Les portades soltes de Barcelona. Una nova aproximació | Blog de Fons Antic\n← Treasures and troubles in the CRAI Biblioteca de Reserva\nMés experiències internacionals al CRAI Biblioteca de Reserva →\nPublicat el 17 Juliol 2019 per blogdefonsantic\nAquest curs 2018-2019 hem tingut com a becària als matins Alícia Allué, graduada en Conservació-Restauració de Béns Culturals i estudiant del Màster de Gestió del Patrimoni Cultural i Museologia de la UB.\nEntre altres tasques realitzades, ha ordenat per ordre cronològic les portades soltes de Barcelona i n’ha fet un informe, que presentem en aquest post. De l’interessant fons de portades soltes ja us hem parlat en diferents ocasions en aquest bloc, i ara estem molt contents de poder oferir un resultat sobre els impresos de la nostra ciutat.\nNo es la primera vegada que la col·lecció de portades soltes del CRAI Biblioteca de Reserva és notícia al Blog de Reserva. En aquest cas, les portades impreses a la ciutat de Barcelona són les protagonistes. Juntes conformen un total de 28 caixes, en les quals es distribueixen més de 4.500 portades; tot i així, la col·lecció sencera està formada per 162 caixes que contenen al voltant de 67.870 portades i fragments corresponents a edicions impreses de diverses localitats.\nLa raó principal de la mutilació d’aquests llibres va ser la falta d’espai i, al seu torn, el mal estat en què es trobaven molts dels volums. El conjunt de les portades -arrencades el 1937- conformen en la actualitat una rica col·lecció susceptible de ser estudiada i analitzada amb deteniment.\nDurant la revisió i ordenació cronològica de les portades de la Ciutat Comtal es van detectar molts estats de conservació diferents, des de fragments de portades totalment inconnexos, a documents amb greus atacs d’insectes xilòfags o fongs, passant per documents en un estat de conservació força acceptable i, fins i tot, alguns documents ja restaurats.\nDurant el procés, a més de la diversitat d’estats de conservació, es van poder advertir algunes característiques presents en moltes de les portades. Diverses d’elles comptaven amb marques d’antics posseïdors, destacant la gran quantitat de segells provinents del Convent de Santa Caterina (Barcelona). També es varen poder apreciar altres marques ja documentades a la base de dades Antics posseïdors, així com marques tipogràfiques registrades a la base de dades Marques d’impressors de la Biblioteca de Reserva.\nPer continuar amb la caracterització i estudi de les portades de Barcelona es va realitzar un recompte exhaustiu del nombre total segons el segle d’impressió.\nLa majoria de les portades soltes d’aquesta col·lecció corresponen al segle XVII, seguides de les del segle XVIII. S’han trobat alhora algunes portades que no es poden datar per la pèrdua d’informació rellevant al document. S’ha de tenir en compte que en el cas de les portades corresponents al segle XIX, tan sols es comptabilitza fins a l’any 1820, per considerar que el fons a partir d’aquesta data és modern.\nDesprés d’ordenar i realitzar el recompte de totes les portades, es va procedir a comprovar si les edicions arrencades es corresponien amb registres existents al catàleg; suposant això que, previ a l’arrencament les portades, s’havien assegurat que existia almenys un exemplar duplicat de cadascuna de les edicions a la Biblioteca.\nEncara que per realitzar aquesta comprovació, no es varen examinar totes les portades comptabilitzades, es van prendre diverses mostres de cadascuna de les caixes i es va procedir a realitzar la cerca al catàleg en línia.\nTot i que la gran majoria de portades es corresponen amb edicions que apareixen catalogades, hi ha una part de la mostra que no hi consta. Cal dir que en algunes ocasions el catàleg recull altres edicions de la mateixa obra.\nSobre una mostra de 178 portades s’ha detectat que el 79% provenen d’edicions catalogades i per tant podem afirmar que es tracten de duplicats, enfront del 21% que no s’ha trobat catalogat al catàleg en línia. Això indica que alguns llibres es van rebutjar tot i no ser duplicats.\nUn cop realitzat aquest petit estudi, cal dir que encara queden molts aspectes susceptibles de ser analitzats. Queda la porta oberta, per tant, a futures investigacions tant sobre les portades de Barcelona, com sobre les portades impreses a la resta de localitats -246 llocs d’impressió diferents- presents a la col·lecció.\nAquesta entrada s'ha publicat en Col·laboracions d'alumnes, Impresos, Publicacions dels nostres usuaris, Restauracions i conservació i etiquetada amb Departaments #unibarcelona, Portades soltes. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.\n4 respostes a Les portades soltes de Barcelona. Una nova aproximació\n19 Juliol 2019 a les 11:26\nNo quedaria millor cobertes? Gràcies.\n19 Juliol 2019 a les 11:45\nLlegint una mica més crec veig que vaig errat, a les fotografies semblen una cosa, però vistes més fotos i llegint una mica més, crec que realment són ‘portades’ i no cobertes.\nOn posa ‘crec veig i ‘crec’ hauria de posar ‘veig. Perdó.\n22 Juliol 2019 a les 09:30\nEfectivament ens estem referint a portades. Les cobertes són les enquadernacions que no recullen la informació completa de les edicions del llibre que contenen. Gràcies pel comentari.\n20 Agost 2019 a les 13:37\nHola, no tinc molt clar això de la informàtica, tinc un vlok, però no li trec tot el que podria. El comentari l’he vist ara. Moltes gràcies.


El carrer de Pons i Gallarza no es rendeix | L'Exprés de Sant Andreu\nEl carrer de Pons i Gallarza no es rendeix\n21 de setembre del 2018 Societat L'Exprés de Sant Andreu\nFa gairebé un any de l’aterratge d’especuladors a les cases del carrer de Pons i Gallarza, però la seva particular batalla amb els inquilins de les finques encara no ha cessat. Tot al contrari. Aquest dijous la plataforma ‘No Marxem’, que agrupa a part de la comunitat de veïns afectada, ha emès un comunicat en què anuncien la tornada a la lluita activa.\nLa nova posada en marxa del grup veïnal arriba just després d’un període d’hores baixes. Segons van comunicar el passat 19 de juliol, la dissolució de l’assemblea d’aleshores es devia a l’actitud de dues veïnes. El motiu? Aquestes els haurien fet el llit a la resta de veïns quan aquests tractaven d’organitzar la seva estratègia contra els inversors.\n“És ben sabut que, quan una comunitat de veïns es veu amenaçada de ser expulsada i decideix organitzar-se, han de lluitar tots junts si volen tenir alguna possibilitat davant els inversors. Només que un dels veïns decidís fer la lluita pel seu compte, les possibilitats d’aconseguir alguna cosa serien pràcticament nul·les“, ha recordat aquest dijous la plataforma.\nTot i això, el col·lectiu ha decidit reactivar-se després de la defunció de Pablo ‘Vaso’, activista i pilar del pilar del Sindicat de l’Habitatge de Sant Andreu. “Sense ell ens hauria estat impossible arribar on som”, han assegurat des de ‘No Marxem’. Per aquest motiu, l’organització veïnal ja ha anunciat que tornaran a l’activitat contra els inversors que van comprar les llars on viuen i d’on els volen fer fora per especular.\nTal com han comunicat des del moviment, un primer contracte d’arrendament finalitza aquest mateix mes d’octubre. El front de lluita torna a agafar forma.\nNotícia anterior Notícia anterior: Detingut un narcotraficant després d’incendiar-se el seu pis\nNotícia següent Notícia següent: La rehabilitació de les cases del Pont no evitarà enderrocs


05/09/2017 · General\nMollerussa tindrà com a glossador de la Diada Nacional al periodista i productor Carles Porta\nEl periodista, productor, director de cinema i escriptor Carles Porta serà enguany el glossador en l’acte de celebració de la Diada Nacional, que tindrà lloc com sempre al parc municipal a dos quarts d’11 del matí, mitja hora abans que l’any passat.\nL’acte tindrà com a peça central l’ofrena floral per part d’una cinquantena d’entitats de la ciutat. També comptarà amb la intervenció de tres entitats de Mollerussa com són en aquest cas la Colla dels 50, com ja és habitual, el Grup de Teatre Rossinyol, que enguany celebra mig segle dalt dels escenaris; i el Grup Excursionista Serralada, que en fa 40 de la seva constitució. Pel que fa a la nota musical la posarà com cada any l’Orfeó Renaixença amb la interpretació de diferents cançons entre les que no hi faltarà el Cant dels Segadors.\nLa jornada es completarà amb al dinar de germanor, obert a tots els particulars i entitats interessats a participar-hi els quals poden fer la reserva de les cadires al taulell de l’Ajuntament o bé trucant al telèfon 973-600713 fins el proper dia 7 de setembre. A la tarda es farà la tradicional ballada de sardanes a càrrec de la cobla Onze de Setembre.


query_builder 11 març 2021 12:46\nEls Agents Rurals comissen 1.940 quilos de carn de senglar que incomplia la normativa de salut pública\nS’ha denunciat una empresa càrnica de la província de Sòria per incomplir el decret de recollida, transport, condicionament i comercialització de caça silvestre\nAgents Rurals durant l'actuació\nAgents Rurals de l’Àrea Regional de Lleida han interceptat a Ponts (Noguera) un camió que transportava 45 peces de senglar. Segons les dades recollides pels agents actuants, aquesta empresa càrnica de la província de Sòria hauria recollit les peces en diferents Àrees Privades de Caça (APC), iniciant la ruta a la Panadella (Anoia).\nDesprés de la inspecció, els agents han denunciat l’empresa per diversos incompliments de la normativa com recollir peces de caça fora dels punts logístics autoritzats; carregar els animals oberts sense vísceres vermelles, ni budells ni estómac; recollir i transportar durant més de dues hores aquestes peces amb un vehicle sense refrigeració; o no poder acreditar l’origen ni la traçabilitat dels animals.\nAmb aquesta actuació els Agents Rurals han comprovat el compliment dels requisits higiènics i sanitaris previstos en la normativa europea així com en el decret de comercialització de carn de caça aprovat per la Generalitat de Catalunya l’any 2019. L’objectiu d’aquestes normes es poder garantir la traçabilitat dels animals i assegurar les condicions sanitàries i de comercialització de la carn de caça per tal de poder evitar l’expansió de malalties com la pesta porcina africana (PPA), la brucel·losi, la triquinosi o la malaltia d’Aujezsky.\nEl Cos d’Agents Rurals ja havia fet una primera inspecció a finals de febrer, que ha culminat amb aquesta actuació i el comís de 45 exemplars i 1.940 quilograms de carn de senglar. Les peces de caça eviscerades comissades s’han traslladat a una planta incineradora de residus orgànics per a la seva destrucció.\nAgents Rurals durant l'actuació 489\nAgents Rurals durant l'actuació 527\nAgents Rurals durant l'actuació 621\nLes 45 peces comissades 1358


Grupo AMC és un grup de professionals especialitzats a la perfilaria de l’alumini, fabricació de panells sandvitx, assessorament i distribució d’accessoris i tot tipus de maquinaria. Venem i distribuïm els nostres productes a tot el país. Amb quatre delegacions i fabrica de muntatge a Catalunya: Reus, Barcelona, Girona i altre a Las Palmas de Gran Canaria.\nEls professionals que integren el Grupo AMC ofereixen un destacat servei des del 1989. La primera delegació fou instal·lada a Reus a una nau de 3500 m2. Posteriorment, a l’any 1996, mitjançant la creació de Sialca SL, vam ampliar les instal·lacions amb una infraestructura de 2000 m2 a Las Palmas de Gran Canaria. A l’any 2002, veient les necessitats del mercat, es va crear una fàbrica de panells per abastir tant les nostres necessitats com la venta a majoristes a nivell nacional. Al 2013, amb ànims d’abastir la zona nord de Catalunya, vam obrir la delegació de Girona, amb 1100 m2 i, finalment al 2017, es va inaugurar una delegació a l’Hospitalet de Llobregat per optimitzar el servei diari i al detall dels nostres clients.\nAbastim sistemes de perfilaria, accessoris i panells a una amplia clientela subministrant productes de les principals marques, les quals compleixen amb els requisits més exigents de qualitat i eficàcia, aconseguint així donar als nostres clients la possibilitat de treballar amb les marques millor posicionades del mercat. A més, som un dels potencials distribuïdors d’Extrual, oferint tots els seus productes.\nA la nostra fàbrica disposem d’una amplia gamma de maquinaria per a la realització exigent que precisem. Contem amb maquines per a la fabricació pròpia de sostre coberta llis, maquina de ranuració de panells, tall de poliestirè i per a la realització de sostre de terrassa.\nOferim un destacat servei al professional de la fusteria d’alumini, amb una acurada atenció al client, la màxima qualitat de productes i la major eficàcia i eficiència als nostres serveis. També oferim solucions en fusteria d’alumini, accessoris, sostres, policarbonats, persianes, panells de porta, automatització, etc. A més, disposem d’una amplia gamma de series amb gran varietat de perfils.\nAl 2014, vam aconseguir ser líders d’Espanya en fabricació de panells sandvitx d’alumini, tant llis com ranurat amb qualsevol acabat i espessor


El grup jove Basàltiks de Castellfollit de la Roca organitza una jornada en benefici d'Open Arms - Garrotxa Digital\nCastellfollit de la Roca - Publicat a les 14.21\nComentaris tancats a El grup jove Basàltiks de Castellfollit de la Roca organitza una jornada en benefici d’Open Arms\nEl Mag Sanyes, Agnès Algueró, Sara Oliver i Dilema són els artistes garrotxins que aquest diumenge seran a Castellfollit de la Roca actuant en la jornada cultural per recollir fons per Proactiva Open Arms. L’activitat començarà a l’església Vella de Castellfollit a les quatre de la tarda amb una actuació de màgia i una xerrada explicant l’activitat que du a terme Open Arms. A continuació, al Mirador del cingle es faran els concerts amb tres formacions musicals. La jornada l’ha impulsat l’entitat jove ‘Basaltiks’.\nIgnasi Araluce, membre de Basàltiks: “Trobo que en aquests moments és una cosa força necessària. Ara mateix el vaixell no pot actuar lliurement al mar mediterrani, com hauria de ser. La ONG no ha pogut actuar ni salvar gent, que al cap i a la fi, les persones què som si no ens salvem entre nosaltres?”\nTots els beneficis que es recullin amb la barra dels concerts i amb les donacions que els assistents podran fer es destinaran a Open Arms. En cas de pluja, tota l’activitat es desenvoluparà a l’Església Vella de Castellfollit de la Roca.\nLa UE Olot visita un Ascó cuer, però que sap el que és treure punts a bons equips\nLa Unió Esportiva Olot vol tornar agafar el mode avió que l’ha dut fins a la primera posició en solitari a la lliga i deixar enrere unes darreres jornades irregulars. Els d’Albert Carbó tenen l’oportunitat d’encadenar dues victòries aquest dissabte…


Una allau a la Vall d'Aran afecta un camió que transportava matèries perilloses - FÒRUM.ad\nUna allau a la Vall d’Aran afecta un camió que transportava matèries perilloses\nOn: 25/11/13 20:02\nProtecció Civil de la Generalitat (DGPC) ha posat en situació de Prealerta el Pla de Protecció Civil de Catalunya ALLAUCAT com a conseqüència d’un petit allau que s’ha produït aquesta tarda a la carretera LV-5055, al punt quilomètric 10 al seu pas pel municipi de Vilamòs a la comarca de la Val d’Aran.\nSegons ha informat el cos dels Mossos d’Esquadra, aquest allau ha afectat un camió de matèries perilloses que transportava gasoil, sense afectar-ne, però, la càrrega. A conseqüència de l’incident, la via ha quedat tallada al trànsit i dues poblacions, Arres de Jus i Arres de Sus, incomunicades. Cal insistir en que la càrrega no ha resultat afectada i que cap persona ha resultat ferida.\nA hores d’ara, el camió ha pogut continuar la marxa i la via està oberta al trànsit desprès que manteniment de carreteres ha pogut netejar la via amb màquines llevaneus.\nUn cop s’han resolt les afectacions, la Direcció General de Protecció Civil ha finalitzat la prealerta del pla ALLAUCAT.\nFins al lloc s’han desplaçat quatre patrulles del cos dels Mossos d’Esquadra i una dotació dels Bombers de la Generalitat.\nEl Servei Català de Trànsit (SCT) informa que encara estan afectades per la neu les carreteres\nBV-4024, de Bagà a Coll de Pal, que està tallada al trànsit, i la C-28, de Vaquèira fins al Refugi d’Ares que està tallat l’accés al Port de la Bonaigua per risc d’allaus. A la C-28, de Cap del Port al Refugi d’Ares, un tram amb cadenes.\nPrevious Post: Vives visita l’escola andorrana d’Encamp\nNext Post: El Comú d’Andorra vol sensibilitzar sobre la violència de gènere amb una exposició (Vídeo)


Jurats i Convidats - Terror Molins\nJURATS I CONVIDATS DEL FESTIVAL\nper veure jurats i convidats d’anteriors edicions\nEls diferents integrants dels jurats, així com les persones convidades de festival, s’aniran actualitzant segons es vagin confirmant.\nJURATS DE LLARGMETRATGE\nMarc Martínez Jordán (Calella) es va graduar en l’especialitat de direcció a l’ESCAC. Els seus tres primers curtmetratges, “Timothy” “Caradecaballo” y “Tu último día en la Tierra”, han aconseguit més de 500 seleccions en festivals de tot el món i més 200 premis en festivals com Sitges Fantàstic Film Festival, Fantasia, Milano film Festival o AFI fest. També ha dirigit el llargmetratge Framed, que, després d’un extens circuit en festivals de cinema fantàstic i terror, s’ha estrenat en països com el Japó, Alemanya, Colòmbia i Estats Units de la mà de Strand Releasing. Actualment ha codirigit Solución para la tristeza, un curtmetratge que tindrà la seva premiere mundial en el prestigiós Austin Fantastic Fest.\nLlicenciat en Geografia i Història en Joan Millaret també ha realitzat estudis de formació en crítica cinematogràfica al CCEC i Institut d’Humanitats del CCCB de Barcelona. Ha estudiat un doctorat al Departament de Periodisme i Comunicació Audiovisual a la UPF i és professor associat de Crítica d’Audiovisuals i Multimèdia a la Universitat de Vic. També ha estat presentador i conductor de cine fòrums en diverses localitats i responsable de clubs de literatura i cinema en diferents biblioteques catalanes. Actualment és crític cinematogràfic, articulista i corresponsal en festivals cinematogràfics nacionals i internacionals per diferents mitjans de comunicació i és un dels membres de l’Associació Catalana de Crítics i Escriptors Cinematogràfics i la Federació Internacional de la Premsa Cinematogràfica (FIPRESCI). Ha estat membre de jurats internacionals de la crítica als festivals cinematogràfics de Valladolid, Gijón, Tolosa de Llenguadoc i Sitges.\nMireia Noguera es directora y guionista de los premiados cortometrajes a nivel nacional e internacional “Centrifugado” (2017) y “Nunca te dejé sola” (2019). Este segundo, protagonizado por Nora Navas, fue estrenado en la Sección Oficial del Festival de Cine Fantástico de Sitges 2019 y ganó el premio “Méliès de Plata” a Mejor cortometraje Europeo en el Festival de Terror de Molins de Rei, galardón que lo convierte directamente en finalista del Méliès de Oro de este año 2021. También ha escrito y dirigido las series “Comando Squad – Reset” 3a temporada, producida por YouPlanet, Flooxer y Atresmedia y la serie “La Treintena” bajo la producción del gigante americano Legendary Global en colaboración con Espotlight, disponible en el catálogo de la plataforma Filmin. Actualmente, representada por la agencia AlterEgo en España, se encuentra desarrollando el guion de largometraje “Monstruo” para NightWheel Pictures y escribiendo su primer largometraje.\nCristian Ponce és Llicenciat i Professor en Realització Audiovisual. Viu a la ciutat de La Plata, Argentina, on en 2008 va fundar al costat d’altres col·legues la productora “Tangram Cine”, dins de la qual va escriure i va dirigir sèries web com “Un Año sin Televisión”, “Policompañeros Motorizados”, i “La Obra de mi Vida”; curtmetratges com “Ripio, Camionero y Detective” i “Breve Historia en el Planeta”; i llargmetratges com “En Busca del Muñeco Perdido”. En 2017 va estrenar el seu primer projecte animat, “La Frecuencia Kirlian”, resultat d’un desenvolupament de gairebé 10 anys. En 2019 “La Frecuencia Kirlian”va ser reestrenada com a contingut exclusiu a la plataforma Netflix. En 2020, “Historia de lo Oculto”, el seu primer llargmetratge com a director, es va estrenar en diversos festivals al voltant de l’món amb un gran èxit de crítica i públic.\nAbans coneguda com Little Coyote, Teagan Johnston és una cantautora que porta el gènere més enllà de les seves fronteres actuals, aportant una cruesa radical a la seva feina que colpeja en el cor. Nascuda al Yukon, criada entre Sud-àfrica, Espanya, Suïssa i la costa oest de Canadà, Teagan aporta una perspectiva àmplia i plena de capes al seu treball. Una artista de directes experimentada, solista des de casa o amb el suport d’una banda, ha realitzat gires per Amèrica de Nord i Europa, inclosa una actuació especial al prestigiós club nocturn privat Silenci de David Lynch a París. En 2019, Teagan va interpretar el seu paper com Catherine en una pel·lícula canadenca de terror independent The Strings, a més de compondre música original per la pel·lícula. Pàgines especialitzades com The A.V. Club, Bloody Disgusting i altres han qualificat l’actuació i música de Johnston a la pel·lícula com “dominant” i “magnètica”.\nJuan Diego Escobar Alzate és un director i guionista colombià conegut principalment per la seva llargmetratge “Luz” o “Luz: The Flower of Evil” amb Premiere Mundial a la Secció Oficial en Competència de SITGES i distribuït per SHUDDER i Raven Banner, entre d’altres, a més d’haver participat a Glasgow Film Festival, Night Visions a Finlàndia, Hard: Line a Alemanya, CineQuest als Estats Units i haver guanyat els festivals Mórbido, Horrible Imaginings, Buenos Aires Vermell Sang, Buffalo Dreams Fantastic Film Festival, entre d’altres. La seva segona pel·lícula,”El arcoíris negro”, selecció oficial en els mercats de BIFAN, SITGES, Blood Window i BIFFF, està en desenvolupament.\nVa estudiar composició i cant a la prestigiosa Rytmus Music School d’Estocolm. Després de recórrer les discoteques d’Estocolm amb la seva banda “Tigon”, va ser descoberta com a model de moda i va treballar a París, Milà, Londres i Nova York. A la ciutat de Nova York, Andréa va estudiar actuació i escriptura de guions en el Lee Strasberg Theatre and Film Institute. Després de graduar-se, Andréa es va mudar a Los Angeles on va crear la seva Alter-Ego-Pop-Diva BABY Yaga i va fer el seu primer llargmetratge BLOOD PARADISE, de la qual és productora, guionista i actriu protagonista .. La pel·lícula es va estrenar a la Film Society of Lincoln Center a Nova York i va rebre immediatament un acord de distribució internacional, canadenc i nord-americà per a juliol de 2019 (Gravitas Ventures & Artsploitation). La pel·lícula va ser nominada a “Millor director”, “Millor pel·lícula” i “Millor guió” al Festival de Cinema de Terror de Molins i va acabar en la “Llista de les deu millors pel·lícules de terror de l’Índia 2019” després de la seva projecció en Cinequest. Andréa acaba de vendre un guió de televisió per a la sèrie “Schwarze Sonne” a Alemanya i actualment està treballant en el seu proper llargmetratge que codirigirà amb Patrick von Barkenberg.\nTimo Vuorensola (Nascut el 1979) és un director de cinema de Finlàndia. El seu primer llargmetratge, Star Wreck: In the Pirkinning (2005) va ser una paròdia de ciència ficció ambientada en un univers de paròdies de Star Trek, que va llançar a Internet i aviat es va convertir en la pel·lícula més vista de Finlàndia. Després de Star Wreck, va començar a treballar en la seva saga de ciència ficció Iron Sky, que es va convertir en tres llargmetratges. Iron Sky (2012) es va produir amb un pressupost de 10 milions de dòlars i es va estrenar al Festival de Cinema de Berlín per la seva distribució en cinemes a tot el món. La següent seqüela, Iron Sky The Coming Race (2019) es va produir amb un pressupost més alt (20 milions de dòlars) i també es va llançar a tot el món en cinemes i plataformes digitals. L’última entrega de la saga Iron Sky és el spin-off xinès Iron Sky: The Ark, amb Andy García i la superestrella xinesa Duan Yihong, actualment en postproducció. La seva última pel·lícula, un reinici de la franquícia Jeepers Creepers titulada Jeepers Creepers: Reborn és una pel·lícula de terror que es va produir durant 2020-2021 a Louisiana (EE. UU) i Regne Unit amb Orwo Studios, i Jake Seal i Terry Bird com a productors . La pel·lícula es troba actualment en postproducció i sortirà en 2021. A més de dirigir pel·lícules, Timo ha escrit diversos guions, ha dirigit comercials i vídeos musicals i li encanta la música metall.\nMaleïda a l’néixer per una matriarca obsessionada amb Hitchcock, Celia Pouzet va créixer fins a esdevenir una cinefaga omnívora. Es va embarcar en el seu camí com a comissària de la Cinémathèque Française fa 10 anys. La seva experiència abasta des de la programació de festivals internacionals com Fantasia, MotelX i Courts Mais Trash fins a la distribució de clàssics restaurats, com també la consultoria de rareses de producció pròpia. En el seu temps lliure, Celia gaudeix dels cavalls, el macramé i el sagnat.\nSecció Videodrome (ONLINE)\nÚltimament l’hem vist a la sèrie ‘Sky Rojo’ (Netflix), i en cinema, va estrenar ‘Estàndard’, de Fernando Glez. Gómez, el seu primer llargmetratge com a protagonista, al costat de Susana Abaitua. Igualment, ha participat a ‘Yucatán’, de Daniel Monzón, ‘El hombre de las mil caras’, de A. Rodríguez; o ‘Tini, el gran cambio de Violetta’, de J.P. Buscarini; i a sèries com ‘Por H o por B’, ‘Dime quién soy’, ‘Mercado Central’, ‘Ella es mi padre’, ‘El Comisario’ o ‘SMS’. En teatre, la seva interpretació més recent va ser en ‘Alguien voló sobre el nido del cuco’ (2019),on va interpretar a un pacient psiquiàtric amb tartamudesa i trastorn de personalitat, obtenint molt bones crítiques. Ha rebut diversos premis en festivals nacionals i internacionals, destacant el seu treball en el curtmetratge ‘Downunder’, de F. G. Gómez, o el guardó a Millor Actor al festival Notodofilmfest el 2018 per ‘Dos vidas’, curt de Alberto Collado de Lis.\nGestora cultural especialitzada en festivals de cinema amb formació en art i música, funda la distribuïdora Distribution with Glasses després d’anys treballant com a principal responsable de distribució per a altres companyies. Especialment interessada en donar suport determinats missatges, la seva activitat se centra en la recerca i promoció de nous talents, la distribució ètica, l’aposta per un catàleg reduït i sostenible i la proximitat amb els seus cineastes. Ha format part dels equips de direcció i producció d’alguns festivals i estat membre de comitès de selecció i jurats en d’altres. Periòdicament acudeix a institucions educatives per parlar de la importància dels festivals i participa en trobades i taules rodones sobre el tema.\nSergio Morcillo va néixer el 6 de febrer de 1987 a Madrid, Espanya. El 2012 va realitzar el curtmetratge “Tus gritos me dan risa”. Després del recorregut del curtmetratge, Sergio Morcillo va realitzar el 2013 “Metamorphose”, que va ser un dels candidats a concurs de la seqüela de la de “ABC’S OF DEATH 2”. El 2015 va ser seleccionat per dirigir el Spot publicitari commemoratiu de festival Nocturna a Madrid. En 2016 va realitzar “You’re gonna die tonight”. El curtmetratge està produït de nou per “Terror Club” i “Fonofox” i apadrinat per Miguel Ángel Vivas. El curtmetratge va recollir 65 seleccions internacionals entre els quals es troben festivals com Fantasporto a Portugal o el nostre Molins De Rei. En 2017 va venir el que és a dia d’avui el seu curtmetratge més famós: GOTES. El curt compta amb guió de Santiago Taboada. A dia d’avui ja ha collit més de 130 seleccions arreu del món i obtingut 28 premis internacionals entre els quals es troben Atenes, Canadà i Xile. Entre els seus últims treballs destaquen “La Colleja”, un curtmetratge que protagonitzen cares tan conegudes com la de Nacho Guerrers, Itziar Castro y Lluvia Rojo o “Abierto en Vena”, videoclip del famós grup “Taburete”.\nProductor del Festival Internacional de Cinema Cutre de Madrid, webmaster i productor de Cinecutre.com, col·laborador habitual de Temps de Culte Podcast, guionista, escriptor, creador de contingut en línia, “streamer”, venedor de samarretes amb la botiga online “Marxandatge Mal”, organitzador d’esdeveniments… Aquest madrileny, diplomat per l’Escola TAI en Guió Avançat de Cinema i TV, ja va conèixer el terror des de petit gràcies a criar-se a Fuenlabrada. Ha estat des de fa 15 anys associat a el cinema, l’espectacle, la comèdia i el còmic en major o menor mesura i amb resultats, si més no, variats. Ara, li fiquen al jurat de Terror Molins amb una gran pregunta en ment, què s’ha fumat està penya per cridar-li? És hora de descobrir-ho.\nSusana Soldado Cáliz (Badalona, 1977) Periodista. La seva passió pel cinema de terror l’ha portat a formar part de The Crypts Productions, col•lectiu que des de finals dels 90’ ha organitzat sessions de cinema arreu de Catalunya i que al 2007 va fundar Cryptshow Festival, el festival de gènere fantàstic i de terror de Badalona. Allà s’encarrega de les tasques de comunicació, producció i selecció de curtmetratges. Treballa a Badalona Comunicació on ha pogut codirigir el documental “Lesbos, una illa que espera” seleccionat a diferents festivals internacionals.\nJuan Antonio Barnés, director i creador de TerrorWeekend.com des de 2010. Un apassionat de la terror des de ben petit, decideix en un Festival de Sitges crear aquesta pàgina web de contingut especialitzat, que compagina amb la seva vida laboral com a desenvolupador de programari.\nJURATS DE CURTMETRATGE\nNascut el 1985 a Carrara, Rael Montecucco és un programador de cinema amb seu a Lerici, Itàlia. Després de finalitzar els seus estudis de cinema i arts electròniques a la Universitat de Pisa, va fundar en 2012 un lloc web de crítica cinematogràfica (GliSbandati.com) i va començar a col·laborar com a crític en revistes de cinema. En 2014 va començar a treballar per Concorto Film Festival, el festival internacional de curtmetratges de Piacenza, com a entrevistador i escriptor. En 2017 es va convertir en un dels programadors de cinema de Concorto, fundant la secció “Deep Night”, un festival centrat en el terror i el cinema fantàstic. En 2017, Rael començar el seu treball en TOHorror Fantastic Film Fest, un festival internacional de cinema de Torí. Com a part de l’equip de el programa, és entre altres responsable de la competició de llargmetratges i part de l’comitè de selecció.\nTony Timpone va exercir tasques d’editor en cap de FANGORIA de 1987 a 2010 i va ajudar a guiar les primeres tres pel·lícules de FANGORIA sota la producció de Sony. També va dirigir els nombrosos segells de VHS, DVD i vídeo a la carta de Fang durant dècades. El 1990, Timpone va ser productor de TV ‘s HORROR HALL OF FAME i el 2004 va produir com a associat Bravo’ s 100 SCARIEST MOVIE MOMENTS. Per a la sèrie documental de AMC de 2018 ELI ROTH’S HISTÒRIA DE HORROR, Timpone va treballar com a escriptor, investigador i comentarista. Aquest mateix any, va produir el documental TOO MACABRE: THE MAKING OF ELVIRA Mistress OF THE DARK, nominat Arrow Vídeo ‘s Rondo. També ha escrit i editat a l’almenys mitja dotzena de llibres sobre el gènere de terror. Actualment, Tony Timpone continua servint com a codirector de Programació Internacional de Festival de Cinema Fantasia de Mont-real i escriu columnes per a la revista FANGORIA i Fangoria.com.\nMuntadora i creadora en constant aprenentatge. Treballa al voltant de la identitat i de la creació i destrucció de constructes. Com a muntadora ha treballat en projectes experimentals i peces per a espais com el CCCB, a més d’en diferents projectes de documental i ficció. Professió que compagina amb el seu treball de producció en el Pla d’Acció de Dones Visuals.\nNascut a Lleida (1985) es forma en interpretació de text a l’escola Eolia, i en el Programa de tècnica Meisner de Javier Galitò-Cava. També és llicenciat en Sociologia per la Universitat Autonoma de Barcelona. En teatre ha treballat per la companyia Inestable 21 de Lleida; ha estat dirigit per Àlex Mañas en una adaptació de Roberto Zucco; per Josep Galindo en “Foul Is Fair” una adaptació de MacBeth, també per Carme Portacelli en “El pà de cada dia”; Carles Mallol a “La gent Molesta” representada en el Teatre Gaudí; Roger Danés en l’obra “Polls” representada a la Sala Beckett de Gràcia; i Kleber Luiz del Bosque a “Oxigeno”, representada en la sala Àtic22. En televisió ha aparegut a “Cites” i “Benvinguts a la família” ambdues dirigides per Paco Caballero. També amb Paco Caballero apareix a la pel·lícula “Donde caben dos”. El 2020 dirigeix el curtmetratge “CASA” premiat amb el premi Ç trencada del Festival Terror Molins.\nEducadora social d’estudis i professió, llicenciada en pedagogia i amb formació en teràpia familiar. Amant de la dansa de ben petita, tot i el desig de dedicar-s’hi professionalment, abandona aquests estudis als 18 anys. Más tarde se incorpora temporalmente a la compañía “Enèssim” y participa como bailarina en el espectáculo Una nit d’òpera de La Cubana (2001). Apassionada pel cinema, el món del curtmetratge i el rock&roll entra a formar part del Cryptshow, festival de terror fantasia i ciència ficció de Badalona, l’any 2008, com a jurat de selecció dels curts a competició i programant la sessió juvenil.\nConcurs 20 Segons de Terror\nCarme Puche-Moré (Barcelona, 1977) és directora i guionista. Ha treballat més de quinze anys en periodisme i comunicació abans de dedicar-se a produccions audiovisuals. La seva carrera com a cineasta va començar amb “Camille” (Millor guió Noves Visions, Sitges Film Festival 2011) i en el camp de la ficció ha explorat el món fantàstic, el terror i els monòlegs interns en peces com “Ferrying Fee”, escrita per Erin Donovan (The Mentalist), “La benvinguda” (seleccionat en més de 20 festivals internacionals) o “Les plomes”, en fase de distribució. El 2014 va estrenar el documental “The Jump!” (AVED Producciones) a l’IN-EDIT Film Festival. Com a directora independent, ha treballat per a museus desenvolupant visuals i, com a guionista, ha col•laborat amb Folch Studio en la campanya d’Ada Colau. Actualment prepara un audiovisual sobre la maternitat i la ciutat de Barcelona, un diari cinematogràfic per al Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CCCB).\nBiòloga Molecular de professió i cinèfila per naturalesa. Els anys com a voluntària al festival de Sitges han forjat la seva unió amb el cinema oferint-li l’oportunitat de col·laborar com a crítica i redactora per a diversos mitjans de comunicació nacionals, així com realitzar la cobertura de festivals de cinema o esdeveniments culturals. Ha exercit com a Jurat Jove al Festival de Sitges, de la crítica al BCN Film Festival, TerrorMolins, Sant Cugat Fantàstic, TaShort Fest o Sabadell Film Festival, entre d’altres. Ha ha estat cap de premsa i programadora del Festival de Cinema Fantàstic de Sant Boi (Fantboi) i actualment es troba treballant en un nou i important projecte cinèfil. A més exerceix de directora de la secció “Mutacions Cinèfiles” de «El Cinèfil», forma part de l’Associació Catalana de la Crítica i l’Escriptura Cinematogràfica (ACCEC) i treballa a un cine de Barclona.\nSandra S. Lopera (Barcelona, 1981) és periodista i crítica de cinema, doctorada en ciències de la comunicació per la Universitat Ramon Llull amb la tesi Traduciendo la mirada. Sobre la pràctica del muntatge en els remakes nord-americans de les pel·lícules de terror japoneses. Va ser directora de la secció de cinema de la Guia del Ocio de Barcelona i ha escrit en mitjans com el diari Avui, Go Magazine, enBarcelona, Blisstopic, Tomacine o la revista Scifiworld, a més de col·laborar en el programa de ràdio La catifa Vermella, de Matadepera Ràdio. És coautora del llibre Dime qué te pasa y te diré qué peli ver (Redbook ediciones) i del llibre La Naturaleza se Rebela (Hermenaute). Actualment és responsable de premsa de Phenomena Experience.\nGuionista y profe de guion en la ESCAC, ha tecleado en el departamento de ficción de PlayGround, para el programa “Todo es Mentira”, la novela “Zombi d’Or: Ciudad de Vacaciones” o el largometraje “La Jauría” (estrenado en Sitges 2019). Actualmente desarrolla proyectos de ficción mientras hace carrera en el Mario Kart.\nJURATS DE MICRORRELATS\nConcurs de Microrrelats de Terror\nConvidats de festival


La Passió d'Olesa, al teatre i des de casa\nPàgina d'inici\tNotícies\tLa Passió d’Olesa, al teatre i des de casa\nL’entitat programa tres sessions presencials i virtuals\nMarc Raluy - Dimarts, 23 de març de 2021\nLa Passió d’Olesa, una tradició amb cinc segles d’història - La Passió d’Olesa de Montserrat\nAquest any, la Passió d’Olesa de Montserrat es podrà veure des del teatre o des de casa. La famosa representació estarà disponible en només tres sessions, els dies 2, 11 i 18 d’abril, des de les 18:30 h. L’espectacle tindrà un muntatge especial per al 2021, i durarà uns 75 minuts aproximadament. Al teatre, la Passió es farà seguint totes les mesures de prevenció sanitària.\nA més de les representacions presencials, enguany també es podrà veure el conegut espectacle virtualment. Les sessions es retransmetran en directe per internet, i inclouran continguts audiovisuals inèdits. Una manera diferent de gaudir d’una tradició que s’ha anat transmetent generació rere generació, i que ja té gairebé cinc-cents anys d’història.\nEls dies en què es fan les sessions, l’organització també ofereix una visita per conèixer el teatre per dins, així com una ruta per Olesa, per descobrir el nucli a través de la història de la Passió. Cal contactar amb l’entitat i consultar les condicions amb antelació, ja que poden canviar per les mesures de prevenció de la covid-19.\nEntrades: Les podeu adquirir en línia en aquest portal, i també a la taquilla del teatre o a la Secretaria de La Passió d’Olesa de Montserrat. Aquí teniu tota la informació.\nPreus: Entrada general, 18 €; de 7 a 13 anys, 7 €, i més de 65 anys, 15 €. Els menors de 7 no paguen.\nMés informació: info@lapassio.cat / 937 781 009


Sistema SPORTIDENT :: La Fita Colomina\nLa Fita Colomina > LA FITA COLOMINA > Sistema SPORTIDENT\nEl sistema SPORTident permet el cronometratge y control de gairebé qualsevol esport a l'aire lliure i d'aventura com curses d'orientació, curses per muntanya, bicicleta tot terreny, triatló, esquí de muntanya i molts altres esdeveniments multideporte. També en activitats de gaudir de la natura com senderisme o nordic walking augmenta la vivència esportiva.\nAmb el sistema SPORTident, registra fàcil i còmodament extensos registres amb una gran quantitat de temps intermedis. Immediatament després d'acabar la cursa, SPORTident oferix resultats individuals, en paper imprès o online a través de la pàgina web. El sistema SPORTident està equipat amb multitud d'opcions que reduïxen el treball de qualsevol organització.\nEl sistema SPORTident s'utilitza per a identificar de forma ràpida als corredors i prendre el seu temps en el punt de control. Això genera la informació per a un ampli rang de possibilitats d'avaluació i directament després de creuar la línia de meta SPORTident és capaç d'oferir un informe en paper amb el resultat de cada participant.\nEl sistema SPORTident està basat en el sistema SPORTident-Card, similar a un llapis de memòria (pendrive). SPORTident-Card conté un complet set d'informació personalizable, incloent nom, adreça, data de naixença, adreça de correu electrònic i nombre de telèfon. Tota aquesta informació pot ser gestionada pel mateix corredor. SPORTident-Card suporta modificacions ràpides per a adaptar-se a un esdeveniment, elimina la necessitat d'una base de dades centralitzada i protegeix la privadesa del corredor. Durant la carrera, la SPORTident-Card emmagatzema temps i codis numèrics dels punts de control.\nLes petites bases SPORTident treballen de forma autònoma sota qualsevol condició meteorològica. Amb un microcontrolador de consum excepcionalment baix i una bateria de liti, les bases SPORTident poden treballar durant 7 anys sense canvis de bateria.\nD'aquesta manera el sistema SPORTident facilita l'organització, el transcurs fluid i una fàcil i ràpida avaluació d'esdeveniments d'orientació. Una llarga experiència en l'organització de competicions i grans esdeveniments d'orientació fan de SPORTident un aliat fiable i professional. Dissenya el teu també les teves competicions de forma més interessant i menys complicada amb SPORTident.\nHORA MINI FITA\nRESULTATS FITA 2021\nFOTOS FITA 2021\nVÍDEO FITA 2021


CrossFit Premià de Mar – Tu Box en el Maresme\nEL TEU BOX\nEntrena a la vora del mar\nPER DONAR-HO TOT\nEN ELS TEUS WODS\nLa meva vida sempre ha estat envoltada per l’esport. Era la típica nena que no parava quieta ni un segon. Aquella que se li donaven bé tots els esports. Tot i així la meva infància la va marcar la gimnàstica artística, esport que em va donar una disciplina i una capacitat de superació increïble.\nDes que vaig deixar-la per una lesió no havia estat capaç de trobar un altre esport que m’omplis tant, fins que vaig trobar el CrossFit. Recordaré tota la vida la sensació que vaig tenir a l’acabar la meva primera classe. Suada, intentant recuperar la respiració, tirada a terra… vaig sentir unes ganes de voler-ne més, de millorar i de superar-me dia a dia. Perquè aquest esport no et canvia només físicament sinó mentalment i personalment.\nÉs per això que vaig decidir accedir al curs del Level 1 per ser coach i poder difondre aquest meravellós esport que es el CrossFit.\nVaig començar en aquest esport amb la única finalitat d’aconseguir una millora estètica. No em sentia agust amb mi mateix i no ho podia permetre. En el moment que em vaig adonar que el CrossFit s’havia convertit en el meu esport, en una part molt important de la meva vida tot i que només signifiqués una hora del meu dia, vaig començar a canviar. No parlo només a nivell estètic, parlo també a nivell mental, vaig aprendre a ser més fort, a valorar-me més, va aparèixer en mi la capacitat de sacrifici i superació.\nVaig fer amics que s’han convertit en una segona família i ara mateix no m’imagino la meva vida sense aquest meravellós esport. És per això per el que vaig decidir treure’m el Level 1 i començar a ser coach, perquè vull transmetre aquesta passió a tothom i vull que tota persona que entri per la porta del box ho faci amb la mateixes ganes i il·lusió amb la què ho faig jo i que quan marxi, senti que el seu dia ja ha valgut la pena.\nELS TEUS LÍMITS\nALS TEUS OBJECTIUS\nCROSSFIT ES COMUNITAT\nEntrenaràs envoltat dels teus companys que et motivaran i faran que l'entrenament sigui més divertit i desafiador. La relació entre els membres del box és de complicitat, ajuda i família.\nCAP WOD ÉS IGUAL A UN ALTRE\nCada entrenament serà completament nou i inesperat, combinant exercicis de força moviments olímpics, de gimnàstica i metabòlics en tantes combinacions com sigui possible. Fem de la rutina el nostre enemic.\nEn cada entrenament es buscarà arribar al llindar d'intensitat de cada atleta per obtenir una millora en la condició física i uns resultats visibles ràpidament.\nENTRENA AMB PROFESSIONALS\nDisposaràs d'uns entrenadors experimentats en el sector que t'ajudaran a millorar en cada entrenament i t'ensenyaran la correcta execució dels exercicis perquè els realitzis de forma segura i eficaç.\nSi et preguntes si CrossFit està fet per a tu… definitivament si. L'entrenament s'adapta a les necessitats i característiques de cada atleta, independentment de l'edat, el sexe, el nivell de fitness…\nMillor vine a provar-ho i esbrina-ho tu mateix!\n2 WOD + 1 OPEN A LA SETMANA\n3 WOD + 1 OPEN A LA SETMANA\n4 WOD + 2 OPEN A LA SETMANA\nWODS I OPENS IL·LIMITATS\nTARIFES NAVAKARANA IOGA\n2 CLASSES SETMANALS\nCONSULTA AL BOX LES TARIFES DE CROSSFIT + IOGA\nBONO 5 CLASSES\n5 WOD TRIMESTRALS o IOGA\n10 WOD TRIMESTRALS o IOGA\nBONO 15 CLASSES\n15 WOD TRIMESTRALS o IOGA\nEls bons tenen una caducitat de 3 mesos\nTtes els tarifes tenen el IVA inclòs.\n*No acumulables entre si / No aplicables a tarifes de Ioga\n*Només aplicable a tarifes mensuals\nPER PAGAMENTS TRIMESTRALS\nPER PAGAMENTS SEMESTRALS\nPER PAGAMENTS ANUALS\nAPROFITA EL TEU TEMPS\nSI VOLS CONÈIXER-NOS\nNO DUBTIS A VENIR\nTelèfon: 669 254 729\nHe llegit i accepto l'Avís Aviso Legal, Privacidad y Cookies\nAutoritzo al fet que CrossFit Premià de Mar pugui realitzar l'enviament d'informació comercial mitjançant els canals habituals en relació amb serveis oferits per CrossFit Premià de Mar i/o una altra informació comercial rellevant que tingui relació amb l'activitat principal de CrossFit Premià de Mar\n(+34) 669 254 729


Wikiloc | Ruta Salt - Illa de la Pilastra - Bescanó - Montfullà - Salt\nSalt - Illa de la Pilastra - Bescanó - Montfullà - Salt\nSalt-Girona-Santurari Mare de Déu dels Àngels (bicicleta de carretera)\nDevesa Salt-Pla dels Socs (a peu)\nRUTA DEL TER(Salt-Medinyà)18 01:10:15 PM (senderisme)\nVista 1103 vegades, descarregada 25 vegades\nPunt d’inici i final: Parc del Rec Monar (Salt). Àmplia zona d’aparcament, parc infantil i de lleure, punt d’aigua. Recorregut planer, sense cap mena de dificultat, que es pot fer tant a peu com en bicicleta. El tram de la Via Verda i l’Illa de la Pilastra i fins a Bescanó és molt bonic i es pot fer tranquil·lament amb nens. La resta (tornada de Bescanó fins a Salt) és més feixuc, disposa de poca ombra i cal travessar la carretera en un parell de punts.\nComencem al Parc del Rec Monar, que recorrem fins al seu extrem oest. Entrem a les hortes de Salt creuant el Pont del Rec (wp 01) sobre la històrica Sèquia Monar, que abastí durant molt de temps la important indústria tèxtil saltenca, ara extingida. Tot i així el canal encara alimenta algunes minicentrals elèctriques i la zona de regadiu entre Salt i Santa Eugènia. En pocs minuts arribem al Safareig de les Dones (wp 02), antic punt de trobada obligat abans de la invenció de les rentadores. Tombem a l’esquerra just en arribar-hi, sense acabar d’endinsar-nos, de moment, a les Deveses de Salt. Quan ens topem amb l’autopista AP-7 fem un gir a la dreta i tot seguit a l’esquerra, travessant-la per sota en un pas inferior (1,2 km 15’). Ens acabem d’incorporar a la Via Verda de Girona a Olot, que en aquest tram preciós travessa de ple les plantacions forestal de les Deveses. Arribem a una cruïlla (wp 03)on el camí fa un gir a l’esquerra, però nosaltres anem cap a la dreta, en direcció al riu Ter.\nEntrem al paratge dels Tres Pins (de pins n’hi ha més de tres), on fa unes quantes dècades s’havien extret àrids de manera extensiva. Trobem un nou trencant i el seguim a l’esquerra, d’acord amb un pal indicador de marques vermelles, grogues i blaves. En pocs metres trobem a la dreta el camí que porta al Pas d’en Prat (wp 04), un lloc per on abans es podia travessar el riu per anar cap a Sant Gregori. Avui dia és impracticable. Continuem per la pista que seguíem (abandonem les marques de colors), tot vorejant les plantacions de les Deveses del Marquès de Camps, amb parcel·les de plàtans i camps de blat de moro a l’esquerra, i erms de pins i matolls a la dreta. La pista principal acaba desembocant de nou a la Via Verda (2,8 km 35’), que prenem cap a la dreta en direcció a Bescanó (wp 05).\nFem un tros bastant agradable, però compte que el camí no és molt ample i hi ha bastant trànsit de bicicletes. Arribem al parc d’aigües braves de la Pilastra (4 km 48’), on un tram del riu ha estat condicionat per a fer-hi competicions de piragües (wp 06). Des d’aquí la via verda continua cap a Bescanó (hi ha indicacions). Al capdamunt (principi) del circuit hi ha una passera amb grans pedres, que habitualment permet creuar el riu (wp 07). Precaució: si el riu baixa amb molt de cabal, o bé si ha plogut fort en dies anteriors, desaconsellem travessar-lo pel risc d’avingudes sobtades o de quedar aïllats a l’illa fluvial on accedirem. Avui passem sense problemes, i entrem a l’Illa de la Pilastra, de gran interès per la vegetació i la fauna fluvial que allotja, inclòs a l’Espai Natural Riberes del Baix Ter, Xarxa Natura 2000. Seguim per una pista en terreny molt sorrenc (caminem sobre sediments deixats per innombrables avingudes del Ter), fins a cruïlla per on tot recte arribarem a l’aguait de la Resclosa Reial, una plataforma de fusta per a l’observació de la fauna fluvial (4,8 km 1h wp 08). Hi ha un plafó informatiu amb il·lustracions de la vegetació i els animals que es poden veure per la zona.\nRetornem a la cruïlla anterior, i a la nostra esquerra ja veurem un altre braç del riu que es pot creuar per sobre unes altres roques convenientment col·locades (wp 09). Una curta i suau pujada ens fa sortir a una pista forestal molt ampla, que prenem vers l’esquerra. En apenes un parell de centenars de metres l’abandonem, girant a l’esquerra, per tornar a travessar el riu a la passera de Bescanó (5,6 km 1h20’ wp 10). Es tracta d’un pas privat, propietat de l’empresa Àrids Sant Gregori, prou ample perquè hi passin camions, i molt freqüentat per vianants i ciclistes. De totes maneres el pas de vehicles hi és barrat per uns blocs de formigó, i un cartell ens avisa que l’empresa declina qualsevol responsabilitat en cas d’accident. No cal dir que tampoc s’ha de creuar en situacions de risc.\nEntrem a Bescanó, creuem la via verda i ens dirigim a travessar la carretera en un pas de vianants davant d’un supermercat. Passem l’aparcament del davant, i ens dirigim cap a l’est pel carrer Sant Sebastià. De seguida arribem a l’ermita homònima (6,5 km 1h30’ wp 11), senzilla, de factura romànica per bé que totalment arranjada recentment. Davant hi ha el cementiri, i al costat la font de Sant Sebastià, amb una llosa gravada amb la data de 1854 que commemora l’episodi de pesta del 1650. A tocar de la font comença una pista asfaltada en pujada que ens permetria arribar a l’ermita de Santa Anna, una visita recomanable, i d’allà anar a sortir a Sant Pere de Montfullà, també molt interessant.\nTanmateix, nosaltres en dirigim vers la carretera N-141e, que creuem amb molt de compte per accedir de nou a la Via Verda (wp 12), al sector conegut com el Pas del Gegant, per sobre de la Pilastra. En aquests moments (juny 2017) s’estan fent moviments de terres a la banda de muntanya de la carretera, per eixamplar-ne el traçat en un lloc considerat un autèntic punt negre. Això implicarà la generació d’un enorme talús que ja veurem com arriba a desvirtuar l’aspecte natural d’aquest sector. De moment, la tala de bosc a la franja afectada ha estat considerable.\nContinuem pel carril bici sense baixar a la Pilastra (desviament indicat a l’esquerra). Ara ve un tram més aviat desagradable; aconsellem que, si no es té pressa, es faci la tornada pel ramal de la via verda que va per les Deveses. Nosaltres seguim en paral·lel a la carretera. Un pas inferior ens permet arribar a Montfullà (wp 13). Creuem novament, ara per un pas de vianants que dóna accés a una parada d’autobús, i agafem l’antic traçat de la N-141 que aquí té un aspecte post-apocalíptic, amb l’asfalt esquerdat, que comença a ser ocupat per la malesa, i amb bastanta brutícia. A l’altura de la benzinera entrem al terme de Salt. Per un petit corriol al lateral d’un pont, travessem l’autopista i entrem a Salt pel C/ Major. Quan arribem a la Plaça del Pi (en realitat és un làrix), tombem a l’esquerra per C/ Ausiàs March, fins a completar la ruta. Total 10,6 km i 2h20’ incloent algunes breus parades. Fins a la propera!\n01 Pont del Rec o del Canal\n02 Safareig de les Dones\n03 Deixem Via Verda\n04 Camí del Pas d'en Prat\n05 Via Verda Girona-Olot (les Deveses de Salt)\n06 Parc d'aigües braves de la Pilastra\n07 Passera de la Pilastra (sud)\n08 Aguait de l'illa de la Pilastra\n09 Passera de la Pilastra (nord)\n10 Passera de Bescanó\n11 Ermita i font de Sant Sebastià\n12 Via Verda Girona-Olot (Pas del Gegant)


Rosa Pérez: “la decisió de traslladar els Jocs Florals al Teatre Olympia ha sigut presa perquè no es compleix amb el reglament”\nLa diputada d’Inclusió Social, Teatres i Memòria Històrica, Rosa Pérez, ha explicat que “la decisió de que el certamen de poesia en valencià, els tradicionals Jocs Florals de Lo Rat Penat, es trasllade al teatre Olympia ha vingut donada perquè no hi havia una altra alternativa ja que no s’estava complint la normativa vigent”.\nPérez ha assegurat que “esta és una nova etapa en els teatres. Abans hi havien molts més dies per a poder cedir el Teatre Principal i, fins i tot, s’han celebrat gales de final de curs de col·legis en esta sala”. No obstant, assenyala la diputada de Teatres,“ara hem apostat per molta més representació, exhibició i temes culturals i per això vam haver de regular”.\n“El problema que ens varem trobar l’any passat”, expressa Pérez, és que “amb una programació tan densa quasi no quedaven dies per a poder cedir i no volíem que haguera un criteri subjectiu, com fins ara, que era la diputada qui decidia qui disponia del Teatre Principal. Volíem que fora una qüestió objectiva i tècnica”.\nSegons la diputada de Teatres, “Lo Rat Penat considerava que havia fet la petició abans de que férem el reglament, però només es podia accedir al Teatre Principal quan hi havien dates disponibles i no n’hi havien”. A més, ha conclòs Pérez, “teníem un certificat de l’Institut Valencià de Cultura i hem de prioritzar que el Teatre Principal s’utilitze per a obres de teatre”.


Ritme de la Terra - Lammas - Ànima de Natura\n6 agost, 2022\nRitme de la Terra – Lammas\nÉs el festival dels primers fruits i de la primera collita. Celebrem i recordem el valor de la Mare Terra i de les llavors.\nÉs temps de reflexió i d’endinsar-se en un mateix per comprendre les nostres accions i el nostre ésser.\nEn aquest moment agraïm el que tenim i tot allò que estem recollint: la collita dels nostres desitjos i els fruits del nostre esforç.\nRecol·lecció d’herbes i plantes i Creació d’una nina que representa la Mare Terra\nExplicacio de la llegenda i Meditació per les llavors i el benestar de la Terra\nCom nodrir-nos des d’allò negatiu i Creació d’un bastó sanador


Rodríguez ha explicat que SOS Racisme exerceix d’acusació particular en el cas del jove de Sant Feliu Sasserra i ha dit que els consta que, a banda de la investigació judicial, també hi ha una investigació interna dins del cos de Mossos. Amb tot, Rodríguez ha lamentat que aquests sis agents segueixen exercint i no han estat apartats de les seves funcions. El procediment, ha dit la representant de l’entitat, es troba en fase d’instrucció però ha subratllat que esperen que “amb aquestes proves tan contundents aconseguim una condemna”. SOS Racisme ha fet públic aquest dilluns el cas de la presumpta agressió racista per part de sis agents dels Mossos contra un jove de 20 anys a Sant Feliu Sasserra. El jove hauria gravat amb el mòbil com els agents li deien “negre de merda, racista és poc” o “tu ets un mono”. En aquest sentit, Rodríguez ha dit que des de l’entitat són “bastanta curosos” en posar a nivell mediàtic les persones que representen, però creu que en aquest cas “era necessari”. “Veiem que s’està fent una instrucció bastant diligent i que el jutjat s’ho ha pres seriosament”, ha dit. Tot i això, Rodríguez es mostra escèptica, ja que en els darrers 20 anys “hem recollit 571 casos de racisme policial i només hem aconseguit la condemna de quatre policies”. Segons ella, “per part de l’àmbit judicial hi ha una certa situació d’atorgar una presumpció de veracitat cap als policies i, en canvi, qüestionar el relat dels fets de la víctima”. “Esperem que amb aquesta actuació més mediàtica es posi el focus en aquest racisme estructural que hi ha en els àmbits policials”, ha apuntat.En molts casos, ha lamentat la responsable de SOS Racisme, les víctimes “pateixen una indefensió molt gran perquè són col·lectius vulnerables com, per exemple, els venedors ambulants”. En el cas concret de Sant Feliu Sasserra, però, Rodríguez ha apuntat que la víctima és “una persona del país i que coneix els seus drets”.


agora: Barra de progrés i seguiment de compleció\nBarra de progrés i seguiment de compleció\n◄ Esborrar cursos d'una categoria\nerror - restaurar curs ►\nper FERNANDO ROMEU ESQUERRE - divendres, 3 setembre 2021, 12:32\nA l'EOI de Tortosa voldríem poder mostrar una barra de progrés de compleció de les activitats / curs. He buscat al menú d'administrador i no veig l'opció. Com puc habilitar la barra de progrés?\nD'altra banda, ens afegim a la petició que sigui possible tenir els quadres de seguiment de compleció en lloc de les etiquetes descriptives de les condicions.\nRe: Barra de progrés i seguiment de compleció\nper MONICA GRAU PRIETO - divendres, 3 setembre 2021, 13:23\nel bloc de barra de progrés "Completion progres" o "Progrés de la compleció" el teniu activat i fins i tot afegit a un curs. Cal activar l'edició del curs i afegir-lo del desplegable.\nPel que fa a la compleció nova, efectivament cal que acabin d'acurar el disseny perquè ara els botons ocupen molt, esperem que a properes versions facin un redisseny. No crec però que tornin a les checkboxes.\nper FERNANDO ROMEU ESQUERRE - dissabte, 4 setembre 2021, 22:37\nNo sabia que es tractava d'un bloc.\nTinc una altra pregunta: quan configuro el bloc, em demana que defineixi quines activitats han de tenir el tick de completes per anar mostrant el progrés. Llavors, totes les activitats han d'estar definides quan es posa i configura el bloc o se'n poden anar afegint més endavant durant el curs?\nper MONICA GRAU PRIETO - dilluns, 6 setembre 2021, 10:04\nla captura que adjuntes és de la compleció del curs, és a dir, per definir quines activitats cal tenir completades perquè el curs estigui completat. Això és independent del bloc progrés de la compleció, aquest mostra les activitats que tenen configurada la compleció, pots triar-ne unes en concret o totes, en cas de triar totes, si afegeixes una activitat nova amb compleció configurada, es mostrarà al bloc de forma automàtica.


Si GTD m'ha alliberat perquè em sento insatisfet? | David Torné\nPublicat perDavid Torné\t 11/12/2016 1 comentari a Si GTD m’ha alliberat perquè em sento insatisfet?\nGetting Things Done (GTD) t’ha aportat una millorar real a la teva vida? Has ordenat els teus assumptes, has allunyat l’estrès i la sensació de sobrecarrega permanent, no ho dubto. Però has anat més enllà d’aquests primers triomfs?\nTinc la sensació que molta gent, un servidor també, no aprofundeix ni reflexiona sobre el que passa en relació a la seva activitat.\nParlo dels següents passos després de les primeres millores experimentades amb GTD però em temo que és vàlid per a tots el sistemes.\nUtilitzar el sentit crític\nAbans d’utilitzar GTD em deixava arrossegar per les circumstancies. Era reactiu. Anava saltant d’una tasca a un altra segons donant prioritat a les activitats més recents i més atractives en detriment de les més importants.\nAmb GTD aconsegueixo portar ordre a la meva rutina, obtinc resultats i allunyo l’estrès. Les peces van encaixant com si d’una partida de Tetris es tractes.\nL’espai guanyat és ocupat per nova activitat. Nous projectes o activitat que abans no podia assumir i quedava sense realitzar o per més endavant. Al poc temps torno a estar igual d’ocupat i d’insatisfet. Més capacitat per finalitzar però la mateixa insatisfacció. Que passa aquí?\nEl sentit crític mai havia sigut un dels meus forts. De fet el que descric en les línies anteriors és el síndrome de “estic ocupat, em sento important” on un pensa que pel simple fet de fer coses estàs avançant.\nNo t’atures per pensar si el que fas és el que has de fer. Al obtenir els primers resultats i experimentar un cert alleujament has donat per bo el resultat i has activat el pilot automàtic.\nNo hi ha una reflexió sobre el propòsit de la teva activitat. Fas el que fas perquè és el que has fet sempre i ho fas com ho fas perquè així ho dicta GTD.\nAplicar filtre d’entrada\nEn primer lloc intentem conservar el nou espai creat augmentant l’exigència amb el que fem i augmentant el múscul per dir NO al que no aporta res rellevant. Establim filtres d’entrada al sistema de llistes i d’arxiu.\nPer destriar millor el que has de fer, del que pots aplaçar o pots desestimar et proposo:\nUtilitza el doble no. Quan processes un item del teu inbox/safata d’entrada et preguntes si es una acció/projecte o si no ho és, si és quelcom a arxivar. La resposta per defecte ha de ser No – No. No deixis entrar brossa al teu sistema perquè si.\nHo he de fer aquesta setmana? Si és una activitat i no te una data de venciment objectiva preguntat si l’has de fer durant la propera setmana. Experimentaràs algun tipus d’inconvenient si no ho fas? Si la resposta és No, envia-la a Algun dia/potser.\nRealment ho he de fer? Revises la llista Algun dia/Potser durant la revisió setmanal. Et trobes l’activitat demorada per l’anterior punt i acumulada durant setmanes. Preguntat si val la pena fer-la. T’aporta quelcom significatiu? Passarà res si desapareix? Si la resposta és un No-No, borra-ho i deixa d’acumular merda.\nSembla que raonar ens provoqui dolor físic. Només així s’explica la falta d’exigència amb la gestió de l’activitat. Deixa de permetre l’entrada i mantenir activitat en el teu sistema de llistes de forma preventiva!\nQuan penso em sento incòmode\nL’altra part del problema és la falta de reflexió sobre el que fas. Tens un cert control sobre el dia a dia però no et planteges que vols aconseguir, que és important per a tu. Tens mentalitat de microgestor i et falta donar el pas cap a la de comandant en cap.\nPensar en els nivells de perspectiva. En ordenar el teu futur com has ordenat el teu dia a dia. Fer la reflexió de que vols i esboçar una visió de futur a partir de la qual et puguis plantejar objectius rellevants.\nFer-ho de forma honesta és una activitat que es mou en un rang d’incòmode a terrorífic. Vol dir canviar coses de la teva rutina, enfrontant-se a la incomoditat o a la por generada per creences limitants.\nEns amaguem i tornem a tot allò que ja coneixem, l’activitat de sempre per omplir el dia a dia. Busquem confort i recorrem al soroll de les activitats poc rellevants per omplir el buit.\nQue se’m acut per trobar quelcom que em permeti articular l’ espai en forma de temps i energia de forma més intel·ligent?\nNo fer res de nou. Bascular els recursos alliberats (energia+temps) a altres àrees de responsabilitat com la família i els amics. Guanyar temps de qualitat amb experiències personals.\nAugmentar la qualitat del que ja fas. Pensar en com planteges la teva activitat, que hi sobra, que hi falta, que pots delegar, que pots externalitzar, que pots automatitzar.\nDescobrir que vols. Comença per revisar quins aspectes de la teva vida pots millorar i que vols en el teu llarg termini.\nEls dos primers punts són poc ambiciosos però possibilistes. Els trobo idonis per continuar amb l’obtenció gradual de resultats i millores reals a la rutina de tot practicant de GTD.\nL’últim punt em sembla especialment dur. Si no ho tens molt clar et recomanaria el concurs d’una persona externa i aliena a tu, un coach que et guií des del descobriment del teu propòsit fins a la definició de la visió de futur que vols.\nPublicat perDavid Torné 11/12/2016 Publicat enGTDEtiquetes: Perspectiva, Qualitat


SOBIRANIA I PODER: Pluralitat i Ambició\nPluralitat i Ambició\nDivendres comença l'onzè congrés del PSC. I avui dilluns, l'Antoni Castells ha insistit en la demanda de grup parlamentari propi del PSC al Congrés dels Diputats, com va reclamar l'expresident Maragall dissabte passat a l'acte del 30è aniversari del PSC i com ha fet el seu germà Ernest en diverses ocasions darrerament.\nCom ja he dit en altres ocasions en aquest blog, no estic d'acord amb aquesta demanda. I segueixo pensant que el que hauríem de fer és manar més dins del PSOE, voler manar més, i negociar càrrecs executius orgànics, com fa el PSOE d'Andalusia. Per exemple, per què el secretari de política autonòmica del PSOE sempre ha de ser un andalús i no pot ser un català? I que quedi clar: defensar una cosa o l'altra no et fa més o menys catalanista dins del PSC.\nJo, evidentment, em considero catalanista. De fet, provinc d'una família que ho és (i vota majoritàriament a CIU). D'una d'aquelles famílies de classe treballadora catalanista (que n'hi ha, encara que sovint no ho sembli), de gent que va emigrar del camp a la ciutat dins de Catalunya, o les van passar magres a la Barcelona de la postguerra. Una classe treballadora catalanista que el PSC hauria de representar millor i que fa temps que no representa. La Catalunya que no s'acaba de sentir identificada ni amb els de St. Gervasi ni amb els de Cornellà.\nAra bé, dit això, està clar que el PSC ha d'afrontar obertament el debat del grup parlamentari. Tots sabem que hi ha algunes esmenes a favor i altres en contra del grup parlamentari, i que la direcció manté una posició intermèdia i ambigua respecte a la qüestió: no hi renuncia però tampoc no té cap intenció de crear-lo.\nDe fet, és un debat estèril perquè els 25 diputats del PSC (o 5 o 10) poden votar diferent quan vulguin. A més, governant Catalunya des del Govern de la Generalitat es pot saber per què necessitem un grup parlamentari propi? O és que estem dient indirectament que el Govern no és capaç de defensar prou bé els interessos de Catalunya i que per això necessita un grup de diputats a Madrid?\nSi som el principal partit del Govern de Catalunya no ens fa falta cap grup parlamentari. I si no estem d'acord amb el model de finançament que proposa el govern central al Consell de Política Fiscal i Financera, doncs ens plantem. I no signem. L'important no és tenir grup parlamentari propi, si no ser un partit sobirà que no depèn orgànicament ni econòmica del PSOE. En això rau l'autèntica autonomia. I des d'aquest punt de vista som totalment sobirans. Per tant, no ens cal cap grup parlamentari per exercir la nostra sobirania. Només cal voluntat d'exercir-la.\nLa veu pròpia la tenim cada dia personificada en el President de la Generalitat i el conseller d'Economia, entre d'altres. No crec que un portaveu dels diputats del PSC al Congrés ho pogués fer millor. Qui millor que el President de Catalunya? Qui millor que el conseller d'economia de la Generalitat? I si la veu no se sent prou doncs caldrà fer més conferències a Madrid, escriure més articles als diaris de la capital, i reunir-nos més amb els que marquen l'agenda política i creen opinió a la capital d'Espanya. Si podem fer tot això, per què necessitem un grup propi? De fet, el necessitaríem més si fóssim a l'oposició a Catalunya. Però sent al Govern i gestionant el pressupost que gestionem, no en tenim cap necessitat. Ara, cal fer-ho bé. Cal fer-ho millor. I cal voler manar més.\nDit tot això, què ens cal per aquest congrés? Pluralitat i Ambició.\nJa ho va dir el president Montilla dissabte a l'Auditori. Hem de ser un partit plural perquè la societat catalana ho és. I aquesta pluralitat s'ha de fer visible. Pluralitat ideològica, pluralitat de sentiment nacional, pluralitat lingüística i d'origen, pluralitat generacional, pluralitat de classe (sí heu llegit bé, o pluralitat social si voleu). Tal i com va dir el president Montilla, ens ha de caracteritzar "la unitat, que no la uniformitat". I la pluralitat no només s'ha de veure sinó que s'ha d'exercir. El partit necessita diferents veus que s'expressin en llibertat per a poder representar millor la pluralitat de la societat catalana. Diferents veus que s'adrecin a sectors socials diferents. Només així aconseguirem ser realment el partit de la majoria dels catalans.\nPerò per aconseguir ser el partit de la majoria necessitem més ambició. L'ambició, deia el President Montilla dissabte, dels que van fundar el partit fa 30 anys. Una ambició que Pasqual Maragall va saber encarnar perfectament: una ambició tenaç, incansable, permanent i recurrent fins assolir els objectius prefixats. L'ambició de canviar les coses, de transformar la realitat, de dirigir els canvis.\nAixò és el que ens cal per a l'onzè congrés del PSC. La resta (les esmenes transaccionades per la ponència, o la renovació generacional de l'executiva) seguirà el seu curs. "L'intendance suivra" que deia el general De Gaulle (un gran home polític capaç de guanyar una guerra i reconstruir una nació, i no un simple guerrer que només pretenia guanyar batalles com el general Patton).\nEl PSC el que ha de fer, per tant, és multiplicar les seves veus i el seu missatge. Fer que la seva veu se senti més clara arreu, Catalunya endins i Catalunya enfora. I per això no ens cal cap grup parlamentari propi. Ens cal, simplement, una direcció política plural i ambiciosa, en què l'Antoni Castells hi pugui tenir un paper rellevant, segurament. Una direcció potent, en què cada un dels seus membres sigui capaç de liderar un sector o un territori. Una direcció que no depengui exclusivament ni d'una ni de dues persones (tal i com dèiem aquest vespre a l'Agrupació de Sants). Una executiva amb capacitat de treball i amb voluntat de deixar-se la pell -des d'ara mateix- per a guanyar les properes eleccions al Parlament de Catalunya.\nSi ho fem així, aconseguirem un partit més fort. Un partit capaç de ser -també al Parlament- el primer partit de Catalunya.\nPublicat per Albert Aixalà i Blanch a 10:41 p. m.\nIsidre Molas, l'eix tenanç i equilibrat del social...\nLa Catalunya dels treballadors ha demostrat que sa...


Racó de Pregària 22/03/2020\nSi mai sents que has arribat a la fi del camí, potser sí que aquell dia seràs mort.\nQuelcom semblant passa amb el fet de "creure".\nCreure és una experiència viva i de vida, que s'ha de construir, deconstruir i reconstruir cada dia, perquè hem de creure en la alegria i en la tristesa, en la salut i en la malatia, i avui podríem dir: en llibertat o confinats.\nAlgú va escriure aquest credo personal que avui compartim amb tots vosaltres.\nÉs el seu credo. Com seria el teu?\nCrec que val la pena creure.\nCrec que he tingut la sort de tenir els pares que tinc, que des de la seva senzillesa i sense ni adonar-se’n, m’han omplert el sarró de fortaleses que mica a mica vaig descobrint.\nCrec que no li vaig posar fàcil a Déu, quan em proposà la vocació escolàpia, i que va aprofitar la meva duresa de cor per obrir-me els ulls.\nCrec que val la pena ser amic de tants i tantes que com jo creuen, i de tants i tantes que no creuen.\nCrec que he tingut la gran sort de trobar-me gent esplèndida pel camí, i altres que, de tant en tant, van tan perduts com jo, però que avui jo per tu i demà tu per mi, plegats, anem fent via.\nCrec que ens equivoquem quan confonem els mitjans que ens ofereix la religió amb les fites que cerca la fe.\nCrec que educar és estimar, i per això crec que l’educació pot transformar el món.\nCrec en una fe de la que brolla la justícia i la lluita contra el mal.\nCrec que val la pena donar la vida per canviar tot allò que deshumanitza la persona.\nCrec en la bellesa a través de la qual Déu es manifesta: en un paisatge, en una composició musical, en un somriure, en un petó; i crec en la capacitat humana d’aconseguir tantes coses bones a través del pensament, de la ciència, de la tècnica i de la raó.\nCrec en tots aquells misteris de l’existència que m’acosten a Déu.\nCrec, perquè creure m’obliga a cercar el millor de mi mateix.\nCrec que estic molt lluny de viure a fons els valors que Jesús proposa a l’Evangeli, però sense ni adornar-me’n, aquesta debilitat meva, el bon Déu, me la retorna com a fortalesa per continuar avançant.\nCrec que és una meravella fer una parada de tant en tant per endinsar-se en el silenci, i observar el que bull dintre d’un mateix, al foc de l’Esperit.\nCrec que la fe és fràgil com una terrissa de fang que cal cuidar perquè no es trenqui, però que si en ella no s’hi planta res, res no hi creix, i aleshores no serveix per gaire cosa.\nCrec que hem d’esforçar-nos cada dia per mantenir ferma la bondat del cor.\nCrec que és bo confiar en Déu i en els altres, però encara és millor, malgrat pugui doldre, preguntar-se si Déu i els altres confien en tu.\nCrec en la cara i la creu de la fe, que són la joia de la resurrecció i el silenci de la creu de Jesús.\nCrec que he rebut el do de la fe per viure-la i per transmetre-la, i ai de mi si no ho fes!\nCrec que sóc aquí per aportar el meu granet de sorra a aquest món, i em sorprenc quan algú m’expressa el seu agraïment per haver-lo aportat, sense ni adonar-me’n.\nCrec que el viatge pot ser llarg o curt, però a la fi m’agradaria poder dir: ja he arribat, ja sóc aquí!\nPer això i per moltes altres coses que ni sé, crec.\nAutor: E.P.B., Monestir de Poblet - 2014


Tor, tretze cases i tres morts de Carles Porta en PDF, MOBI y EPUB gratis | Epublibre\nAquest és el llibre d’una arriscada aventura periodística convertida en narració literària —recordant el nord-americà Truman Capote. Les escenes més tenses i també les més grotesques, retrats de personatges que impressionen per la seva ràbia encesa. Els lectors devoraran aquestes pàgines amb la passió i l’avidesa que desperten les grans històries.\nA Tor, tretze cases i tres morts, el misteri que continua. Com la ira del vell Palanca: «Me van robar, me van intentar matar, i encara sóc jo lo cabrón! Només em queda una solució: morir matant!».


• El duet italià format per Floraleda Sacchi (arpa) i Damiano Grandesso (saxòfon) presenta el seu últim disc Series Noir.\n• L’entrada a l’espectacle és gratuïta i es podran fer donatius a Mans Unides.\nL’Ajuntament de Tavernes de la Valldigna tanca este cap de setmana el IV Festival Internacional Tavernes en Cambra amb el concert de Duo Noir, format per Floraleda Sacchi a l’arpa i Damiano Grandesso al saxòfon. L’espectacle tindrà lloc el dissabte 17 d’abril a les 18.30 hores en la Casa de la Cultura.\nEl duet italià presenta el seu últim disc, Series Noir, un treball que recopila bandes sonores de films populars, sèries de televisió i webs fetes amb arranjaments originals pels intèrprets i amb un hàbil ús de l’electrònica que acoloreix l’àlbum amb matisos captivadors.\nFloraleda Sacchi destaca pel seu original viatge musical, que combina arpa acústica amb música electrònica, clàssica, minimalista i pop, que l’ha dut a guanyar 16 premis en concursos internacionals, un Grammy Llatí el 2018, amb el projecte per a orquestra d’arpa i corda Màgica i Misteriosa, i tocar al Carnegie Hall New York i a les principals sales de concerts de tot el món.\nPer la seua banda, Damiano Grandesso, és membre del Milano Saxophone Quartet i del FIVE SA, ha interpretat més de quaranta estrenes de compositors de tot el món, la majoria dedicades a ell, i des del 2012 ha estat convidat regularment a tocar amb l’Orquestra Filharmònica de Brussel·les i l’Orquestra Filharmònica de Belgrad. A més, és el guanyador de 12 premis en competicions nacionals i internacionals.\nL’entrada serà gratuïta, amb la possibilitat de fer donacions, en el mateix accés de l’auditori, a favor de Mans Unides. Per a assistir a l’espectacle cal inscriure’s prèviament i de forma individual en el següent enllaç: https://docs.google.com/forms/d/e/1FAIpQLSdHX_wps4U0MEBx-Q6FbbcwwyH2t_3cK72rZtEWLtiknajfqg/viewform. (página externa a este diario).\nLa regidora de Cultura, Encar Mifsud, ha destacat que “és un luxe arrodonir la 4a edició del Festival Internacional Tavernes en Cambra amb el concert del Duo Noir, un duet de gran prestigi internacional. Este concert tancarà el cicle de 5 actuacions de molt de nivell, en les quals s’ha evidenciat que la cultura és segura i necessària. El festival i tota la programació cultural estan tenint una gran acollida, per això, vull agrair a la població la seua presència i el recolzament als i les artistes”.


El Magnànim edita la poesia completa del valencià Antoni Ferrer - Diari Serpis\n– Després de Marc Granell, Jaume Pérez Montaner, Josep Piera i Teresa Pascual, arriba l’edició del poeta de l’Eliana, Antoni Ferrer\nLa Institució Alfons el Magnànim-Centre Valencià d’Estudis i d’Investigació acaba de publicar Poesia completa 1979-2021 d’Antoni Ferrer, un autor sempre valorat per les diverses generacions poètiques i per la comunitat lectora. Després dels èxits editorials de Marc Granell (2017, quatre edicions), Jaume Pérez Montaner (2018, dues edicions), Josep Piera (2018, dues edicions) i Teresa Pascual (2020), arriba l’edició del poeta de l’Eliana, Antoni Ferrer.\nAquesta edició comprén onze llibres —inclòs un inèdit recentment escrit i, dels seus inicis, un en castellà—, tres peces corals, dos poemes inèdits i un conjunt de trenta-dos poemes dispersos que per si mateix ja constitueixen un llibre ben singular, a més del pròleg de Sam Abrams en què valora i situa raonadament la trajectòria d’Antoni Ferrer com és característic d’aquest estudiós conspicu de la poesia valenciana i del conjunt de la poesia valenciana-catalana.\nL’obra d’Antoni Ferrer és una esplèndida síntesi d’actualitat i tradició viva, constantment reactualitzable, en profund diàleg entre passat i present, des d’una humanitat insubornable i una ferma consciència moral lligada al bé i a la veritat.\nAmb aquesta reunió de les seues obres tenim davant nostre una nova oportunitat per a endinsar-nos en uns versos d’allò més enriquidors i reptadors que sempre convoquen a una lectura plena de descobertes. Com ha escrit al pròleg el poeta i crític estatunidenc Sam Abrams, “difícilment trobaríem tanta substància poètica en un volum de només 496 pàgines, un autèntic prodigi de concentració textual. Tanta vitalitat, humanitat, amorositat, alteritat, consciència moral, lucidesa, capacitat analítica i crítica, saviesa, transcendència, varietat, riquesa i mestratge artístic. A més, el nivell d’excel·lència artística es manté de cap a cap del volum”.\nNasqué l’any 1943 a l’Alcúdia de Crespins (la Costera), i des de fa anys viu arrelat a l’Eliana (Camp de Túria). Estudià teologia i filosofia i treballà de professor de secundària fins a la jubilació. Des del 1978 és membre del consell de redacció de la revista Saó.\nDiverses antologies recullen mostres de la seua poesia, entre les quals: Vida contemplativa. Homenatge a Vicent Andrés Estellés (València, 1992), Bengales en la fosca (Alzira, 1997), Poemes d’un segle. Poesia occidental del segle XX (La Pobla Llarga, 1999), Cants espirituals catalans (Barcelona, 2001), Ponts de paraules. Encontre de poetes a Alcoi. Homenatge a Joan Valls i Ovidi Montllor (Alcoi, 2008), For sale o 50 veus de la terra (La Pobla Llarga, 2010) i Mig segle de poesia catalana. Del Maig del 68 al 2018 (Barcelona, 2018).\nArticle anteriorLa Rotovense Musical celebra el seu 70 aniversari\nArticle següentSweetMind es proclama campió dels Innovation Days de la UPV


La Fundació “Terra de Retrobament” serà presentada a finals d´octubre – Ràdio Pego\nLa Fundació “Terra de Retrobament” serà presentada a finals d´octubre\nDimecres passat durant una reunió de terra de retrobament celebrada a Pego on assistiren 15 representants d´ajuntaments i institucions de la comarca es va acordar l´organització del tercer any de la unió de la Marina Alta amb l´illa de Mallorca. 20, 21, 22 d´octubre són els dies escollits per celebrar-ho. Aleshores també es presentarà la Fundació “Terra de Retrobament”.\nL´estreta relació entre la Marina Alta i l´Illa de Mallorca es va tornar a fer palesa dimecres passat en la reunió que van celebrar els membres agermanats en el programa Terra de Retrobament a Pego. En aquesta ocasió es va convocar a tots els ajuntaments de la comarca, al Macma, al Creama, al CEDER Aitana i a Baleària. A la reunió assistiren 15 representants de diversos ajuntaments i institucions.\nEls presents analitzaren i acordaren l´organització del tercer any vida de “Terra de Retrobament”. Un programa que es va establir per a enfortir els lligams històrics entre la Marina Alta i Mallorca. Enguany el Festival se celebrarà els dies 20, 21, 22 d´octubre a diversos municipis de la comarca com són Dénia, Llíber, Xaló o El Verger.\nLa Carta de Pego va nàixer durant els actes del 725 aniversari, recordava el regidor de turisme de l´ajuntament de Pego, Joan Carles Cambrils; des del seu origen ha agermanat al voltant de 40 pobles mallorquins i de la marina. Per a enguany s´espera que 5 ajuntaments mallorquins i 3 ajuntaments de la comarca signen el document i reforcen així el projecte comú.\nLa consecució de la Fundació Terra de Retrobament és un dels objectius principals dels membres que composen el programa. La finalitat del projecte és canalitzar d´una manera més efectiva i ràpida tots els contactes que s´estan duent endavant, siguen aquestos culturals, econòmics, o d´altres àmbits. És per a això que la Fundació comptarà inicialment amb tres patrons fundadors.\nLa resta d´ajuntaments que formen part del programa Terra de Retrobament podran adherir-se a la Fundació, passant a ser patrons adherits. El mínim econòmic que haurà d´aportar cada nova incorporació a la Fundació encara no està establert. El que sí que està clar és que existirà una mínima quantitat per al manteniment de la futura entitat.\nEl cap de setmana del 21 d´octubre serà el tret de sortida d´un trimestre ple d´activitats, diseminades pels distints pobles de la comarca que formen part de Terra de Retrobament. A més continuaran les visites de mallorquins a la Marina Alta.\n← Noves discrepàncies entre Siscar i el tripartit\nHomenatge a Sant Miquel com en els vells temps →


Per Catalunya Religió. Ds, 27/04/2019\n(Justícia i Pau) Com és costum en cada convocatòria electoral, Justícia i Pau de Catalunya comparteix les seves percepcions sobre la situació social i política actual.\n1. Constatem que aquestes eleccions tenen lloc novament en unes circumstàncies d'excepcionalitat molt preocupants, que fan difícil una contesa electoral justa i equitativa. Alhora impedeixen dedicar la necessària atenció política als col·lectius socials més vulnerables. Ens referim al fet que els líders polítics i candidats d’algunes de les principals forces polítiques catalanes es troben des de fa més d’un any i mig en situació d’empresonament injustificat sense condemna judicial, o bé fora del país degut a ordres detenció contra ells, en el marc d’un procés judicial que vulnera greument garanties processals essencials en un Estat de dret, i sobre la base acusacions que no tenen fonament jurídic seriós. Aquestes acusacions suposen la criminalització de conductes emparades en drets i principis fonamentals en una democràcia, com són les llibertats d’expressió, reunió, participació, ideològica, així com el pluralisme polític i l’autonomia política de les cambres de representació ciutadana.\n2. És per això que reiterem un cop més l’exigència de l’alliberament immediat d’aquestes persones, així com la nostra convicció que el conflicte polític que vivim no es resoldrà amb l’aplicació coactiva de la llei ni amb les actituds o discursos de confrontació. Tampoc no es pot imposar una unitat política estatal que no gaudeix del suficient consens ciutadà o que es molt majoritàriament rebutjada en amplis territoris i en el si de comunitats culturals o lingüístiques. És doncs absolutament indispensable i urgent que es promoguin amb fermesa i s’iniciïn els camins del diàleg veritable, sincer i sense condicions, així com de negociació política seriosa entre totes les institucions i actors implicats, adreçats a assolir una solució justa, democràtica, duradora i respectuosa dels drets humans, que gaudeixi d’un ampli consens i que afavoreixi la convivència i el bé comú.\n3. Creiem indispensable un nou estil de fer política que fugi de la crispació i la confrontació estèril. Que desterri la demagògia i les fake news. Que no situï els projectes exclusivament identitaris per davant les greus problemàtiques socials que pateixen molts dels ciutadans del nostre país i d’arreu del món. Que eviti fer servir “Catalunya” de pantalla per no afrontar de debò les exigències d’enfortir els principis i drets fonamentals d’una societat democràtica.\n4. Expressem la nostra crida i la nostra esperança per tal que la nova configuració de les Corts Generals i del Govern d’Espanya, permetin construir acords per fer front eficaçment als enormes desafiaments socials i polítics que vivim. Capaços de promoure veritablement el bé comú, els drets humans, la convivència, la cultura de la pau, l’acollida i integració social de les persones immigrades i una ecologia integral, així com oferir una atenció preferencial als col·lectius que pateixen la pobresa, la inseguretat, la manca de treball o habitatge, l’exclusió, la discriminació o la persecució, en el marc d’un desenvolupament humà integral de tota la família humana.


Dissenys del tatuatge dels 10 millors | CAT.Hair-Action.COM\nQuan es representa en un tatuatge, óssos poden representar molt diferents significats. Els americans nadius veneraven com una cosa sagrada, en la creença que un ós té el poder de curar.\nTatuatges d'óssos són una emergent favorit entre els dos sexes. Mentre que els homes solen anar als grizzlies robustos per accentuar la seva masculinitat, pandes o peluixos es lluïen per les dones per posar en relleu el seu costat més suau.\nSi no ha provat un tatuatge però, potser aconseguir un tatuatge ós serà una gran manera de ser iniciat. Aquí hi ha alguns dissenys únics del tatuatge ós per ajudar a començar:\nTop 10 dels tatuatges de l'ós\n1. El tatuatge del grisenc del cap:\nL'ós bru és un vell favorit, sobretot amb els mascles. Comunament conegut com l'ós bru, aquest tatuatge representa la boca del canó de l'ós i la cara. Ombrejat fosc s'utilitza per fer la vida-com la mirada cap. La pell se li dóna textura amb pinzellades negres i sembla regirar pel vent.\n2. Tatuatge de l'ós polar:\nAquest representa un ós polar, el cap aixecat en un udol, equilibrant sobre un tros d'iceberg. La silueta de l'ós polar és tatuat, mentre iceberg està decorat en facetes i emplenat amb tinta blava cel. Porta a la ment els problemes ambientals que posen en perill l'espècie i és una gran manera de mostrar el seu amor per la natura i el medi ambient.\n3. Arpa d'ós tatuatge:\nAquest és brillant en el seu concepte. Pintat totalment en marró, que representa la cara d'un ós, subgrup al centre d'una arpa d'ós. Els ulls, el nas i les orelles es deixen en blanc per al ombrejat i ombres. Un disseny molt innovador en l'art del tatuatge.\n4. Tatuatge tribal de l'ós:\nAixò mostra obra d'art intricat. El estructura tors d'un ós amb traços de diferents amplades i és sobretot tribal en context. Els accidents cerebrovasculars són raspallades cohesiva i mostren la cara d'un ós enutjat amb els seus quarts posteriors aixecats, just abans de l'atac.\n5. Tatuatge geomètrica Bear:\nEl tatuatge ós més bell en la llista d'aquesta mostra obres d'art intricat i és molt colorit. El contorn ós es trenca en fragments de refracció i ombrejat per donar-li un efecte de prisma. Els múltiples colors que s'utilitzen aquí fan que sigui atractiva i interessant i l'ombrejat detallada li dóna una bella composició.\n6. Ós sobre el Maple Leaf tatuatge:\nAquest tatuatge representa un full d'auró picat i groguenca. Subconjunt en el full és la silueta d'un ós bru caminant a través d'un clar. La cara de l'ós bru es gira cap avall, ja que Lopes i alguns arbres es pot veure al fons. Molt únic i persistentment poètica.\n7. Tatuatge peluix amb el globus:\nEs tracta dels tatuatges ós de peluix més petits de la llista, adequats per a la nina o el turmell. Possiblement el més bonic, aquest tatuatge representa un ós de peluix marró farcides intentant agafar una papallona vermella entre les seves potes. És senzill, sense ombrejat, i bastant fàcil de reproduir.\n8. Amb ós Cub tatuatge:\nAmor parental i de seguretat brolla d'aquest tatuatge, ja que mostra l'ós matriu que tingui la pota de la petita i mirant-lo amb amor. Contorn dels óssos està gravat en endavant, i la pell es mostra en forma de línies ondulades. L'ós pare sembla enorme al costat del cadell minúscul.\n9. Panda amb el bambú tatuatge:\nEspècies en perill d'alerta. Aquesta imatge familiar de la masticació de la colla en un bambú posarà en relleu el seu amor i preocupació per la vida silvestre, o simplement el seu amor pel greix fons pandes.\n10. Pooh peluix amb el cor en forma de globus de tatuatge:\nLa més adorable i el més familiar del lot. Aquest tatuatge representa Pooh ós sostenint un globus, ja que vola fora. El globus està en forma i trencat en fragments de diferents colors que encaixen com un trencaclosques del cor.\nEls estimaves, ¿no? Ara tractar d'aconseguir-ne un entintat i mostrar el seu amor per als óssos!\nTroba més de tals idees del tatuatge dels tatuatges per a tots i triar el que parla que la millor.\n7 Roses Negres més boniques