat la presidenta del partit, Inés Arrimadas, en un acte a Sabadell. La líder de la formació ha presentat Cs com una formació “sensata i lleial” als ciutadans i ha assegurat que les eleccions al Parlament són una “oportunitat” davant un independentisme “esgotat i desmobilitzat”. Arrimadas també ha criticat que el candidat del PSC a les eleccions, Salvador Illa, continuï com a ministre de Sanitat i ho ha titllat d’un “motiu d’indignació generalitzada”.\n“Com es pot fer campanya a Catalunya des del ministeri de Sanitat amb 450 morts a Catalunya en els últims dies?”, ha preguntat. “Els ciutadans no sabran si les normes del ministeri seran per criteris sanitaris o electorals?”, ha afegit. La presidenta de Cs ha assegurat que Illa hauria d’haver dimitit després d’anunciar la seva concurrència a les eleccions catalanes i ha assegurat que els catalans “mereixen” tenir un ministre de Sanitat que pensi en la salut de tots els ciutadans i no utilitzi el ministeri per fer campanya. Respecte a les eleccions, Arrimadas ha assegurat que “el millor govern i el més centrat” és un govern de Cs i PSC. Tot i això, la líder de la formació taronja ha reclamat concentrar el vot en el seu partit per evitar un pacte post-electoral entre els socialistes i ERC. “L’única manera de ressuscitar el procés és que el PSC esculli formar un tripartit”, ha advertit. Arrimadas ha presentat la seva formació com un “vot garantia” i ha assegurat que el constitucionalisme té una “oportunitat” davant un independentisme “desmobilitzat”. Així mateix, ha afirmat que un govern liderat per Cs és “l’única manera” de tenir un executiu “sensat, net, lliure de corrupció i que no cedeixi als xantatges independentistes”.En aquest sentit s’ha pronunciat també el candidat de la formació a les eleccions, Carlos Carrizosa, que ha assegurat que tant el PSC com ERC estan pensant més en “salvar” les seves sigles que no en “salvar vides”. “Sabem que Illa prepara un tripartit, perquè ja ha pactat amb ERC a la resta de l’Estat”, ha assegurat. Davant aquesta situació, ha plantejat a Cs com “l’alternativa” per als catalans que volen continuar a Espanya i canviar les coses “entre tots”.Arrimadas i Carrizosa han fet les declaracions davant la pista coberta d’atletisme de Sabadell. Els dirigents han reclamat al Govern que faci servir la infraestructura en cas d’un desbordament dels hospitals o per accelerar el pla de vacunació. “No podem permetre que existeixin boicots per motius de si ho ha muntat l’exèrcit. Els poders públics tenen l’obligació de garantir la salut dels ciutadans i fer les actuacions preventives necessàries”, ha assegurat Carrizosa.


« CONFERÈNCIA ‘Els efectes de la pandèmia en la socialització dels infants i adolescents’\nCLUB DE LECTURA ‘El joc de lectura de l’estiu’ »\n18.30 h, al MAS IGLESIAS, espectacle infantil amb Danscircant, de la companyia Sac Espectacles.Senyores i senyors, ladies and gentleman, el que esteu a punt de veure no és el més gran, ni perillós, ni increïble, ni espectacular circ del món. El que esteu a punt de viure és la meravellosa història del circ ambulant! Entrada prèvia a https://entrades.reuscultura.cat/\n18.30 h, a LA PALMA, representació del Ball parlat de Marcos Vicente. Entrada prèvia a https://entrades.reuscultura.cat/\n20.00 h, al SALÓ DE PLENS DE L’AJUNTAMENT, lliurament dels Guardons de la Ciutat 2021. Un homenatge públic a la societat civil de casa nostra. Entrega de la Medalla de la Ciutat a l’Institut Pere Mata, amb motiu del seu 125è aniversari, i mencions honorífiques municipals a l’Àliga de Reus, pel 25è aniversari de la seva recuperació, i al Gremi de Fusters i Ebenistes del Baix Camp, que commemora enguany el seu centenari. Durant l’acte es repartirà la postal número 47 de la col·lecció de Postals de la Festa Major, dedicada a la Carretillada\ndel Ball de Diables.\n20.00 h, a LA PALMA, representació del Ball parlat de Marcos Vicente. Entrada prèvia a https://entrades.reuscultura.cat/


Apartamentos Eden Gran Canaria Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nRoque de Los Muchachos, 1, Mogan, Gran Canaria, Espanya, 35130 - Veure al mapa\nMés informació sobre Apartamentos Eden\nApartamentos Eden, ubicat a Mogan, Gran Canaria, és una destinació popular per a viatgers. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Un ambient ben cuidat i la seva proximitat a Amadores Beach donen a aquest hotel un encant especial.\nApartamentos Eden també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Gran Canaria. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de recepció 24 hores, magatzem d'equipatge, habitació familiar, restaurant, visites turístiques.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb escriptori, balcó/terrassa, telèfon, ventilador, aparell de televisió a cada habitació. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com piscina exterior, jardí. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Gran Canaria, el Apartamentos Eden és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.


Actualment dóna servei a 1.137 socis de La Noguera, Pallars Jussà, Segarra, Urgell i Alt Urgell, principalment.\nLa Cooperativa d'Artesa estrena nova web.\nLa cooperativa d'Artesa de Segre factura 40 milions i en guanya 1,132\nLa Cooperativa d’Artesa de Segre va tancar l’any passat amb una facturació que supera els 40 milions d’euros. Així queda registrat en el balanç d’activitat de l’entitat, analitzada ahir a l’assemblea de socis. L’ebitda, terme econòmic que es podria traduir per “resultat abans d’interessos, depreciació,...\nAl maig de 1958, finalment es fundà la Cooperativa d’Artesa de Segre, el referent que ha acompanyat i potenciat el desenvolupament agrari i ramader de la comarca, contribuint així a l’equilibri territorial d’una manera decisiva. Actualment dóna servei a 1.137 socis de La Noguera, Pallars Jussà, Segarra, Urgell i Alt Urgell, principalment.\nOficines centrals i Agrocentrer\n973 40 10 08\n© 2018 Cooperativa d'Artesa de Segre. disseny: amm.cat


Seguiment de casos vulnerables a Sarrià de Ter > Ajuntament de Sarrià de Ter\nA causa de la situació actual d'alerta pel virus COVID-19 i les últimes directrius del Departament de Salut s'han organitzat els Serveis Socials Bàsics en funció de les directrius i necessitats que van sorgint i s'estan atenent totes les trucades amb el corresponent cribratge per tal de fer la gestió corresponent i derivació al Consorci de Benestar Social i/ o als Serveis d'Atenció a la Gent Gran.\nEls corresponents treballadors i tècnics estan a disposició, sigui presencialment o mitjançant teletreball, atenent les situacions de salut i situacions particulars per si se'ls requereix per algunes atencions puntuals i/o necessitat d'intervencions o suport.\nPel que fa referència a l'Oficina Municipal de Gent Gran i Famílies tenim coneixement de dos casos que han estat comunicats als serveis socials i reben seguiment. Són persones grans que requereixen de més suport i acompanyament per situació de viure soles o per presència de dependència per a portar a terme les activitats de la vida diària a la llar.\nSi teniu la coneixença de qualsevol cas especial que no estigui detectat podeu fer-ho saber al telèfon d'atenció a la ciutadania 972 170 211.


4 min. Barcelona 15/04/2016 09:37\n651x366 Pedro Almodóvar lluitarà per la Palma d’Or del Festival de Canes amb Julieta. / WARNER Pedro Almodóvar lluitarà per la Palma d’Or del Festival de Canes amb Julieta. / WARNER\nLa presentació de la programació del Festival de Canes, un dels anuncis cinematogràfics més esperats i objecte d’escrutini obsessiu, va deixar ahir moderadament satisfeta la parròquia cinèfila. Tret de Silencio, el pròxim film de Martin Scorsese, el festival comptarà amb bona part dels títols importants que apuntaven els rumors previs: The neon demon, de Nicolas Winding Refn; Elle, del veterà Paul Verhoeven; Personal shopper, d’Olivier Assayas, altre cop amb Kristen Stewart, i Paterson, de Jim Jarmusch, que farà doblet i presentarà en una sessió de mitjanit el documental Gimme danger sobre el rocker Iggy Pop.\nTampoc hi faltaran els autors que s’han tret l’abonament vitalici de Canes: Ken Loach, amb I, Daniel Blake ; els germans Dardenne, amb La fille inconnue, i, per descomptat, un Pedro Almodóvar que té en la sòbria Julieta una de les seves millors oportunitats per conquerir la perseguida Palma d’Or, sempre que la ferum dels papers de Panamà no arribi a la sala on ha de deliberar el jurat presidit per George Miller. Ahir en una entrevista a la televisió de Castella-la Manxa va dir: “ La meva ignorància no és una excusa, i assumeixo tota la responsabilitat que pugui sorgir pel fet d’estar en aquests papers infames”.\nA Canes també hi competiran noms destacats del panorama cinèfil com el jove prodigi canadenc Xavier Dolan ( Juste la fin du monde ), el filipí Brillante Mendoza ( Ma Rosa ), el francès Bruno Dumont ( Ma loute ), els romanesos Cristi Puiu ( Sierra-Nevad a) i Cristian Mungiu ( Bacalaureat ), i els nord-americans Jeff Nichols ( Loving ) i Sean Penn ( The last face, amb Charlize Theron i Javier Bardem). I enguany no hi haurà protestes per la falta de directores gràcies a Andrea Arnold ( American honey ), Maren Ade ( Toni Erdmann ) i Nicole Garcia ( Mal de pierres ).\n'Julieta', el drama més auster d'Almodóvar


A KOPS D'STICK: 1ª DIVISIÓ ESTATAL (JORN. 28) CP VILAFRANCA 5 - CE LLEIDA-LLISTA 5\n1ª DIVISIÓ ESTATAL (JORN. 28) CP VILAFRANCA 5 - CE LLEIDA-LLISTA 5\nAquest diumenge, el Caixa Penedès i el Lleida disputaven un dels partits més interessants de la 28 jornada de la 1ª Nacional Espanyola, on els dos equips es jugaven les seves opcions d’ascens a l’OK Lliga, però finalment el resultat no ha satisfet a cap dels dos equips.\nEl partit ha començat malament pels locals, ja que el Lleida s’ha avançat en el marcador en els primers minuts de partit, mitjançant l’ex-vilafranquí Lluís Rodero. El Vilafranca s’ha refet tot creant molt bones ocasions de gol, fins que el capità del Patí, Roger Riba, amb un xut llunyà, establia l’empat a 1. Semblava que el Vilafranca es refeia, però com més bon joc feien els penedesencs, un altre ex-vilafranquí, Marc Soler, feia el 1 a 2 al minut 8 de partit. Quedava molts minuts per endavant, però el Caixa Penedès, tot i acostar-se una i altra vagada a la porteria dels del Segrià, no ha pogut fer l’empat i amb aquest resultat s’ha arribat al descans.\nA la represa, el Vilafranca ha continuat fent el seu bon joc, amb arribades a la porteria del Lleida, i en el minut 5 ha tingut la seva recompensa, quan Joan Vázquez, feia l’empat a 2. A partir d’aquell moment, el Vilafranca ha desplegat un joc vistós que ha agradat a la seva afició. Al minut 8 de la segona, el Lleida ha desaprofitat un penal, que ha aturat un encertat Pere Anton. En el minut 12, Pablo Aguarón i Joan Vázquez, han vist targeta blava, cosa que ha aprofitat el Lleida per fer el 2 a 3. Amb aquest resultat el àrbitres no han volgut donar un gol fantasma al Lleida, el qual ja hauria sentenciat al partit. Però a manca de 6 minuts, de nou Joan Vázquez, feia l’empat a 3.\nA partir d’aquí ha sigut un final de partit d’infart, ja que dos minuts més tard, el Lleida, de nou, ha desfet el 3 a 3 i es posava amb el 3 a 4. Quedaven poc més de 4 minuts, i els àrbitres han anul·lat un gol al Vilafranca, molt rigorosament. El Patí ha tingut l’oportunitat d’empatar, però el llançament de falta directa de Pablo Aguarón, l’ha aturat el porter lleidatà. Tot semblava estar dat i beneït, però quan faltaven 26 segons, Pablo Aguarón feia l’empat a 4, i sis segons més tard, Joan Vázquez feia el 4 a 5. Tot semblava perfecte perquè el Vilafranca guanyés, però a manca de 12 segons , el Lleida, ha fet el gol de l’empat a 5, en què s’ha acabat el partit.\nLa propera setmana, el Patí es desplaça a la difícil pista de Sant Feliu de Codines, en un partit que es podrà escoltar per Ràdio Vilafranca..\nC.P. VILAFRANCA: Pere A. Martínez, Gerard Vergés, Brandon Carrara, Roger Riba i Pablo Aguarón – cinc inicial- Joan Muntané, Joan Vázquez i Oriol Palau\nC.E. LLEIDA: Lluís Tomàs, Marc Soler, Carles Trilla, David Busquets i Lluís Rodero –cinc inical- Marc Muntané, Marc Povedano, Albert Povedano i Albert Soteras.\nPublicat per Cròniques des de l'exili a 15:47\nEtiquetes de comentaris: 1ª Divisió 2011-12, Cròniques, Lleida, Vilafranca


Hecatombe – El bloc de Xavier Martinez Gil\nEls bancs i els seus oracles (Fitch, Standard & Poor’s, Moody’s) estan per sobre del poble i assenyalen els seus designis. Ens han fet creure que estan en un estadi superior, que són intocables, que sense ells no seríem res. Per ells cal fer els sacrificis necessaris, provocant l’hecatombe entre el populatxo, per tal que els “déus” i els seus oracles vegin bons auguris.\nPerò no és cert. Les entitats financeres no estan per sobre de la sobirania popular. No són divins sinó humans, d’allò més terrenal i material. Els bancs no són més que comerciants. L’única diferència és que ells comercien comprant i venent diners. Si algun d’ells s’ha equivocat comprant i venent i té pèrdues, doncs mala sort.\nEl segon problema d’alguns bancs és que tenen molts títols de deute grec que ara pensen que potser no cobraran mai. No em fan cap pena. Jo crec que se’ls ha anat la jugada de les mans. Primer van fer veure que Grècia (i altres països) no eren prou solvents i que si volien diners havien de pagar un tipus d’interès (un diferencial que es diu) força més alt. Mentre això passava, el rendiment que treien els bancs d’aquests títols de deute era molt alt: un xollo. Però de tant escanyar la gallina dels ous d’or ara veuen que la gallina es mor i ja no en pondrà més. És a dir, que Grècia ha de fer front a un volum tant elevat de deute que no el podrà pagar. I ara resulta que tots ens hem de sacrificar per a què els bancs no perdin diners: l’Estat ha de retallar la sanitat, l’educació, les inversions, les ajudes a les persones dependents, ens apugen l’IVA, ens retallen salaris, ens escanyen el crèdit i donem milions de diners, a cabassos, a les pobres entitats financeres com a les hecatombes gregues. El que han de fer els grecs és dir: “mireu, senyors dels bancs, us pagarem el que us devem, però us pagarem només el tipus d’interès que us pagaria Alemanya.” Jo crec que aquesta seria una solució raonable. Les entitats financeres potser no faran el “pelotazo” que esperaven amb els préstecs a Grècia però tampoc no perdrien diners i nosaltres no estaríem avocats a l’hecatombe.\nAutor xaviermartinezPublicat el Octubre 19, 2011 Categories Economia\nAnterior Previous post: L’última derrota\nSegüent Next post: Qui té por de la inflació?


Muntanyes a la Prehistòria, una mostra revolucionària\nLa mostra recull vestigis de poblament inèdits\nEl Parc Nacional d’Aigüestortes ha promogut aquesta exposició que revela que va ser habitat per humans com a mínim fa 10.000 anys i documenta 350 jaciments. L'estudi ha canviat el panorama arquològic pel que fa l'alta muntanya ja que demostra població humana a 2.000 metres d’alçada en aquest espai natural del Pirineu, considerat verge fins fa poc\n“L’alta muntanya no és un territori verge com es pensava fins ara, sinó que és fruit de la intervenció humana que des de fa més de 10.000 anys ha viscut a 2.000 metres d’alçada i ha modelat el paisatge”\nUna exposició revolucionària. Així es defineix la mostra 'Muntanyes a la Prehistòria. L’arqueologia al Parc Nacional d’Aigüestortes i Estany de Sant Maurici' promoguda pel propi Parc i que es pot veure a l’Ecomuseu de les Valls d’Àneu fins el proper 15 de juliol. La mostra, que posteriorment itinerarà per tot l’àmbit del Parc Nacional, té per objectiu divulgar els fruits de la investigació que ha estat duent a terme el Parc Nacional els darrers 15 anys. Es tracta d’una investigació pionera a Europa i de la que s’han obtingut resultats inèdits. I és que, segons demostra la investigació, el Parc Nacional d’Aigüestortes i Estany de Sant Maurici, considerat fins ara un territori verge pel que fa a població humanitzada, ha estat de fet un territori poblat per homes i dones des de fa com a mínim 10.000 anys.\n“L’alta muntanya no és un territori verge com es pensava fins ara, sinó que és fruit de la intervenció humana que des de fa més de 10.000 anys ha viscut a 2.000 metres d’alçada i ha modelat el paisatge” afirma Ermengol Gassiot, comissari de l’exposició i Doctor en Prehistòria, que forma part del Grup d’Arqueologia d’Alta Muntanya. Aquesta és una de les principals conclusions de la investigació arqueològica al Parc Nacional d’Aigüestortes i Estany de Sant Maurici que ha dut a terme el Grup d’Arqueologia de l’Alta Muntanya, de la Universitat Autònoma de Barcelona i la Institució Milà i Fontanals, el centre d’investigació en Humanitats del Consejo Superior de Investigaciones Científicas (CSIC) a Catalunya.\nQuè es pot veure a la mostra?\nLes eines de sílex evidencien que el Pirineu no era un espai aïllat. S’introdueix el cereal, que prové del Pròxim Orient i es descobreixen ceràmiques, construccions a l’aire lliure i abrics rocosos. Una de les descobertes interessants són les eines de sílex, un fet curiós ja que al Parc Nacional no hi havia sílex. Algunes d’aquestes eines provenien de la Conca de Tremp, d’altres de la depressió de l’Ebre i algunes, fins i tot, de la vall del Roine a França, fet que determina que el Pirineu no era un lloc aïllat.\nMonuments funeraris. Entre fa 4.400 i 2.200 anys, en l’Edat del Bronze i del Ferro, al nord-est peninsular s’observa un moment més sedentari i més estable en què creixen els jaciments i existeixen els primers conflictes. Aquest fet origina un canvi en el paisatge també a l’alta muntanya: augmenten les pastures i els correus, desapareixen la majoria dels assentaments humans ocupats anteriorment i apareixen amagatalls de ceràmica en cinc punts del Parc. Es creu que els habitants de les muntanyes van canviar els seus assentaments, possiblement a espais menys elevats. També en aquest moment es troben monuments funeraris per primer cop: dòlmens i túmuls de pedra.\nArran de les troballes d’aquesta investigació, el Parc Nacional ha creat una sèrie d’itineraris per divulgar aquest patrimoni. Mentrestant, la investigació continua. Des de l’any 2004, de manera ininterrompuda, el Parc Nacional ha promogut diverses iniciatives per documentar aquesta història que cada vegada s’ha anat fent més visible. A casa nostra sobtava fins i tot a una part del món de l’arqueologia, que pensava que estava condemnada al fracàs.\nEl valor dels Espais Naturals de Ponent


F. XAVIER PAGÈS CASTAÑER\n10/09/2013 04:18 Actualizado a 10/09/2013 12:48\nEn referència al tema del repic de campanes, com a rector d'arrels olotines d'una parròquia urbana, que no té campanar ni campanes, podria pensar que estic al marge de l'actual polèmica. Doncs bé, m'he volgut plantejar la qüestió i cercar una resposta.\nCom a ministre de l'Església, "cridada a ser testimoni de veritat i de llibertat, de justícia i de pau" d'una institució universal al servei de tots els homes i dones "de qualsevol llengua o país, de qualsevol raça o cultura" enmig "d'aquesta humanitat, dividida per dissensions i discòrdies" convé ser instrument d'unitat. A vegades, quan als carrers del nostre barri es veuen banderes penjades a les façanes, em ve al cap pensar que tan bon catòlic pot ser un veí que se sent més identificat amb la bandera de les quatre barres com el que se sent més identificat amb la de les tres franges.\nSi en aquesta Diada de Catalunya posar una bandera fos un signe d'identitat i d'unitat, no hi veuria inconvenient; però en plantejar-nos penjar una senyera d'un campanar, ben segur que faria que uns gaudissin de sentir-se identificats amb una fita i a d'altres els provocaria disgust i allunyament; de manera que penso que no la posaria, ni repicaria les campanes a les 17.14 hores. Tots, però sobretot els pastors de l'Església, convé que davant temes tan controvertits procurem ser molt prudents i evitem motius d'enfrontament que provoquen greus trencaments entre els que volem estar units en Jesucrist.


Sant Boi, un espai per gaudir de l'esport - Sant Boi de Llobregat\nA Catalunya es practiquen 21 esports considerats minoritaris, però que nosaltres no els volem ni els podem minoritzar. En el cas de la nostra ciutat, tenim unes dimensions i un entorn natural envejables per a la pràctica de l’esport. De fet, és molt habitual trobar-se molt concorreguts els circuits de BTT i trekking, bé pel camí del sorral, bé pel camí ral, o pels espais recuperats de l’Anell Verd i el camí de Sant Jaume.\nPerò és en l’àmbit urbà allà on es desenvolupen uns esports de creixent pràctica a la nostra ciutat, com l’skate, el BMX o el bàsquet al carrer. Des d’Esquerra apostem per dotar la ciutat d’una àrea lúdicoesportiva que permeti la pràctica d’aquests esports en millors condicions que les actuals i per això estem treballant en diverses propostes de la mà dels col·lectius que els practiquen.\nCal prendre consciència que la pràctica de l’esport, tant a l’entorn natural com a l’urbà, s’ha de fomentar des del govern local, i nosaltres ens hi comprometem.\nArticle publicat al Viure Sant Boi. Febrer de 2011.


One-Bedroom Apartment Put Grande 01 Biograd na Moru Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre One-Bedroom Apartment Put Grande 01\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, One-Bedroom Apartment Put Grande 01 és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Biograd na Moru. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Biograd na Moru. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, habitació familiar.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a One-Bedroom Apartment Put Grande 01.


Tributació dels premis de Loteria -LLadó Grup Consultor-\n[av_image src=’https://www.lladogrup.com/wp-content/uploads/Tributaciopremisloteria-1000×667-1.jpg’ attachment=’14246′ attachment_size=’full’ align=’center’ styling=” hover=” link=” target=” caption=” font_size=” appearance=” overlay_opacity=’0.4′ overlay_color=’#000000′ overlay_text_color=’#ffffff’ copyright=” animation=’no-animation’ av_uid=’av-k49qysqz’ custom_class=” admin_preview_bg=”][/av_image]\n[av_textblock size=” font_color=” color=” av-medium-font-size=” av-small-font-size=” av-mini-font-size=” av_uid=’av-k49qzb3s’ custom_class=” admin_preview_bg=”]\n[av_textblock size=” font_color=” color=” av-medium-font-size=” av-small-font-size=” av-mini-font-size=” av_uid=’av-k49qzvy4′ custom_class=” admin_preview_bg=”]\nSi ha adquirit algun dècim pel Sorteig de Nadal de la Loteria Nacional i té premi, sàpiga que els premis de Loteries i Apostes de l’Estat, Comunitats Autònomes, ONCE, Creu Roja Espanyola i entitats anàlogues europees tributen en l’IRPF a un tipus fixe del 20%. Així en el moment del cobrament del premi, suportaran una retenció fixa del 20% i ha de practicar-se per l’organisme pagador del premi, és a dir, la Societat Estatal de Loteries i Apostes de l’Estat (SELAE).\nPerò ha de saber que en el 2019 només tributen els premis l’import íntegre del quals superin els 20.000 euros i només per la quantia que excedeixi d’aquest import (exempts 20.000 euros) i aquesta exempció s’aplica de forma independent respecte de cada dècim, fracció o cupó de loteria o aposta premiat, i si es reparteix entre diversos beneficiaris, s’han de repartir entre tots en proporció a la seva participació.\nExemple, si juga a mitges un dècim i li toquen 50.000 euros, correspon a cadascú 25.000 euros, sent l’exempció 10.000 euros a cadascú (25.000 – 10.000) X 20% són 3.000 euros de tributació en l’IRPF individualment.\nLa SELAE ha d’identificar als guanyadors de premis superiors a 20.000 euros per dècim.\nEls contribuents per l’IRPF o els no residents agraciats i que hagin suportat la retenció, no hauran de presentar cap altra autoliquidació, ni informar en la declaració de Renda.\nEls contribuents de l’Impost de Societats que obtinguin un premi subjecte al gravamen especial, serà una renda més que tributarà al tipus impositiu que li correspongui i descomptarà la retenció del 20%.\nDes de Lladó Grup Consultor els desitgem molta sort a tots i no oblidi consultar amb el seu assessor fiscal en cas de ser agraciat amb algun premi.\nCategory: Sap vostè que desembre 18, 2019\nPreviousPrevious post:Hisenda vigila el consum elèctricNextNext post:Cambios de Impuestos en Cataluña para el 2020


Godella recorda als veïns la necessitat d’estalviar aigua davant l’actual situació de sequera\nInicio L'Horta Nord Godella Godella recorda als veïns la necessitat d’estalviar aigua davant l’actual situació de...\nGodella recorda als veïns la necessitat d’estalviar aigua davant l’actual situació de sequera\nDavant l’actual situació de sequera, la Regidoria de Medi Ambient de l’Ajuntament de Godella vol recordar als veïns i veïnes del poble que l’aigua és un bé escàs i que és molt important fer-ne un ús responsable, que passa per modificar els nostres hàbits, havent d’adoptar aspectes de consum responsable. “Qualsevol gest en el nostre dia a dia pot ser important per a contribuir amb aquesta causa”, ha assenyalat el regidor de l’àrea, Fernando Oliveros.\nAixí, seguint les directrius de la Conselleria d’Agricultura, Medi Ambient, Canvi Climàtic i Desenvolupament Rural, des de l’Ajuntament han recordat mesures bàsiques per estalviar aigua com ara utilitzar només la que es necessita i reutilitza-la sempre que es puga; realitzar un ús responsable de l'aigua en tots els àmbits emprant dispositius com cisternes de doble descàrrega, atomitzadors, aixetes, monocomandaments, aixetes temporitzades etc., que permeten estalviar fins a un 50 % d'aigua; triar productes de neteja naturals i biodegradables per no contaminar l’aigua innecessàriament i no utilitzar el vàter com a paperera per no interferir en el procés de depuració d’aigües residuals.\nD’altra banda, recorda l’Ajuntament que l’oli usat no s’ha d’abocar al desguàs. Cal depositar-lo als contenidors específics o als ‘punts nets’ situats a Xicranda, a Vila Teresita, al poliesportiu i al mercat.\nPer tal d’estalviar aigua també es pot fer exigint l'etiqueta ecològica europea a l'hora de comprar qualsevol electrodomèstic i utilitzar la llavadora i el llavaplats amb la càrrega completa i programes que estalvien aigua.\nPer últim, recomanen el reg gota a gota per al jardí i no regar en hores de màxima insolació per a evitar l'evaporació. A més, les plantes autòctones ja que són més resistents a la sequera. Per rentar el cotxe, és millor portar-lo al túnel de llavat i, a les piscines, un bon sistema de depuració i l’ús de productes antialgues, de clor, etc. permeten mantindré l'aigua durant anys.\nArtículo anteriorLa quartera Amparo Moya gana el primer Concurso de Cuentos Infantiles de la editorial Red Paradise\nArtículo siguienteValencia Turisme presenta en FITUR nuestra forma de vida con su nuevo lema WhyV?


«Voldria fer pastissos fins als 80 anys» - El Periòdic d'Andorra\nSergi Monteis Pastisser especialitzat en xocolata\n«Voldria fer pastissos fins als 80 anys»\nPublicat el Dilluns, 11 de febrer de 2019 | 04:15 h\nSergi Monteis a la seva pastisseria\nEn Sergi Monteis (Escaldes-Engordany, 1973) és un pastisser vocacional que exerceix a Sant Julià de Lòria. Ha begut de la tradició andorrana i francesa gràcies a la influència del seu pare.\n–Tenia clar des de sempre que volia dedicar-se a la pastisseria?\n–Ho tenia clar des de petit, sempre m’ha agradat la pastisseria. Ja fa 30 anys que faig l’ofici.\n–Aquesta vocació li venia d’herència familiar?\n–Sí, del meu pare, que és el meu mestre.\n–Podria descriure com l’ensenyava?\n–Doncs quan era molt petit simplement em deixava trencar els ous o pesar la farina. Després agafava un tros de massa i em deixava un racó de taula per fer ximpleries. I a poc a poc et va agradant més fins que un dia vols estudiar i dedicar-t’hi.\n–On va estudiar?\n–Als 16 anys vaig deixar els estudis i durant tres anys vaig anar a l’Escola de Pastisseria de Barcelona. I, juntament amb les pràctiques del meu pare, em va ajudar bastant a tirar endavant.\n–Quina creu que és la clau de la pastisseria?\n–L’artesania. Tot ho faig com s’ha fet des de sempre. Allò primordial és que els productes siguin frescos i de qualitat.\n–Quin és el seu pastís preferit de fer?\n–En tinc molts! Començant pel més senzill que és un pastís de nata amb crema cremada dins i després hi ha un francès que m’agrada molt que es diu Saint Honoré.\n–A casa el deixen descansar o li demanen que faci pastissos pels dinars familiars?\n–És que no tinc cap problema en fer-ne perquè la pastisseria és la meva passió. Quan em demanen algun pastís el faig amb molt de gust, sigui a casa o sigui treballant.\n–Com s’imagina els seus pastissos per algun públic específic de cara al futur?\n–Ara estem intentant reduir una mica els sucres i treballar amb menys greixos. Investiguem la pastisseria moderna que és el futur però sense perdre l’essència de la tradicional. De totes maneres Andorra és un país molt petit i de vegades estem limitats.\n–Amb 45 anys es pot dir que ha arribat a l’equador de la seva vida pastissera?\n–Jo espero que em quedi molt camí per recórrer perquè m’agradaria estar treballant fins als 80 anys.\n–Li agrada fer pastissos. I menjar-ne?\n–I tant. A casa no en falta mai perquè ens agrada a tots: a la meva mare, a la meva filla, a la meva germana... tenim la casa plena de pastissos perquè no ens hem cansat mai de menjar-ne.\n–Casa seva és com la de Hansel i Gretel?\n–Exacte. Sempre hi ha algun dolç per fer a casa. I sobretot el diumenge no falta cap postre.


Terraferida denuncia la Llei turística - EsDiari.com\nTerraferida denuncia que la Llei turística no posa sostre a les places turístiques a les Illes. El text desmenteix a la pròpia Conselleria de turisme, que publicita un límit de places que en realitat és ampliable.\nUn “sostre” de places que podrà crèixer\nLa Conselleria de turisme fa setmanes que ven el missatge que a partir d’ara hi haurà un sostre real de places turístiques, cosa que desmenteix el mateix text. La proposta de llei determina que el sostre màxim de places per illa “són les legalment existents més les integrades a les borses gestionades pels organismes gestors de places públiques o administracions turístiques insulars”. La llei però, deixa obert i a decisió dels consells insulars ampliar aquest sostre a través dels PIATS (Plans d’Intervenció en Àmbits Turístics) i ja preveu que serà superior a l’actual.\nLa proposta de llei ni tan sols concreta de quin nombre de places partim, quin nombre de places legals hi ha actualment, quantes n’hi ha a les borses d’intercanvi o quantes places il·legals s’estima que hi pugui haver.\nTerraferida creu que el fet de no marcar un sostre clar i deixar la porta oberta a seguir augmentant places, és apostar per una política turística de massificació, que obvia els límits dels recursos naturals, les infraestructures, la capacitat de càrrega real del territori, el benestar de la població resident o la satisfacció dels visitants. Amb 306 places hoteleres per cada mil habitants som la primera comunitat del món amb places hoteleres per habitant, sense comptar les places a habitatges turístics ni l’oferta il·legal.\nLa proposta de la nostra entitat és fixar un sostre clar, no ampliable i que estableixi mecanismes per anar reduint-lo, recuperant la idea de donar 2 places de baixa per cada nova plaça creada.\nLloguer d’habitatges a turistes… Una nova amnistia\nL’objectiu confés de la proposta de llei és legalitzar de forma massiva el lloguer turístic a tot tipus d’habitatges i gairebé arreu, tot i imposar certes condicions. Es fa difícil entendre com un govern progressista hagi pogut incloure dins una llei, articles que afegeixen més pressió al territori i alhora siguin antisocials. Els darrers anys hem vist amnistiar places hoteleres, xalets il·legals en sòl rústic, urbanitzacions, pedreres, construcció sense clavegueram…i ara es vol legalitzar la conversió d’habitatges en pisos turístics. La nova llei no pot ser una amnistia més.\nAlgunes conseqüències del lloguer turístic són:\nDispara encara més la urbanització del territori. S’està edificant nou habitatge, a tota casta de sòls, amb la finalitat de destinar-lo exclusivament al lloguer turístic.\nDificulta la incorporació i la continuació de pagesos, fent impossible comprar o llogar terra. Els pagesos són expulsats de propietats on s’implanta el lloguer turístic.\nFa molt díficil l’accés a l’habitatge, per la pujada dels lloguers i promou l’especulació.\nPot generar greus conflictes de convivència. Els horaris, hàbits i necessitats de turistes i residents no s’avenen i sovint xoquen.\nDevalua zones residencials. Gent que ha adquirit un habitatge a una zona residencial veu com el seu barri es transforma en turístic en pocs anys.\nEntenem que és bàsic no permetre la mescla d’usos turístics a les zones residencials, especialment als blocs de pisos, per això hem proposat a la conselleria que no permeti comercialitzar turísticament els habitatges plurifamiliars.\nAltres al·legacions de Terraferida proposen que no es puguin renovar la llicència per exercir el lloguer turístic als habitatges il·legals existents al sòl rústic, cosa que ara succeeix, així com prohibir a sòl rústic noves llicències d’habitatges vacacionals\nTerraferida també proposa una moratòria de places turístiques mentre durant aquests mesos de tramitació de la llei per evitar que molts dels nous projectes evitin haver d’adquirir places a la borsa existent i contenir l’allau.\nPer llegir totes les al·legacions presentades per Terraferida podeu descarregar aquest document.\nBaleares, Govern Balear, Terraferida, Turismo.


L'IBI de l'Horta: el Montoro fa el pa i en Ros reparteix hòsties\nActualizada 03/08/2017 a las 10:12\nEn el darrer ple municipal, el Comúdelleida va votar no a la bonificació del 80% de l’IBI a les construccions agràries afectades per la cadastrada del Montoro. Un no que és un sí a altres mesures que ajudarien molt més la pagesia de Lleida a afrontar una regularització de valors cadastrals injusta.\nLa finca de la Marta estava valorada en 47.200 € i pagava un IBI de 399 €/any. Després de la cadastrada del Montoro, l’era que van cimentar per poder maniobrar millor passa a valorar-se com si fos un pati urbà, el cobert dels mals endreços es valora com si fos una instal·lació industrial i la bassa de rec com una enorme piscina. Resultat, la finca passa a valorar-se en 940.000 €, i l’IBI se li enfila fins als 7.990 €.\nEstà preparant els papers per sol·licitar una revisió de la valoració i per acollir-se a la bonificació, tot i que no té clar si podrà justificar que tot plegat és imprescindible per a l’explotació agrària. Si tot va bé, amb la bonificació, “només” haurà de pagar un IBI que quadruplica el de l’any passat, 1.917 €.\nMés mala sort tindrà el matrimoni Puig, jubilats que van deixar de treballar la terra ara fa set anys i que per tant no poden acreditar explotació agrària per acollir-se a la bonificació municipal. Abans, amb la pensió com a únic ingrés, ja els costava pagar els 653 € d’IBI rústic, però ara els pujarà fins als 4.527 € pel terreny i les construccions rústiques, a més dels 500 € d’IBI urbà que ja paguen per la torre on viuen.\nSón només dos exemples dels efectes de dues decisions polítiques, del PP a Madrid, i del PSC a Lleida, que busquen noves vies d’ingrés per a les arques públiques, en aquest cas a costa de la pagesia.\nValoracions injustes del Montoro, bonificacions insuficients del Ros.\nLa cadastrada del Montoro és el primer pas: ordena una revisió dels valors cadastrals, que en el cas de les construccions rústiques calculen amb els coeficients i mètodes aplicats a les construccions urbanes o industrials, ja que no s’ha fet el pas previ necessari de fixar una mètode de valoració específic per a béns rústics. Cosa que resulta en uns increments injustos i arbitraris dels valors cadastrals de les construccions rústiques.\nEl segon pas correspon a l’ajuntament, que és els qui decideix sobre l’IBI. I el nostre ajuntament ha decidit aplicar la cadastrada, és a dir, acceptar aquestes valoracions injustes, i compensar-la en part amb una bonificació del 80% en l’IBI, sempre que les construccions siguin imprescindibles per a l’explotació agrícola. “Encara bo!” “Qué bé que l’ajuntament, amb tots els vots menys el del Comúdelleida, ha aprovat aquesta bonificació!”, pot pensar algú.\nSi més no, abans de posar-se a fer números i a llegir la lletra petita. Perquè calculadora en mà, ja hem vist que l’IBI de Marta o els Puig es multiplicarà per tres o quatre si aconsegueixen justificar que les construccions són per a ús agrícola, o per set, o més, si no ho aconsegueixen. A més, hauran d’iniciar un procés per al·legar que el valor cadastral no és el que el senyor Montoro diu que és. I els funcionaris municipals hauran de dedicar hores i esforços a revisar les valoracions, les sol·licituds de bonificació i l’ús real de les construccions.\nDavant d’això, el Comúdelleida va votar que no a la bonificació proposada per l’equip de govern en el darrer ple. No perquè no vulguem que es bonifiqui la pagesia, sinó que perquè sabem que aquesta bonificació és insuficient i administrativament complicada. I perquè sabem que hi ha altres mesures que sí que ajudarien en major mesura la nostra pagesia.\nAltres solucions per a l’IBI de l’Horta.\nUna possibilitat és establir una moratòria en la revisió dels valors cadastrals, que segons la llei pot ser de fins a tres anys. Un temps suficient perquè a nivell estatal es recorri per inconstitucional la cadastrada del Montoro (hi ha antecedents en aquesta línia) i es desenvolupin els criteris tècnics adequats per ajustar les valoracions cadastrals del patrimoni rústic (perquè no valori amb el mateix criteri una bassa de rec que una piscina, per exemple).\nUna altra possibilitat és anar a la màxima bonificació de l’IBI que permet la llei, un 95%, enfront el 80% aprovat –o el 50% que defensava inicialment la regidora Montse Mínguez. La resposta a la nostra proposta, però, va ser que “l’ajuntament no està de rebaixes”, i que no es volia bonificar tant.\nL’equip de govern, aquest cop amb la complicitat no només de Cs i PP, sinó també de CiU, ERC i Crida-CUP, ha rebutjat aquestes propostes i ha preferit aprofitar que el Montoro passava per aquí per garantir-se un increment de recaptació que compensi la davallada de l’IBI urbà a costa de la pagesia (mentre dormen també als calaixos propostes que vam presentar per compensar aquesta rebaixa de l’IBI urbà, que nosaltres també volíem, amb increments a grans propietaris urbans i les grans empreses subministradores que utilitzen l’espai públic per al seu negoci privat).\nNo és el primer cop que l’ajuntament tracta l’Horta com a rebost d’ingressos via IBI, mentre avancen a pas de tortuga les mesures per donar vida al rebost agrícola, ramader i paisatgístic que és la nostra Horta de Lleida.


04 juliol 2022 04:19\nElla Global Community, empresa organitzadora de la polèmica Palma Pride Week, ha anunciat que interposarà accions legals contra l'Ajuntament i tots els responsables de la cancel·lació de l'esdeveniment «pels danys i perjudicis causats».\n«Estam sorpresos de la mala gestió pública que s'ha fet en aquest assumpte i de com s'ha tergiversat i actuat interessadament a costa de nosaltres i dels drets dels ciutadans de Palma, així com de l'assetjament constant que hem hagut de patir i patim a causa de les seves disputes polítiques, amb què no tenim res a veure res», han manifestat en un comunicat.\nEn aquest punt, han recordat que varen expressar la intenció de dur a terme una celebració de l'Orgull el 2019 just abans de la pandèmia. «Per aquest motiu, ja el 2022, l'àrea de Sonia Vivas va realitzar una reunió amb les entitats per a demanar que s'organitzessin per poder reivindicar els drets LGTBI», han continuat.\nUna reunió que, segons el seu parer, va «finalitzar abruptament per l'abandó de Ben Amics, que no volia compartir les dates amb cap altra entitat». Posteriorment, a mitjans d'abril, se'ls va informar de la possibilitat d'organitzar el Pride.\n«Des d'aquesta data hem complert tots els terminis de lliurament, presentant totes les peticions formalment i hem obtengut autorització de tot allò sol·licitat», han reiterat.\nAixí mateix, han fet referència a la repartició de despeses per a l'esdeveniment, indicant que es finançava parcialment amb doblers públics però que la CEO i fundadora d'Ella Global Community, Kristin Hansen, va haver d'aportar fins a 100.000 euros de fons privat «perquè tota la preparació de l'esdeveniment es realitzés completa i correctament».\n«Ens veiem abocats a desfer de la millor manera tot el treballat, perquè tant proveïdors, artistes, treballadors, pimes i altres col·laboradors es vegin el menys afectats possible, ja que molts també portaven setmanes invertint temps i doblers per a l'exercici d'un esdeveniment que ja estava autoritzat pel mateix govern que ara ho cancel·la de manera injusta i presumptament fraudulenta».\nPer això, han anunciat la seva «intenció d'arribar fins al fons de l'assumpte en seu judicial i demanar totes les responsabilitats oportunes».


Per què és l'equip francès Jersey el més car? - Notícies - Guangzhou Sojery Clothes Co., Ltd\nPer què és l'equip francès Jersey el més car?\nRecentment, s'han produït avenços inesperats en el futbol xinès, com ara la victòria d'un grup de la Copa Asiàtica i un generós contracte de patrocini de la samarreta.\nSegons la informació de totes les parts, el nou contracte de patrocini de la samarreta atorgat per la selecció nacional xinesa de Nike va assolir els 1.000 milions de iuans (12 anys), i la tarifa anual de patrocini de camises va arribar als 11 milions d'euros. Aquesta xifra és encara més gran que la tarifa de patrocinador argentí de la Copa del Món 2014 (8 milions d'euros).\nMoltes persones tenen una sèrie de motius per a la situació de l'equip nacional xinès, però és encara més necessari explicar l'equip nacional francès. La quota anual de la samarreta de la selecció nacional francesa, patrocinada per Nike, ascendeix a 42,6 milions d'euros, que és el contracte de patrocini de la selecció d'equips nacionals més car del món. Per a l'equip alemany que acaba de guanyar la Copa del Món el 2014, la tarifa de patrocini de la samarreta és de només 30 milions d'euros anuals, i la quota anual per al patrocini de la samarreta de la selecció nacional brasilera que va guanyar el campionat mundial de futbol per 5 vegades és també 30 milions d'euros.\nLa pregunta és: què passa amb l'equip francès que té el contracte de patrocini de la samarreta més cara? Des que França va entrar a la final de la Copa del Món el 2006, l'equip nacional francès no va tenir molts resultats destacats en la competició; des de la retirada Zidane, l'equip nacional francès no té cap superestrella; Pel que fa a la Lliga francesa, també està classificat en la Premier League, la Lliga, la Bundesliga després del nivell.\nEl patrocini de Jersey és completament comercial i Nike no ha de gastar diners. A continuació, a més del president de la UEFA, Platini és francès, al final, per què la samarreta de l'equip nacional francès és tan valuosa?\nInfluència. Tot i que les puntuacions dels últims anys no són bones, l'equip nacional francès ha estat un dels millors equips del món durant els últims 15 anys. En particular, l'equip francès de la Copa Europea de la Copa del 2000 té gairebé tots els elements d'un equip perfecte: superestrellas, títols de campionats consecutius i partits agradables. Això ha provocat que l'equip nacional francès acumulés aficionats a gran escala en els últims 10 anys. Per a una marca esportiva, el rendiment a curt termini de l'equip és certament important, però l'impacte global de l'equip és més important. A jutjar pel mercat intern global, les lligues i la influència global, França segueix sent un dels pocs equips nacionals.\nUn parell de: Per què surten les marques de moda Street Choose to Cooperate with Football?\nPer què surten les marques de moda Street Choos...\nEvolució històrica de la roba de bàsquet\nEquip de futbol | És genial o jersei pirata?\nEnsenyeu com triar les sabates correctes\nEn lloc d'usar un parell de sabates, ets elegant.\nEls uniformes de futbol es convertiran en la pr...\nAdvertència primerenca de baixa temperatura per...\nJersey - un símbol de l'època\nRoba de bàsquet Característiques de la tela, ro...\nSamarreta de futbol brodat al pit unes quantes ...


Dilluns, 06/09/2010 - 00:00\nD'una de les taules en penja un paper amb un antic i savi refrany xinès. «Si vols ser feliç una hora, emborratxa't. Si vols ser feliç un dia, mata el porc. Si vols ser feliç una setmana, fes un viatge. Si vols ser feliç un any, casa't. Si vols ser feliç tota la vida, tingues un hort».\nI se'ls veu a tots molt feliços, els qui, aquest agradable matí de diumenge, es reuneixen a Vallvidrera al voltant de tomàquets, carbassons, plantes medicinals, pots de melmelada i ampolles de vi. Cultiu biològic, per descomptat. Cultiu de Collserola, que ja és més curiós. Mandarines del costat del parc del Laberint d'Horta. Figues de moro de la vora de la carretera de Vallvidrera a Molins de Rei. Tomàquets antics, semblants a la varietat cor de bou, recuperats per un avi de 80 anys a Cal Mandó, ja gairebé a tocar del Tibidabo i una de les masies que respiren aire rural a la serra barcelonina.\nA la primera fira agrícola de Collserola, acte que forma part de la festa major de Vallvidrera, Barcelona sembla molt més lluny que aquests tres quilòmetres sinuosos de la carretera BV-1462. Pagesos urbans amb barrets de palla hi donen el toc campestre, i d'altres temps també. És que l'horticultura ve de fa segles, però l'asfalt i el formigó l'han eradicat de la ciutat. A dintre, al centre cívic, s'hi mostra una exposició amb fotos dels últims reductes verds i comestibles de la metròpolis. Kan Kadena, La Farga, Can Mestres, l'hort comunitari del Clot. Can Trabal a Bellvitge.\nHangars de fruita\nEls urbanites, la majoria, ja no en tenim ni idea, de tot això. Comprem peres insípides de 59 cèntims el quilo en aquests hangars de fruita i verdura de l'Eixample que semblen basars de tot a 100 i quan li preguntem al venedor d'on són les peres, els tomàquets o els melons, ens diu que no ho sap, però que suposa que d'Espanya. Sí, és clar.\nLes mandarines de Can Carlets són de Castelló. Bé, els arbres, que es poden apadrinar, són d'aquí; les mandarines creixen i maduren des de fa set anys en aquesta petita vall darrere de Llars Mundet. Explica Manel Rius que els tècnics de Collserola van desaconsellar cultivar-hi mandarines, que aquesta terra seca de pissarra i ceps no era apta per als cítrics. Però resulta que aquí hi baixa molta aigua de la muntanya i, a més, hi ha un peculiar microclima. A l'octubre, les mandarines, ara verdes, es tornaran a tenyir de taronja, i els tècnics, vermells de vergonya.\nA l'organitzador de la plàcida fira se li ha acudit posar la mateixa, i terrible, cançó tot el matí, però, ni després de 128 repeticions sorolloses, «el petit vailet» i la seva «mestressa jove» que «li fa l'esmorzar» aconsegueixen esborrar el feliç somriure ecològic dels assistents, tot i que Jordi Pedrós demana abaixar el volum per poder explicar la «dolça revolució» de les seves plantes medicinals, des de l'artemisa que afavoreix la menstruació fins a la mil·lenària estèvia per a diabètics.\nI creixen aquí, a Collserola. Bon clima per a elles. I per a l'exòtic shiso, que fa unes fulles que els japonesos barregen amb el peix cru del sushi per combatre el temut paràsit anisakis. I és que d'orient, com el refrany xinès, arriba molta saviesa. Tot i que a Collserola també n'hi ha.


Medicina Estètica i Dietètica - Clinic Salut\nTens problemes estètics? Taques, aranyes vasculars, Excess de pes, acumulació de greix…\nDemana cita amb La nostra Doctora Especialista en Medicina Estètica i podràs donar fi a aquestes imperfeccions que tant et molesten.\nSom un centre homologat del sistema Pronokal®. Sota la supervisió mèdica adequada, disminuiràs el teu pes de forma efectiva.\nProva el sistema Aqualix®. En Poques Sessions farà desaparèixer cartutxeres, mitxelins, etc.\nVols Millora la teva imatge?\nEt Oferim els millors sistemes per eliminar aquells que no t’agrada i millor les zones de tu cos que dècim.\nNo ho penso més i informa’t


FOU 466 - FOU - Seu electrònica - Universitat de les Illes Balears\nNúm. 466 - Any XXXIIIDivendres, 15 de juny de 2018\n12767. Consell de Direcció. Tramitació de despeses de contractes menors i altres modificacions en el tràmit de documents comptables de reconeixement d'obligacions\n12768. Consell de Direcció. Aprovació de les taules d'adscripció dels títols de tècnic superior de formació professional a branques de coneixement a efectes d'admissió a grau per a l'any acadèmic 2018-19\n12769. Consell de Direcció. Convocatòria d'eleccions de director del Departament de Dret Privat\n12770. Consell de Direcció. Signatura dels títols propis\n12771. Consell de Direcció. Convocatòria de places d'alumnes col·laboradors per a l'any acadèmic 2018-19\n12772. Rectorat. Publicació de la relació d'acords marc ratificats pel Consell de Govern del dia 7 de novembre de 2017\n12773. Rectorat. Publicació de la relació de convenis, protocols i contractes generals ratificats pel Consell de Govern del dia 7 de novembre de 2017\n12774. Rectorat. Publicació de la relació d'acords marc ratificats pel Consell de Govern del dia 20 de desembre de 2017\n12775. Rectorat. Publicació de la relació de convenis, protocols i contractes generals ratificats pel Consell de Govern del dia 20 de desembre de 2017\n12776. Rectorat. Publicació de la relació d'acords ratificats pel Consell de Govern del dia 13 de febrer de 2018\n12777. Rectorat. Publicació de la relació de convenis, protocols i contractes generals ratificats pel Consell de Govern del dia 13 de febrer de 2018\n12778. Rectorat. Publicació de la relació de convenis, protocols i contractes generals ratificats pel Consell de Govern del dia 21 de març de 2018\n12779. Rectorat. Publicació de la relació d'acords marc ratificats pel Consell de Govern del dia 10 de maig de 2018\n12780. Rectorat. Publicació de la relació de convenis, protocols i contractes generals ratificats pel Consell de Govern del dia 10 de maig de 2018\n12781. Rectorat. Cessament en la plaça codi 5081 i adscripció provisional a la plaça codi 5049, adscrita a l'edifici Ramon Llull d'aquesta universitat\n12782. Rectorat. Destinació en comissió de serveis per ocupar un lloc de treball vacant a la plantilla d'aquesta universitat adscrit al Servei d'Alumnes i Gestió Acadèmica\n12783. Rectorat. Nomenament d'investigadora col·laboradora del Departament de Biologia\n12784. Rectorat. Cessament del director del Departament de Dret Privat\n12785. Rectorat. Nomenament del subdirector de l'Institut Universitari d'Investigacions en Ciències de la Salut (IUNICS)\n12786. Rectorat. Cessament del secretari de l'Institut Universitari d'Investigacions en Ciències de la Salut (IUNICS)\n12787. Rectorat. Nomenament de la secretària de l'Institut Universitari d'Investigacions en Ciències de la Salut (IUNICS)\n12788. Rectorat. Destinació en comissió de serveis per ocupar un lloc de treball vacant a la plantilla d'aquesta universitat adscrit a l'edifici Antoni Maria Alcover i Sureda\n12789. Rectorat. Declaració de situació de serveis especials\n12790. Rectorat. Nomenament d'investigadora col·laboradora del Departament de Biologia amb efectes retroactius\n12791. Rectorat. Nomenament d'investigador col·laborador del Departament de Biologia amb efectes retroactius\n12792. Rectorat. Nomenament d'investigadora col·laboradora de l'Institut de Recerca i Innovació Educativa (IRIE) amb efectes retroactius\n12793. Rectorat. Atorgament d'una llicència per estudis amb efectes retroactius\n12794. Rectorat. Atorgament d'una llicència per estudis amb efectes retroactius\n12795. Rectorat. Atorgament d'una llicència per estudis\n12796. Rectorat. Modificació de les dates d'una llicència per estudis atorgada amb efectes retroactius\n12797. Rectorat. Correcció d'error de la Resolució del Rectorat 12719/2018, de 24 d'abril, per la qual es fa pública la relació de convenis, protocols i contractes generals ratificats pel Consell de Govern del dia 7 de novembre de 2017\n12798. Rectorat. Atorgament d'una llicència per estudis\n12799. Rectorat. Atorgament d'una llicència per estudis\n12800. Rectorat. Atorgament d'una llicència per estudis amb efectes retroactius\n12801. Rectorat. Atorgament d'una llicència per estudis amb efectes retroactius\n12802. Rectorat. Correcció d'error de la Resolució del Rectorat 12740/2018, de 10 de maig, per la qual s'aproven diverses modificacions del catàleg de llocs de treball del personal funcionari i laboral d'administració i serveis de la UIB


Medi Ambient archivos - Taules i taulells de troncs sencers | Elia Tables\nEl sistema de certificació forestal més implantat al món, el PEFC\nUn dels principals dubtes que generen les nostres taules i taulells de troncs sencers és la procedència de la fusta, degut, sobretot, a la creixent sensibilització ambiental de la nostra societat. Val a dir que és una pregunta que ens encanta perquè ens permet explicar en primera persona que les nostres taules segueixen un sistema de control ambiental molt rigorós i que permet una gestió dels boscos sostenible.\nEl sistema de certificació forestal PEFC (Programme for the endorsement of Forest Certification – Programa de reconeixement de Sistemes de Certificació Forestal) és el sistema de certificació forestal més implantat arreu del Planeta. és una entitat no governamental, independent, sense ànim de lucre i àmbit mundial, que promou la gestió sostenible dels boscos per aconseguir un equilibri social, econòmic i mediambiental dels mateixos.\nL’objectiu de PEFC és assegurar que els boscos del món siguin gestionats de manera responsable, i que la seva multitud de funcions estiguin protegides per a generacions presents i futures. Per a això compta amb la col·laboració de propietaris i empreses del sector forestal, que apostant per la certificació dels seus boscos i indústries, estan assegurant la sostenibilitat del sector.\nEscollint PEFC, els compradors poden ajudar a combatre la tal·la il·legal i fomentar les principals funcions que juguen els recursos forestals com:\nContribuir al manteniment de nombrosos ecosistemes i la diversitat biològica.\nSer el suport econòmic de moltes poblacions rurals i l’origen d’una importantíssima indústria de transformació.\nTenir un paper social i cultural reconegut cada vegada en major mesura.\nQuè obliga el segell PEFC a productors i intermediaris?\nExigeix el compliment de totes les Convencions de l’Organització Internacional del Treball en matèria de gestió forestal des de 2001.\nEstà adaptat a les necessitats específiques dels boscos de petits propietaris, contribuint així a millorar el seu nivell de vida i a promoure el desenvolupament rural.\nOfereix processos adequats per a la certificació de grups, oferint, accés a la certificació i al mercat als productes certificats procedents de boscos locals gestionats de manera sostenible.\nInclou requisits socials i de seguretat laboral en la certificació de Cadena de Custòdia.\nEstableix les més altes normes per a la certificació forestal d’acord amb la majoria dels governs mundials, incloent-hi:\nEl manteniment o millora de la biodiversitat.\nLa protecció d’àrees forestals de gran importància ecològica.\nLa prohibició de la conversió forestal i l’exclusió de la certificació a plantacions establertes a causa d’aquestes conversions.\nLa prohibició de l’ús de productes químics nocius i d’Organismes Modificats Genèticament, i la minimització de l’ús de pesticides.\nLa protecció dels drets dels treballadors i el seu benestar, i la promoció de l’ocupació local.\nSalvaguarda dels drets bàsics dels treballadors.\nManté el nivell de compromís de les parts implicades amb totes les normes.\nManté el nivell de compromís de les parts implicades amb totes les normes\nSepara estrictament l’establiment de normes de la certificació i l’acreditació per assegurar l’absoluta independència i imparcialitat.\nRequereix que totes les normatives nacionals es desenvolupin independentment i s’obri la participació a totes les parts interessades.\nRequereix que totes les normes es sotmeten a consulta pública a nivell nacional i internacional i a l’avaluació per una tercera part independent.\nExigeix i aplica revisions regulars dels sistemes de certificació nacionals.\nBasat en els acords intergovernamentals i en els processos reconeguts globalment.\nBasat en els acords intergovernamentals i en els processos reconeguts globalment\nBasa els seus principis de gestió forestal sostenible en l’ampli consens social expressat en els processos internacionals i intergovernamentals.\nSegueix les normes ISO acceptades globalment per a certificació i acreditació.\njuliol 16, 2019 /0 Comments/by miralldigital_elia\nhttps://eliatables.com/wp-content/uploads/2019/07/333-Large.jpg 1080 1620 miralldigital_elia https://eliatables.com/wp-content/uploads/2019/04/ELIA_TABLES_LOGO_3.jpg miralldigital_elia2019-07-16 12:58:262019-07-16 14:45:53El sistema de certificació forestal més implantat al món, el PEFC


Els dos governs insinuen la possibilitat de modificar un traçat que Angela Merkel afirma que és intocable\nLa normalització de les relacions entre Sèrbia i Kossove avança i els dos governs han insinuat per separat, fins i tot, la possibilitat de modificar la frontera comuna per solucionar el seu problema principal: l’existència d’una potent minoria serba al nord de Kossove.\nEl president serb, Aleksandar Vučić, ha cridat al que ha definit com un ‘diàleg nacional sobre Kossove’. El procés ha d’acabar amb la convocatòria d’un referèndum en què els ciutadans hauran de decidir si n’accepten la independència a canvi d’entrar a la Unió Europea. La resolució del conflicte kossovès és la condició de la Brussel·les a Sèrbia per a poder negociar el seu ascens.\nEn aquest context, els darrers dies hi ha hagut declaracions sorprenents que poden indicar que tots dos governs estan disposats a anar més enllà i fins i que tot poden pactar una modificació de les fronteres sorgides de la guerra.\nLa possible solució pot implicar atorgar a Sèrbia el control sobre els municipis de majoria serba del nord de Kossove a canvi de cedir-hi dues valls de sobirania serba però habitades per uns cent mil albanesos.\nAquest intercanvi permetrà d’eliminar el principal problema que hi ha ara mateix a Kossove, on els indrets de majoria serba no en reconeixen la independència. La possible modificació de la frontera no les deixarà totes fora de Kossove, però si les més importants, les del nord, que tenen continuïtat territorial amb Sèrbia.\nPer justificar aquest pas, doncs, Kossove rebria a canvi les dues valls serbes de la frontera poblades majoritàriament per albanesos.\nLa cancellera alemanya, Angela Merkel, es va pronunciar dilluns amb molta duresa contra aquest possible acord, afirmant que les fronteres dels Balcans no es podien tocar. Ho va fer responent a una declaració oficial del president kossovès, Hashim Thaçi, en la qual per primer vegada es mostrava favorable a una ‘modificació de la frontera’.


Toni Salamanca dona les claus per crear Espais Blaus al Port de la Selva - Empordà\nToni Salamanca dona les claus per crear Espais Blaus al Port de la Selva\nSón zones saludables en què es concentra un gran nombre de població d'edat avançada\nAIDA VILAR 12.09.2018 | 12:55\nEl mar, la salut i la qualitat ambiental són tres peces claus per crear el que s'anomena Espais Blaus, és a dir, aquelles zones on hi ha una concentració notable de persones centenàries. El consultor ambiental Toni Salamanca va sentir curiositat per la investigació de les Blue Zones, que va tenir ressò al National Geographic. Ara fa sis anys, i inspirat per aquesta temàtica, va iniciar la seva pròpia investigació després de descobrir un nucli de població a Menorca que destacava per tenir molta gent gran. En analitzar-ne els factors, va veure que hi tenia molt a veure la qualitat ambiental.\nEn estudiar a fons els indicadors que afavorien la longevitat de la població, Salamanca va pensar com s'hauria de fer per exportar el model de Menorca al cap de Creus. "A l'Alt Empordà, també es detecta un important gruix de persones longeves, tot i que no tant com a l'illa perquè aquí hi ha menys qualitat ambiental i més incidència del turisme", explica l'investigador. El que proposa Salamanca és "anar creant petits espais blaus perquè, a poc a poc, es puguin recuperar les maneres de fer amb les quals ha viscut durant tant de temps la gent gran".\nLa recent inaugrada Càtedra Oceans i Salut Humana de Roses, adscrita a la UdG, ha mostrat interès per aquest projecte que feia un temps que havia quedat aparcat, i ha decidit incorporar-lo a les seves línies d'investigació.\nGràcies a aquesta col·laboració, el projecte es podrà conèixer en el marc d'una cadena de presentacions a l'Alt Empordà. La primera és aquest dissabte, 15 de setembre, al Port de la Selva. El 22 de setembre serà el torn de Palau-saverdera, i el 9 d'octubre, Roses.\nLa recepta: Bona qualitat de vida i absència d'estrès\nSegons Salamanca, les persones longeves de l'Alt Empordà tenen característiques comunes com ara la qualitat de vida, la proximitat amb el mar i viure envoltats d'una baixa densitat de població i estar exposats a una vida poc estressant. Una altra cosa que afavoreix és el fet de seguir una dieta mediterrània i tenir activitat física regular, en funció de les aficions personals.\n"El Port de la Selva seria un lloc ideal per crear Espais Blaus", explica l'investigador. Abans, caldria oferir una sèrie de serveis per als ciutadans des de 50 fins a 75 anys que se sentin actius i sans, ja que tenir més recursos i possibilitats d'oci afavoreix la longevitat.


Elisabeth Leonskaja, Benjamin Alard i Alexandre Tharaud, tres grans del teclat, actuaran al Palau de la Música Catalana en tres dies consecutius | Palau de la Música Catalana\nElisabeth Leonskaja, Benjamin Alard i Alexandre Tharaud, tres grans del teclat, actuaran al Palau de la Música Catalana en tres dies consecutius\nLa setmana vinent, els dies 28, 29 i 30 de gener, el Palau de la Música Catalana acollirà les actuacions de tres grans intèrprets del teclat com són la pianista Elisabeth Leonskaja, referent internacional gràcies a l’elegància i l’instint natural amb l’instrument; el clavecinista Benjamin Alard, músic de grans habilitats, així com de tècnica depurada i un enorme talent, i Alexandre Tharaud, artista polifacètic i un dels pianistes estrella de la seva generació. En aquests tres concerts en tres dies consecutius es podran conèixer tres aproximacions al teclat ben diferenciades, amb pluralitat de compositors i estils, des del Barroc francès al Romanticisme alemany, passant pel caràcter inimitable de J. S. Bach.\nCorresponent al cicle Palau Piano, la gran dama del piano Elisabeth Leonskaja actuarà el dimarts 28 de gener (Sala de Concerts, 20 h) amb un programa centrat en obres de Chopin, Schumann i Schubert. Del compositor polonès interpretarà les dues Polonaises op. 26, peces en què afloren la seva nostàlgia i introspecció; el Nocturne, en Mi bemoll major, op. 55 núm. 2, peça virtuosística en què les imatges de la natura brollen de la monotonia a l’esperança, i la peça Fantasia-impromtu en Do sostingut menor, op. 66, que fascina per la confluència de tècnica i emoció. De Schumann, Leonskaja tocarà la Sonata per a piano núm. 1, en Fa sostingut menor, op. 11, la seva primera sonata, que esbossa generosament l’espectre de la cosmovisió romàntica; mentre que de Schubert interpretarà la Sonata núm. 18, en Sol major, D. 894, esmentada amb el sobrenom de “Fantasia” pel caràcter oníric i que el mateix compositor considerava “la més perfecta” del seu opus.\nEn el marc del cicle Palau Bach, el dimecres 29 de gener (Petit Palau, 20 h) el francès Benjamin Alard, un dels més importants successors del gran Gustav Leonhardt, oferirà una nova entrega de la integral de música per a clave sol de J. S. Bach, un projecte de llarg recorregut amb el Palau de la Música Catalana que es va iniciar fa sis temporades. L’obra per a teclat de Bach manifesta el grau de profunditat amb què va explorar d’una forma sistemàtica els diversos gèneres de la música per a instruments de teclat. Alard oferirà set peces de Bach per a aquest instrument que es podran gaudir en la proximitat i intimitat del Petit Palau. El segell discogràfic Harmonia Mundi ha encarregat Alard d’enregistrar aquesta integral.\nNovament dins el cicle Palau Piano, el dijous 30 de gener (Sala de Concerts, 20 h) el pianista francès Alexandre Tharaud oferirà una visió pianística de la música per a clavicèmbal del Versalles de la plenitud del segle XVII, representada per D’Anglebert i Lully, i del segle XVIII, amb Couperin i Rameau, figures emblemàtiques del Barroc francès. També interpretarà obres d’autors més oblidats del segle XVIII, com Royer, Balbastre o Duphly, que completaran el recital que aproparà el públic al Versalles esplendorós dels reis Lluís XIV i Lluís XV.


“Té futur el periodisme actual? L’alternativa del cooperativisme” | Escola de l'IGOP\nby Escola de l'IGOP on maig 6, 2013 • 9:07 am\tNo Comments\nEn el sector del periodisme és on en els últims temps s’han creat diverses iniciatives en format de cooperatives o d’economia social per poder seguir informant i fer-ho, a més a més, de manera totalment independent. Tal i com va dir el periodista argentí Horacio Verbitsky: “periodisme és difondre allò que algú no vol que se sàpiga, la resta és propaganda”.\nDins del marc del postgrau en economia cooperativa, us convidem a la taula rodona on, presentarem algunes d’aquestes iniciatives que entenem, busquen resiliència (des del punt de vista de continuïtat laboral), sense renunciar a la tasca informativa i de transformació social.\nComptarem amb la presència de LA MAREA, ALTERNATIVAS ECONOMICAS i LA DIRECTA\nTags: activitats, Cooperativisme, Debats, periodisme, taula rodono\nPrevious postSobre la Ciutat Next postLa transició cap a la sostenibilitat no serà televisada


La Brava i els calçots, ¡condemnats a entendre's! - Cervesa La Brava\n01 Feb La Brava i els calçots, ¡condemnats a entendre’s!\nEscrit a les 12:39h en Cuina, La Brava\tper\tFerran Casellas\nLa tradició sempre ens ha dut a pensar que un formatge, els calçots o una carn a la brasa s’han d’acompanyar amb un bon vi. És evident que el nostre lligam amb la vinya i el vi és molt més fort que amb la cervesa. Però també és cert que a la cervesa és un magnífic acompanyant de viatge gastronòmic. I més encara una cervesa tan gastronòmica com La Brava.\nUn maridatge molt interessant, ara que arriba el fred, són els calçots amb una bona Brava. La Brava és una cervesa delicada però força complexa, en la qual hi podem trobar lleugers matisos torrats, amb un fons floral molt agradable i un final que recorda als fruits secs i la mel. Els calçots, per la seva banda, tenen un component vegetal molt intens i cal tenir cura d’acompanyar-los amb vins no excessivament tànics. I és aquí on ens podem plantejar acompanyar-los amb una cervesa com La Brava: el perfum intens del calçot anirà de la mà de la fragància de la cervesa, els torrats d’ambdós productes trobaran una harmonia, la dolçor del calçot es compenetrarà amb la dolçor de la malta de qualitat i els records de fruits secs es trobaran amb aquesta salsa tant nostra.\n¡Dos productes tan nostres s’havien d’entendre!


Revisió de vida entorn el nou procés electoral | ACO\nRevisió de vida entorn el nou procés electoral\nLa Pastoral Obrera de Barcelona i l'ACO-Còrdova proposen eines per pensar la cita del 26-J\njuny 10/Joan Andreu Parra/\nEstem a les portes d’uns nous comicis el proper 26 de juny. Un cop més l’electorat hem de passar per les urnes, davant l’atzucac en què s’han trobat els partits polítics que no han sabut configurar una majoria suficient per investir una nova presidència del govern a l’Estat espanyol. Des de la Pastoral Obrera de la diòcesi de Barcelona ens faciliten una Revisió de Vida per poder fer una reflexió sobre aquest procés. També us convidem a compartir-la amb companys, comunitats i parròquies amb qui teniu relació.\nIgualment, també us adjuntem un document que han elaborat les companyes i companys d'ACO-Còrdova que pretén "fer un veure-jutjar-actuar tocant les desigualtats, l'atur, la immigració i el medi ambient a la llum de les ciències socials i de la doctrina social de l'Església".


Com utilitzar hashtags: quants, els millors i on utilitzar-los - Biblioteca\nCom utilitzar hashtags: quants, els millors i on utilitzar-los\nQuan ho pregunten, els dic que els hashtags són un signe de lliura immediatament seguit d'un paraula clau . S’utilitzen per categorització a les xarxes socials . Sí, poden ser molestos si s’utilitzen en excés. I sí, ho he vist el vídeo d’etiqueta de Jimmy Fallon i Justin Timberlake.\nTambé hi ha etiquetes el potencial per ser realment valuós . Les estadístiques i la informació següent mostren un cas bastant clar que hauríem d’entendre, utilitzar i apreciar els hashtags.\nquè és un mitjà de comunicació social\nLa investigació diu que hauríeu d’utilitzar etiquetes\nSi busqueu una resolució totalment senzilla sobre el tema dels hashtags, aquí teniu: hauríeu d’utilitzar hashtags.\nLa proliferació d’etiquetes és realment increïble. El que va començar a Twitter ara s’ha estès a Facebook, Instagram, la cerca de Google i gairebé a tot arreu. (LinkedIn he experimentat amb hashtags durant una estona abans de rendir-se.)\nL’acceptació generalitzada dels hashtags us hauria de donar molts motius per plantejar-vos d’utilitzar-los. També m’agrada molt el cas exposat per Steve Cooper, escrivint per a Forbes.com :\nTan ridículs com els hashtags poden semblar als veterans de màrqueting que recorden un temps anterior a Twitter i Facebook, la generació més jove i els clients / clients potencials no. Per a ells, fer servir etiquetes és tan natural i com és escriure la seva consulta al quadre de cerca.\nLa gent no només podria escriure el vostre hashtag en una cerca de Google, sinó que també ho podria fer a Twitter. En aquest sentit, un hashtag farà que el vostre contingut sigui visible per qualsevol persona interessada en el vostre hashtag, independentment de si formen part del vostre clan o no .\nUn hashtag amplia immediatament l'abast del vostre tuit més enllà dels que us segueixen, per arribar a qualsevol persona interessada en aquesta frase o paraula clau.\nPerò com utilitzar hashtags és una història completament diferent. Com podeu trobar els millors per al vostre contingut i assegurar-vos que els teniu al número adequat, a la xarxa social adequada? Desglossem-ho.\nEtiquetes d’etiquetes a Twitter\nEls tuits amb etiquetes obtenen dues vegades més interacció que els que no tenen.\nAquestes dades, gentilesa de Buddy Media , és un dels exemples més citats de l'eficàcia dels hashtags i, per una bona raó: duplicar el vostre compromís en línia és una cosa important. Imagineu-vos passar de quatre retuits a vuit o 10 retuits a 20. I tot el que cal és un simple # o dos?\nAparentment, sí. Tot i que voldreu mantenir-lo a un màxim de dos.\nLes investigacions de Buddy Media també van demostrar-ho el volum de hashtags és monitor : un o dos hashtags semblen ser el màxim Quan utilitzeu més de dos hashtags, el vostre compromís disminueix de mitjana un 17%.\nLa pròpia investigació de Twitter sobre hashtags confirma que hi ha un avantatge important a l’hora d’utilitzar-los. Els individus poden veure un augment del 100% en la interacció mitjançant l'ús de hashtags (el mateix bony que es va veure a l'estudi de Buddy Media). Les marques poden veure un augment del 50%.\nL’interacció, tal com es mesura en aquests estudis, pot incloure clics, retuits, favorits i respostes, tot i que, si només es tracta de retuits, els hashtags serien una aposta intel·ligent.\nÉs probable que els tuits amb un o més hashtag tinguin un 55% més de retuit.\nI Zarella va descobrir aquest efecte en un estudi sobre el comportament de retweeting que va incloure més d'1,2 milions de tuits. El gran abast de l’estudi va generar un interval de confiança del 99,9% amb els resultats.\nL’única advertència dels hashtags a Twitter pot ser per a aquelles marques que volen obtenir clics als anuncis de Twitter. En el cas dels anuncis, Twitter trobat que els tuits sense menció # o @ generin un 23% més de clics.\nLa raó? Les etiquetes i les mencions @ proporcionen a la gent més llocs on fer clic dins d’un tuit en lloc de centrar-se únicament en una crida a l’acció.\nEtiquetes d’etiquetes a Instagram\nInstagram és un altre punt de referència per als hashtags i la bona notícia per a aquells a qui els agrada etiquetar de manera extensa les fotos és que no sembla haver-hi un punt de saturació.\nLes interaccions són més altes a les publicacions d’Instagram amb més de 11 hashtags.\non puc trobar imatges gratuïtes per utilitzar-les\nUna regla general podria ser: No sueu la quantitat d’etiquetes d’Instagram.\nLa millor part d'aquesta recomanació és que les dades provenen d’un conjunt d’usuaris amb 1.000 o menys seguidors —Un grup que probablement inclou petites empreses i aquelles que només busquen a Instagram. En altres paraules, els hashtags podrien ser la vostra millor aposta per fer créixer un seguiment ràpid a Instagram.\nDarrerament s’ha parlat molt entre els venedors sobre el que s’anomena Instagram Shadowban . Bàsicament, un shadowban és quan Instagram reté la distribució de la vostra foto o vídeo a Instagram a causa d'un 'contingut inadequat'. El contingut inadequat pot variar àmpliament, però normalment té a veure amb el contingut de les mateixes fotos o vídeos o amb un comportament semblant al correu brossa, com ara l’ús de robots per interaccionar amb els usuaris o els hashtags prohibits.\nPosteriorment es van muntar un interessant i guia perspicaç sobre com navegar per Instagram Shadowban per mantenir el vostre compte en verd i veure les vostres fotos / vídeos. En aquest article, Later comparteix a declaració directa de l’equip d’Instagram pel que fa a l’ús adequat dels hashtags a la plataforma:\nCom evitar la prohibició d’ombres a Instagram\nAlex Tooby , Expert i influencer d’Instagram, comparteix els seus consells principals sobre com evitar Instagram Shadowban. Aquí teniu una descripció ràpida perquè pugueu mantenir el compte clar avui:\nEviteu utilitzar hashtags prohibits o trencats als vostres subtítols i / o comentaris\nEviteu utilitzar qualsevol tipus de programari que infringeixi les condicions del servei d’Instagram\nEviteu grans pujades a la vostra activitat a Instagram (p. Ex., Agradar o comentar amb robots)\nEviteu que els usuaris denunciïn només publicant contingut adequat a Instagram\nVoleu obtenir més informació sobre Instagram Shadowban? Cobrim això i molt més en aquest episodi del nostre podcast Buffer: La ciència de les xarxes socials !\nEtiquetes d’etiquetes a Facebook\nAixí que sí, Twitter i Instagram són els guanyadors clars dels hashtags. Però, què passa amb Facebook? Aquí és on la recomanació és una mica més complicada.\nPublicacions de Facebook sense una tarifa d’etiqueta millor que les que tenen una etiqueta.\nEls hashtags només existeixen a Facebook des del juny del 2013 i tres mesos després, investigació de EdgeRank Checker es va trobar que l’ús d’etiquetes a Facebook no té cap efecte positiu sobre l’abast. Les publicacions sense etiquetes superen les de les etiquetes.\nPodrien haver canviat moltes coses des del setembre, quan es van publicar per primera vegada aquestes dades. Heu d'abandonar els hashtags a Facebook només a causa d'aquesta investigació? Probablement és millor provar. Encara hi ha moltes anàlisis per fer. Per exemple, Social Bakers va estudiar llocs al febrer d’aquest any i hem comprovat que l’ús de hashtags potser no és la preocupació principal, sinó utilitzar massa hashtags (igual que els consells de Twitter).\nEines per trobar i gestionar els vostres hashtags\nAmb les eines adequades, podeu utilitzar hashtags com un sistema d'organització per a les vostres campanyes de xarxes socials . Amb tot el que es recopila sota un bàner d’etiqueta, podeu veure d’un cop d’ull l’abast de la vostra campanya i els debats sobre el tema.\nUna de les eines de hashtag més completes que trobareu, Hashtagify.me, conté reams de dades que podeu utilitzar per analitzar els hashtags. El més útil pot ser que siguin les primeres dades que es mostren: hashtags relacionats i la seva popularitat. Quan escriviu un hashtag, el servei us mostrarà altres hashtags a tenir en compte i mostrarà visualment la popularitat de cada hashtag i la seva correlació amb l’original.\nRiteTag us ajuda a garantir que les etiquetes que utilitzeu siguin ben escollides, ja que us mostra el grau de bona, fantàstica o excessiva utilització d’un hashtag concret. L’organització visual dels hashtags en barres de colors funciona molt bé per fer una anàlisi ràpida d’un cop d’ull.\nAmb Tagboard, podeu veure com s’utilitza el vostre hashtag en diverses xarxes. Les pàgines de resultats de Tagboard mostren publicacions amb etiquetes de Twitter, Facebook, Instagram i App.net\nTot i que no és una eina de hashtag explícita, Twitalyzer mostra hashtags com a part de la seva auditoria de comptes de Twitter. Introduïu el nom d'usuari d'algú que vulgueu investigar i Twitalyzer us pot dir quins hashtags utilitza més sovint. Això pot ser molt útil per esbrinar com piulen els influents del vostre nínxol.\nÉs possible que les empreses locals trobin valor a Trendsmap, que us mostra hashtags rellevants que s’utilitzen a la vostra àrea geogràfica. (#wrestlemania és molt popular on sóc a Idaho).\n4 passos per trobar els hashtags adequats per utilitzar\nAmb les eines anteriors, podeu fer-ho perfeccioneu alguns hashtags ideals per començar , i com la majoria de coses en línia, proveu-les i itereu-les a partir d’aquí.\n1. Apreneu dels millors: quins hashtags utilitzen els influencers?\ncom enviar dropship a AliExpress a eBay\nTwitalyzer us pot proporcionar una bona base per començar a cercar hashtag, mostrant-vos com utilitzen els hashtags dels influents. Agafeu un grapat de noms d’usuari de persones i marques del vostre sector que admireu i introduïu els comptes a Twitalyzer. A la part inferior de la pàgina de resultats, veureu una secció dels hashtags més utilitzats. Afegiu-ne els rellevants a la vostra llista d’etiquetes potencials.\nSuposem que volia trobar alguns hashtags per utilitzar en la promoció de contingut de màrqueting a les xarxes socials. Podria començar amb una llista de noms com Jeff Bullas, Jay Baer, Mari Smith i Ann Handley. A continuació, es mostren els resultats de l’etiqueta a Twitalyzer per a Jeff Bullas:\nInformació com aquesta em portaria a començar una llista breu d’etiquetes com:\n#Mitjà de comunicació social\n2. Cobriu totes les vostres bases: hi ha etiquetes relacionades que hauríeu de tenir en compte?\nArmat amb una llista d’idees d’etiquetes, podeu saltar a Hashtagify.me per veure quins hashtags relacionats també poden valer la pena seguir. Mentre feu aquest exercici, tingueu en compte la mida del cercle dels resultats: com més gran sigui el cercle, més popular serà l’etiqueta.\nDe nou, seguint el nostre exemple de màrqueting a les xarxes socials, aquí teniu el que semblaria la pàgina de resultats per a una cerca de #socialmedia:\nNo tots els hashtag que figuren aquí seran rellevants per a vosaltres, però sí que us ajudarà a veure’n alguns que potser no hauríeu tingut en compte anteriorment. En el cas del nostre exemple, podria afegir #business, #infographic i hashtags de noms de xarxa específics com #twitter i #facebook.\n3. Identifiqueu els all-stars: quins hashtags són els millors per utilitzar?\nLa popularitat i el volum poden ser bons indicadors del valor del vostre hashtag, però és possible que vulgueu fer un pas més. Hashtagify.me té eines avançades de primera qualitat que us permeten aprofundir en les estadístiques sobre hashtags individuals. En una mica, també podeu obtenir algunes dades sòlides de RiteTag i la seva expressió visual de\nquant pot augmentar l’abast de cada publicació cada etiqueta.\nEntre les publicacions que contenen la paraula 'màrqueting', RiteTag mostra aquestes etiquetes com les més susceptibles de ser bones, bones o excessivament utilitzades. (Hi ha una altra etiqueta #wrestlemania!)\n4. Doble comprovació: els hashtags triats podrien significar completament una altra cosa?\nUn darrer control abans de finalitzar la llista d’etiquetes hauria de ser si l’etiqueta que heu triat és o no s’utilitza en altres llocs en un context completament diferent .\nllista de plataformes de xarxes socials 2018\nEl pitjor que pot passar quan s’utilitza un hashtag és adonar-se d’un cop fet un tuiteu que s’utilitza el mateix hashtag per a un tema completament diferent.\nJawbone va provar una campanya #knowyourself a Instagram , només per trobar que l'etiqueta ja estava sent utilitzat de manera genèrica per milers d'usuaris en tot tipus de contextos diferents. Això no necessàriament va arruïnar la campanya de Jawbone, però potser va dificultar la vida de l’equip de màrqueting.\nTant de bo que hàgiu après el valor dels hashtags i algunes idees detallades sobre com trobar-ne alguns per utilitzar-los en la vostra participació social. Si busqueu una simple regla general per a publicacions d’etiquetatge, crec que aquí hi ha molta veritat aquest consell de The Next Web :\nRegla general: entre 1 i 3 etiquetes és millor en totes les plataformes.\nTwitter: per categoritzar\nPinterest: per marcar i ser específics (les etiquetes només es poden fer clic a les descripcions de pins)\nInstagram: per crear comunitat i ser únic / detallat\nTumblr: per classificar els interessos, pot ser específic i general (té una funció de 'seguiment de les vostres etiquetes')\nFacebook: falla una mena d’etiqueta: si el vostre públic és molt empresarial, seguiu les regles de Twitter si està orientat a la comunitat, seguiu les regles de Pinterest / Instagram\nQuins hashtags feu servir habitualment a les xarxes socials? M’agradaria escoltar com heu posat els hashtags a la vostra estratègia de xarxes socials.\nCrèdit de la imatge: mikecogh , Unsplash , IconFinder , Pau , Brot ràpid\ntot el següent es va fer actualitzacions recents de Facebook al seu lloc de xarxes socials, excepte quin?\nquè necessites per fer un canal de youtube\ncom publicar a Facebook com a pàgina de la vostra empresa\nquè és un article instantani de Facebook\nquant fer un geofiltre Snapchat