El Món | 7 motius per enamorar-te del BMW Sèrie 5 | Vida\n7 motius per enamorar-te del BMW Sèrie 5\n1. Un gran company de viatge\nEl sistema Driving Assistant Plus serà el teu millor ajudant. Podràs confiar-li tasques monòtones, però importants. Permet la conducció automatitzada en situacions com embussos de trànsit i trànsit lent o en viatges llargs. Fins i tot en canviar de carril estaràs en bones mans.\n2. La música t'acompanya\nSetze altaveus situats estratègicament garanteixen una experiència sonora única. Els altaveus inclouen il·luminació pròpia, el que subratlla visualment l'excepcional qualitat de so del sistema.\n3. Gaudeix del comfort\nMaterials seleccionats, un alt grau de comfort i conceptes de maneig d'allò més intuïtius t'asseguren un trajecte relaxat\n4. Segueix conectat allà on vagis\nLa infinitat de serveis digitals i d'assistència al conductor del BMW Sèrie 5 proporciona la millor connectivitat possible amb el món exterior; i gràcies a la seva capacitat de maneig intuïtiu, tens el màxim confort i la màxima seguretat per aconseguir la major productivitat.\n5. Més potència amb menys pes\nLa setena generació del BMW Sèrie 5 pesa fins a 100 kg menys que el seu antecessor. La construcció lleugera intel·ligent també garanteix una distribució equilibrada del pes entre l'eix davanter i elde darrere, així com un centre de gravetat més baix. El resultat? Major dinamisme de conducció.\n6. Eficiència i cura del medi ambient\nMenys emissions, millors prestacions: BMW EfficientDynamics, així s'anomena l'estratègia per minimitzar el consum i les emissions de CO₂ mentre s'augmenta el dinamisme i el plaer de conduir.\n7. Seguretat com a prioritat\nEls cotxes de la serie M porten incorporat un paquet intel·ligent de mesures de seguretat destinades a minimitzar el risc de patir un accident i potenciar l'agradable sensació de saber que estàs sempre en les millors mans.


ACPV, Escola Valenciana i Intersindical Valenciana estudien els criteris de millora de l’aplicació del PEPLI - Nosaltres La Veu\nDilluns, 2 d'agost de 2021 a les 10:02h\nAcció Cultural del País Valencià (ACPV), Escola Valenciana i el sindicat Intersindical reclamen a la Conselleria d'Educació que introduïsca millores en els programes d'educació plurilingüe intercultural dels centres, entre elles que s'aplique un criteri de «continuïtat i progressivitat de l'ensenyament en valencià».\nRepresentants de les tres entitats han mantingut una reunió que ha comptat amb la participació de Natxo Badenes, president d'Escola Valenciana; Jaume Fullana, integrant d'aquesta; Anna Oliver, presidenta d'ACPV; Toni Gisbert, secretari d'ACPV, Anna Gascon, vocal de la junta directiva d'ACPV; i Vicent Maurí i Marc Candela, portaveus d'Intersindical Valenciana.\nLes tres entitats han partit per a l'anàlisi de les dades recollides per Jaume Fullana, que mostren «el ventall de possibilitats de com podria quedar l'ensenyament en valencià en funció de com s'aplique el PEPLI en cada centre». En aquest sentit, comparteixen la seua «preocupació» en considerar que «no es garanteix la continuïtat en l'aplicació del pla lingüístic de Primària a Secundària en alguns instituts».\nPer això, han acordat fer arribar a la Conselleria d'Educació una proposta sobre la introducció durant el curs pròxim d'una sèrie de mesures de millora de l'aplicació del PEPLI amb l'objectiu de «garantir la consolidació i augment de l'ensenyament en valencià, de tal manera que l'aplicació del programa puga permetre arribar al ventall més alt de possibilitats».\nConcretament, advoquen per un «criteri de continuïtat i progressivitat de l'ensenyament en valencià, de tal manera que es puga garantir la consolidació del percentatge d'ensenyament en valencià consolidat en Primària».\nTambé reclamen que es fixen objectius de millora anual, dotar les plantilles de professorat «suficient» i augmentar la de l'assessoria de plurilingüisme; i crear instruments de verificació i avaluació de les dades.\nA més, suggereixen que s'estudien les modificacions necessàries en l'aplicació de la Llei de plurilingüisme d'acord amb el nou marc establit per la LOMLOE i «la implementació en els centres del programa d'immersió lingüística, que és el que millor respon a les necessitats de l'alumnat no valencianoparlants», sostenen.\nLes tres entitats faran arribar aquesta proposta a la Conselleria d'Educació Cultura i Esport i s'han emplaçat a una nova trobada el mes de setembre per a continuar el treball d'avaluació i seguiment del PEPLI per a «garantir la consolidació i extensió de l'ensenyament en valencià», recalquen en un comunicat.


NEGOCIACIÓ és el procés de comunicació enfocat a arribar a un acord amb altres quan alguns dels interessos són compartits i altres són oposats.\nTou amb les paraules i dur amb el problema\nEn lloc d’atacar-se mútuament, atacar conjuntament el problema\nEn lloc de mirar-se amenaçadorament des dels extrems d’una taula, seure costat de l’altre fent front comú al problema\nCanviar una confrontació cara cara per un problema a resoldre de costat a costat\nPROCÉS: Interessos en lloc de posicions\nIdentificar els interessos de cada part (inquietuds, necessitats i desitjos que estan sota i motiven les posicions oposades)\nExplorar diferents opcions per satisfer interessos\nL’objectiu és arribar a un acord mútuament satisfactòria d’una manera eficient i amigable\nGent: Separa a les persones del problema. Per a això:\nPoseu-vos al lloc de l’altre.\nNo dedueixi les intencions dels altres a partir de les seves pròpies pors.\nNo culpi als altres del seu problema.\nDiscutiu les percepcions de cadascú.\nInvolucri l’altra part: Doneu-los un lloc en el resultat, assegurant que participen en el procés.\nCobreixi les aparences: Faci que les seves propostes estiguin d’acord amb els valors de l’altra part.\nReconegui i comprengui les emocions dels altres i les seves.\nPermeti que l’altra part es desfogui.\nNo reaccioni davant les explosions emocionals.\nEscolteu d’una forma activa i reconegui el que s’ha dit.\nParli perquè li comprenguin.\nParli sobre vostè, no sobre els altres.\nParli amb un propòsit.\nInteressos: Centreu-vos en els interessos, no en les posicions.\nPregunti per què i per què no quan pensi en la seva elecció.\nTingueu en compte que cada costat té múltiples interessos.\nEls interessos més poderosos són les necessitats humanes bàsiques.\nParli sobre els interessos: Concrételos de manera flexible, mirant cap endavant i no cap enrere i sigui dur amb el problema, no amb les persones.\nOpcions: Abans de decidir el que va a fer, generi una varietat de possibilitats. Amb la pluja d’idees o brainstorming, l’objectiu el proposar la màxima quantitat de propostes possibles i fins al final, no es critica ni analitza cap de les propostes que les parts suggereixen de forma desordenada i original. En moltes ocasions, el contingut de l’acord sorgeix de la possibilitat d’establir noves connexions entre les opcions i integrar-les de una manera diferent.\nCINC ESTRATÈGIES PER CINC OBSTACLES:\nL’essència de l’estratègia per a superar les barreres en l’ACCIÓ INDIRECTA: Requereix que facis l’oposat a allò que els teus sentiments naturals et demanen en situacions difícils.\nATAC … ..AMABILIDAD\nHOSTILITAT … .ARGUMENTS\nLa més gran oportunitat com a negociador és CANVIAR EL JOC: En lloc de jugar a la seva manera, jugar a la teva manera.\nBARRERES / SOLUCIONS\nTEU REACCIÓ: El problema a què fas front en una negociació no és només la conducta difícil de l’altra part si no la teva pròpia reacció que pot fàcilment perpetuar aquesta conducta. Si la teva reacció natural és negativa: Has suspendre l’acció, recuperar l’equilibri mental i focalitzar en aconseguir allò que vols.\nSOLUCIÓ: Sortir al balcó i agafar aire per eliminar seves reaccions naturals. Cal mirar des de lluny les coses més properes.\nLes seves emocions: Si les emocions de l’altre són negatives (ràbia, hostilitat, por, desconfiança): Has de fer el contrari del que espera. Posar-te del seu costat escoltant-lo, reconeixent els seus punts i els seus sentiments, estant d’acord amb ells i mostrant-respecte.\nSOLUCIÓ: No discuteixi, poseu-vos del costat del seu oponent per desactivar les emocions negatives contràries. Posar-se en les sabates de l’altre.\nELS SEUS POSICIONS: Defensa la seva posició i intenta posar-te dins. Potser no conegui altra forma de negociar. Accepta allò que digui i reformúlalo com un intent de tractar amb el problema per part seva. Actua com si fos el teu soci, genuïnament interessat en resoldre el problema.\nSOLUCIÓ: Reformula. No rebutgi: Replantegi. Accepti les posicions de l’altra part i replantéelo com un intent de fer front al problema.\nLa seva insatisfacció: L’altra part pot no estar interessada en un acord mútuament satisfactori. Pot ser que no vegi com això el beneficia. Encara aconsegueixi els seus interessos pot tenir por de perdre la cara si tira enrere la seva posició.\nSOLUCIÓ: No premeu: Botiga un pont d’or de la posició de l’altra part a una solució satisfactòria per a ambdues, un pont pel que pugui retrocedir l’adversari, salvant les seves aparences. Avanç pas a pas d’allò més fàcil a allò més difícil. Ajuda a salvar-li la cara ia obtenir un resultat que sembli una victòria per al.\nSEU PODER: Si pot aconseguir el que vol amb un joc de poder Per què ha de cooperar?\nSOLUCIÓ: Utilitzeu el seu poder per educar. Tingueu present, no amenaci. Ensenya que no pot guanyar per si mateix, només si ho fa amb tu: La unió fa la força.\nAbans de cada trobada prepara’t. Després valora la teva progrés, adapta la teva estratègia i prepara’t de nou.\nORGANITZA EL CAMÍ CAP A L’ACORD\nHi ha cinc punt importants al llarg del camí cap a un acord mútuament satisfactori: Interessos, opcions per satisfer interessos, criteris per resoldre de forma justa les diferències, alternatives per negociar i propostes d’acord.\nConeix els teus interessos: Per què vull això?\nConeix els seus interessos: Més important que conèixer els fets és conèixer la percepció dels altres d’aquests fets. El més important és posar-se en la pell de l’altre.\nLa proposta d’identificar els interessos de l’altre és per veure si pots imaginar opcions creatives per satisfer-los. Una opció és un possible acord o part d’un acord. ENGRANDIR EL PASTÍS. El major obstacle per generar opcions és la veueta que diu: “Això no ho pots fer: inventa primer i avalua després”.\nCal construir criteris independents per als desitjos de cada part. Permeten decidir el que és una solució justa: valors de mercat, lleis, la forma en què es va resoldre anteriorment.\nConèixer prèviament els teus alternatives pot determinar l’èxit en la consecució dels teus objectius.\nEl propòsit de la negociació no és sempre arribar a un acord. És explorar si pots satisfer les teves interessos millor a través d’un acord que si ho fas seguint el teu MAAN. El MAAN és el teu millor alternativa a un acord negociat. Esla clau del poder de la negociació. Com millor sigui la teva MAAN millor és el poder que tens.\nIDENTIFICA EL TEU MAAN\nPer a això has de considerar tres alternatives:\nQuè pots fer tu mateix per aconseguir el que vols?\nQuè pot fer l’altra part perquè respectin els teus interessos?\nCom pots portar una tercera part en la situació per promoure els teus interessos?\nREFORÇA EL TEU MAAN\nBusca noves alternatives\nDECIDEIX SI HAS DE NEGOCIAR\nSi el teu MAAN és millor que l’acord a què puguis arribar, no negociïs. Pensa que tota negociació té un cost (temps, esforç, diners …). Però COMPTE! No sobrevaloris la teva MAAN …\nIDENTIFICA EL SEU MAAN\nEt Permetrà saber a què has de fer front: quina és la seva millor alternativa. Et permet evitar dos errors: Sobrestimarte i subestimar l’altre.\nÉs ÚTIL tenir 3 propostes al cap:\nA què aspires?\nAmb que estaria satisfet?\nAmb que podria viure?\nERRORS PRINCIPALS AL NEGOCIADOR\n1. Cercar la seguretat màxima: Succeeix quan el negociador tem el risc i busca reduir com pot. Es torna excessivament minuciós i detallista i es preocupa més del que és micro que del que és macro.\n2. Concentrar i posa énfasxis en els punts febles de l’altre: Negociar ressaltant els desavantatges i els punts febles de l’altre presenta més desavantatges que ventajas.A curt termini es guanya, però a llarg termini es perd ja que la persona queda ressentida.\nUna excel·lent relació no ho és tot: Una negociació eficient depèn d’una bona relació entre negociadors, però això només no és suficient. Si un professional té molt accentuat aquest aspecte, tendirà a planejar poc la negociació, evitarà el conflicte en lloc de tractar-lo, i deixarà de ser coherent (no dirà el que pensa i sent).\nSeqüència inexistent: Si confiem en les nostres habilitats com a negociadors podem caure en l’error de no respectar i preparar una seqüència que ha de tenir present un bon negociador professional. La Seqüència òptima de negociació és la següent:\nCreació d’un clima positiu\nExplorar les necessitats de l’altre i les seves expectatives\nPresentació de la nostra proposta i dels beneficis que a l’altra persona li comporta\nClarificació (aclarir dubtes reals o potencials)\nEnllaç final: Acordar el negoci\nControl i avaluació de la negociació\n5. Massa improvisació: Improvisar és un art en el qual si es confia totalment pot resultar perillós. És fonamental preveure les reaccions de l’altra part en les possibles objeccions, respondre als seus dubtes usant fets i informacions d’altres fonts i tenir camins alternatius definits prèviament. És important que el plantejament de la negociació ocorri abans i no durant aquesta negociació.\nPrometre i no complir: La confiança entre els negociadors pot quedar malparada quan un dels dos no compleix les seves promeses, terminis, etc.\nPreocupació per un sol costat: Veure només les nostres necessitats o expectatives, tendeix a radicalitzar la negociació ja convertir-la en un procés conflictiu; s’agreuja més quan un dels negociadors es presenta com egoista, tirà i insensible. És important tenir en compte que en la negociació els dos han de guanyar el mateix tot i que en monedes diferents. Per exemple: uns poden guanyar diners i els altres estatuts i reconeixement.\nNo respectar la lògica de l’altre: Persones diferents tenen diferents lògiques, uns es guien més pels fets, nombres i dades, altres per sentiments i intuïcions. És sempre bo tractar de transmetre que l’altre costat no està equivocat només perquè pensa diferent o tingui una lògica diferent. En lloc d’això hem de procurar oferir millor informació i més dades perquè l’altre pugui prendre les seves pròpies conclusions.\nMarge estret: Una negociació pressuposa que les dues parts cedeixen alguna cosa, si una de les parts estableix un marge de concessió amb una diferència molt curta entre el seu objectiu mínim i màxim, pot arribar-se a una situació que dificulti l’acord. És important definir objectius realistes, fins i tot per l’altra part, i estudiar les conseqüències de les concessions que fem.\nLa importància de ser pacient: El que té una bona proposta parteix del principi que tot el que s’exposa és lògic. Per l’altra part, negociar, acceptar una nova proposta, representa un canvi i tot canvi exigeix temps per a ser incorporat. El negociador que disposa de temps sempre té avantatge respecte a l’altra part.\nAdoptar una postura defensiva: Atacar abans de ser atacat. Si s’adopta aquesta postura al principi, es limitaran les possibilitats d’una interacció més gran amb l’altra part i impedirà explorar el potencial total de cadascuna de les parts.\nNo escoltar a l’altra part: Alguns professionals estan més preocupats de parlar que d’escoltar, en presentar i discutir les seves idees en lloc d’escoltar els punts de vista de l’altre. El seu resultat és un procés en què cadascú mira pel seu propi interès.\nBaixa flexibilitat: El que no és capaç de conviure amb situacions ambigües i de col·locar-se en la pell de l’altre, demostra baixa flexibilitat. En els temps actuals la flexibilitat és molt important, ja que la incertesa del futur és cada vegada més gran, i es torna necessària la capacitat de conviure i suportar l’ambigüitat.\nMassa trucs: Usar totes les estratègies possibles, en un procés de negociació resulta encertar només en els casos en què no hem de tornar a negociar amb aquella mateixa persona. Enganyar pot resultar una estratègia vàlida a curt termini per aconseguir el que ens proposem, però hem de ser conscients de les conseqüències d’aquest tipus de comportament. Haurem de guanyar agressivitat i la desconfiança de l’altra persona en un futur.\nLlenguatge inaccessible: L’ús excessiu de terminologia tècnica o d’un llenguatge inaccessible per a l’altra banda, gairebé sempre provoca un distanciament entre els negociadors.\nManca de control dels resultats: Sembla que hi ha una preocupació més gran per acabar la negociació que per controlar el curs dels acords presos en aquesta negociació.\nOpcions: Abans de decidir el que va a fer, generi una varietat de possibilitats. Amb la pluja d’idees o brainstorming, l’objectiu el proposar la màxima quantitat de propostes possibles i fins al final, no es critica ni analitza cap de les propostes que les parts suggereixen de forma desordenada i original.\nSi t’ha agradat, comparteix, gràcies:


L'incendi dels Prats del Rei, a l'Anoia, ja està en fase de control\nEl delegat del govern a la Catalunya Central, Jordi Moltó, diu que el foc –que ha cremat unes 1.000 hectàrees– ja està controlat\nL'incendi dels Prats de Rei ja ha calcinat 1.000 hectàrees de vegetació agrícola i forestal / ACN\nBarcelonaL'incendi agrícola i forestal dels Prats de Rei, a l'Anoia, està en fase de control després d'haver cremat gairebé 1.000 hectàrees, sobretot de camps de conreu, alguns dels quals encara tenien la collita per segar, segons ha indicat el delegat del govern de la Generalitat a la Catalunya Central Jordi Moltó. Els Bombers de la Generalitat han pogut estabilitzar el perímetre del foc, que no ha crescut durant la nit.\nEl moment més crític serà durant les hores centrals del dia, que és quan pujaran més les temperatures i les flames podrien revifar, tot i que es preveu que aquest dissabte l'incendi es pugui donar per controlat. Una quarantena de dotacions terrestres i quatre mitjans aeris treballen en aquests moments a la zona de l'incendi que afecta, des d'aquest divendres al migdia, una zona de vegetació agrícola, forestal, matoll i pastures dels municipis de Prats de Rei, Sant Pere Sallavinera (Anoia) i Aguilar de Segarra (Bages).\nEls evacuats tornen a casa\nPel que fa a les persones evacuades, tots els interns del centre de discapacitats que havien estat desallotjats com a mesura preventiva ja van poder tornar a la seu de l'entitat i per passar-hi la nit, mentre que la resta d'afectats, en total onze persones, han dormit fora dels seus domicilis i han estat reallotjats en cases familiars o d'amics.\nSegons el Servei Català de Trànsit, ja no hi ha cap afectació viària per l'incendi, i pel que fa a la circulació ferroviària, s'han restablert els trens de la línia Calaf-Cervera.\nLa direcció general de Protecció Civil de la Generalitat manté activat en fase d'alerta el pla especial d'emergències per incendis forestals (Infocat).\nEl conseller d'Interior, Felip Puig, es va desplaçar ahir a la nit fins a Calaf, on s'ha instal·lat el centre de control, i va fer un valoració "esperançadora" destacant que "la bona feina que s'ha fet des del primer moment ha permès fer un balanç d'encara no 1.000 hectàrees, i tots els flancs estan relativament sota control".\nUn home de 53 anys que col·laborava en les tasques d'extinció va patir cremades a les mans de segon i tercer grau i va ser traslladat a l'hospital de la Vall d'Hebron. Igualment, un bomber va patir cremades en un braç i un altre, una intoxicació.\nCauses de l'incendi\nPuig va dir que, segons sembla, el foc l'hauria originat un vehicle d'una empresa dedicada a la revisió de línies elèctriques que va estacionar a Prats de Rei. Com a conseqüència de la forta calor, s'haurien produït unes espurnes que haurien encès uns matolls que hi havia sota el cotxe i, tot i que el conductor del vehicle va intentar apagar les flames, no li va ser possible i va avisar el 112. "Una fatalitat al costat de la carretera per unes comprovacions de caràcter tècnic", segons el conseller.\nincendi Felip Puig Anoia


Les normes UNE 158000 cobreixen els requisits de gestió de residències de persones grans. Actualment es fan servir per donar suport a la Llei de promoció de l’autonomia personal i atenció a persones en situació de dependència.\nEl Decret 284/1996 desplega el Sistema Català de Serveis socials. Se centra principalment en la Xarxa Bàsica de Serveis Socials de Responsabilitat Pública com a eix de la regulació.\nDecret 176/2000, de 15 de maig, de modificació del Decret 284/1996 de regulació del Sistema Català de Serveis Socials\nAquest decret estableix mesures per garantir la correcta atenció dels usuaris, per exemple sobre la capacitació dels responsables de la direcció i del funcionament del servei.\nLlei general de Sanitat 14/1986\nLlei general de sanitat 14/1986, de 25 d’abril\nAquest document és el contracte de prestació assistencial a gent gran, amb el model de residència assistida, que ofereix el centre Mas d’Anglí.\nModel de reglament de règim intern\nEn aquest enllaç podeu consultar el reglament de règim intern del centre residencial Les Oliveres.\nAvaluació externa de qualitat\nAvaluació externa de qualitat dels centres de l'ICASS\nEn aquesta pàgina del Departament de Treball, Afers Socials i Famílies hi consten indicadors d’avaluació per a l’avaluació externa de qualitat dels centres de l’ICASS.\nEn aquest enllaç hi teniu la guia de bones pràctiques elaborada pel Govern d’Astúries dirigida a residències de persones grans en situació de dependència.\n'Software' de gestió de residències


Es neguen a llogar-li el pis per ser catalanoparlant. | Ajuntament de l'Arboç\nLa jove ho ha denunciat a través de Twitter\nper Arnau Peláez 07/06/2022 21:33h\nCada dia queda més patent la batalla que ha de dur a terme la llengua catalana per no acabar desapareixent, ja que, a mesura que passen els anys, hi ha menys catalanoparlants.\nEncara que les dades respecte al català són preocupants, el que crida l'atenció és la creixent discriminació que està patint aquest idioma. Tant és així, que aquest dilluns, una noia va denunciar a través del seu compte de Twitter un fet, si més no, surrealista.\nSegons sembla, la jove buscava un pis per viure a Barcelona, i tots sabem com pot ser de pesada aquesta tasca. Són molts els factors que fan difícil aquesta cerca: el preu, la localització, que estigui ben equipat, entre moltes altres. Doncs ara, cal sumar-hi un nou entrebanc: parlar en llengua catalana.\nNo li lloguen el pis per parlar en català\nLa noia ha fet pública una captura de pantalla on es pot observar la conversa entre aquesta i el propietari del pis, el qual té pensat llogar l'habitatge.\nEn la imatge, es pot veure com la jove contesta els missatges del propietari, via 'whatsApp', per poder concertar una cita i, així, veure el pis.\nLa noia, que es diu Aina Plans, escriu els missatges en català i la surrealista resposta de la persona que li ha de llogar l'immoble és la següent:\n«Hola, Aina perdona, però només per haver-me contestat tres vegades en català, inclús enviant-me notes de veu, donant per fet que jo entenc el català o sense tenir en compte a l'altra persona i ni tan sols preguntar i, a més, veient que tant el meu anunci com la meva contestació ha sigut en castellà».\n«Ho sento, però sort en la teva cerca perquè per aquesta part ja no estem interessats. Espero que et serveixi el meu 'feedback'».\nLa noia, davant aquesta resposta, ha decidit fer una piulada al seu compte de Twitter com a mostra de queixa.\n«De debò m'acaben de dir que no a un pis per respondre-li el primer 'whatsApp' en català? Docs sí. Tampoc m'havia dit pas que no l'entengués», ha declarat.\nEvidentment, Twitter ha esclatat i l'allau de missatges donant suport a la jove no ha tardat.\nAnar a portada Última hora Actualitat Última hora Barcelona Última hora Llengua Catalana


Yahoo!-Microsoft: punt mort - YCOM\nYahoo!-Microsoft: punt mort\nTot i que Microsoft sembla haver resultat perdedora en la seva aposta per adquirir Yahoo! (i, curiosament, a més de sortir guanyadora aquesta darrera, també n’ha sortit beneficiada Google), ambdues empreses continuen en converses, malgrat que qualsevol tracte definitiu encara queda lluny.\nGuillem Alsina (guillem@imatica.org) – Segons informen diversos rotatius en línia entre els quals s’hi compten Reuters i Wired, ambdues companyies s’han tornat a reunir per parlar de la proposta d’adquisició no sol·licitada que la companyia fundada per Bill Gates va fer al gegant d’Internet ja fa gairebé dos mesos. Yahoo! li va dir que no a Microsoft, però d’aleshores ençà han sorgit nombrosos rumors que l’emparellen amb altres gegants de la Xarxa com AOL Time Warner. Fins i tot el multimilionari propietari del grup mediàtic News Corp, l’australià Rupert Murdoch, va haver de sortir a desmentir públicament que volgués adquirir la companyia.\nTal és la magnitud del tema, que el Consell d’Administració de Yahoo! presidit per Jerry Yang (un dels fundadors de la companyia que recentment ha tornat a agafar-ne les regnes) ha aconseguit endarrerir la data inicialment prevista per a la junta d’accionistes per por que aquests votessin a favor de l’adquisició, seduïts per l’alta rendibilitat que això els suposaria. I és que Yang i Yahoo! juguen amb el temps, doncs cada dia que passa sense que es consumi la compra, les accions de Microsoft baixen a la borsa debilitant la seva posició i enfortint de passada la de Yahoo! i augmentant-ne el seu valor. Així doncs, sembla que la intenció de l’actual Consell és mantenir a la companyia independent o alçar tant com pugui el seu valor per trobar una oferta millor, quelcom que alguns inversors no veuen amb bons ulls probablement recordant la dita "no es pot dir blat fins que no sigui al sac i ben lligat".\nI és que la tàctica dilatòria de Yang i l’actual consell sembla deixar a entreveure que Microsoft ja hauria seduït amb els seus cants de sirena a prous grans accionistes com per a tenir una posició prou forta per forçar l’operació. La junta general es pot endarrerir com a màxim fins a aquest proper juliol.\nAixí les coses, la reunió que s’ha donat a conèixer en els mitjans de comunicació (sense detalls concrets) ha reunit de manera exclusiva a alts executius de les dues companyies, segons ha informat Reuters, sense la presència d’inversors externs ni representants de cap banc, pel que és més que probable que el tema de conversa hagi girat al voltant de les intencions de la companyia de Redmond davant d’una hipotètica compra de Yahoo!, la seva visió de l’operació i el futur de la companyia resultant.\nA despit del que he dit fins ara i la imatge que gairebé tothom té de resistència a ultrança de Yahoo! davant la decidida empenta de Microsoft, també és possible que, tal i com va dir Juli Cèsar, els daus ja s’hagin llençat i l’operació estigui ja gairebé feta, i Yahoo! només vol dictar uns termes que li siguin el més beneficiosos possibles als seus executius, accionistes i/o treballadors.\nMalgrat tot, aquesta darrera tàctica té l’inconvenient que amb ella es menyscaba el valor borsari de Microsoft, pel què a la companyia de Redmond se li fa cada dia més difícil mantenir l’astronòmica oferta que per l’operador d’Internet va fer en el seu moment. Si aquest és el cas, una opció a estudiar consisteix en què ambdós bàndols estiguin jugant amb el valor que podrien obtenir les seves accions a partir de l’endemà a l’anunci de la seva fusió.\nEls pobres mortals (i la gran majoria dels periodistes) haurem d’esperar encara unes setmanes o mesos més per saber com es resol aquesta incògnita.


Ajuntament de Benicarló: 3. Estructura urbanística i arquitectònica del Poblat\n3. Estructura urbanística i arquitectònica del Poblat\nL'ESTRUCTURA URBANÍSTICA I ARQUITECTÒNICA\nEn la nostra visita veurem un dels assentaments ibèrics millor conservats, que tal com hem comentat, pertany a la segona meitat del segle V a. de C., es construeix cap al 450 a. de C. i va ser abandonat a principis del segle IV a. de C. Es tracta d'un poblat fortificat, és a dir, defensat per una muralla i les seues corresponents torres, encara que la destrucció que va produir la pedrera pràcticament l'ha fet desaparéixer i tan sols queda la part situada a l'extrem oest.\nEl lloc que ocupa el poblat es troba a la vessant, aprofitant alguna zona més plana i escalonant artificialment les parts que presentaven pendents pronunciats. L'assentament es va construir marcant primer amb la muralla el perímetre que es volia ocupar i a partir d'aquesta es van traçar els principals eixos viaris, prenent com a referència els cantons de la muralla o els centres de les torres. Catorze metres separen els carrers entre si, la qual cosa indica que hi ha un plantejament previ a l'hora d'estructurar l'urbanisme i, per tant, es necessita la direcció d'una persona qualificada per a dirigir el desenvolupament urbà. La construcció del poblat es realitza d'una sola vegada i, al llarg dels aproximadament cinquanta anys en què es troba actiu, a penes pateix cap variació. L'extensió ocupada pel poblat és difícil de quantificar, ja que gran part ha estat destruït per la pedrera, però és de suposar, per les dades obtingudes, que ocuparia al voltant d'uns set mil metres quadrats i que no arribava, per tant, a l'hectàrea de superfície. Dins del recinte envoltat per la muralla hi ha un entramat de carrers estrets i en alguns casos amb escalons, la qual cosa impedeix la circulació amb animals o amb qualsevol tipus de carro, per tant, tota la circulació que hi hauria seria a peu. La roca natural o la terra piconada formava el terra ferm dels carrers, que alhora que de zona de circulació i comunicació entre les diferents parts del poblat i els seus edificis, serviria per a desaiguar en cas de pluja. Tot això, encara que no se sap si aquesta aigua la traurien fora de les muralles mitjançant els corresponents desaigües com s'ha comprovat en algun poblat ibèric, o bé s'aprofitaria mitjançant la seua canalització cap a una cisterna, fet també documentat en l'arqueologia ibèrica.\nImatges de la reconstrucció del Poblat\nEls carrers dividirien les diferents illes de cases on s'aglomerarien les edificacions, partint d'un plantejament rectangular, la qual cosa ja indica una racionalització de l'espai urbà i, per tant, torna a denunciar un urbanisme evolucionat i complex. La construcció de les cases es realitzaria amb maçoneria, aprofitant les pedres de l'entorn immediat al poblat. Pràcticament la majoria de les parets i en la seua totalitat es construirien amb aquesta tècnica, però en algunes ocasions la maçoneria serviria de base o sòcol, per a continuar la paret amb atovó o fang. El més destacable de l'arquitectura del Puig de la Nau és la presència de dues altures, les quals estarien unides per escales de maçoneria, de fusta o s'accediria a la part superior aprofitant els desnivells del terreny. Les parets es lluirien o s'emblanquinarien i, fins i tot, en algunes ocasions es podien pintar a bandes de colors rojos o grocs. La sostrada de les edificacions es realitza per mitjà de l'establiment d'un embigat de fusta, sobre el qual es situava un encanyissat o un entreteixit de branques, per a acabar la coberta amb una capa de fang que impermeabilitzava i aïllava de les inclemències. La coberta seria plana, lleugerament inclinada per evacuar cap al carrer l'aigua de pluja. Les cases tindrien una compartimentació interior amb diferents estances, algunes de les quals presenten llars en el centre. Hi ha diversos tipus de distribució; hi ha edificis d'una sola habitació, altres de dues i altres de tres o més. A vegades les habitacions estan disposades en altura; en altres, les habitacions no tenen comunicació directa si no és el propi carrer.\nEls estris localitzats, la distribució de les troballes dins de les edificacions, així com les diverses dades que ofereix el registre arqueològic, proporcionen informació respecte a la funcionalitat de l'edificació. Hi ha habitatges, amb habitacions que presenten usos diferenciats (descans, magatzem, producció), edificis per a l’emmagatzematge i la producció, edificis destinats al culte religiós i edificis per a la casa del jerarca i el govern del poblat.\nUn espai complex i de gran interés ha estat el defensiu, és a dir, el que presenta la muralla, formada pel propi llenç construït amb maçoneria, amb baranes amb la mateixa tècnica constructiva. La muralla es reforça amb torres als cantons o als punts de major interés estratègic. Davant d'aquesta estructura hi ha un altre mur que conforma l'avantmuralla, la qual tenia com a funció impedir que s'acostara maquinària de guerra a les muralles i pogueren realitzar un assalt, cosa difícil si tenim en compte l'entorn en què es troba el poblat. També servia aquesta muralla per a crear un corredor que obligara l'assaltant o el que entrava a la població a seguir un recorregut angost, el qual era fàcil de vigilar durant tot el seu tram i, al mateix temps, resultava difícil actuar-hi com a atacant. Davant de la porta que donava accés a la població -una estreta obertura de 0'90 metres d'amplària, situada en un replec de la muralla, la qual cosa permetia una defensa fàcil-, es trobava el cos de guàrdia, que al mateix temps serviria per a vigilar i defendre la casa principal del poblat, on segurament habitaria el jerarca, ja que es troba junt a ell.


Brexit: El que la Unió Europea perd amb la sortida del Regne Unit\nLa Unió Europea va tallar els llaços amb el Regne Unit a les 23:00 de divendres 31 de gener i una nova unió dels 27 va néixer. La partida dels britànics es reflecteix en la població o el territori, però també en el poder dur (per exemple, la defensa) i en el poder tou (com el poder de les universitats).\nBrexit: La UE promet no cedir davant els britànics en el mercat únic\nDesprés del Brexit, què passa si vull viatjar, viure o estudiar al Regne Unit?\nAquestes són algunes de les coses que la Unió Europea perd amb la sortida dels britànics, 47 després de la seva adhesió.\nLa població: -13%\nLa sortida del Regne Unit de la Unió Europea significa la pèrdua de 66 milions d'habitants, és a dir el 13% de la població (només França i Alemanya tenen més habitants). Ara serem 446 milions. Segons l'ONU, al voltant d'1,2 milions de ciutadans britànics viuen a la resta dels països de la UE, principalment a Espanya, Irlanda, França, Alemanya i Itàlia.\nPer contra, 2,9 milions dels 27 viuen al Regne Unit, el que representa el 4,6% de la població. D'acord amb l'acord de sortida, tots dos mantenen els drets de viure i treballar al país amfitrió. Però en el cas dels europeus que viuen al Regne Unit, han de registrar-se. La llibertat de moviment s'aplica fins al final de l'any, però el que passi en 2021 encara ha de ser negociat entre les dues parts.\nAmb el Brexit, la UE perd el 5,4% del seu territori. Actualment, els 28 països tenen una superfície combinada de 4,5 milions de km2. El Regne Unit representa 243.000 km2. La UE compta ara amb només 27 països, com ho va fer entre 2007 i 2013, després de l'adhesió de Bulgària i Romania i abans de l'entrada de Croàcia. L'anglès continua sent un dels 24 idiomes oficials a causa d'Irlanda.\nPIB: -2,7 bilions de dòlars\nL'any passat, el PIB europeu va ser de 18,3 bilions de dòlars (els bilions anglosaxons), dels quals 2,7 bilions van correspondre al PIB britànic (només l'alemany és més alt dins de la UE, aconseguint els 3,8 bilions d'euros). Per tant, la sortida del Regne Unit significa la pèrdua d'aquests 2.700 milions, segons les dades de l'FMI.\nS'estima que el PIB ha crescut un 1,5% a la UE en 2019, enfront de l'1,2% del Regne Unit, que ha estat creixent a un ritme més lent que la mitjana dels 27, i es preveu que continuï així després del Brexit.\nMÉS: La UE promet no cedir davant els britànics en el mercat únic\nLa UE tenia, fins a la sortida del Regne Unit, 115 empreses a la llista de les 500 més riques del món de la revista 'Fortune'. Amb el Brexit, perd 16 companyies, sense comptar a Unilever, una multinacional holandesa i britànica. En el top 10 de la llista, la UE perd una empresa (BP, que és la setena), mantenint la tercera posició de la Royal Dutch Shell holandesa i la novena de la Volkswagen alemanya.\nDespesa militar: -50 milions de dòlars\nEn un moment en què es parla de crear un exèrcit europeu, la UE perd una de les majors potències militars del món. En 2018, la suma de les despeses militars dels 28 va pujar a 280.900 milions de dòlars. D'ells, 50.000 milions van ser gastats pel Regne Unit, que és el segon país de la UE després de França en despeses militars (63.800 milions).\nEn 2019, la UE tenia 343 universitats en el rànquing de Xangai , que enumera les 1.000 millors institucions d'educació superior del món. D'ells, 61 eren britàniques, el que equival a gairebé una cinquena part (17,8%). En el top 10, a part dels EUA, només hi ha dues universitats al Regne Unit Cambridge (3a) i Oxford (8a). Cal arribar al lloc 26 per trobar la primera universitat europea no britànica, la Universitat de Copenhaguen.\nPremis Nobel: -21,5%\nEl Regne Unit és, després dels EUA, el país amb més premis Nobel. Ja ha rebut 133 premis, dos d'ells per al mateix químic, Frederick Sanger (pel seu treball sobre la insulina en 1958 i el seu treball sobre la seqüenciació de l'ADN en 1980). En total, la UE ha rebut 751 premis (tenint en compte que les dobles nacionalitats es compten dues vegades, com Marie Curie, polonès-francesa, que també va guanyar dos premis, un de Física en 1903 i un altre de Química el 1911).\nLa sortida del Regne Unit significa una pèrdua del 21,5% dels Premis Nobel. Només tres països de la UE no han guanyat encara un: Malta, Estònia i Eslovàquia.\nConsell de Seguretat de l'ONU: -50%\nLa UE ha tingut fins ara dos dels cinc membres permanents de Consell de Seguretat de l'ONU, amb dret a veto: França i el Regne Unit. El Brexit deixarà a la UE en desavantatge en aquest important organisme, ja que el Regne Unit ja no està subjecte a les posicions europees - el tractat de la UE diu que els membres del seu Consell de Seguretat "han de consultar" i "defensar" els interessos del bloc.\nPerò això no vol dir que els europeus sempre hagin votat amb una sola veu a l'ONU. Només recentment, el 10 de gener, els britànics es van alinear amb els Estats Units i es van abstenir en una votació per ampliar l'ajuda fronterera a Síria, que havia estat proposada per Alemanya i Bèlgica (membres no permanents fins a finals de 2020) i recolzada per França i Estònia (un altre membre no permanent el mandat no expira fins a finals de 2021).\nSegons les xifres de l'Organització Mundial de la Propietat Intel·lectual, els països de la UE van registrar més de 102.000 sol·licituds de patents en 2018, de les quals una mica més de 12.000 eren d'empreses o ciutadans britànics. En aquesta llista, Alemanya segueix ocupant un lloc destacat a la zona europea, amb més de 46 mil sol·licituds de patent en aquest mateix any. El Brexit suposa una important pèrdua de propietat intel·lectual per a la UE del voltant del 12%.\nJocs Olímpics: -11,5%\nNomés hi ha un país a la UE que mai ha guanyat una medalla en els Jocs Olímpics d'Estiu: Malta. En total, els 27 restants van guanyar 7393 medalles d'or, plata o bronze. D'aquests, 849 (dels quals 263 d'or) pertanyen a l'Equip GB, com es coneix a l'equip olímpic britànic.\nEl Brexit implica que el premi olímpic europeu és un 11,5% més pobre. Més medalles que el Regne Unit només les té Alemanya (sumant les dades d'Alemanya de l'Est abans de la caiguda del mur i els de l'Equip d'Alemanya Unida, que va competir en els jocs de 1956, 1960 i 1964): té 1346 medalles.


El cicle de música sacra de Tarragona arrenca amb un rotund èxit | Notícies / Noticias Tarragona diari digital Tarragona21\nEl cicle de música sacra de Tarragona arrenca amb un rotund èxit\nUn moment de la interpretació de la coral de la URV. Foo: URV\nL’aposta del regidor de Cultura, Josep Maria Prats, per un cicle de música sacra a Tarragona ha arrencat amb un èxit rotund. Una Catedral de Tarragona plena a vessar va vibrar, diumenge passat, sentint els acords del Rèquiem de Mozart interpretats per la Coral i l’Orquestra de la URV sota la direcció de Montserrat Rios, amb la veu dels solistes Eulàlia Fantova (contralt), Xavier Casademont (baríton), Mireia Tarragó (soprano) i Albert Cid (tenor).\nVa ser el concert d’obertura del cicle de música sacra de la nova temporada de teatres a Tarragona, organitzat per Joventuts Musicals de Tarragona, l’Agrupació d’Associacions de Setmana Santa i la Conselleria de Cultura de la Generalitat de Catalunya.\nLa Missa de Rèquiem en re menor, K.626, de Wolfgang Amadeus Mozart, és un obra emblemàtica del repertori clàssic, basada en els textos llatins pel rèquiem, que s’interpreta sovint al voltant de la Setmana Santa. Envoltada d’una aurèola de misteri propiciat per la mort de l’autor el 1791 abans d’acabar-la, va ser finalitzada pel seu deixeble Franz Xaver Süssmayr, seguint les indicacions que el mateix Mozart havia deixat abans de la seva mort.\nLa interpretació del Rèquiem, que s’emmarca dins dels actes de commemoració dels 25 anys de la URV, va servir també per celebrar els 25 anys d’existència de la Coral de la URV, una referència en el món coral català, fundada el 1991 per la seva actual directora, Montserrat Rios, professora de la URV i coordinadora de l’Aula de Música de la universitat.\nL’Orquestra de la URV va néixer el curs 1999-2000 sota el nom d’Orquestra XVI-XXI, i la dirigeix actualment Marcel Ortega. Aquesta és la primera gran producció que la Coral i l’Orquestra de la URV realitzen conjuntament.\n15/03/2017 El Rèquiem de Mozart dóna diumenge el tret de sortida del cicle de música sacra de Tarragona\n13/02/2017 La nova temporada teatral de Tarragona porta un cicle de Música Sacra\n04/04/2017 El baríton tarragoní Àngel Òdena clou el seu debut com a Rigoletto al Liceu


Els Xiquets de Torredembarra s'integren a la Coordinadora de Colles Castelleres\nEls Xiquets de Torredembarra s'integren a la Coordinadora de Colles Castelleres | Xiquets de Torredembarra\nÉs la segona incorporació d'enguany i l'entitat suma ja 105 colles federades\nper Albert Fuertes / ACN 10/02/2022 21:14h\nEls Xiquets de Torredembarra s'han incorporat com a colla en formació a la Coordinadora de Colles Castelleres de Catalunya (CCCC). És la segona colla que s'integra a la Coordinadora aquest any. Amb ella, l'entitat ja suma 105 colles federades, de les quals 83 són de ple dret, dotze universitàries i deu en formació.\nLa colla de Torredembarra van néixer l'any 2017 i des de llavors ha crescut fins a aplegar prop d'un centenar de castellers. La seva millor actuació ha estat la diada de l'Arboç, el desembre passat, quan van fer un 3d6, 3d6a, el seu primer 4d6a i un pilar de 4 aixecat per sota.\nLa Colla Jove Xiquets de Vilafranca i els Minyons de l'Arboç els han apadrinat i han optat per una camisa ratllada blanca i blava inspirada en l'escut municipal. A més, segons la CCCC, des dels seus inicis la colla ha posat en valor els valors feministes, d'inclusió i els propis del fet casteller.\nD'aquí a un any, la Coordinadora farà una avaluació dels assoliments tècnics dels Xiquets de Torredembarra —es requerirà, com a mínim, una actuació completa de 6—, així com l'evolució del teixit social.\nEls Xiquets de Torredembarra s'afegeixen als Castellers de l'Adroc, Castellers de la Selva, Castellers de Mediona, Castellers de Sarrià, Castellers del Foix de Cubelles, Castellers del Pallars, Colla Castellera de Cerdanya, Colla Castellera de l'Esquerra de l'Eixample i Colla Castellera de Vacarisses com a colles en formació de l'entitat.\nAnar a portada Última hora Baix Gaià Última hora castellers Última hora Torredembarra\nTorredembarra torna a celebrar el Carnaval amb limitacions per la covid-19\nRoda de Berà suspen les tradicionals rues de Carnaval i en proposa un d'alternatiu


Què és el dejú intermitent, com s’ha de fer, beneficis i perills - Alter Mútua\nQuè és el dejú intermitent\nA grans trets, fer dejú de manera intermitent consisteix a encadenar períodes de dejú complet amb d’altres de llibertat per menjar. Els períodes poden ser de durada molt variable: per exemple, dejunar durant setze hores i menjar com es fa habitualment les vuit hores restants del dia, o bé alternar dies sencers fent un dejú complet amb dies en què podem menjar com sempre. A continuació detallem els temps de dejú més seguits.\nFer el dejú 16:8 o per hores\nFer dejú seguint la regla 16:8 obliga a no menjar res durant setze hores, i tenir llibertat les vuit hores restants del dia. Habitualment s’aprofita una part d’aquestes setze hores per dormir. Si anem al llit a les dotze de la nit i ens aixequem a les vuit del matí, per exemple, el darrer àpat del dia s’hauria de fer abans de les quatre de la tarda.\nÉs la dieta més recomanada per als principiants: esmorzar tan bon punt ens llevem i menjar tard.\nHi ha una variant coneguda com a regla 20:4. Durant les quatre hores de marge es poden fer un parell d’àpats.\nFer el dejú 5:2 o per dies\nEn poques paraules, consisteix a fer dejú de manera parcial un parell de dies a la setmana i menjar amb llibertat els altres cinc.\nAquest dejú parcial implica limitar la ingesta de calories a 500, en les dones, i a 600, en el cas dels homes.\nUnes quantes consideracions\nQuan ens volem aprimar, sovint ens equivoquem pensant que durant els períodes que no fem dejú podem menjar sense límit. La dieta deixarà de funcionar; o, encara pitjor, fins i tot ens podem engreixar. Cal menjar amb prudència, procurant seguir una dieta tan equilibrada com sigui possible, és a dir, que contingui tots els nutrients essencials (proteïnes, greixos i hidrats de carboni).\nDurant els períodes que fem dejú, tant si és de manera parcial com total, és important mantenir una bona hidratació, bevent aigua o infusions amb la freqüència oportuna.\nFer dejú de manera intermitent pot ser tan eficaç com les dietes baixes en calories, pel fet que, en realitat, reduïm el nombre de calories ingerides diàriament o setmanalment.\nEls estudis que s’han fet fins ara no assenyalen cap d’aquestes dietes com la més convenient. Totes tenen els mateixos avantatges i perills. Malgrat tot, una recerca feta per la Universitat de Harvard indicava que és més assenyat seguir el rellotge corporal, també anomenat ritme circadiari. Segons deien, val més menjar al matí, com es fa amb el dejú 16:8.\nBeneficis de dejunar intermitentment\nFer dejú de manera intermitent és beneficiós per a la salut? Com assenyalàvem abans, no hi ha gaire literatura científica sobre aquesta classe de dieta. No cal dir que aprimar-se i mantenir el pes ideal és bo per prevenir malalties com ara l’obesitat, una causa freqüent de la diabetis de tipus 2, les apnees del son i els problemes cardíacs. Ara bé, en relació amb el dejú intermitent, segons uns quants estudis parcials, inclou un benefici addicional que és evitar la inflamació i, per tant, pot ajudar a prevenir:\nEls accidents cerebrovasculars (ictus)\nPerills de dejunar intermitentment\nD’entrada el dejú intermitent és inofensiu, però hi ha casos excepcionals en què s’hauria de descartar, que són:\nLes embarassades, o les mars lactants\nEls pacients amb reflux o altres problemes d’estómac\nEls pacients amb diabetis\nEls pacients amb problemes renals\nEls pacients que han tingut trastorns alimentaris (anorèxia o bulímia) o que són proclius a patir-ne\nA més a més, els esportistes o les persones que fan exercici intens poden tenir problemes per manca de calories i, de vegades, causa efectes secundaris com ara:\nAmb les excepcions assenyalades, fer dejú de manera intermitent no comporta perills específics i, fins i tot, sembla que pot ser beneficiós en certa manera si ho comparem amb les dietes tradicionals hipocalòriques (tot i que això encara no s’ha estudiat prou).\nEn tot cas, cal tenir en compte que, en els períodes que no es fa dejú, no s’ha de menjar a pler, perquè aleshores la dieta no funcionaria. I, en canvi, en els períodes de dejú és fonamental mantenir una bona hidratació.


Última hora | Institut Baix a mar\nUs informem dels comunicats d’última hora.\nSuspeses les classes lectives i extraescolars des del 13 fins al 27 de març\nTRINITAT GILBERT MARTINEZ12/03/20\nEl Departament d’Educació, que ha seguit instruccions del Departament de Salut i com a mesura excepcional per contenir el coronavirus, ha pres la decisió de tancar a partir des del dia 13 de març i fins al proper dia 27 març, ambdós inclosos, tots… Llegeix més»\nGeneral, Portada, Última hora Coronavirus 1\nL’horari de proves extraordinàries de 1r de batxillerat és el següent:\nÀmbit científic i tecnològic, Àmbit Lingüístic, Àmbit social i artístic, Batxillerat, Batxillerat 1, General, Portada, Última hora 0\nVacunació 2n d’ESO\nBenvolguts pares, mares de l’alumnat de 2n d’ESO,\nUs recordem que el dimecres dia 20 de març és el dia de vacunació i és imprescindible que aquest dia el vostre fill o filla porti la targeta CIP i el carnet de salut o el carnet de vacunacions per anotar-hi les dosis administrades i revisar la informació de la vacunació que hi consta.\nCom ja us vam informar amb el full d’autorització, l’objectiu de la vacunació al centre docent mateix és facilitar l’accés a la vacunació i continuar amb el calendari de vacunacions que s’inicia a la infància. Per aquest motiu, és molt important la vostra col·laboració. Segons el calendari de vacunacions sistemàtiques, la vacuna que s’administra a segon d’ESO és la següent:\n– La vacuna contra el tètanus i la diftèria (Td), que s’administra en una única dosi.\nEn general, la vacuna és ben tolerada, malgrat que pot causar molèsties locals o malestar general (febre, desmais o mal de cap). Pràcticament mai produeix efectes adversos més greus. Us demanem que empleneu la butlleta adjunta, amb la indicació de si autoritzeu la vacunació del vostre fill o filla, i que retorneu la butlleta al tutor o tutora de la classe, ja que sense l’autorització no es poden administrar les vacunes.\nPer a més informació, podeu consultar la pàgina web de vacunes al Canal Salut del Departament de Salut (http://canalsalut.gencat.cat/ca) o trucar al telèfon 061 del CatSalut Respon. Us agraïm per endavant la vostra col·laboració.\nPortada, Última hora 0\nComunicat horari tornada de colònies – 1r d’ESO\nus comuniquem que ens acaben d’informar que la tornada de les colònies serà més tard del previst. Tenint en compte que tornen caminant, és difícil concretar l’hora exacta d’arribada, però ens comenten que calculen ser aquí a les 15.30h.\nRoser Cervera i Giralt\nInstitut Baix a… Llegeix més»\nAquest divendres dia 18, els alumnes del centre realitzaran la sortida que es va haver d’anul·lar per raons meteorològiques el dia de la castanyada. Es tracta d’activitats que formen part de la formació de l’alumnat i de la programació de la tutoria, per tant, és… Llegeix més»


Luis Suárez passarà avui pel quiròfan per una lesió de menisc - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLuis Suárez passarà avui pel quiròfan per una lesió de menisc\nLuis Suárez passarà avui pel quiròfan per una lesió de menisc Regió7\nLuis Suárez serà intervingut avui d'una lesió al menisc extern del genoll dret, segons va informar ahir el FC Barcelona en un comunicat mèdic. L'uruguaià va passar ahir per la consulta del doctor Ramon Cugat i ell mateix serà l'encarregat d'intervenir-lo. La intenció és que el davanter estigui a punt per al pròxim partit de Champions, davant del Nàpols, a final de febrer. Es tracta del mateix menisc del qual ja va ser intervingut el mes de maig i que el va tenir apartat de l'equip. Aleshores va necessitar un mes per recuperar-se. Fa un parell d'anys que Suárez arrossega les molèsties al genoll i no es troba disponible en plenes garanties.\nEl davanter uruguaià ha participat aquesta temporada en 23 partits, en els quals ha marcat 14 gols (11 en Lliga i 3 en Lliga de Campions), i ha estat una peça clau per a Valverde. A més, ha aconseguit 7 assistències de gol, una xifra que el col·loca com el màxim assistent a la Lliga.


Cardenal Sistach: "Han estat uns dies intensos i enriquidors pels nostres pelegrins" - Arquebisbat de Barcelona\nCardenal Sistach: “Han estat uns dies intensos i enriquidors pels nostres pelegrins”\nEls membres del Club +Amics de Ràdio Estel i Catalunya Cristiana opinen sobre com ha anat la visita a Roma i l'audiència amb el Papa\n19 Setembre, 2014 -\nEls pelegrins del Club +Amics de Catalunya i Ràdio Estel han posat punt i final al pelegrinatge a Roma. Divendres, a les 19:00, el ferry ha atracat al Port de Barcelona. I amb ell, tots els tripulants que han baixat satisfets per uns dies que els han permès viure una gran experiència de fe.\nLa visita al Papa Francesc durant l’audiència del dimecres a la plaça Sant Pere ha estat sens dubte el moment que ha generat més il·lusió entre tots els viatgers, però també hi ha hagut altres ocasions especials. La visita panoràmica a la ciutat, a les basíliques més importants, el programa de ràdio des del vaixell, una conferència del Cardenal Arquebisbe Lluís Martínez Sistach sobre el Papa que va explicar amb tot tipus d’anècdotes, eucaristies al vaixell o d’altres de major simbologia com a St. Sebastià de les Catacumbes...tots aquests moments han deixat un gran record a tots els pelegrins.\n“Penso que tots els pelegrins surten enriquits. Han estat uns dies a Roma intensament viscuts”, ha apuntat el Cardenal Sistach. Per altra banda, no s’ha volgut oblidar de l’eucaristia que es va celebrar a la basílica menor de Sant Sebastià de les Catacumbes. “Ha estat molt especial com a comiat fer la missa a aquesta basílica, que va ser la dels apòstols Sant Pere i Sant Pau. Durant l’eucaristia hem resat pel Papa, però també hem demanat per tantes i tantes persones que els pelegrins porten en el seu cor”, ha remarcat.\nA més ha volgut dedicar unes paraules finals a Catalunya Cristiana i Ràdio Estel. “Espero que aquest pelegrinatge serveixi perquè aquests dos mitjans tinguin moltes persones que els llegeixin i escoltin. Que serveixi per la seva vida cristiana i humana”, ha conclòs el Cardenal Sistach.\nMolts pelegrins han volgut donar el seu testimoniatge sobre l’experiència. Han opinat sobre com han vist el viatge, què els ha semblat la ciutat, que destacarien de tot el que han viscut i amb què es queden. Un conjunt d’opinions que ajuden a sentir i entendre què han significat aquests dies per a tots ells.


Estudiants de Taradell, Olesa i Guissona guanyen la dinovena edició dels Premis UManresa a Treballs de Recerca - Regió7\nEstudiants de Taradell, Olesa i Guissona guanyen la dinovena edició dels Premis UManresa a Treballs de Recerca\nLa universitat organitza des de fa 19 anys aquests premis amb la voluntat de reconèixer l'esforç dels joves estudiants de batxillerat\n11·06·20 | 14:24\nJaume Meinhardt Catalán de l'Institut Taradell, Joan Olaf Subirachs Garcia del centre Daina-Isard Cooperativa d'Ensenyament d'Olesa de Montserrat i Alba Fustegueres Soler de l'Institut Guissona són els guanyadors de la 19 edició dels Premis UManresa a Treballs de Recerca de Batxillerat. A causa de les restriccions per evitar el contagi de la COVID-19, enguany la universitat no ha pogut organitzar un acte de lliurament dels premis. El veredicte del jurat s'ha fet públic aquesta setmana.\nUManresa organitza des de fa 19 anys aquests premis amb la voluntat de reconèixer l'esforç dels joves estudiants de batxillerat en l'elaboració dels seus treballs de recerca i al mateix temps posar en valor la importància de l'estudi i la investigació. També vol ser un reconeixement a la tasca que duen a terme els tutors responsables de fer el seguiment d'aquests treballs. Els Premis estan dividits en tres modalitats, relacionades amb els àmbits d'expertesa d'UManresa: Salut, Economia i Empresa i Educació.\nEn la modalitat de Salut, el premi d'aquesta edició ha estat pel treball titulat "Estudi del gen EGFR en càncer de pulmó no microcític", de Jaume Meinhardt Catalan de l'Institut Taradell. El jurat ha qualificat el treball com a "metodològicament excel·lent" i valora la capacitat de l'autor per integrar-se en un equip de recerca pioner, a més d'agrair la tasca dels centres de recerca que posen les instal·lacions, professionals i coneixement a l'abast dels estudiants. En l'àmbit de la Salut, el jurat ha decidit concedir un accèssit a Paula Carbonell Godayol de La Salle Manlleu pel treball titulat "Les dones ï la medicina a Catalunya en els darrers 150 anys", del qual n'han destacat l'originalitat i l'enfocament de gènere, l'excel·lent recerca històrica i l'anàlisi crítica.\nEn la modalitat d'Educació, el primer premi ha estat per al treball "Tornen les serps, però muden les pells", de Joan Olaf Subirachs Garcia, del centre Daina-Isard Cooperativa d'Ensenyament d'Olesa de Montserrat. El jurat ha qualificat el treball com a excepcional i n'ha destacat que reflecteix l'actualitat de l'auge dels partits d'extrema dreta arreu i que indaga sobre un tema complex i impactant a través d'una recerca que troba l'equilibri entre la recerca fonamentada i la reflexió crítica. També destaca l'esforç per voler dotar d'eines el professorat per treballar temes actuals i urgents de tractar amb l'alumnat com el racisme, les fake news o l'ús de les xarxes socials per part de l'extrema dreta. En aquest cas, també s'ha concedit un accèssit a María García Valenzuela, de l'Institut El Castell d'Esparreguera, pel treball titulat "Anatomia de la violència sexual", del qual el jurat n'ha destacat que ajudi a visibilitzar i reflexionar sobre la violència de gènere des de la mirada d'estudiants adolescents.\nEl Premi de la modalitat d'Economia i Empresa ha estat per a Alba Fustegueres Soler, de l'Institut Guissona, pel treball "La marca és marca?", que analitza les marques blanques o de distribuïdor. El jurat ha valorat l'enquadrament teòric del tema, l'anàlisi amb criteris estadístics de la diferència de preus entre marques blanques i originals i la investigació sobre les preferències de compra dels productes segons l'edat i el gènere. En aquesta modalitat també s'ha concedit un accèssit al treball titulat "Health Help", d'Oriol López Rubio de l'Institut El Castell d'Esparreguera, que desenvolupa empresarialment una aplicació tecnològica en l'àmbit de la salut, concretament en el negoci de les assegurances mèdiques. El jurat ha valorat que en un moment com l'actual, el treball incideix oportunament en la gestió de la informació mèdica en benefici de les dues parts, generant un estalvi econòmic i un major valor assistencial.\nTots els primers premis estan dotats amb 700 euros i els accèssits amb 300. En el cas dels treballs guanyadors, tots els centres reben també un ajut de 150 euros i els estudiants premiats poden accedir a la docència gratuïta per a un primer curs de qualsevol de les titulacions de grau que s'imparteixen a UManresa. Els premis estan patrocinats per Denso Barcelona en el cas de la modalitat d'Economia i Empresa, Catalana Occident en el de Salut i Control Sistemes en la modalitat d'Educació.\nAquesta edició de la convocatòria dels Premi UManresa a Treballs de Recerca de Batxillerat ha rebut un total de 41 treballs. D'aquests, 17 competien en la modalitat d'Economia i Empresa, 13 en la de Salut i 11 en la d'Educació.


Dos autors de Fragmenta van participar en una jornada sobre el silenci a la Universitat de Mondragón Dos autors de Fragmenta van participar en una jornada sobre el silenci a la Universitat de Mondragón\n25/05/2018 Dos autors de Fragmenta van participar en una jornada sobre el silenci a la Universitat de Mondragón\nHalil Bárcena, autor del llibre El sufisme i d'Històries de Nasrudín, i Teresa Guardans, que va seleccionar els textos del llibre El conocimiento silencioso. las raíces de la cualidad humana, de Marià Corbí, van participar, entre d'altres, a la jornada "Viatge al silenci: Reflexions sobre les claus d'un desenvolupament humà ple", que va celebrar-se el divendres dia 25 de maig al Campus d'Eskoriatza de la Universitat de Mondragón (Barrio Dorleta, s/n 20540 Eskoriatza, Guipúscoa).\nBárcena també és autor de la traducció de Dīwān, de Hal·lāg, una edició bilingüe àrab-catalana cal·ligrafiada a mà per ell mateix. I Guardans fou entrevistada al llibre Espirituals sense religió, de Laia de Ahumada.\nA més de Halil Bárcena, especialista en islam i sufisme, director de l'Institut d'Estudis Sufí de Barcelona, doctor en filologia àrab i col·laborador de diverses universitats catalanes i turques, i Teresa Guardans, filòloga i doctora en humanitats, docent i investigadora del CETR, també hi van participar María Toscano, doctora en filosofia y ex-catedràtica de la la Càtedra Isabel Católica i docent a la Universitat de Comillas, i Joxe Arregi, doctor en teologia i professor a la Universitat de Deusto.\n09:10 Presentació de la jornada.\n09:30 Teresa Guardans: El cultiu de la mirada atenta: silenci i desenvolupament humà.\n11:15 Halil Bárcena: Silenci, hàlit i paraula. Tres formes de cultiu interior.\n14:00 María Toscano: Cap a una una Espiritualitat Existencial.\n15:30 taula rodona: María Toscano, Halil Bárcena, Joxe Arregi.\n16:45 Actuació artística.


Imagina’t que t’agraden les hamburgueses, per posar un exemple a l’estil TED-Talk. Imagina’t que te’n presenten a taula un parell amb el mateix aspecte, gust i textura. Imagina’t que et diuen que una de les dues és d’origen vegetal, però fabricada a imatge i semblança de l’altra. Sabent això, continuaries triant la de carn, o et decantaries pel format ‘amb sense’ patiment animal? No ho responguis ara, fes-ho després de veure aquest vídeo.\nDic després de veure aquest vídeo perquè, per parlar de l’explotació de les bèsties de consum, és important que els ‘pro-‘ i els ‘contra-‘ tinguem la mateixa informació. I també perquè hi ha molt de valent a l’hora de fotre’s dels mitja-bufa dels vegetarians i vegans, però que en un escorxador no duraria ni deu minuts sense tifar-se als calçotets.\nEl dilema del primer paràgraf, de caràcter ètic, el podríem adreçar a les famílies que, donada una hipotètica excursió escolar a un escorxador, no en firmarien l’autorització per a la canalla. Una cosa que a la vida real no cal que es plantegin, perquè dubto que hi hagi gaires escoles que programin sortides a aquestes instal·lacions, tot i que són bàsiques en el procés de transformació dels animalons dels contes, adorables i humanitzats, en peces mutilades i trinxades sota la llum blanca de les xarcuteries.\nAquest tabú sobre les tenebres de la indústria càrnia ens permet albirar una mínima consciència que el tracte, el transport, i la fi de criatures encaixonades i/o immobilitzades des del naixement no té gaire cosa de didàctic, ni transmet cap valor del qual ens puguem sentir cofois. Això –us ho diu una paia de poble que n’ha vistes de tots colors– és un començament. Un punt de partida per a demanar-nos si la carn que mengem la ingerim més per gust o per costum, sabent com se sap que, en totes les cultures, és el costum que fa el gust.\nEntre els orgullosos carnívors hi ha molta conya amb el fet que els productes vegetarians vulguin imitar els formats i denominacions del tall de sempre: hamburgueses vegetals!, salsitxes veganes!, fricandó de tofu! Si tant us agrada l’herba –vénen a dir, possessius–, inventeu-vos noms i formes propis per a les vostres merdes. Una mica recorda allò de ‘que facin el que vulguin però que no ho anomenin matrimoni’! Doncs bé, aquesta manera infantil d’encarar el debat també és vàlida, perquè permet de recordar que les transicions, també les alimentàries, tenen aquesta cosa de fer pont entre l’ordre antic i el nou, i com que ningú no neix vegetarià o vegà, sinó que se’n fa d’adult, amb una cultura culinària consolidada, la manera de facilitar el trànsit als futurs consumidors (té cap sentit, fer-ho complicat?) és a través de productes que els permetin d’aprofitar, per entendre’ns, les receptes de la iaia.\nDe fet, per què ens hauria d’estranyar: la filosofia de la imitació vegetariana es basa en el mateix principi que mou el carnivorisme: que al consumidor és més fàcil d’entrar-hi pels ulls i la boca que no per l’ètica. I prou que ho saben empreses com la que inspira el dilema anterior de l’hamburguesa, que té la gosadia d’oferir-se com a alternativa a la indústria càrnia americana. I tot amb el seu discurs del 90% de reducció del consum d’aigua, de terra de conreu, d’energia i d’emissions de gas d’efecte hivernacle. I més difícil encara: amb el suport econòmic de Bill Gates, de l’antic CEO de McDonald’s o de Tyson Food, el principal distribuïdor de carn dels Estats Units (gràcies, @nicolapadovan, per la informació). Total, que van forts, i tenen pasta per a perfeccionar les seues creacions.\nQualsevol diria que parlo de coses futuríssimes, quan a ca meua ja fa anys que hi entren nuggets, bacó fumat i filets arrebossats vegetals. El problema, com amb tot –des de trobar productes a granel fins a veure cinema en català– és que la minsa oferta t’obliga a un exercici de militant. Sí que als supermercats cada vegada hi trobem més productes vegetarians que ja no són exclusius de les botigues especialitzades, re: quatre hamburgueses insípides i patés d’imitació, proscrits en una espècie de neveres de laboratori separades del circuit de la carn, no fos cas que ens encenguessin alguna llumeta. I també és cert que cada vegada hi ha més famílies que prefereixen ‘invertir’ en aliments lliures de crueltat animal que no pas estalviar amb productes que la perpetuen; però fora de les grans ciutats, i de segons quines economies, hi ha desitjos impossibles. Hem d’esperar que, a mesura que creixi l’oferta amb les millors imitacions, també creixerà el nombre de vegans, vegetarians i flexiterians, i els preus esdevindran més assequibles. És un peix (vegà) que es mossega la cua.\nFinalment, com que tot progrés té els seus detractors, i pensant també en els consumidors que els amoïna sincerament no poder copiar la proteïna del tall, des d’aquesta columna celebrem els avenços en el camp de la fabricació de carn, és a dir, de la fabricació directa dels productes finals, com ara un llom o un pit de pollastre, com celebrem que la mateixa tecnologia permeti de fabricar un cor, un pulmó o un ronyó per als trasplantaments humans. En aquest cas, podríem repetir l’experiment del començament amb dues hamburgueses més idèntiques encara, només que una seria feta amb carn fabricada, i l’altra amb carn de bèstia, agonia i patiment. Si tot i així hi hagués qui encara preferís la carn de bèstia, aleshores el problema és un altre i no sé si té remei.\n#nutrició #veganisme #vegetarianisme #animalisme


Molins de Rei per la República es presenta a la plaça de la Creu\n"Som lleials a l'1 d'octubre"\n- Manuel Monllaó, cap de llista Molins de Rei per la República.\nMolins de Rei per la República també ha celebrat el seu acte central de campanya electoral a la plaça de la Creu de la vila. La formació sorgida de la iniciativa de Primàries per Catalunya, impulsada per l'Assemblea Nacional Catalana, ha destacat que el seu objectiu és assolir una alcaldia republicana.\nEn aquest sentit, l'acte ha comptat amb la presència la portaveu de Demòcrates Catalunya, Assumpció Lailla, qui ha ressaltat que Primàries pretén "donar poder a la gent que va guanyar l'1 d'octubre."\nASSUMPCIÓ LAILLA, Portaveu Demòcrates Catalunya.\nA continuació, els candidats republicans han pujat a l'escenari individualment, per desglossar els principis i objectius que vol assolir Molins per la República.\nEl programa electoral del grup independentista s'ha configurat de manera participativa. Així, ho ha expressat el número u de la formació, Manuel Monllaó, qui també ha denunciat que cal solucionar l'organització i situació dels treballadors de l'Ajuntament, revitalitzar el comerç local o vetllar pel benestar dels veïns i de les veïnes de la vila.\nMANUEL MONLLAÓ, Cap de llista Molins de Rei per la República.\nEn aquest sentit, la candidatura ha insistit en què no es pot oblidar el compromís amb l'1 d'octubre, i que ells donaran suport a una alcaldia republicana que no pacti o negociï amb les formacions que van aplicar l'article 155.


Badanotis :: El Teatre Zorrilla acull avui la inauguració de la present edició del 'Filmets Badalona Film Festival'\nEl Teatre Zorrilla acull avui la inauguració de la present edició del 'Filmets Badalona Film Festival'\nL'acte serà aquesta nit a les 22.00 hores i donarà el tret de sortida a tota una setmana de curtmetratges\nRedacción - 05/11/2010 09:28\nAvui divendres 5 de novembre s'inaugurarà la present edició del FILMETS BADALONA FILM FESTIVAL. Serà a les 22.00 hores al Teatre Zorrilla i l'entrada, en aquest cas requerirà invitació.\nL'acte serà conduït per Jordi Alcover, periodista i presentador de TVB, i hi intervindran el Director del festival, Agustí Argelich i l'alcalde de Badalona, Jordi Serra.\nDesprés es projectaran diferents curtmetratges com BIRDLAND, JEAN-FRANÇOIS, DENTAL BREAKDOWN, STRETCHING, SLITAGE (SEEDS OF THE FALL), BOB, THE GERMAN, PIGEON: IMPOSSIBLE i MOORE STREET MASALA.\nAixí és donarà el tret de sortida a tota una setmana de projeccions i activitats relacionades amb el món del cinema i a l'abast de tothom i és que, a partir de demà, totes les sessions de projecció i activitats paral·leles de Filmets són gratuïtes.\nUna edició molt completa\nEn el Programa Internacional, eix central del festival com a secció oficial a competició, es projectaran 232 curtmetratges provinents de 57 països participants. Les obres programades per a les 28 sessions competitives del Programa Internacional han estat seleccionades d'entre els més de 1.500 curtmetratges inscrits. Durant aquestes sessions, gratuïtes i obertes al públic, tindran lloc les habituals cites amb Filmets en família, Manifest, Sessió Golfa, Cinema i Gastronomia: Suècia, Filmets Jove, Cinema històric o Filmets per la convivència.\nEl festival serà de nou un punt de trobada de directors i realitzadors de curtmetratges d'arreu del món, i comptarà amb la presència de cineastes i representants de festivals dels EUA, Itàlia, Grècia, França, Suècia, Corea del Sud, Xile, Brasil, Alemanya i Bèlgica, entre d'altres.\nFILMETS Badalona Film Festival es presenta enguany amb una readaptació del nom del festival, potenciant la marca FILMETS i la marca Badalona, i alhora internacionalitzant el seu nom.\nDestaca també el marc de col·laboració que s'ha establert entre el festival i l'Acadèmia del Cinema Català. L'actor Roger Coma presideix del Jurat Oficial Internacional de Filmets 2010, en representació de l'Acadèmia, que amb aquesta col·laboració aposta fermement pel futur del curtmetratge produït a Catalunya.\nAixí mateix, FILMETS 2010 compta amb el suport i ajuda d'altres festivals com: MEDIT (Festival de Cinema Mediterrani de Ciutadella de Menorca), Cortoons de Roma, Brusselles, Festival International des Très Courts, Subtravelling (TMB) i The Cryptshow.\nRespecte a la programació, la principal ampliació és a la secció Filmets Jove, amb noves sessions per a estudiants de Primària, paral·leles a les sessions per a estudiants de Secundària, totes elles amb films a competició del Programa Internacional del festival.\nLa sessió Cinema i Gastronomia, una de les més esperades pel públic, estarà dedicada a la cinematografia de Suècia, gràcies a la col·laboració del SWEDISH FILM INSTITUTE d'Estocolm i amb la presència d'Andreas Fock, Responsable de Festivals d'aquesta institució. En aquesta sessió competitiva es projectarà, entre d'altres, el curtmetratge suec INCIDENT BY A BANK, millor curtmetratge a la Berlinale 2010. (Cinema i Gastronomia: Suècia. Diumenge 7 de novembre a les 19.30h, Teatre Zorrilla).\nTambé es durà a terme Filmets Corner, punt de trobada gratuït per a professionals i interessats en la indústria cinematogràfica, amb la presència de destacades personalitats per debatre entorn al tema "Els curtmetratges i la televisió". Co-organitza Catalan Films & TV i CI&VI Festivals de Catalunya (Coordinadora de Festivals de Cinema i Vídeo). (Divendres 12 de novembre a les 17.00 hores, Hall del Teatre Zorrilla).\nI els més participatius podran assistir lliurement a la Master Class sobre el gènere documental "Dels Lumière al Youtube" (inscripció gratuïta amb nom, cognoms, mail i telèfon dels participants a l'adreça filmets@badalonacom.cat). (Divendres 12 novembre, de 10.00 a 13.00 hores, Hall del Teatre Zorrilla).\nFotografies: Filmets. Fotografia gran: curtmetratge STRETCHING. Fotografia petita secció actualitat: curtmetratge MOORE STREET MASALA


Octubre 5, 2015 – Música a l'Artero\nArxiu diari: Octubre 5, 2015\nMúsica 4t - Curs 2015-16,Cicle Mitjà - Curs 2015-16,General - Curs 2015-16 danses del Mediterrani, les qualitats del so, llenguatge musical, música, musicología\nHem aprofitat les músiques del Mediterrani per a fer una xicoteta anàlisi de les qualitats del so. Ens ha anat molt bé per a repassar conceptes molt generals de la música i del llenguatge musical, i a més, ens ha permés observar millor les cultures de la vora de la nostra mar, com sònen les seues músiques, com les ballen i amb quins instruments les toquen. Ha estat com fer un creuer pel Mediterrani!\nAcí deixem un mapa de conceptes de les qualitats del so, per a recordar el què hem fet. Està fet en dos formats: per a la web i en format d’imatge per si el voleu descarregar.


M'agraden les vaques | Santi Montagud - somVallès\nDijous, 24 de setembre de 2020 | 08:00h\nJo, com els meus amics Tetó i Helena o la meva germana Marga, m’hauria d’haver dedicat a acaronar la terra, regar-la i veure parir els seus fruits. Plantar i collir tomàquets, enciams, cols, síndries... passejar suat, amb l’aixada a l’espatlla i la terra entre les ungles pels prats i els marges dels indrets magnífics que encara ens queden. Pasturar ovelles i abelles, robar llana i robar mel, com ho fa el gran Tatú, donar de menjar les gallines, tenir gossos, gats, oques descalces i ànecs, també, així com filosofar amb tota mena d’animals: cabrits, cavalls i marrans que mai ens enganyen i acostumen a ser molt menys porcs que nosaltres.\nMirar al cel i blasfemar recargoladament per manca o per excés de pluja, sembla que amb l’educació que hem rebut en aquest país, Déu sigui el culpable de tot el què ens passa, bo o dolent, aquí es blasfema d’una manera bèstia i barroca.\nSí, m’hauria agradat ser camperol, patir fred, patir calor, llevar-me entre la lluna i el sol, i fer el possible per ser més feliç, objectiu al qual gairebé tots aspirem.\nI és que, senyores i senyors, m’agraden més els ànecs que els funcionaris d’hisenda, molt més que els registradors de la propietat. M’agraden més els senglars que els administradors de la propietat immobiliària, els policies nacionals, els banquers, els notaris i els seus empleats, els militars, els reis o els inspectors que inspeccionen qualsevol cosa que cal inspeccionar. I amb això no vull dir que no siguin necessaris, què sé jo, només vull dir això, que m’agraden molt més les vaques.\nTot sovint, al davant la pantalla de l’ordinador i entre les clàusules de qualsevol contracte espès, entre les descripcions de finques, entre llegats o adjudicacions hereditàries, visualitzo aquell bosc de Santa Agnès on cada matí de diumenge anava amb el pare o la felicitat dels estius al Santuari de Puiggraciós, entre alzines, roures, brucs i l’olor tan especial de les guineus del Collet de can Tripeta. Què se’n deu haver fet d’aquella serp que empaitava llangardaixos i del cau del toixó, i de l’elegància de la salamandra vestida de taxi de Barcelona, i de la molsa flonja i humida que ens emportàvem a casa durant les festes de Nadal i moria sota els camells màgics? Què se n’ha fet, on collons és, per què no ens van avisar que tot això anava tan de pressa?\nAvui, encara ens queden esparregueres i ginebrons, i castanyers que són autèntiques obres d’art, però nosaltres, nosaltres on som. Per què no sortim del cau?\nJa és de nit i al balcó, assegut en una cadira, entre geranis empresonats i esperant que tornin aquelles fosques orenetes que no sempre tornen, mato el temps i tiro enrere, rebobino i construeixo una vida millor, uf, quantes coses canviaria... Després reacciono i em fico al llit amb en Pla, en José Luis Suárez, en Sagarra, en Nicanor Parra... i viatjo entre els fulls d’aquests artefactes tan fora d’ús que en deien i encara en diem llibres.\n–Què fa tota aquesta gent dins el llit? –Em diuen–. I tanco el llum, apago els ulls i intento somniar amb un prat verd, ple de vaques que rumien fulles de marihuana.


El bloc del Bib.Botó: Joaquim Carbó, un tresor sota la sorra\nEl passat 14 de novembre va tenir lloc al vestíbul de la Biblioteca de Catalunya, la inauguració de l'exposició: "Joaquim Carbó, un tresor sota la sorra" com a homenatge als 50 anys de la publicació de La casa sota la sorra, novel·la pionera de la narrativa juvenil catalana de la que se n'han fet vuinta-vuit edicions.\nLa mostra, comissariada per l'Anna Gudayol (Secció de Manuscrits de la Biblioteca de Catalunya) i Jaume Clarà (Col·leccions Generals de la Biblioteca de Catalunya) mostra documents inèdits que es guarden a la Biblioteca de Catalunya donats per l'escriptor. L'exposició es podrà visitar des del 14 de novembre al 13 de desembre d'enguany.\nCom bé afirma en Josep M. Aloy, en un article publicat el passat juliol al seu bloc de llibres per a gent jove Mascaró de Proa, La casa sota la sorra és una novel·la que ja ha esdevingut un clàssic per a totes les edats i tot un referent per a la literatura catalana.\nAprofitant l'aniversari aquest 2016 s'ha publicat una edició especial commemorativa de la seva obra que inclou: La casa sota la sorra, Els bruixots de Kibor i La casa sota les mines.\nAixí doncs l'exposició és un merescut homenatge per aquests referents i creadors de la nostra llengua.\nPublicado por Imma Pujol en 16:59\nEtiquetas: aniversaris, Biblioteca de Catalunya, Homenatges, Joaquim Carbó, Josep M. Aloy, Literatura infantil i juvenil catalana


La Sagrada Família s’encamina al seu final amb la incògnita de l’expropiació dels veïns\nPosted By: elnacional.cat 20 Setembre, 2018\nLa basílica de la Sagrada Família ha informat a la premsa de l’evolució de les obres del temple, i ho ha fet a 85 metres d’alçada, a la base de la Torre de Jesucrist, la gran torre central que presidirà aquest temple. És exactament, la meitat de l’alçada total que assolirà aquesta obra, que serà de 172,5 metres. Però això no vol dir que les obres estiguin per la meitat; en realitat, bona part del temple ja està llest, i només falten acabar les torres i una façana. La Junta Constructora preveu que la fase constructiva del temple estigui completament finalitzada el 2026, tot i que la decoració trigaria molt més en completar-se.\nEsteve Camps, president de la Junta Constructora, ha celebrat que s’hagi entrat a “la recta final” de la construcció del temple. I ha afirmat que gràcies a l’entrada dels ingressos del turisme (ha subratllat que no tenen subvencions), es preveu acabar les obres el 2026, si es manté un pressupost similar a l’actual (de 50 milions d’euros per any). Camps afirma que el 2017 va haver-hi un lleu descens d’entrades, que atribueix als atemptats d’agost, però assegura que ja s’està recuperant el nivell de visites i que molts dies s’exhaureixen les entrades, tot arribant-se al límit de l’aforament, de 15.000 persones diàries.\nNo puc dir res més sobre la façana de la Glòria. S’està negociant amb l’Ajuntament. Però la façana de la Glòria es pot construir\nAcabar o no acabar el projecte gaudinià\nEl problema principal per finalitzar aquest projecte és que Antoni Gaudí havia previst que la façana principal fos la de la Glòria, al carrer Mallorca, i que s’accedís a ella mitjançant una gran escalinata. Però l’espai que havia d’ocupar aquesta escala va ser ocupat per vivendes. Per tal de completar la Sagrada Família com l’havia previst Gaudí, caldria ara expropiar als veïns de la cantonada situada entre Mallorca, València, Sardenya i Marina. L’Ajuntament, fins ara, s’ha mostrat molt reaci a donar autorització a aquesta ampliació de les obres. Camps, de forma bastant críptica, ha afirmat que cada quinze dies una comissió de la Junta es reuneix amb responsables de l’Ajuntament per tal d’estudiar el Pla Especial, que hauria de regularitzar la llicència d’obres del temple de la Sagrada Família. Camps ha insistit en què cal completar el projecte amb les escales de la façana de la Glòria, tot argumentat que “Som els hereus del projecte Gaudí i volem executar el projecte d’Antoni Gaudí”. Ha afirmat, taxatiu, que “la façana de la Glòria es pot construir”. Respecte als problemes que això pot suposar per als veïns, s’ha mostrat esquiu i ha dit que “això és decisió de l’Ajuntament”. A més a més, hi ha una discussió pendent amb l’Ajuntament, referent al pagament de les llicències d’obra. Camps s’ha limitat a declarar que “pagarem el que toqui per llei”.\nAixecant les torres\nJordi Faulí, coordinador de l’equip constructor del temple expiatori, ha explicat l’evolució de les obres durant el darrer any, en què la feina principal ha estat l’elevació de les torres. Per una banda, s’ha avançat molt en la construcció de la torre de la Mare de Déu. Aquesta, buida, actua com a receptacle de llum per conduir-la cap a la lluerna que hi ha sobre l’altar. Les torres dels evangelistes, que flanquegen la torre de Jesucrist, s’han anat elevant i ja arriben a gairebé 100 metres. Falta poc perquè assoleixin els seus 135 metres totals. Però, el més important, és que s’ha arribat a tenir llesta la base de la torre de Jesucrist. Aquesta tindrà al seu centre un gran bloc, amb una escala i un ascensor de vidre, per arribar fins a la part superior: la base de la creu que dominarà tota la basílica. I la ciutat.\nTambé s’ha finalitzat, de forma definitiva, la façana de la Passió. Falta posar-se a treballar en la façana de la Glòria, que aviat es començarà a construir. Per a avançar en aquesta façana no cal cap replantejament dels plans urbanístics, i es pot acabar sense problema. Camps afirma que malgrat tot la decoració de la gaçana de la Glòria és tan complexa que durarà molts anys, i se n’haurà d’encarregar un grup d’artistes sota supervisió d’una comissió teològica que interpretarà els documents que va deixar Gaudí sobre aquest espai. Pel moment hi ha una comissió de cinc crítics d’art que estudien com projectar aquest element. Tot i que s’ha confirmat que la idea és encarregar-la a un conjunt d’artistes, de tal forma que no en destaqui l’autoria d’un de sol. Faulí ha insistit en què la Sagrada Família és, sobretot, una obra col·lectiva. Per altra banda, s’està plantejant la restauració de la Façana del Naixement, però encara s’estan analitzant els problemes que té i no hi ha un projecte definit.\nOmplir la basílica d’activitats\nAra per ara, la Sagrada Família funciona com a una gran atracció turística, però les seves activitats com a centre religiós són molt més reduïdes. Esteve Camps ha afirmat que en el darrer curs, la basílica ha començat a consolidar les seves activitats religioses regulars. Cada diumenge, a les 9 del matí, es fa una missa internacional en cinc idiomes, d’accés lliure. També anualment es celebren 4 concerts, dos d’ells coincidint amb Nadal i Pasqua. També s’ha elaborat un programa de visites per a escoles, diferenciat en tres àmbits: religiós, històric i artístic, de tal forma que cada escola pot triar la que prefereix. A més a més, el dia de Sant Jordi tots els Jordis i Jordines poden visitar gratuïtament el temple. I per la Mercè 30.000 ciutadans de Barcelona tenen dret a disfrutar d’una jornada de portes obertes. Ara bé, la gran majoria dels visitants continuen essent estrangers i la seva visita no respon a motivacions religioses.


Les afectades per les Síndromes de Sensibilitat Central, excloses de la sanitat pública | Directa\nJosé Maria protestant a les portes l'Hospital Clínic. Reclama poder ser tractat en aquest centre\n“Tenim la voluntat de destacar el poder social del futbol”\nEl nou reglament de la Llei 779, un retrocés pels drets de les dones nicaragüenques\nQuan busques Fibromiàlgia (FM) i Encefalomielitis Miàlgica/Síndrome de Fatiga Crònica (EM/SFC) al web de Canal Salut de la Generalitat, hi pots trobar un llistat de vint centres hospitalaris arreu de Catalunya, que teòricament compten amb unitats especialitzades (UHE) per a la diagnosi i el tractament de les malalties. Ni rastre de la Sensibilitat Química Múltiple (SQM), que fins al passat mes de setembre no ha estat reconeguda oficialment a l'Estat espanyol, com tampoc de l'Electrosensibilitat, que encara no ho està. Les anomenen unitats especialitzades, però la majoria no compten amb els especialistes promesos. Són únicament dos centres, l'Hospital Clínic i l'Hospital Vall d'Hebron de Barcelona, que garanteixen un equip professional multidisciplinari. Tot i així, a Clara Valverde, José Maria Garcia i Genoveva Seydoux, així com a tantes altres persones afectades pels denominats Síndromes de Sensibilitat Central (SSC), se'ls ha denegat l'atenció en els dos centres especialitzats perquè no es troben dins la seva àrea territorial de referència. Al mateix temps, hi ha altres persones que ni tan sols han arribat a visitar-s'hi mai perquè les llistes d'espera s'acosten als dos anys, segons denuncien els col·lectius d'afectats.\nSón més de 200.000 les persones que pateixen alguns de les Síndromes de Sensibilitat Central (SSCC) a Catalunya, segons el Departament de Salut. La majoria han hagut de patir un llarg pelegrinatge fins a aconseguir una diagnosi, i les que l'han aconseguit, no reben l'atenció sanitària adequada. La cooperativa d'assessoria jurídica Col·lectiu Ronda prepara una queixa per exigir al Govern el deure de protegir la salut de les persones afectades, un compromís que va assumir el Parlament el 2008 amb una resolució –després que les pròpies afectades promoguessin una Iniciativa Legislativa Popular (ILP)–, i que, el 2010, va recollir el Govern. A més de les persones que ja no poden ser ateses ni al Clínic, ni a la Vall d'Hebron, des del Col·lectiu Ronda han detectat un grup molt nombrós que mai ha estat atès en cap dels dos centres barcelonins, ni a cap altra de les teòriques “unitats especialitzades”, perquè no reben resposta a les seves sol·licituds.\nLes persones afectades pateixen alteracions als sistemes immunològic, endocrinològic i neurològic, i en funció del grau d'afectació, viuen situacions d'invalidesa absoluta. És precisament per aquesta múltiple afectació, que tant Parlament com Govern van establir la creació d'equips multidisciplinaris capaços de facilitar un tractament adequat i el control evolutiu periòdic dels casos “greus o especialment complexos”. Concretament es varen comprometre a dotar les unitats de “professionals de medicina interna, reumatologia, neurologia, psicologia clínica i totes les altres que es considerin necessàries en cada cas, com per exemple, d'endocrinologia, cardiologia o psiquiatria”. Però, segons denuncia el mateix Col·lectiu Ronda i diferents organitzacions d'afectades, com LigaSFC i ASSSEM, la majoria estan integrats únicament per reumatòlegs. El Departament de Salut, assegura l'advocat Miguel Arenas, “s'ha limitat a que un reumatòleg més o menys coneixedor de les patologies s'encarregui de visitar les afectades” i a més, “la majoria, com són reumatòlegs, se centren exclusivament en la fibromiàlgia”.\nLes persones afectades pateixen alteracions als sistemes immunològic, endocrinològic i neurològic, i en funció del grau d'afectació, viuen situacions d'invalidesa absoluta\nEn el moment de publicar l'article, no s'ha aconseguit cap resposta del Departament respecte a la configuració dels equips sanitaris. A Genoveva Seydoux –afectada per SQM i l EM/SFC– la van donar d'alta a l'Hospital Clínic el 20 d'octubre de 2013 i la van derivar a la unitat de l'Hospital Joan XXIII (Tarragona), perquè ja no residia a Barcelona. “El metge em va recomanar anar a la piscina per millorar la seva salut”, exclama Seydoux, una recomanació perillosa, ja que pateix intolerància als químics i tan sols el clor podria provocar-li una crisi.\nL'equip d'advocats de Ronda, no només denuncia la inexistència d'unitats preparades, sinó que argumenta que la llei recull el dret a escollir el metge per a l'assistència especialitzada, que actualment no es compleix. Fa un any que a Clara Valverde van vetar-li l'atenció al Clínic, i ara mateix no es visita enlloc perquè al centre hospitalari assignat, l'Hospital de Sant Pau, no hi ha metge especialitzat en Síndrome de Fatiga Crònica. El mateix li passa a José Maria Garcia, a qui per zona li toca l'Hospital de Bellvitge, que compta únicament amb reumatòlegs. Valverde lamenta que la majoria de les persones que pateixen alguna o algunes de les malalties quedin excloses de la sanitat pública i només puguin rebre una sanitat adequada per la privada, en el cas que s'ho puguin pagar. El centre privat Barnaclínic, que comparteix personal i espai físic amb l'Hospital Clínic, atén persones afectades per SSC, a qui no els queda cap altre remei que pagar per aconseguir els informes dels especialistes i així poder avalar les incapacitats laborals davant l'Institut Català d'Avaluacions Mèdiques.\nLes afectades per les Síndromes de Sensibilitat Central, excloses de la sanitat pública Flattr donate!\nSíndromes de Sensibilitat Centra


Viatge a Roma. Del 4 a l'11 de març de 2019 - Galerias de Arte Barcelona\nFa tres anys vam somiar una destinació i vam preguntar si algú volia acompanyar-nos. Així van començar els nostres viatges.\nSi desitgen acompanyar-nos a Roma, Dades clau:\nDel 4 a l’11 de març de 2019 : 8 dies / 7 nits\nUn viatge pensat per als qui ja han tingut un primer contacte amb Roma. Ens hi endinsarem de la mà del professor Eloi de Tera: lluny de la massa turística descobrirem una altra Roma, una Roma amagada i secreta; amb visites privades a llocs que gairebé mai s’obren al públic, com el Palau Farnese (la Capella Sixtina del Barroc, que és l’Ambaixada de França), la Sala dels Estucs del Palau Spada (seu del Consell d’Estat Italià), la recent descoberta Aula Gòtica, l’Oratori de San Giovanni Decollato (que només obre un dia a l’any i obrirà només per nosaltres) o la Galleria Colonna, apoteosis del Barroc.\nI descobrirem en totes aquestes visites la bellesa i l’evolució de l’art: la Roma Clàssica, la del Renaixement, la Barroca… fins l’ Impressionisme italià.\nEls nostres viatges no tracten de col·leccionar visites a Museus i llocs històrics, sinó que l’Art és un mitjà de coneixement interior i desenvolupament d’una nova mirada. I aquest és un viatge d’immersió: Tindrem una Xerrada informativa prèvia amb el professor Eloi de Tera, que ens acompanyarà al llarg del viatge, no només com a guia sinó també amb Xerrades temàtiques fora de les visites. Finalment, l’Eloi i Arqueonet elaboraran un Llibre – dossier cultural del viatge.\nEl viatge ha estat dissenyat pel Doctor de Tera i l’equip de Arqueonet, amb una llarga experiència en cursos, tallers i viatges culturals. Web de Arqueonet\nHotel: Hotel Mercure Roma Centro Colosseo. Situat en ple cor de Roma, al costat del Coliseu. Web de l’Hotel\nPrograma complet: Roma 4-11 març 2019\nSi desitgen conèixer una mica més els nostres viatges, els suggereixo llegir : Viatge a Viena\nLes places són MOLT limitades: Vols, hotel i activitats ja estan reservats per a un grup, en aquesta ocasió, de tan sols 15 persones.\nS’adjudicaran per ordre de Reserva, mitjançant dipòsit de 500 € per persona. Data límit: divendres 18 de gener de 2019. Resta a pagar abans del 4 febrer.\nEl procés de confirmació és així de fàcil:\n1.- Un mail amb nom, telèfon de contacte i nº d’audaços viatgers, a info@galeriasdeartebarcelona.com A volta del mail li donarem les dades per a formalitzar la Reserva.\n2.- Presencialment a Arqueonet, carrer Sepúlveda 79 de Barcelona. Tels 937 423 014 o 667 013 352.\nEls pagaments es realitzen a Malaika Viatges, S.A. mitjançant transferència o en les seves oficines de Barcelona: Enric Granados, 114. 1r 2a B. Tel 930 011 176\nSi el viatge genera beneficis, es donaran íntegrament a l’Associació Solidària ARTE Y SALUD.\nEl preu per persona en habitació doble és de 1.995 € + 75 € taxes.\nSi viatgen sols i no desitgen compartir habitació doble amb llits separats, el suplement per habitació individual és de 310 €.\nRoma ens espera!


En venda Apartament a Roses, SANTA MARGARITA Piscina\nApartament a Roses, SANTA MARGARITA, en venda\nNº de referència: 525\nSup. Habitatge 51 m²\nAPARTAMENT EN VENDA A ROSES GIRONA\nPIS A ROSAS, SANTA MARGARITA\nL'apartament té una terrassa de 13m2.\nLa residència és a prop d'un supermercat, que es troba a uns 12 minuts a peu.\nLa residència està situada en una zona tranquil·la, disposa de piscina i jardí comunitari.\nHi ha la possibilitat de llogar o comprar una línia d'amarratge.\nPossibilitat de comprar plaça d'aparcament.\nLa platja es troba a 20 minuts a peu de l'allotjament.\nEl passeig marítim per a vianants és molt popular ja que hi ha molts restaurants i molt poc trànsit per carretera.\nEn només 15 minuts a peu podreu arribar a Roses gràcies a aquest bonic passeig.\nEl complex residencial de Santa Margarita és un centre turístic de primer ordre! Aquesta ciutat està formada per un port esportiu amb més de 15 km de canals navegables i una excel·lent oferta gastronòmica, comercial i lúdica variada.\nSanta Margarita és un port esportiu residencial, aquest poble es troba al bell mig de la Badia de Roses.\nHi ha disponible un vídeo per visualitzar millor l'apartament!\nNo dubteu a contactar amb nosaltres per a més informació!\nRestem a la vostra disposició per ajudar-vos a descobrir aquesta propietat!\nEl principal objectiu d'ACP? Oferir-te escolta i suport durant tot aquest procés per tal de satisfer les teves expectatives amb tranquil·litat i amb total transparència.\nCertificació energètica: G 210.00 G 53.00\nSup. Habitatge: 51 m²\nCertificació energètica (consumo): G 210.00 kw h/m2 año\nCertificació energètica (emisiones): G 53.00 kg CO2 /m2 año\nJardí: Comunitari - 11 m²\nNúm. de pisos per planta: 8\nPIS EN VENDA ROSAS GIRONA APARTAMENT A ROSES, SANTA MARGARITA AMB ASCENSOR I PÀRQUING , PROP DE LA...\nEn venda AP0384\nAPARTAMENT DE ROSAS A ZONA RESIDENCIAL, SANTA MARGARITA L'apartament té una terrassa de 14m2 des de la qual...\nPreu actual: 159.000€


Santoral català » 25 agost » Sant Genís de Roma, còmic i màrtir\nsetmana 32, dia de l'any 218\nSant Cic de Pisarno\nSant Sixte II\n25 agost » Sant Genís de Roma, còmic i màrtir\nSant Genís de Roma (Etiòpia?, segle III - Roma, ca. 286 o 303) és un personatge llegendari, creat com a persona diferent a partir del culte a Roma de sant Genís d'Arle. És venerat com a sant per diverses confessions cristianes.\nGenís era un actor i durant una actuació a Roma davant de l'emperador Dioclecià, va voler fer burla del cristianisme. Genís representava de forma satírica a un catecumen que demanava el basptisme: llavors, l'actor va veure que uns àngels li mostraven un llibre amb els seus pecats escrits. Genís es converteix de sobte a la fe cristiana i confessà el seu cristianisme a l'emperador. Aquest, furiós, el posà en mans del prefecte dels pretorians, qui el torturà perquè abandonés la seva actitud. En negar-se, Genís va ser decapitat.\nVa ser enterrat al cementiri de Sant Hipòlit a la via Tiburtina. Les seves relíquies, es diu, es van repartir entre San Giovanni della Pigna, a Santa Susanna di Termini i a la capella de Sant Llorenç.\nÉs el sant patró d'actors, pallassos, comediants, còmics, ballarins, epilèptics, músics, impressors i víctimes de tortura. La seva festivitat és el 25 d'agost.\nDubtes sobre la seva historicitat\nLa llegenda del sant és tardana i les actes del martiri daten del segle VII, per la qual cosa són molt poc fiables. La figura del sant és va crear, en un cas de duplicació de personalitat hagiogràfica, com a contrapart de sant Genís d'Arle, màrtir gal del segle IV a qui s'havia aixecat una església a Roma, ja al mateix segle IV. Amb el temps, l'església de sant Genís de Roma va donar lloc al "nou sant", creant-se una tradició que justifiqués la seva existència.\nEls dos sants comparteixen nom, part de la llegenda i data de festivitat, la qual cosa fa molt probable que es tracti de la mateixa persona amb diferents advocacions i cultes. No obstant això, s'argumenta en contra l'existència de relíquies del presumpte màrtir romà, encara que tampoc no se'n pugui prova l'autenticitat.\nPalma de martiri, actuant, amb un instrument musical o una màscara d'actor\nComediants, actors, ballarins, il·lusionistes\nSant Genís de la Jara