L’Scapino Ballet uneix música barroca i dansa a Terrassa\n2 min. Barcelona 26/10/2018 00:00\n651x366 Una escena de l'espectacle de l'Scapino Ballet 'Scala' / SCAPINO BALLET Una escena de l'espectacle de l'Scapino Ballet 'Scala' / SCAPINO BALLET\nL’Scapino Ballet, la companyia de dansa més antiga dels Països Baixos, visita demà el Centre Cultural de Terrassa amb Scala (2018), un espectacle visual i auditiu en què la música barroca i la dansa contemporània s’uneixen en una gran producció vitalista, vibrant i amb música en directe.\nDesprés del gran èxit assolit amb Pearl (2012), Ed Wubbe, director de l’Scapino Ballet, proposa amb Scala una seqüela d’aquell reeixit muntatge en què la companyia torna a visitar la música de Vivaldi, Scarlatti, Händel i altres compositors barrocs menys coneguts en un espectacle que exhala humor, teatre i ritmes barrocs a partir del dinamisme de la dansa contemporània.\nScala comença on va acabar Pearl. El coreògraf, partint de les seves experiències amb l’òpera ballet Les fêtes vénitiennes del director Robert Carsen i l’aclamat espectacle TING!, crea un drama en un ambient extravagant de societat barroca on tot s’esfondra a mesura que augmenta la tensió i l’etiqueta. La intriga, la tensió i la bogeria impulsen una tragèdia d’alt nivell que recorda la novel·la epistolar Les amistats perilloses i ens recorda que rere tota bellesa exterior, seducció i esplendor hi ha un món fosc d’intrigues i decadència. Wubbe ens posa davant del mirall de les emocions humanes, i ho fa a partir de tres elements escènics que han funcionat a tot el món: la tècnica virtuosa dels seus ballarins, un vestuari sumptuós i la participació del grup de música antiga Combattimento, creat pel violinista Jan Willem de Vriend i integrat per deu músics i dos cantants. Com un espectacle operístic dansat.\nUn segell propi amb grans espectacles visuals\nDes de la seva fundació, el 1945, l’Scapino Ballet Rotterdam ha jugat un paper important en el desenvolupament de la dansa contemporània a Europa. Quan el 1992 Ed Wubbe en va agafar la direcció, la companyia va canviar de rumb cap a grans espectacles visuals plens d’expressivitat, elegància i emocions per acostar-se al gran públic. Cal destacar també la gran versatilitat d’Ed Wubbe, que tant pot inspirar-se en temes literaris, històrics o fins i tot polítics, com jugar amb tècniques i llenguatges coreogràfics tan diferents com la dansa contemporània, l’estil neoclàssic o el hip-hop.\nEl Moviment Feminista de Mallorca demana a les dones que votin partits d'esquerra\n69 paradetes s’instal·len al centre de Palma per Sant Jordi\nDetenen dues persones sospitoses de la crema de contenidors\nLa Policia aixeca 21 actes d'infracció a cinc locals d'oci nocturn de Palma\nJoan Vidal desvincula del referèndum la seva dimissió com a secretari del Govern\nSalut i Medi Ambient volen promoure nous espais sense fum\n'La Razón' cola un anunci al primer debat\nEls sindicats reclamaran aquest 1 de maig un canvi de model productiu a les Illes\nEl mal temps a Menorca desplaça els clients de restaurants de zones turístiques a pobles


Redmi 7, la nova gran aposta de Xiaomi per regnar en la gamma baixa - Empordà\nEl nou mòbil de la firma xinesa té una bateria de 4.000 mAh i ronda els 100 euros\nEP 20.03.2019 | 13:59\nXiaomi ha presentat a la Xina el nou model de la sèrie Redmi, el Redmi 7, amb una bateria de 4.000 mAh i disponible en tres colors, que arriba acompanyat d'una garantia per la qual es podrà reparar i substituir si presenta qualsevol problema fins als 18 mesos des de la seva adquisició.\nEl Redmi 7, llançat aquest dilluns a la Xina, millora el seu rendiment en comparació amb els models anteriors gràcies a un processador Snapgradon 632 de vuit nuclis, GPU Adreno 506 i una bateria de llarga durada de 4.000 mAh.\nAquest dispositiu compta amb una pantalla 6,26 polzades, resistent a esquitxades, amb un vidre Corning Gorilla de cinquena generació, i una resolució HD + (1.520 x 720 píxels) amb relació d'aspecte 19: 9. A més aquí es troba la càmera frontal de 8 megapíxels amb mode retrat i bellesa, allotjada en un petit 'notch' al centre superior del telèfon. També presenta un sistema de reconeixement facial.\nLa càmera principal, a la part del darrere, compta amb dos sensors que formen un sistema de càmera de dual amb lents de 12 megapíxels i 2 megapíxels, amb una obertura f2 / 2, mode retrat i funció de tret continu. A més, aquesta càmera reconeix 27 escenes independents amb la seva tecnologia d'Intel·ligència Artificial (IA). A la part posterior del telèfon es troba també el sensor d'empremta dactilar.\nEl Redmi 7 inclou una bateria de llarga durada de 4.000 mAh, que permet fins a 15 hores de reproducció de vídeo, vuit hores de joc i dura un total de 412 hores en repòs.\nAmb diverses opcions de memòria: 2GB de memòria RAM amb 16 GB d'emmagatzematge, 3GB de RAM amb 32GB d'emmagatzematge o 4GB de RAM amb 64 ??GB d'emmagatzematge, el Redmi 7 permet ampliar la seva memòria fins a 512 GB a través d'una targeta externa. Té suport per a dues targetes SIM.\nRondarà els 100 euros\nPel que fa a la seva disponibilitat, el nou 'smartphone' de Xioami es podrà adquirir en tres colors, vermell, negre o blau, a diferents preus depenent de la seva memòria: per a la seva versió 2GB + 16GB el preu serà de 699 iuans (uns 92 euros ), per a la versió intermèdia amb 3 GB + 32 GB el preu és de 799 iuans (uns 105 euros), i per l'opció amb més capacitat 4GB + 64 GB la quantitat ascendeix a 999 iuans (uns 131 euros).\nA més, i com a mínim a la Xina, Xiomi permetrà la reparació o substitució dels Redmi 7 de manera gratuïta fins als 18 mesos des de la seva compra, sempre que la sentència sigui un problema de qualitat del producte i no hagi estat produït per l'usuari.\nTens un mòbil Huawei? La CE alerta que s'ha de "tenir por" d'empreses com aquesta.


Consells del Servei de Mediació per a una bona relació amb els fills i filles adolescents en temps de Covid 19 – Barberà del Vallès – Portal d'entitats\nDes del Servei de Mediació i Convivència Ciutadana volem recordar-vos que en aquests moments de confinament és més important que mai el benestar i la pau dins la vostra llar.\nAquesta setmana volem dirigir-nos a aquelles famílies que conviviu amb fills i filles adolescents en aquests moments de confinament i que per tant heu de gestionar els conflictes durant la convivència. Sabem que tot i que aquests mesos són un regal de temps per compartir plegats alhora també signifiquen un repte quan sorgeix un conflicte que ens fa sacsejar. Per aquest motiu, us volem oferir alguns consells que us ajudin en aquests dies a gaudir d’una bona relació amb els vostres fills i filles adolescents.\n1. Empatitzeu amb les seves emocions. Penseu que per els vostres fills i filles aquesta situació també està sent molt difícil i sentiran emocions com la tristesa, la ràbia o la frustració per tot aquest nou escenari on no poden fer totes aquelles rutines i activitats que tenen per costum. Expresseu-los que poden comptar amb vosaltres.\n2. Acordeu unes normes de convivència específiques per aquests temps de confinament. Aquestes us poden ajudar a tenir unes rutines i horaris a casa que normalitzin el vostre dia a dia com a família.\n3. Doneu-los espai a porta tancada. Durant aquests mesos els i les adolescents senten la necessitat, més que mai, d’estar en connexió amb la seva xarxa d’amistats i l’única forma que tenen és a través de la pantalla. Permeteu aquest espai íntim tant important per ells i elles. Us ho agrairan!\n4. Proposeu espais compartits i divertits. Aquests espais en família us poden ajudar a millorar i enfortir les vostres relacions. Passar temps d’oci conjuntament és una bona forma de conèixer i aprendre dels vostres fills i filles. I a la inversa.\n5. Interesseu-vos per allò que els preocupa i converseu durant aquests dies sobre allò que pensen i senten. Ara és un bon moment per preguntar-los sobre les seves inquietuds i idees de futur.\n6. Busqueu temps per a vosaltres. També és important que tingueu temps per a vosaltres. Intenteu buscar una estona cada setmana per cuidar-vos i passar temps sense les vostres fills i filles.\n7. En el cas que sorgeixi un conflicte, parleu el que ha passat obertament. Dialogueu de forma adulta i respectuosa. Recordeu que sovint quan parlem, ens acabem entenent.\nAquest moment excepcional que estem vivint és una bona oportunitat per cuidar-vos i tenir cura dels vostres fills/es adolescents. Recordeu que totes les emocions són vàlides i que només l’escolta i el respecte poden dur-nos a relacions saludables i positives.\n‹ Nou telèfon de cita prèvia per al Servei de Primera Acollida de Persones Nouvingudes i Servei d’Assessorament Jurídic d’Estrangeria | Ajuntament de Barberà del Vallès\nS’obre el termini de presentació de sol·licituds de subvencions per a entitats 2020 ›


Abans de començar - Relacions geomètriques | Recurso educativo 425925 - Tiching\nObjectius didàctics Aplicar el teorema de Tales per resoldre construccions geomètriques considerant segments proporcionals. Reconèixer figures proporcionals aplicant criteris de semblança. Construir una figura semblant a una altra de determinada coneixent la raó de proporcionalitat corresponent. Utilitzar escales gràfiques i numèriques per interpretar plans i dibuixos. Realitzar càlculs geomètrics aplicant el teorema de Pitàgores. [...]\nDe l'observació a la conjectura


Froilan: La Unió Europea posa en risc la Pesca Mediterrània\nLa Unió Europea posa en risc la Pesca Mediterrània\nEl conseller d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural, Josep Maria Pelegrí, ha criticat la "falta de sensibilitat i visió" de la Comissió Europea (CE) sobre la realitat i els problemes que afronta la pesca mediterrània davant de la nova Política Pesquera Comuna (PPC).\nConcretament, Pelegrí s'oposa a la prohibició dels descarts, la pràctica que consisteix a tornar al mar els peixos que, una vegada peixos, no interessen als pescadors, que entrarà en vigor el pròxim gener, ha informat aquest dijous la Conselleria en un comunicat.\n"Tot i les bones paraules, la realitat és que es continua marginant la pesca mediterrània en general i, la catalana, en particular", ha explicat Pelegrí, i ha sol·licitat que s'afegeixi una alternativa en el nou Reglament de Política Comuna de Pesca en relació amb el descarti.\nPelegrí ha advertit que els acords de la CE queden "clarament lesius" per al 90% del sector a Catalunya que, segons el conseller, veurà compromesa la seva viabilitat amb la nova política comuna, pel que ha demanat que es tinguin en compte les especificitats de la flota artesanal i de proximitat que hi ha a la Mediterrània.\n"El cafè per a tots només incrementarà les diferències dins d'una Europa que ja està prou desequilibrada en molts aspectes, també al de la pesca", ha conclòs.\nEnviat per Froilan Franco a domingo, agosto 11, 2013


Palaus Reials a la vora del Nil: Old Dongola – La Mi Voltant pel món\nSudan, juntament amb Sudan del Sud, un dels països més nous d’Àfrica i del món ja que els dos es van dividir al 2011. Amb una situació de dictadura amb la religió com a àrbitre de totes les actuacions, és un dels pocs països d’Àfrica negra en el que la història es fa present per haver format part d’una de les grans civilitzacions, la dels Egipcis. La zona de Sudan és el que es coneixia com la Nubia o Alt Egipte. Comença l’aventura per descobrir tot el que té per oferir la terra en la que viuen els descendents dels Faraons Negres.\nArribem de nit a Khartoum i ens dirigim directament cap a l’hotel. Abans del viatge hi ha hagut algunes revoltes que possiblement faran que la nostra ruta pateixi petites modificacions per evitar grans concentracions de gent. Sembla que darrerament quan hi ha un lloc en el que es concentra molta gent hi ha grups que inicien manifestacions que son reprimides amb cruesa per la policia i els militars. Sudan és una dictadura i això significa que la pau i la revolta estan separades per una linia molt fina, que en qualsevol moment es pot atravessar sense ni adonar-se’n. Us aniré explicant el que hem après de la situació del país en el nostre recorregut.\nEns recull a l’aeroport la Carla, una guia d’origen italià que només arribar ens fa notar la seva energia i coneixement del país i la seva feina. Només cal veure com es mou per l’aeroport, com es dirigeix als sudanesos en àrab i la decisió que mostra. Ens explica que porta 16 anys fent de guia al país i es confessa (i se li nota) una profunda enamorada de Sudan i, sobretot, de la seva gent. Tindrem la oportunitat d’entendre’n els motius.\nFarem la primera nit al mític Hotel Acropole. És un hotel que porta moltíssims anys i també és el lloc on resideix el cònsul de Grècia a Sudan. És un hotel senzill però net i comfortable que resulta ser el “campament base” de la majoria d’expedicions arqueològiques. Sí, Sudan és un país de jaciments arqueològics. I no només van ser els egipcis que hi van deixar emprempta. També hi ha restes cristianes, de civilitzacions pre-egipcies i fins i tot prehistòriques.\nDesprés de la nit al Hotel Acropole (bé, les poques hores que podem dormir perquè el vol ha arribat bastant tard a la nit i sortim de bon matí), fem una mica de canvi a moneda local al mateix hotel. L’avantatge de canviar a l’hotel és que el cònsul de Grècia et torna a canviar a euros a la tornada si te n’han sobrat, cosa que no aconsegueixes en els bancs ja que la moneda de sudan (la lliura sudanesa) es devalua minut a minut. Un cop canviats els diners ens enfilem en els 4×4 per començar el nostre camí cap a Old Dongola. Per fer-ho hem de creuar el conegut com a Desert Occidental per evitar una de les corves que fa el riu. Ens dirigim cap al nord endinsant-nos en aquest immens desert de sorra daurada entre les seves dunes.\nAl costat de la carretera hi ha petites construccions a cobert amb camastres i taules a dins, lloc de descans dels viatgers en busca d’una mica d’ombra\nÉs un camí llarg que ens ocupa tot el dia. De tant en tant anem fent parades per estirar una mica les cames i contemplar el paisatge. El desert sembla no tenir final. En aquesta zona pràcticament no hi ha poblats ni gent, més enllà de les parades que veiem als costats de la carretera amb ombres i sempre amb tines d’aigua plenes per calmar la sed dels viatgers. Sudan és un país hospitalari, que té grans tines d’aigua per tot arreu pensant en el que ve de fora sotmès a la inclemència del desert.\nCap a l’hora de caure el sol, ens allunyem de la carretera i ens endinsem entre les dunes. Ens parem al darrera una gran duna on muntem el campament. El silenci és infinit, només se sent el soroll dels conductors i els cuiners que fan broma mentre preparen el sopar. Durant el dia la temperatura ha estat agradable però en el moment en el que cau el sol, baixa de cop i l’hivern al desert es fa evident. Sopem a la intempèrie gairebé sense parlar. Hem dormit poques hores i el dia ha estat un dia llarg de trajecte per carretera. El fred (i la manca de cervesa o vi, ja que l’alcohol està completament prohibit al país) fa que només pensem en ficar-nos a les tendes!\nQuan ja som a les tendes dormint s’aixeca una gran ventada que fa que la sorra colpegi les parets constantment. Arribo a sortir fora pensant que s’ha deixat anar un dels vents però no, és el vent que mou amb virulència la sorra i aquesta es va acumulant al voltant de la tenda (i fins i tot dins,, ja que és tan fina que entra dins la tenda). Aquesta deu ser el que la Carla anomenava “la mítica i llegendària pols de Sudan”, es fica per tot arreu!\nAl matí fem una passejada per les dunes mentre acaben de desmuntar el campament. El vent fa petits remolins que dibuixen les dunes canviants. Son molt més petites que les del Namib, però igualment son precioses.\nDunes del desert occidental de Sudan\nEl vent dibuixa patrons preciosos sobre la sorra banyada amb la llum daurada del matí\nEstem força a prop del que es coneix com a Old Dongola i en poca estona estem davant unes grans cupes d’adob força grans. Som al cementiri d’Old Dongola.\nCementiri d’Old Dongola\nAquestes grans cupes fetes d’adob assenyalen o commemoren la mort de personalitats importants dins la comunitat musulmana. Son completament buides i en entrar per la petita porta ens arriba una bafarada amb molt mala olor. Resulta que en aquestes cupes hi viuen centenars de rats penats i la poca ventilació del lloc fa que la olor sigui horrible, gairebé piquen els ulls. No son tombes molt antigues, de fet el cementiri segueix en actiu, i la forma ens comenta la Carla que és per influència turca. Entre les cupes hi ha petites construccions quadrades que es corresponen a petites mesquites.\nAl voltant de les grans cupes hi ha tot te petites muntanyetes totes disposades en la mateixa direcció. Es tracta d’un cementiri musulmà però a més mostra característiques pre-islàmiques com per exemple que la part que es correspondria amb el cos del difunt està coberta a la muntanyeta per cantos rodats de color blanc que tenen la funció d’allunyar els mals esperits. Al voltant de les pedres blanques hi ha una corona de pedres negres. Això és per influència dels Kerma (que us explicaré en un altre post sobre aquest viatge, però ja us anticipo que la civilització Kerma és una civilització de la que es coneix poc però sí que se sap que era la que hi havia a la zona de Sudan abans que arribessin els egipcis). A sobre de les pedres blanques hi ha un altre element que no és pas musulmà i és que s’hi diposita una fulla de palmera. Aquesta tradició té origen meroític (una altra civilització que coneixerem més endavant en el viatge, que és la que va ser hereva dels egipcis quan aquests ja no estaven en aquesta terra).\nTomba musulmana amb influències kerma i meroítiques i la cupa d’influència turca al fons\nUn cop visitat el cementiri, ens dirigim caminant cap a una gran construcció que es veu al fons. Es tracta d’una gran fortalesa, el Palau Reial de Old Dongola, regne cristià que hi va haver a Sudan. Old Dongola va ser fundada al segle V amb la fortalesa i la ciutat que va crèixer al seu voltant. Va ser la capital del regne cristià de Makuria. Per això hi ha un Palau Reial que fins no fa massa es podia visitar però actualment resulta perillós ja que sembla que hi ha zones amb risc d’enfonsament. Es tracta d’un palau de 3 pisos que es va construir al s.VII. Té una cisterna d’aigua de la que surten unes xemeneies que tenen la funció de refredar l’aire com si es tractés d’un aire acondicionat. Al 1313 el rei que hi havia en aquesta zona es va convertir a l’islam de manera que va ser convertit en una mesquita.\nEl Palau Reial d’Old Dongola\nEl Palau Reial està situat sobre un petit turó que li ofereix vistes sobre el Nil amb una posició estratègica. Al voltant del palau hi ha les restes de la ciutat gairebé cobertes de la fina sorra. La zona de la ciutat va estar habitada fins a principios del s.XX quan van definir el lloc com a zona d’interés arqueològic. Entre les runes de la ciutat hi podem veure les restes d’una petita esglèsia copta de forma cruciforme en la que fins i tot es conserven restes de parets encalades i d’alguns frescos que representen la Trinitat.\nLes restes de la ciutat d’Old Dongola a la vora del riu Nil\nContinuem el nostre passeig i ens trobem amb les restes de les columnes de granit de color rosa d’una gran esglèsia que es va edificar per celebrar els contractes comercials del regne de Dongola amb Bagdad. El granit de color rosa en aquesta zona provenia de la cantera d’Aswan.\nLes restes de la gran església amb les columnes de granit rosa i el Palau Reial al fons\nA Sudan hi va haver fins a tres regnes cristians en la història, que van anar ascendint el curs del riu Nil. El primer regne cristià es va establir entre la primera i la segona catarata del Nil (les catarates es conten des del nord cap al sud ja que l’ordre el van establir els egipcis conforme anaven “pujant” pel riu) i tenia la capital a Faras. El segon regne cristià va tenir la capital a Dongola i el tercer a prop de Karthoum. Es tracta de regnes cristians monofisites, que només reconeixen en Jesús la part de déu, no la humana, per això son coptes.\nL’Islam comença al s.VIII i molts van a fer comerç des de la península aràbiga. Des del s. XI els àrabs i els cristians comercien a la zona de Sudan, però els àrabs sempre han dominat més el comerç. Els cristians havien de pagar més per a poder vendre a Alexandria ja que Egipte havia abraçat l’Islam i per això els regnes cristians de Sudan comencen a convertir-se a partir del 1200 d.C. Al 1400 ja s’havien convertit tots els regnes. No va ser una conquesta, va ser una conversió progressiva i en gran part per conveniència.\nPerò els coptes no han desaparegut del tot de Sudan, encara hi ha una petita comunitat. Des de la independència al 2011 i amb la implantació de la llei islàmica, se’n veuen menys, però encara existeixen.\nAcabada la visita ens dirigim a un poblat on entre oasis ens prenem un bon cafè sudanès amb gingebre. Continuaem el nostre camí seguint el Nil en direcció al Nord, seguint el que es coneix com el desert Nubi. Però això us ho explicaré al proper post.\n19 de març de 2019 at 8:52\nUn bon article Mi !!!!! Acompanyant-lo de fotografies tant intenses com aquestes, ens arriba als 5 sentits. Segueix aixi!!!\n25 de març de 2019 at 17:46\nMoltes gràcies Francesca! Amb moltes ganes de continuar escrivint el viatge a Sudan, em va meravellar! Seguiré 😉\n21 de març de 2019 at 14:55\nQue bonitas fotos!! Gracias por compartir! Ahora ya sabemos un poco más para organizar nuestra ruta!\nMuchas gracias Paula! Me alegro que te guste! Seguiré relatando el viaje, sigue atenta! 😉\n27 de març de 2019 at 21:41\nRememorando gracias a ti el viaje a Sudán, maravillosas fotos por cierto, y disfrutando con tu estilo narrativo.\nGracias Mi y un fuerte abrazote\n1 d'abril de 2019 at 18:21\nAnabel! Muchísimas gracias! Para mi siempre es un placer que quien compartió el viaje disfrute con mi relato, eso es que lo vivió parecido a cómo lo viví yo! Un beso grande!!!


Beques per a estudiar idiomes | Consumer\nEls becaris del Ministeri d'Educació opten a diferents ajudes per a estudiar i perfeccionar idiomes en altres països\nImatge: MC Quinn\nEls estudiants universitaris, d’Ensenyaments Artístics Superiors, Grau Superior de Formació Professional, Arts Plàstiques i Disseny, Ensenyaments Esportius i Batxillerat poden accedir a les diferents ajudes que concedeix cada any el Ministeri d’Educació per a aprendre o perfeccionar idiomes a l’estranger. Inglés, francès i alemany són les llengües prioritàries d’aprenentatge en aquests programes de beques. Entre les novetats d’aquesta edició, s’ha substituït l’anterior esquema de convocatòries per idiomes, per una nova estructura que respon al nivell educatiu dels candidats, assenyala el Ministeri.\nÉs inqüestionable. La millor manera d’aprendre bé un idioma és traslladar-se al país on s’utilitza com a llengua oficial. Això implica un important desemborsament econòmic al qual moltes famílies no sempre poden fer front. Amb la finalitat que els joves amb menys recursos que es preparen per a accedir al mercat laboral puguin beneficiar-se d’un curs d’idiomes a l’estranger, sense que l’economia familiar es ressenti, el Ministeri d’Educació convoca cada any diverses ajudes econòmiques destinades a col·laborar en el finançament d’aquestes despeses.\nEls alumnes interessats a aprendre anglès durant l’estiu opten a una beca dirigida a dos perfils d’estudiants:\nAlumnes entre 18 i 30 anys de nivells superiors a l’ensenyament obligatori. Destinada als qui s’hagin beneficiat en aquest curs 2011-2012 de la condició de becari del Ministeri d’Educació i la nota mitjana de la qual sigui: per als estudiants de primer curs de Grau, 7 punts en la nota d’accés a la universitat; per als estudiants de primer curs de màster, 5,60 punts en l’expedient acadèmic de la titulació que dóna accés al màster d’ensenyaments tècnics i 7 punts en els altres casos; per als alumnes de segon i posteriors cursos, 5,60 punts en l’expedient acadèmic dels estudis d’ensenyaments tècnics que es realitzen i 7 punts en els altres casos.\nCom a novetat, enguany opten a aquestes ajudes els estudiants d’Ensenyaments Artístics Superiors i de Grau Superior d’FP, Arts Plàstiques i Disseny i Ensenyaments Esportius i siguin beneficiaris en el curs 2011-2012 d’una beca del Ministeri per a cursar aquests estudis. Es pretén la formació integral d’aquests alumnes i millorar les possibilitats d’inserció laboral.\nLa quantia de la beca, entre 2.645 i 1.245 euros, depèn del país estranger de destinació\nEl programa d’ajudes està dirigit a cobrir l’estada i un curs de perfeccionament de la llengua anglesa, d’almenys tres setmanes de durada, amb un mínim de 20 hores lectives setmanals, entre l’1 de juliol i el 30 de novembre de 2012. La quantia de la beca depèn del país estranger de destinació: Austràlia (2.645 euros), el Canadà (2.145 euros), els Estats Units (2.145 euros), Malta (1.245 euros), Nova Zelanda (2.445 euros), Regne Unit (1.745 euros) i Irlanda (1.745 euros).\nL’interessat pot triar curs entre l’oferta vigent, sempre que s’ajusti a les característiques exigides pel Ministeri. Nombroses empreses del sector inclouen en els seus programes cursos especials adaptats a aquests requisits que, en molts casos, tenen un import inferior a la quantia de l’ajuda, perquè el becari pugui destinar part d’ella a cobrir els costos de desplaçament o altres despeses addicionals. Per a consolidar l’ajuda és necessari presentar un justificant de reserva d’un curs\nLa sol·licitud de la beca s’ha d’emplenar, abans del 7 d’abril de 2012, mitjançant el formulari accessible en Internet a través de la seu electrònica (Tràmits i Serveis) del Ministeri d’Educació. La concessió de l’ajuda es farà segons la nota mitjana citada amb anterioritat. En el cas dels sol·licitants de segon i posteriors cursos d’ensenyaments tècnics i de primer curs de màster d’ensenyaments tècnics, la nota es multiplicarà per 1,25. Als sol·licitants de nova adjudicació se’ls sumaran 1,50 punts a aquesta nota. Tindran preferència els estudiants amb puntuació superior i, en cas d’empats, es donarà preferència als alumnes de famílies amb menor renda per càpita.\nPer a consolidar la beca una vegada adjudicada, és necessari presentar un justificant de reserva d’un curs, per un import d’almenys 200 euros, en el qual s’indiqui el país de destinació. Perquè l’estudiant tingui la garantia de comptar amb una plaça en el curs de la seva elecció, les empreses d’idiomes ofereixen la possibilitat de reservar el programa d’estudis abans que es concedeixi la beca. En aquests casos, si l’alumne no resulta al final beneficiari de l’ajuda, les entitats es comprometen a retornar l’import abonat.\nVes a la pàgina següent: Francés i alemany »\najudes beca curs estudiants idiomas-ca


La TTP dóna suport a la vaga a favor dels drets de les dones – Associació Professional de Teatre per a Tots els Públics\nLa TTP dóna suport a la vaga a favor dels drets de les dones\n7 març, 2018Escrit per Practiques\nL’Associació Professional de Teatre per a Tots els Públics (TTP) dóna suport a la vaga convocada per aquest dijous 8 de març per reivindicar els drets de les dones.\nDes de l’TTP animem als i les professionals de teatre a adherir-se a la convocatòria de sindicats i organitzacions i participar en les diferents activitats de mobilització organitzades arreu del territori.\nComunicat de Dones i Cultura\nTot seguit us fem arribar el Comunicat del col·lectiu Dones i Cultura amb motiu de la vaga convocada:\nDones i Cultura és un col•lectiu que en mig any aglutina unes 800 dones, lesbianes i trans treballadores de diversos sectors culturals de tot el territori català. Analitzem el nostre entorn cultural des d’una perspectiva de gènere i feminista, denunciant les desigualtats i reclamant més presència. Donem visibilitat a la pràctica feminista per enriquir la societat i lluitem per aconseguir unes condicions laborals dignes de creadores, gestores, tècniques, curadores, investigadores, etc. a l’entremat cultural. No és una qüestió només individual sinó que hem d’erradicar els estereotips i narratives sexistes, i en definitiva, acabar amb les desigualtats del sistema heteropatriarcal. Per tant, us animem que vingueu a la Vaga Feminista del 8 de Març.\nSi ets dona i treballes al sector de la cultura has de saber que:\n• És una vaga general de 24h convocada per sindicats (CGT, CNT i IAC). Encara que no formis part de cap dels sindicats convocants, TENS DRET A FER VAGA.\n• El sector cultural és divers però, tant si ets assalariada, estàs contractada per un dia o ets autònoma, TENS DRET A FER VAGA.\n• La precarietat del sector cultural fa que moltes treballem sense estar contractades, si és el teu cas, ALERTA! No estàs coberta legalment per la convocatòria. Així i tot, pots fer vaga de consum, pots compartir informació i pots sumar-te a les mobilitzacions. És una redefinició de vaga: no se centra en una idea de vaga basada només en la feina assalariada; parem de treballar, d’estudiar, de cuidar i de consumir.\n• Si tens qualsevol conflicte o sents que no se’t respecta el teu dret a fer vaga, NO ESTÀS SOLA, el col•lectiu Dones i Cultura som aquí: donesicultura@gmail.com\nSi ets home i treballes al sector de la cultura, pots informar-te, donar suport a les teves companyes i preguntar què necessiten.\n8 de Març – Vaga Feminista\nPasseig de Gràcia/Diagonal 18:30\nAltres notícies d'interés, Noticies, TTP\nProcediments per a la concessió d’ajuts en règim de concurrència, de l’Oficina de Suport a la Iniciativa Cultural (2a. Modificació de Bases Generals Reguladores)\nModificació de les bases específiques que han de regir la concessió de subvencions a projectes d’internacionalització d’empreses i entitats culturals dels sectors de les arts escèniques i de la música


El compromís «ferm» de Trump i Kim per desnuclearitzar Corea fa història - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl compromís «ferm» de Trump i Kim per desnuclearitzar Corea fa història\n?El president d'EUA diu que amb el seu acord resoldran un «problema molt gran i perillós» i convida el líder nord-coreà a la Casa Blanca\nacn 13.06.2018 | 00:47\nKim Jong-un, el president de Corea del Nord, i Donald Trump, el president d´EUA, en la reunió d´ahir reuters\nL'acord signat ahir, en una cimera històrica a Singapur, entre els Estats Units i Corea del Nord inclou el compromís del règim de Kim Jong-un de «treballar per la completa desnuclearització de la península de Corea», sobre la base de la Declaració de Panmunjom signada amb Seül el mes d'abril passat.\nSegons el text, Kim Jong-un té un «compromís ferm» per la desnuclearització i el president dels EUA, Donald Trump, li va oferir «garanties de seguretat». El text, que Trump i el mateix líder nord-coreà van definir com a «històric», també proposa establir «noves relacions» entre els dos països basades en un desig per «la pau i la prosperitat». Trump i Kim afirmen en el document que «uniran esforços per construir un règim de pau estable i duradora» a la zona. Segons Kim, «el passat queda enrere» i el món «veurà grans canvis» gràcies a l'acord amb els Estats Units.\nEn una roda de premsa posterior a la reunió, Trump va dir que la reunió amb Kim havia estat «honesta, directa i productiva». El president nord-americà va afirmar que estan «preparats per començar una nova història i escriure un nou capítol» en les relacions entre tots dos països. «No hi ha límits en el que Corea del Nord pot aconseguir quan deixi les armes nuclears i abraci el comerç», va dir el president nord-americà, definint el moment com una «gran oportunitat» per a Kim. «Qualsevol pot fer la guerra, però només els més valents poden fer la pau», va assegurar Trump sobre el líder nord-coreà, a qui va definir com un negociador «intel·ligent» i «molt talentós».\n«Resoldrem un problema molt gran i molt perillós pel món», va dir Trump durant la signatura. «Ha estat una reunió històrica, hem decidit deixar el passat enrere. El món veurà grans canvis», va afegir, per la seva banda, Kim. Segons va dir el president nord-americà, que el cap de setmana va rebutjar sobtadament signar les conclusions finals del G-7, a Singapur va poder crear un «vincle especial» amb el líder nord-coreà i el convidarà a la Casa Blanca.\nEls EUA mantindran, per ara, les sancions a Corea del Nord, en espera que es completi la desnuclearització a què s'ha compromès Kim. El president dels EUA va dir que Corea del Nord cancel·larà «molt aviat» un programa de testos de míssils. Trump va defensar que el procés de desnuclearització de Corea del Nord «serà verificat» per un equip d'observadors internacionals, americans i d'altres nacionalitats. Amb tot, Trump no va voler posar cap data concreta per a la fi dels programes nuclears nord-coreans.\nL'acord entre els dos mandataris després de 70 anys de tensions entre els dos països va ser aplaudit ahir pels líders del Japó, Corea del Sud, Rússia, la Unió Europea i l'OTAN, entre d'altres.


Formigons Alsina, S.L. té la seva seu a la Ctra. de Riudellots a Cassà de la Selva Km.3,8 de Campllong, Girona.\nIniciem la nostra activitat en 1990, amb el propòsit de cobrir les necessitats del sector. Actualment cobrim el territori amb 6 centres de càrrega i distribució, 3 a la província de Girona i 3 a la província de Barcelona. L'empresa s'estructura en diferents departaments, direcció, administració, comercial, qualitat i serveis, amb l'objectiu d'oferir solucions per a la construcció de manera global.\nAmb el temps i la demanda del sector hem ampliat els nostres serveis creant noves empreses: Technic Sol Beton, dedicada a tot tipus de paviments de formigó, industrials, impresos, etc. i Àrids Jaume Colomer, dedicada a l'elaboració i subministraments d'àrids.\nUn altre dels principals objectius ha estat la qualitat dels nostres productes, treballant amb cura i constància per a poder oferir als nostres clients la millor qualitat, creant un departament tècnic especialitzat. En els nostres laboratoris es porta a terme un intens control dels nostres productes, havent arribat a aconseguir segells de qualitat tals com AENOR, HM20, HA25, HA30 i marcats CE per a àrids.\nObertura d’una nova planta a la localitat costanera de Malgrat de Mar.\nObertura de la planta de producció a Castelló d'Empúries, al carrer Pla de l'Estany - carrer Ripollès.\nObertura de la planta de producció a Vulpellac, al carrer Roures, 13, polígon industrial V2.\nObertura de la planta de producció a Sant Fruitós de Bages, al polígon industrial Pla de Sta. Anna, a la plaça Bonvehí.\nAmpliació de la central de producció de Campllong amb la instal·lació d'una planta d'última generació.\nAmpliació de les instal·lacions de Campllong amb la construcció d'unes oficines i una nau.\nCreació de la planta de producció de Campllong, al km 3,8 de la Ctra. Riudellots de la Selva - Cassà de la Selva.\nCronologia d'obres destacades\nConstrucció de la Biblioteca Carles Rahola de Girona.\nFins a l'actualitat. Mines de Súria, Iberpotash.\nCamins al Parc Natural de la Muntanya de Montserrat.\nTram AVE Sils - Riudellots de la Selva.\nFins al 2010. Construcció dels pàrquins de l'aeroport de Girona.\nConstrucció del viaducte de la Costa de l'Alou.\nEix transversal Sta. Coloma de Farners - Vilobí d'Onyar.


Una trucada que no hauria d’haver agafat - Regió7\nEm sona el telèfon i veig que és un número ocult però l´agafo. No els agafo mai els números ocultos, però de vegades penses que pot ser una urgència -els hospitals sovint et truquen des de números ocults, la qual cosa és una putada perquè si no arribes a temps tu, després no els pots trucar. I també els Mossos -els Mossos també sempre et truquen per número ocult-, sempre he pensat que ho fan perquè si ets un lladregot o un delinqüent, no els vegis a venir i et puguin enxampar. O calla, que no sigui un rastrejador...\nEn fi, el cas és que vaig agafar la trucada. Era un home, em parlava en un castellà educat, polit i una mica accelerat per al meu gust. Això ho fan perquè tu no puguis ni respirar, i el cert és que no vaig haver d´articular boca, ho va dir tot ell. Que resulta que he estat escollit per anar, dijous vinent, a un esdeveniment a Barcelona, on em faran tota mena de sessions de relax, massatges i d´altres -literal- per part dels experts més reconeguts. Que m´anirà molt bé. Que m´ho mereixo. I mentre penso, com ho sap aquest paio que m´anirà molt bé, ell segueix, i amb el mateix to i sense pauses ni comes ni alteracions més enllà d´un entusiasme de manual em diu que m´oferiran la possibilitat de comprar una megasuperaspiradora d´aquelles que ho té tot, que a més porta tots els accessoris imaginables i que no em podré estar de comprar-la. Flipo mentre li agraeixo que, sense haver-li hagut de demanar, em desveli el secret. I després d´aspirar-me l´anunci, prossegueix i m´anuncia que em faran un regal, em diu. I em demana, això sí que m´ho demana, que si tinc parella. I jo, que no contesto mai coses íntimes i personals, li responc que sí, que tinc -literalment- una parella estupenda. I em diu que quina sort, perquè a les parelles sempre els fan els regals millors. I jo aquí que penso que millor anar-hi de parella per tenir el millor regal. I em diu que això ho faran a les 6 de la tarda a Barcelona i que el dia abans -o sigui, dimecres vinent- em tornarà a trucar per dir-me el lloc, que encara no me l´han dit. Moro de curiositat. I s´acomiada de mi com si fóssim amics de tota la vida. I ara no sé si esperar amb ànsia la trucada de dimecres o esperar que sigui dimecres per no agafar la trucada.


Agenda » AVV Torrent d'en Pere Parres\nDiumenge 26 d’octubre, a les 10h a l’estació de RENFE PEDALADA REINVINDICATIVA Farem una pedalada fàcil per demanar el carril bici a la ctra. de Matadepera i a la ctra. de Castellar. Obert a tothom\nDissabte 18 octubre a les 20 h al Centre Parroquial Santa Creu representació de l’obra de teatre “Doña Rosita la soltera …o el lenguaje de las flores” de Federico García Lorca, a càrrec del Grup de Teatre Nieles, de l’Asociación andaluza “Amigos de Stª Cruz de Canjayar”. Entrada/Donatiu 8 € – Entrades numerades – reserves […]\nBenvolguts/es, Estem començant a dissenyar la Festa Major i ja notem la mancances de personal, aquesta situació és insostenible en el temps, per aquesta raó us volem animar a col·laborar en alló que us sigui possible o ens veurem en la necessitat de deixar de fer activitats, fins i tot la Festa Major. D’aquests […]\nAssemblea ordinària AVV Pere Parres\nBenvolguts/es socis/es, Com cada any hem d’aprobar la gestió realitzada i els projectes i pressupost per aquest any. La bona gestió administrativa i la vostra col·laboració torna a garantitzar que l’associació no ha de tenir problemes econòmics, diferent és la situació del voluntariat. Estem començant a dissenyar la Festa Major i ja notem la […]\nDebats sobre el Reglament de Participació Ciutadana. Òrgans de participació.\nDimarts, 6 maig, a les 18:30 h. – Casal Cívic de Ca N’Aurell – Plaça del Tint, 4 – Terrassa Òrgans de participació. Ponent: Pep Marti i Masferrer (Sociòleg i assessor de la Federació d’Associacions de Veïns de Barcelona).\nDebats sobre el Reglament de Participació Ciutadana. Drets de la ciutadania, processos i foment de l’associacionisme.\nDimarts, 22 abril, a les 18:30 h. – Seu CC.OO. – Carrer de la Unió, 23 – Terrassa Drets de la Ciutadania, processos i foment de l’associacionisme. Ponent: Fernando Pindado i Sánchez (Vicepresident de la Confederació d’Associacions de Veïns de Catalunya i ex subdirector General de Participació Ciutadana de la Generalitat de Catalunya).\nDebats sobre el Reglament de Participació Ciutadana. Mecanismes d’informació i comunicació.\nDimarts, abril 8, a les 18:30 h. – Centre Cívic Mª Aurèlia Campany -Avda. Angel Sallent, 55 – Terrasssa Mecanismes d’Informació i Comunicació. Ponent: Jaume Gatell i Domènech (Sociòleg, expert en temes associatius).\nTrobada de Telescopis. VII Edició\nSi tens telescopi aquesta és la teva! porta’l i gaudirem del cel. I si o tens… vine també a observar el firmament amb nosaltres!!!\nEns plau convidar-vos a la sessió sobre la proposta de nou Reglament de Participació Ciutadana, que tindrà lloc el dilluns dia 17 de març, a les 18,30 hores, a la Sala d’Actes del Centre Cívic Avel·lí Estrenger, i a la qual us podeu inscriure aquí: https://aoberta.terrassa.cat/tramits/fitxa.jsp?id=7796 La sessió comptarà amb una dinàmica de treball que facilitarà el debat i la incorporació de […]\nAssemblea anual ordinària 2014 de la FAVT\nEl proper dissabte, 5 d’abril, al Casal Cívic de Ca N’Aurell, es celebrarà la Assemblea anual ordinària de la Federació d’Associacions de Veïns de Terrassa. DIA: 5 d’abril de 2014 LLOC: Casal Cívic de Ca N’Aurell – Plaça del Tint, 4 HORARI: De 10:00 a 13:00 hores Aquest horari es desglossarà de la forma següent: […]


Shakespeare i Moby Dick amb Josep María Pou arriben aquesta setmana al Gran Teatre d'Elx - LOBLANC\nElx Cultura reprèn la programació oficial del Gran Teatre amb la representació de valencià de Molt soroll i poques nous de Shakespeare i Moby Dick. A La Llotja, Los Toreros Muertos. A més, filmoteca i cinema infantil en l’Odèon, activitats culturals en el MAHE, música i teatre en els barris i pedanies, contes en la Biblioteca i exposicions.\nAquesta setmana, en el Gran Teatre, torna la programació oficial amb dues grans representacions. El divendres, a les 21.00, la companyia Teatre de l’Abast, representarà la tragicomèdia de Shakespeare Molt de soroll per no res, una adaptació en valencià de Mucho ruido y pocas nueces, una història d’amor i enganys en la qual els jocs, ardits i mentides, al final, es tornen seriosos. Les entrades poden adquirir-se, per sol 6 euros, en Instanticket o en la taquilla del Gran Teatre. A més, el dissabte, a les 20.00, l’actor Josep Maria Pou arriba a Elx amb el muntatge Moby Dick, inspirat en la solitària figura del capità Ahab i la seua lluita contra la balena que convida a l’espectador a fer un viatge a les profunditats de la bogeria d’un home capaç de tot per a satisfer la seua obstinació. Un espectacle total, valent i innovador. Les entrades, des de 23 euros, es poden adquirir també en Instanticket i les taquilles del teatre.\nLa programació d’Elx Cultura prossegueix en la Sala Cultural La Llotja, que aquest dissabte, a les 21.30, porta el concert de Los Toreros Muertis. Les entrades anticipades es troben esgotades. El dia del concert es posaran a la venda el 5% reservades per a taquilla en el Gran Teatre a partir de les 10.00.\nD’altra banda, aquesta setmana continua, en la sala d’exposicions temporals del MAHE, el cicle d’Activitats culturals «Arqueologia i societat» amb entrada gratuïta. El divendres, a les 19.00, tindrà lloc la presentació del curtmetratge La Dama d’Elx (explicada senzillament).\nEn els cinemes Odèon continua la filmoteca aquesta setmana, des del dimecres fins a diumenge, en l’horari habitual del cinema (17.30, 20.00 i 22.30) es projecta La revolucinó silenciosa. En la pel·lícula, en el Berlín de 1956, un grup d’estudiants alemanys decideix mostrar la seua solidaritat amb les víctimes de la Revolució Hongaresa de 1956 amb un minut de silenci durant les classes. La pel·lícula tindrà una passada especial per a acudir amb bebès, el dijous a les 17.30, i dues passades en versió original subtitulada al castellà, el dijous a les 20.00 i 22.30. A més, el dissabte i el diumenge (a les 17.30 i 20.00), torna el cinema familiar amb El fill de Bigfoot, on el jove i simpàtic Adam emprèn una missió èpica per a intentar descobrir el misteri que amaga la desaparició del seu pare, i descobreix que aquest és gens menys que el llegendari Bigfoot.\nLa programació per al públic infantil d’aquesta setmana inclou el compte contes La rateta presumida el dimarts, a les 18.30, en la Biblioteca Pedro Ibarra. L’entrada és gratuïta i s’ha d’arreplegar la invitació, prèviament, en la pròpia biblioteca.\nLa programació d’entrada gratuïta per a públic infantil continua en els barris i pedanies amb molts esdeveniments per a aquesta setmana. D’una banda, en La Marina, el Pallasso Edy el dilluns, a les 17.00, i el concert de Gatetemon el dimecres, a les 18.00. D’altra banda, en La Hoya, teatro infantil amb la Asociació Taronjetes el diumenge, a les 12.00. Finalment, en L’Altet, coincidint amb les festes pedáneas, es representa l’obra La revolución silenciosa el dimarts, a les 18.30. També en L’Altet, en aquest cas per al públic adult, es representa Una parella moderna el dimecres, a les 22.00.\nQuant a les exposicions d’entrada gratuïta, fins al 9 de desembre, es pot visitar “Els misteris assumpcionistes d’Elx, València i Castelló”, en la sala d’exposicions temporals del MAHE, de dilluns a dissabte de 10.00 a 18.00 i de 10.00 a 15.00 els diumenges i festius. A més, fins al 14 d’octubre, es pot visitar en la sala de l’Ordre Tercera (al costat de l’Església de San José) la mostra “Un mar de datos”, de dimarts a dissabte, de 10.00 a 14.00 i de 15.00 a 18.00 i de 10.00 a 14.00 els diumenges i festius. En aquest mateix horari, en sala d’exposicions de l’Antiga llotja medieval, es troba la mostra Pintemos nuestros recuerdos”. D’altra banda, fins al 14 d’octubre, en la sala Lanart de L’Escorxador, es pot visitar la mostra, “Amnesis: passat vs present”, de 17.00 a 20.00 de dilluns a divendres.\nPreviousDeportes presenta la V Ruta Ermitas del Camp d’Elx\nNextA ritmo del Taiko japonés se presenta la nueva temporada escénica del Auditori Teulada Moraira\nAntonio Orozco, Fangoria i Miguel Poveda encapçalen les primeres confirmacions per a Benidorm Summer Nights 2021


Atenen a Lleida tres persones per cops de calor en els últims deu dies - Teleponent\nInici El Temps Atenen a Lleida tres persones per cops de calor en els últims...\nAtenen a Lleida tres persones per cops de calor en els últims deu dies\nD’altra banda, a les comarques del Pirineu es preveuen ruixats de tarda amb forma de tempestes locals. Per la seva banda, l’Ajuntament de Barcelona ha activat el pla d’actuació per onada de calor en fase d’alerta.\nSeguint el seu protocol intern i d’acord amb aquesta situació, l’Agència de Salut Pública de Catalunya (ASPCAT) ha posat en fase 2 d’alerta el Pla d’actuació per prevenir els efectes de les possibles onades de calor sobre la salut (POCS).Pel que fa l’Ajuntament de Barcelona ha activat dos operatius específics per atendre especialment els col·lectius més vulnerables. D’una banda, un dispositiu de professionals coordinats pel Centre d’Urgències i Emergències Socials de Barcelona (CUESB) surt al carrer en les franges de més calor per repartir aigua a les persones sense sostre i informar-les de la possibilitat d’utilitzar els espais climatitzats durant les hores de més calor.\nProtecció Civil aconsella, davant l’episodi de calor i temperatures extremes, hidratar-se sovint, evitar el carrer en les hores de màxima insolació i fer esport en les hores de menys calor, ja sigui a primera hora del matí o al vespre.\nA més, per als col·lectius més vulnerables com persones amb malalties cròniques, mainada i gent gran, cal que s’hidratin sovint, encara que no tinguin sensació de set, i en cas de familiars o veïns que viuen sols visitar-los i assegurar-se que s’hidraten.\nEn els últims deu dies l’Hospital Universitari Arnau de Vilanova de Lleida ha atès tres persones afectades per cops de calor, a causa de les altes temperatures registrades aquests últims dies. D’aquestes, dues van quedar ingressades en estat lleu.\nEs tracta de dues persones d’edat avançada que van arribar al centre sanitari amb símptomes de deshidratació i complicacions secundàries atribuïdes a altres patologies pròpies. Van quedar en observació fins que es van recuperar.\nPrecisament, la doctora de primària del CAP Primer de Maig de Lleida, Pilar Baqué, ha destacat la importància d’hidratar-se molt sovint, especialment la gent gran, malalts crònics i infants per evitar patir cops de calor. Recomana, a més, evitar sortir al carrer en les hores de màxima insolació i, si se surt a fer esport, fer-ho a primera hora del matí o al vespre. (acn)\nArticle anteriorLa Universitat de Lleida, en ‘serveis mínims’ del 4 al 26 d’agost per estalviar uns 80.000 euros\nArticle següentIpcena lliura a Territori més de 100.000 signatures en contra de l’expulsió de l’os Goiat dels Pirineus


#FreeJavier_Ricardo - SPC Sindicat de Periodistes de Catalunya - Sindicat de Professionals de la Comunicació\nEl Sindicat de Periodistes de Catalunya / Sindicat de Professionals de la Comunicació demana l’alliberament del reporter d’El Mundo Javier Espinosa i del fotògraf freelance Ricard Garcia Vilanova segrestats a Síria des del passat 16 de setembre; així com del conjunt de professionals de la informació segrestats en aquest país.\nL’SPC col•laborarà amb el comitè de suport als periodistes segrestats creat recentment i, en especial, de Ricard Garcia Vilanova que, per la seva condició de freelance, no disposa d’ingressos des del seu segrest per afrontar les seves obligacions econòmiques. Aquest comitè impulsarà la publicació d’un llibre amb els treballs del fotògraf a Líbia, on Ricard havia anat per cobrir la guerra que fa uns mesos va castigar aquest país. L’SPC convida el conjunt de la professió a adquirir un exemplar d’aquesta obra quan aquesta surti al mercat.\nEl Sindicat de Periodistes de Catalunya / Sindicat de Professionals de la Comunicació defensa la regulació de la figura del periodista a la peça –el cas de Ricard– ja que la seva desprotecció social el deixa indefens davant de qualsevol eventualitat, com succeeix actualment. García Vilanova és l’exemple en la seva faceta més dramàtica de les greus conseqüències que comporta la desregulació d’aquesta figura essencial en el periodisme, a diferència del que succeeix en una gran majoria de països.


Activitats d’estiu – Pàgina 2 – Escola Ginebró\nArxius de la categoría: Activitats d’estiu\nPunt i final a l’Aventura de la Costa Brava\nPublicat el 19 juliol 2019 per Ginebró\nDoncs això ja s’acaba… De fet estem escrivint això des del tren de tornada a casa… Cansats, però plens de vivències i experiències que enns han fet mes feliços aquests dies.\nAhir a la tarda vam fer la darrera activitat d’aigua i ens va encantar! Però quedava encara el millor… La darrera nit, la vetlla. Els monitors ho vam voler fer especial i, a proposta seva, vam donar una quantitat de diners, la mateixa que fem servir els monitors, a diversos grups perquè ells i elles mateixes es compressin i fessin el sopar.\nVa ser una gran experiència! Van sortir menús diferents i cadascú va tenir la seva responsabilitat en el sopar, així tot ve més de gust! A més a més, vam fer un joc de nit de rol ambientat amb el tràfic il·legal de plàstic-xips a la Costa Brava que ens va encantar!\nDe bon matí, cansats, tocava recollir-ho tot ràpid i acabar de passar el darrer matí a Colera, primer fent uns partits de bàsquet, volei… I després el darrer bany de la setmana a la platja. Amb una gran foto finish ens despedim d’una gran setmana. Fins la propera!!\nEls nens i nenes de Primària hem aterrat al planeta Globus d’Aire\nPublicat el 16 juliol 2019 per Ginebró\nDesprés de la setmana més remullada de l’any que vam passar al planeta Globus d’Aigua, els nens i nenes de Primària hem aterrat al planeta Globus d’Aire.\nHe començat la setmana construïnt un vaixell amb material reciclat i per continuar endinsant-nos en aquest nou planeta, hem estat fent representacions teatrals amb globus d’aire. Van ser totes molt divertides!\nAvui hem volgut cuinar unes postres ben refrescants. Hem preparat unes broquetes boníssimes amb diferents fruites i ens les hem menjat després de dinar.\nTambé hem fet un núvol dels pensaments on hi hem penjat diferents sobres per escriure-hi tot de coses bones de cada un de nosaltres. Serà molt especial poder llegir totes aquestes coses un cop s’hagi acabat el casal!\nFinalment avui hem acabat el dia amb una guerra de globus d’aire. A més a més, durant aquests dies tampoc ha faltat l’estona de piscina amb tots els nens i nenes i els monitors i monitores. Ens encanta aquest moment!\nAixò s’acaba… de moment\nPublicat el 12 juliol 2019 per Ginebró\nSemblava que no, però hem arribat al final de la setmana al Castell Vell, ha passat volant! I ho vam celebrar amb una nit per recordar! Va tenir de tot: guitarres amb la posta de sol des del Castell Vell, concurs de tantes, discoteca, balls varis, bany nocturn a la piscina… Les energies que ens quedaven les vam gastar totes! I ben fresquets vam anar a dormir de bivac altre vegada.\nAquest matí hem sigut ben eficients per acabar de desmuntar-ho tot i baixar, que la piscina de Llinars ens esperava! Avui també ha sigut dia de sessions de fotos i comiats… Ja estem amb ganes de Costa Brava! Bons cap de setmana!! 😀\nLa gran aventura al riu\nAhir els astronautes i pollastres d’Infantil i Primària vam anar d’excursió al Parc Mediambiental de Gualba, per on hi passa el riu Tordera.\nVa ser tota una aventura plena d’aigua en la qual vam fer una petita ruta per la vora del riu que ens va portar a un parc on hi vam poder jugar una estona. Després, ens vam posar les sabates de riu i xip-xap, cap a l’aigua! Vam utilitzar lupes i salabrets per explorar la flora i la fauna del riu. Què bé ens ho vam passar! Més tard, ens vam banyar a uns petits gorgs envoltats de natura i vam fer-hi un pícnic.\nEn arribar a l’escola, els astronautes vam trobar al mig de la classe una carta misteriosa i un potet amb aigua molt salada. La vam llegir i vam descobrir que ens l’havien enviat els habitants del planeta Globus d’Aigua i ens deien que aquest potet ens ajudaria a salvar la Terra. De moment ja en tenim dos, un del Planeta Fangós i l’altre del Planeta Globus d’Aigua…\nQuina emoció! Tenim ganes de saber com ho podrem fer per salvar-la.\nL’últim dia de les colònies ja ha arribat!\nPublicat el 11 juliol 2019 per Ginebró\nAvui tenim un dia farcit d’emocions i moments especials, per això no ens hi cap en una sola entrada de blog, així que en farem dues!\nLa nit de bivac ha sigut tot un èxit! Quin orgull dormir sota el sostre que has estat construint amb les teves mans.\nAl matí, hem parlat sobre el moviment de “Fridays for Future” tot veient uns vídeos de la seva jove impulsora, la Greta Thunberg. Els vídeos ens han motivat per fer unes pancartes per a la manifestació de demà divendres a Barcelona, o de qualsevol altra! S’han ben guanyat la *pedra del sentit crític*, probablement la més important i que li dóna sentit a tota la setmana!\nHavent dinat ha tornat a aparèixer l’Esperit de la Natura, per donar les gràcies de la participació dels i les joves a les activitats proposades i ens ha suggerit fer unes polseres o collarets amb les pedres precioses acumulades aquests dies!\nEn acabar ha tocat una part super-important… recollir! No ha sigut fàcil però s’ha aconseguit!! Ho tenim tot llest per demà matí marxar de pressa i aprofitar la piscina de Llinars. Abans però… encara ens queda la darrera nit! La més especial de totes! Ara els tenim preparant concursos de talents, actuacions varies… alguns van de 21 botons… us ho expliquem demà!\nGuanyador del Premi Sambori\nLes músiques de Sant Jordi


Marta Rovira Martínez | Mercè Barceló: «La Constitució permet un referèndum d'autodeterminació» | Pensem\nper Marta Rovira Martínez, amb la col·laboració d'Edgar Minguillón, Teresa Palau i Amaia Hermoso de Mendoza | 13 de gener de 2021 a les 09:50 |\nLa catedràtica de Dret Constitucional de la UAB Mercè Barceló.\nTercera entrevista del dossier «Investigadores»\nMercè Barceló (Barcelona, 1962) es va doctorar en Dret Constitucional per la Universitat Autònoma de Barcelona el 1988 amb una tesi sobre "El Tribunal Constitucional Federal Alemany: criteris jurisprudencials en la resolució de conflictes entre el Bund i els Länder", que la va portar a l'Institut Max Planck de Heidelberg. Catedràtica de Dret Constitucional de la UAB, es va iniciar en la recerca amb una tesina sobre el pensament de Serra i Moret titulada Nació, Democràcia i Socialisme en el pensament polític de Serra i Moret (Barcelona, 1986).\nHa estat lletrada del Tribunal Constitucional espanyol (1994-1998); membre de la Comissió Assessora de la Reforma de l'Autogovern de la Generalitat de Catalunya durant el procés de reforma de l'Estatut de 2006; i del Consejo Asesor para la modernización del Estado de las Autonomías, en el procés de reforma de l'Estatut andalús de 2007. També ha estat membre de la Comissió Jurídica Assessora de la Generalitat de Catalunya (2005-2014). És coordinadora del Col·lectiu Praga en defensa al dret a decidir dels ciutadans de Catalunya i col·labora com a articulista en diferents mitjans de comunicació.\nLes seves principals línies d’investigació són l’estudi dels estats compostos i l'organització de l'Estat en general, en especial l'estat autonòmic espanyol i l'estat federal alemany, drets i deures constitucionals, al sistema de fonts de dret, el dret processal constitucional, el dret públic de Catalunya, i actualment a la construcció jurídica del dret a decidir.\nBarceló, M. (1986). El pensament polític de Serra i Moret: nació, democràcia i socialisme. Edicions 62.\nBarceló, M. i Vintró, J. (2011). El dret públic de Catalunya. Editorial Atelier.\nBarceló, M. i Aparicio, M. (2012). Manual de derecho constitucional. Editorial Atelier.\nBarceló, Corretja, López, González i Vilajosana (2015) El derecho a decidir: Teoría y práctica de un nuevo derecho. Editorial Atelier.\nBarceló, M. (2020). Derecho de Reunión y de Manifestación: Una Inmersión Rápida. Tibidabo Ediciones.\nPodeu consultar els seus articles a Dialnet.\nCom arribes al Dret? Imagino que devíeu ser poques dones a la facultat?\nNo et pensis, no hi havien tan poques dones a dret. Però de fet jo volia fer Veterinària, però com que havia d'anar a Saragossa, vaig decantar-me pel Dret perquè era més realista. Em vaig formar a les escoles Rosa Sensat del Poble Sec i la Bordeta, i a l'Institut Joan Boscà, que estava adscrit a la UAB. A Dret de la UAB devíem ser un 40% de dones. Actualment són majoritàries.\nQuan acabes la carrera et poses de seguida a investigar?\nQuan feia cinquè ja vaig començar a fer la tesina, la vaig fer sobre el pensament polític de Serra i Moret, que era un socialista federalista-independentista que va morir a l'exili. Un cop llegida la tesina, me'n vaig anar a Alemanya a preparar el doctorat al Max Planck Institut de Heidelberg. En aquell moment la UAB s'estava acabant de fer i quan vaig tornar d'Alemanya amb el doctorat fet, el 1988, amb un any ja vaig ser professora titular.\nPer què vas tenir interès per estudiar a Alemanya?\nPerquè em volia dedicar a temes de federalisme. Però vaig veure que no podia transportar el federalisme alemany a Espanya. Això va ser una decepció grossa.\nPerò la Constitució Espanyola s'inspira en la Constitució Alemanya, oi?\nSí. En la italiana i sobretot l'alemanya. Però el federalisme alemany és el d'un estat uninacional. Espanya és un estat plurinacional, però amb una trajectòria d'història constitucional reaccionària, centralista i de falta de respecte per les cultures no castellanes. Això no té res a veure amb Alemanya, amb una sola llengua, una sola nació. Allà el federalisme és igualitari entre els lands.\nAquí no existeix un pacte federal, no hi ha un pacte entre iguals. I un pacte sempre vol iguals\nPer tant, la diferència seria el reconeixement d'aquesta diferència nacional?\nSí, per aquesta raó no ens funciona com a model, perquè no ha de resoldre diferències nacionals. D'això és del que em vaig adonar. Però a més vaig estudiar els conflictes de competències i vaig aprendre molt de la tècnica del Tribunal Constitucional i del respecte importantíssim que tenen pel pacte federal. Aquí no existeix un pacte federal, no hi ha un pacte entre iguals. I un pacte sempre vol iguals. Aquí és l'estat central que decideix, amb el que vam anomenar 'Transició' el 1978, fer una concessió a uns determinats territoris que estaven reivindicant autonomia política. Després del cop d'estat del 1981 això es posa en retirada. El cop d'estat triomfa, igual que el franquisme que segueix a les institucions.\nEn el cas alemany no hi ha aquesta contradicció que es planteja entre el fet que l'Estatut de Catalunya és una llei orgànica però és referendada per referèndum?\nNo. A Alemanya els territoris tenen constitucions pròpies. Per això aquí l'independentisme al País Basc i l'independentisme a Catalunya són moviments que estan qüestionant el sistema.\nCom va ser la teva experiència com a lletrada del Tribunal Constitucional?\nJo tenia moltes ganes d'acabar de formar-me. Els constitucionalistes no tenim especialitat per fer d'advocats. La nostra especialitat és el Tribunal Constitucional i allà fas d'advocat, fas la pràctica en dret constitucional. Per tant, és el paradís del constitucionalista. És el teu laboratori. Hi vaig aprendre molt, va ser una experiència extraordinària.\nCom hi arribes?\nPer cooptació, a dit. Has de tenir un magistrat que et faci de padrí i que presenti la teva candidatura al plenari. La meva candidatura la va defensar en Luís López Guerra. Hi vaig estar del 1994 al 1998. La meva feina era fer les inadmissions, les providències, les interlocutòries i redactar les sentències. Ho fas tot. Les sentències que redactes van a parar als magistrats, que poden esmenar-la o cridar-te al despatx i discutir-la amb tu.\nPer tant, treballaves fent una lectura de la Constitució.\nSí, una lectura tècnica. És clar que tots portem una ideologia darrere. Quan jo feia conflictes de competència, jo me'l creia, l'estat autonòmic. I per tant intentava que tingués joc l'autonomia política. Però també has de tractar d'altres temes. Allà com que hi ha gent que són jutges, magistrats, professors d'Universitat de totes les disciplines..., com que el Tribunal Constitucional tracta temes de penal o de dret civil, necessita totes les disciplines. Aleshores tractes amb els companys d'aquests temes específics que no coneixes directament. És un aprenentatge brutal.\nNo hi arriben només conflictes de competències.\nÉs clar, poden arribar-hi recursos d'emparament, de base civil, o contenciosa administrativa, o de base laboral o de base penal. Però tu has d'interpretar si des de la perspectiva constitucional hi ha vulneració d'un dret fonamental. Després hi ha recursos d'inconstitucionalitat, i els conflictes de competència, que és fonamentalment el que es porta al TC.\nD'altra banda, vas formar part de la Comissió Assessora de la Reforma de l'Estatut...\nVa ser una experiència també molt maca, perquè jo havia treballat molt el tema de la necessitat que l'Estatut tingués drets, que incorporés un llistat i un catàleg de drets. I aleshores em van agafar perquè fos qui pogués portar aquesta part del catàleg de drets que va contenir l'Estatut. Al final va quedar una mica diluït perquè Convergència i la dreta espanyolista s'hi van oposar, però aquests drets contribueixen a la consolidació de l'estat democràtic i social.\nUna de les característiques d'aquest nou Estatut, de fet, és aquest catàleg…\nSí, però va quedar molt diluït, perquè s'haguessin pogut consolidar uns mínims comuns que manés qui manés s'havien de complir. Això és el que va passar a l'Alemanya de la postguerra. Manés la socialdemocràcia o manés la democràcia cristiana, l'estat social era intocable. D'alguna manera es volia que l'Estatut, com que és la norma superior a l'ordenament jurídic català, introduís els drets socials com a mínim comú de vida digna per a tothom. En canvi, si s'ha de fer per ell, dependrà molt de qui mani en cada moment.\nEl terme 'nació' a l'Estatut no era només simbòlic, volia dir que som un subjecte polític amb capacitat d'asseure'ns en una taula per negociar de tu a tu\nPerò això a Madrid ho haguessin pogut acceptar?\nBé, aquest era un dels problemes... És clar, passa que a Madrid veien que el catàleg de drets suposava una emulació de Constitució. Tota constitució té un catàleg de drets. Aleshores, aquell text tenia una aparença constitucional. Això ho van veure de seguida, a més del gest simbòlic de posar moltes vegades a l'Estatut el terme 'nació'. I ens el van tombar tantes vegades a la sentència del Tribunal Constitucional perquè no era només simbòlic. Posar que som una nació vol dir que som un subjecte polític amb capacitat d'asseure'ns en una taula per negociar de tu a tu. Era simbòlic, però ells veien claríssim que si el reconeixen passàvem a ser subjecte polític. Per tant, es van encarregar de fer tot de pàgines explicant que era 'un concepto sociológico pero que no tiene ningún valor jurídico'. Per nosaltres era l'última oportunitat per asseure'ns en una taula i poder negociar de tu a tu.\nCreus que la Constitució ho permetia?\nJo crec que sí. I també que permet una celebració d'un referèndum d'autodeterminació. Per mi és molt clar. És una constitució democràtica, que no persegueix. No és una constitució militant, com era la Constitució Alemanya als anys 1950 i 1960, quan es va perseguir a tots els comunistes. La Constitució Espanyola és una constitució oberta. Per tant, qualsevol proposta, per més oposada que sigui, sempre que respecti el valor dels drets humans, entra dintre del marge de la Constitució. Per tant, celebrar un referèndum sobre el futur polític de Catalunya és un referèndum de fet consultiu. A més a més, l'article 92 és consultiu, no és vinculant. Després requeriria una determinada negociació amb l'Estat a veure com es plasma a la pràctica allò que hagi decidit la ciutadania de Catalunya. Això hi cap a la Constitució. És democràtic. Si mires d'altres països, a dret comparat, això és el que va dir la Cort Suprema respecte de la Constitució canadenca: “Vostès sols unilateralment no se'n poden anar, perquè estem en democràcia i ho hem de pactar tot. Però vostès poden opinar a través d'un referèndum”. I això és el que va dir la Cort Suprema l'any 1998. Jo crec que és perfectament traslladable a qualsevol constitució democràtica.\nEn aquesta línia, t'has implicat en el Col·lectiu Praga en defensa al dret a decidir dels ciutadans de Catalunya. Com comença a treballar aquest col·lectiu?\nQuan es va començar a proposar la consulta del 9-N del 2014. Anàvem sentint que “la Constitució no permet ni molt menys un referèndum”. Aleshores ens vam dir que com a juristes sabem que aquesta consulta és perfectament possible dintre del marc constitucional espanyol. Per tant, impliquem-nos-hi d'alguna manera. Ara som una cinquantena de persones, professors de Dret de les universitats catalanes. I en el món del Dret no és fàcil obtenir aquests suports. Això ens ha comportat problemes, sexennis d'investigació no reconeguts, etc. Pensa que quan el franquisme va depurar el professorat universitari, a Dret només en van depurar un!\nPerquè el nom de 'Col·lectiu Praga'?\nPerquè el de Praga va ser el 'Divorci de Vellut' entre Txèquia i Eslovàquia.\nLa qüestió judicial és important, ens falten competències?\nEvidentment que podríem tenir competències judicials, com tenen els estats federals. El poder judicial, igual que el poder legislatiu, igual que el poder executiu, es pot descentralitzar. Als Estats Units la descentralització es fa per matèries. Hi ha matèries que només ho són de la federació i hi ha matèries que només són dels estats. Per damunt de tots hi ha el Tribunal Suprem. Durant la Transició es va enviar molta gent de l'exèrcit a casa. Però això no es va fer en el cas dels jutges i tot el poder judicial franquista va romandre a les institucions, i sobretot a les cúpules. El poder judicial funciona per cooptació. Tu passes unes oposicions, però qui t'està examinant són els mateixos jutges. Molts són fills de jutges o deixebles de jutges que els examinen. Els jutges no haurien d'entrar d'aquesta manera, perquè no sigui una cosa de cooptació entre pares i fills. Cal veure que l'associació de jutges més potent és la Asociación Profesional de la Magistratura. És l'extrema dreta. La segueix l'associació Francisco de Victoria, que seria la dreta i després quatre arreplegats a Jueces para la Democracia. La idea que domina a la judicatura és la d'una Espanya absolutament franquista i ultraconservadora.\nEn el cas català a més a més, hi ha el tema del dret civil català, que no és conegut per aquests jutges.\nÉs un mèrit, no un requisit, per tenir una plaça a Catalunya. Ni els drets lingüístics ni la tutela judicial efectiva, perquè ens trobem moltes sentències en els quals s'aplica el Codi Civil espanyol i has d'anar al Tribunal Superior, gastar més diners i presentar una apel·lació, perquè els jutge no té coneixements suficients sobre el Dret Civil català. Si veiéssim els programes que s'han de preparar els jutges... Són programes que s'han d'aprendre de memòria. Pàgines i pàgines… En el cas d'Alemanya, els jutges els capten entre els millors advocats. En el cas espanyol, són els que tenen més memòria.\nNo tenen assistents que els puguin mirar què diu la llei?\nAl Tribunal Constitucional i en menor mesura al Suprem. En canvi, un jutge que ha de portar uns ERTOS immensos de la Nissan no té ni la més mínima ajuda de ningú.\nI llavors tenim uns jutges que no tracten bé la part emocional de les víctimes...\nEls han ensenyat així, la gran majoria no són conscients que fan un servei públic. Són com els amos i senyors impartint justícia. Els advocats se'n queixen molt, perquè els seus clients acaben sent víctimes per partida doble. Els jutges intimiden molt.\nVivim mals temps per a la llibertat d'expressió i el dret a protestar, perquè les cúpules dels tribunals tenen una orientació molt conservadora, molt anti-drets\nCom afecta la situació creada per la CoViD-19 als drets fonamentals?\nNo es pot negar el dret a protestar. Protestem d'una altra manera per preservar la salut i la vida, però el dret de protesta no es pot tocar. Estem vivint mals temps per a la llibertat d'expressió i el dret a protestar, perquè les cúpules dels tribunals, com ara la del Tribunal Suprem, té una orientació molt conservadora, molt anti-drets. Han trastocat el concepte de llibertat d'expressió que el mateix Tribunal Constitucional dels anys 1980 i 1990 va encunyar. Havíem rebut la doctrina del Tribunal Europeu de Drets Humans, que accepta els talls de carretera com a protesta, accepta assegudes com a protesta, accepta la resistència passiva com a protesta. Aleshores el Tribunal Suprem ha reduït al no-res la llibertat de manifestar-se, la llibertat d'expressió i la llibertat de protesta.\nAleshores, preveus que això arribi a Europa i ho tombin.\nSí, ho tombaran.\nDes d'un punt de vista jurídic, per tant, tampoc no té sentit l'encarcelació de Jordi Sànchez i Jordi Cuixart?\nAquestes persones estan penades a nou anys de presó per haver convocat manifestacions. No és interpretable en el seu cas, com no ho és en el cas de Carme Forcadell. Tenint els coneixements que tinc de dret constitucional, jo hagués fet exactament el mateix que va fer ella. Onze anys de presó per a la Presidenta del Parlament, per preservar la inviolabilitat d'un Parlament, per pretendre que en un Parlament es debati. Estem treballant amb uns companys del País Basc per fer arribar tot això a Europa, encara que és possible que ho tombin, però hauran passat uns set o vuit anys a presó.\nEn el cas de Jordi Cuixart, la resolució de Nacions Unides i els manifestos d'Amnistia Internacional, no tenen cap efecte jurídic?\nNo són vinculants, però hi ha auctoritas. Això ajudarà quan es resolguin els recursos, però com que la justícia va lenta… Tot això és guanyarà, però aquestes persones hauran perdut molts anys de la seva vida a presó.\nLa injustícia pot fer molt de mal.\nMolt, personal, social. Al Consell d'Europa es va presentar una moció, que en sentirem a parlar aviat, en la qual es posava en el mateix sac a Polònia i a Espanya pel que fa a la injustícia en matèria de drets. S'està tramitant i hi haurà una resolució tard o d'hora en aquest sentit sobre l'Estat espanyol i el polonès, comparant-los. És molt representatiu que quan les Nacions Unides van reptar l'Espanya de Franco, a la Plaza de Oriente hi havia una pancarta que deia: "Si ellos tienen ONU, nosotros tenemos dos".\nTambé has treballat en l'àmbit del dret lingüístic.\nSí, he treballat en l'àmbit de drets lingüístics, el dret públic a Catalunya, en conflictes de competència, la funció del Tribunal Constitucional, el sistema de fonts del dret, que és la llei orgànica, i drets de protesta, de participació i del llibertat d'expressió. I, per últim, tot l'àmbit de la tutela judicial efectiva, perquè això és treballa molt al Tribunal Constitucional, l'accés a la jurisdicció, la presentació de recursos des de la perspectiva constitucional. Tot això, que és més tècnic, no és tan vistós com la llibertat d'expressió, és més de cuina jurídica.\nTu vas arribar a Catedràtica de Dret Constitucional molt jove, però per a les dones creus que és fàcil?\nSí, l'any 2002 amb 44 anys. Jo només tinc un fill, les meves dues companyes d'àrea una cadascuna. En canvi, els homes de la meva àrea tots tenen tres fills. Jo el meu fill el vaig tenir amb 29 i la meva titularitat amb 27. Jo veig persones amb la meva edat que només són lectors i als cinc anys te'n vas al carrer si no et surt la plaça, que han estat congelades durant des del 2008 en endavant. Jo vaig ser delegada de l'Observatori d'Igualtat, i ho vam estudiar. Mireu, a la carrera de Dret, hi ha més dones que homes estudiant, als doctorats i als màsters hi ha paritat, però a les titularitats ja invertim la piràmide: hi ha més homes que dones. A les càtedres, per exemple de Dret Constitucional, les dones que hi ha a Espanya podríem cabre totes en un taxi. I a Catalunya jo he estat fins fa poc l'única.\nEn quins projectes treballes ara?\nAnar publicant, anant formant noves generacions de juristes que estiguin més formats en drets i democràcia. Vaig començar estudiant temes de federalisme i competencials, però ara estic centrada en la qüestió dels drets. És el que toca, perquè estan molt malmesos. Estic treballant en dues línies: el dret de protesta i el dret a decidir. I d'altra banda, treballant en un codi de bones pràctiques per resoldre conflictes de sobirania amb un equip de professors del País Basc i de Catalunya. En farem un document que presentarem al Consell d'Europa. L'objectiu és implicar les institucions europees com a àrbitres en aquests processos en els quals l'Estat es tanca en banda. Des de la perspectiva democràtica, entenem que la UE, el Consell d'Europa i la OSCE tenen competències suficients com per venir aquí i dir 'Senyor Estat, vostè a aquesta gent els ha d'organitzar un referèndum'. Estem treballant en això.\nAixò seria com unes bases perquè s'aprovessin a nivell internacional.\nSí, creiem que aquestes institucions tenen una responsabilitat democràtica envers els seus territoris, volem viure en pau tots, i per viure en pau cal escoltar aquests tipus de reivindicacions, que són reivindicacions de dèficit democràtic no són nacionalismes rancis. Reivindicacions de dèficit democràtic al cap i a la fi, doncs aquest tipus de reivindicació és responsable la UE principalment i el Consell d'Europa i nosaltres creiem que ells han de fer d'àrbitres perquè aquest referèndum s'acabi celebrant.\nPer tant, seria un document que aprovés el Consell d'Europa.\nSí, el Consell d'Europa, la Unió Europa o… Presentem les bases perquè el referèndum sigui la sortida democràtica pel problema que tenim.\nEl Dret pot solucionar el conflicte polític?\nTampoc ens passem de frenada amb el Dret, perquè a vegades... Tot el procés que vam fer de l'1-O el vam voler fonamentar en unes lleis per a les quals el Parlament no era competent. Crèiem que el Dret ens trauria de l'atzucac, però el Dret té molts límits. El Dret és un instrument al servei de les idees no a l'inrevés, el Dret no crearà noves situacions.\nDOSSIER «Investigadores», DRET, Constitució Espanyola, secessionisme, dret d'autodeterminació, dret a decidir, Dret Constitucional


Chelo García Cortés ensenya la panxa després d'aprimar 15 kg\nChelo García Cortés ensenya la panxa després d’aprimar 15 kg\nA ‘Sálvame’ ha fet molta gràcia que Diego Matamoros hagi decidit fer-se un retoc estètic al cul. El col·laborador s’ha sotmès a una intervenció que té com a objectiu aixecar el múscul, un efecte push up que es fa poc després d’haver-se operat els abdominals per marcar-los encara més. Sembla clar que està completament captivat per la cirurgia estètica, el que ha donat ales als companys del programa del cor per comentar-ho.\nEstaven parlant sobre els seus retocs quan Miguel Frigenti deia que ell també s’havia marcat els abdominals en una intervenció similar. Els va ensenyar a càmera, el que va motivar Chelo García Cortés a fer el mateix. La periodista ha perdut 15 kg, del que ha volgut treure pit en directe. Sense vergonya, s’ha aixecat la samarreta i ha mostrat a càmera com de plana que té ara la panxa. Orgullosa, afirmava que va perdre la vergonya a ensenyar cos després de ‘Supervivientes’: “Tinc 68 anys i mira com tinc l’abdomen”.\nChelo García Cortés i Miguel Frigenti ensenyen la panxa / Telecinco\nI d’aquí, a reconèixer que s’ha sotmès a diverses operacions d’estètica: “Fa molt de temps, uns 30 anys aproximadament, vaig operar-me les bosses dels ulls. Quan treballava a Antena 3 també em vaig fer una mena de lífting facial. I després, com em van haver d’operar un quist benigne, em van despenjar els músculs i em vaig fer una abdominoplàstia. Ara m’injecto factors de plasma a la pell cada dos mesos”.\nQueda clar que els cirurgians estètics viuen molt bé gràcies als col·laboradors de ‘Sálvame’, ja que sembla que tots ells s’han fet algun retoc.


QUINA LA FEM?: La Granadella\nEs mostren els missatges amb l'etiqueta de comentaris La Granadella. Mostrar tots els missatges\n1968. Les Garrigues.\n«Heus ací una gran desconeguda entre les comarques catalanes... Les Garrigues són, en la imaginació de molts, una mena de desert, allunyat de tota possibilitat social... són molts els nostres compatriotes que no sabrien ni tan sols col·locar el dit sobre el mapa de forma aproximada». Així de contundent s'esbravava el nostre gran homenot garriguenc a l'inici del capítol dedicat a la seua comarca.\n«A les Garrigues el predomini de secà és definitiu: quatre cinquenes parts de la comarca són eixutes com un pa de tomba faraònica», mentre que al costat, la part regada pel Canal d'Urgell i tot l'Urgell regat, «gairebé insultant en la seva opulenta verdor».\nGeogràficament parlant, «les Garrigues són un terreny atossalat, molt trencat, per bé que la mà de l'home ha amorosit els pendents en bancals. Les valls més estretes apareixen configurades seguint un aragall que els homes han esmorteït amb marges de pedra esglaonats en sentit perpendicular al curs hipotètic de l'aigua».\n«Un cabal d'aigua molt irregular, atorrentat i eixut la major part de l'any, travessa la comarca cap al nord-oest, seguint la inclinació natural de tota aquesta terra: és el riu Set, el nom del qual evoca, precisament, per una ironia de la nomenclatura, un efecte de la manca d'aigua». I la pluja, és clar, ben escassa: «Al centre de la comarca, els plans o les gran tosses, suporten ametllers de mitja empenta i les oliveres supervivents al fred i a l'eixut. Eixut amb lletres majúscules. Hi ha anys que tenen 300 mm per tot obsequi dels núvols».\nAh, l'arbequina! «Fixeu-vos en la duresa de la fulla, setinada per un costat, vellutada per l'altre. Mireu els punts lluminosos de la pela de l'oliva, menuda, rodona, un punt torradeta a vegades, que s'amorosirà amb els freds i es pansirà una mica, i acabarà de perdre l'aigua per tornar-se tota oli, oli daurat, que, en ésser nou, pren uns tornassolats verdosos i té un gust fruitat, fresc, que assuauja gorja i pensament».\n1968. Maials, les Garrigues.\n«Diguem-ho clar: la terra de secà té els seus inconvenients, però també té els seus avantatges: per exemple, que la peremptorietat de les feines agrícoles no és tan absoluta com a regadiu. «A Maials... hi tenen un punt a conrear els alls. No ens acuseu de primaris sense escoltar-nos: a l'hivern els alls refregats en una torrada es fan dir sí senyor. I a l'entrada d'estiu, o a darreries de primavera... els alls tendres són un producte il·lusionador, i obren, capdavanters, la desfilada més rutilant de productes hortícoles».\n«L'operació d'esquetllar l'ametlla, ço és, de despullar-la de la pela verda». Una operació manual que les màquines començaven a fer passar a la història en aquells començaments dels anys 1970s. «Encara, emperò, als pobles de les Garrigues, veureu els vells i les velles entretenir-se unes hores al dia pelant i triant les ametlles segons la classe... Els pobles de les Garrigues, davant la desfeta, que ja sembla irremeiable, de l'olivera, han plantat milers i milers d'ametllers, el fruit del qual assoleix bons preus». En aquesta ocasió, la premonició d'en Vallverdú, per sort diria ell mateix, no s'ha acomplert... de moment.\n«Sobre la persistència de les cadires de boga només cal... que esguardeu... corcada de dalt a baix, símbol i mostra d'aquestes peces de mobiliari utilitari que els pobles de secà no renoven ni en tres generacions, no en pot durar pocs, encara, d'anys!».\n1968. Llardecans, les Garrigues.\n«Afores de Llardecans: al fons... el bell campanar, graciós en la seva manca d'estil; els campanars de les Garrigues -o del Segrià limítrof, com és el cas de Llardecans- són tots barrocs o bastits damunt d'una església barroca, als segles XVII-XVIII; és molt freqüent la planta quadrada, i a mig aire la conversió de la secció en vuitavada, mitjançant petxines entallades. Hi ha una mena de femenina gràcia en aquests campanars, que contrasta amb les dimensions i els grans panys de parets que ostenten les esglésies».\nEn primer terme, l'estri agrícola que hi observem, és una draga, per estovar i regirar la terra, sense tanta profunditat com amb les reus.\n«Però ens crida més l'atenció aquesta tàpia, que veureu repetida milers de vegades des de la Segarra al Cinca. La base, carreus al natural, sense escairar; a un metre de terra, comença la paret, simple terra humitejada i premsada... Els paletes... temen haver d'aterrar una d'aquestes parets, tan fort ha esdevingut el material inicial. Hom les cobria amb feixos d'ametller, de sarments, esportins vells i pedres, per evitar que el vent les descobrís. A les hores de sol les tàpies bullen, i els llangardaixos i els dragons s'hi passegen feliços, s'encauen als foradets, es deixen relliscar...»\n1968. Cervià, les Garrigues.\n«A l'endreçada vila de Cervià tenen dos cafès: tots dos són interessants, però aquest, el Rosaleda, sota mateix del Teatre Univers, és literalment excavat a la roca... Davant per davant hi ha l'altre cafè, el Cafè-Bar Mestret».\n1968. La Granadella, les Garrigues.\n«La Granadella, als límits meridionals de les Garrigues, amb una plaça molt gran, emporxada per dos dels seus costats».\nEl campanar de la «gran església barroca de la Granadella, només superada en dimensions per la de Maials. Sorprèn, en aquestes poblacions, trobar els temples immensos, catedralicis. Precisament, l'església de la Granadella ha estat anomenada la catedral de les Garrigues».\n«La conversió de les antigues basses d'aigua per a abastament dels pobles en places, amb edificacions entorn o jardins... indica un pas que es dóna amb força paral·lelisme, en aquests pobles de les Garrigues i, en general, als pobles de secà, tots ells». Acaba escrivint en Vallverdú: «als afores del poble, cap a ponent, encara lluny veiem l'esquena torrada de la Tosa de Montmeneu, que assenyala la presència de l'Ebre. Som, certament, molt al sud, però també molt a ponent».\nEtiquetes de comentaris: Anys 1960-70, La Granadella, les Garrigues, Llardecans, Maials, Vallverdú/Sirera


‘Viu Marxuquera’ reprén la seua activitat este divendres | Socialistes / Socialistas de Gandia. PSPV-PSOE\n‘Viu Marxuquera’ reprén la seua activitat este divendres\nHomeNotícies‘Viu Marxuquera’ reprén la seua activitat este divendres\nEl president de la Junta de Districte de Marxuquera, José Manuel Prieto, acompanyat pel tècnic municipal Juanjo Reig, han presentat les 18 activitats que s’han organitzat dins de la iniciativa ‘Viu Marxuquera’, del 10 de juliol i al 28 d’agost. Prieto ha destacat que la intenció de la Junta de Districte de Marxuquera és reprendre poc a poc la normalitat amb totes les garanties i mesures de seguretat. “Volem que tot i que no podem fer la mateixa vida social, els veïns i visitants de la barriada puguen tindre activitats durant este estiu“, i ha recordat que ‘Viu Marxuquera’ reprén la seua activitat en el punt que es va aturar a causa de la pandèmia. “Marxuquera multiplica la seua població durant l’estiu i nosaltres reprenem esta iniciativa en un entorn immillorable“, ha assenyalat.\nEl programa compta amb activitats de música, monòlegs, gimcana d’aigua, ‘rondalletres’, punt d’animació lectora, cinema d’estiu, ‘Nits a la fresca’ a més d’una novetat com és la ‘Música a la llum dels ciris’ que es desenvoluparà en el terrat de centre social.\nL’edil socialista ha posat l’accent amb què “tot el que organitze l’Ajuntament es farà en condicions de seguretat i amb totes les mesures de prevenció. Tot el que es programe es farà dins de les mesures de distància, higiene, protecció i de garantir les distàncies físiques. La nova normalitat ha imposat noves formes de fer les coses i les Administracions hem de ser exemplars“.\nPer la seua banda, Juanjo Reig ha indicat que els artistes que s’han contractat són els mateixos que ja estaven programats abans que se suspengueren les activitats per la declaració de l’estat d’alarma i ha incidit amb la gran varietat musical que s’oferirà durant la programació. També ha agraït la implicació de la Comissió de Festes de Marxuquera, que ha col·laborat per posar en marxa una part de la programació.


Crear una plataforma per que les entitats interessades puguin donar suport a l’economia de dades mitjançant l’entrenament, recerca, desenvolupament, innovació i iniciatives d’emprenedoria amb tal de fomentar el creixement econòmic a Espanya.\nProporcionar serveis per iniciatives d’emprenedoria basades en:\nÚs de dades obertes.\nÚs de dades obertes enllaçades.\nEnfortir l’economia local.\nCaracterístiques del Hub:\nUniversitats, instituts tecnològics i de recerca.\nStart-ups i PiMEs.\nEntrenament en seminaris sobre l’ús de les dades obertes per consolidar la consciència sobre aquests, i crear productes innovadors i/o nous models de negoci.\nEnfortir sinergies entre diferents actors locals i fomentar la cooperació entre diversos stakeholders (Cambra de Comerç de Barcelona, Ajuntament de Barcelona i Generalitat de Catalunya).\nEntrenar usuaris potencials en com accedir i fer servir els serveis de dades obertes oferts per ODEON i la plataforma Turisme de Barcelona.\nPromocionar un esperit creatiu i emprenedor entre els joves.\nAugmentar conscienciació de les PiMEs, emprenedors i ciutadans sobre els beneficis de les dades obertes (i també de les dades obertes enllaçades).\nEstimular generació de noves idees de negoci centrades en les dades obertes disponibles i maximitzar els efectes socio-econòmics d’aquestes.\nCol·laboració entre membres.\nPromoció d’activitats (màrqueting/visibilitat).\nTrend-scouting (idees per a projectes innovadors sobre dades obertes).\nGestió de la innovació / Suport de processos de innovació (intern, extern).\nProvisió i facilitació d’accés per entrenar als membres del Hub.


Recursos Terapèutics - Ganxet i Mitja: Tipus d'agulles per fer ganxet\nEl ganxet és una activitat repetitiva. Com a tal, pot donar lloc a lesions per esforç repetitiu. Fins i tot amb l'agulla de ganxet més còmode i ergonòmica, és important recordar que s'ha de fer descansos regulars i estirar les mans, els braços i l'esquena ja que la majoria de persones aficionades al ganxet acaben inclinats a mesura que van avançant en el seu treball. Espero que aquesta pàgina us pugui ajudar a mantenir la vostre passió!!!\nGanxet per esquerrans\nTipus d'agulles per fer ganxet\nProductes de suport per fer ganxet\nProductes de suport per fer mitja.\nLES DE TOTA LA VIDA\nAquestes agulles de ganxet són, tal i com es diu, les de tota la vida. Són d'acer inoxidable i molt fines, de fet són tant fines com la seva mida.\nNo són gens ergonòmiques, tot el contrari, si podem evitar treballar amb aquestes agulles de ganxet millor. En aquest moment, al mercat hi ha un munt d'agulles engruixudides que eviten o disminueixen la sobrecarrega articular i tendinosa de les articulacions interfalàngiques dels dits i de l'articulació trapezi-metacarpiano i metacarpofalàngica del polze.\nDe totes maneres, si en teniu no cal que les llenceu, les podeu engruixudir amb alguns productes, mireu a la pàgina d'adaptacions.\nExtret de Una locura de ideas\nTenen el mateix problema que "les de tota la vida", però són més lleugeres i...més divertides.\nAGULLES DE GANXET HAMAKA\nFetes d'alumini i plàstic. Són molt lleugeres i van més bé que les que són totalment rodones.\nSet d'agulles de ganxet Hamanaka\nAGULLES DE GANXET DE PLÀSTIC.\nSón molt lleugeres i, com les d'alumini, també van molt bé, però s'ha de comprovar que estiguin ben polides.\nÉs un ganxet ergonòmic, pensat per la gent que teixeix moltes hores o per persones amb presenten dolor ales articulacions de la mà (de fet, el ganxet es desaconsella quan hi ha artrosis i artritis, però si per algú és la seva passió...potser hem de buscar opcions perquè pugui fer ganxet més còmodament i amb menys repercussió sobre les seves articulacions, oi?).\nEl seu mànec és lleuger i de fàcil subjecció, presenta un petit coixí flexible a la zona on agafen els dits. La punta de ganxet és rodona i, per tant, no es clava tant.\nLes agulles clover van de 1.0mm a 6mm.\nAgulles de ganxet clover\nAGULLES DE GANXET DE BAMBÚ\nSón agulles de ganxet fetes totalment de bambú. Molt lleugeres. Es venen en kits de 8 agulles de mides diferents, de 4.0 a 10.0mm. Longitud: 14 cm.\nMida de l'agulla de 8.0mm: 15.5cm\nMida de l'agulla de 9.0mm: 16cm\nMida de l'agulla de 10.0mm: 16.5cm.\nAquestes agulles de ganxet són molt similars a les de la marca clover però estan fabricades amb bambú. Les mides van de 1mm a 2.75mm (en increments de 0.25mm). Són molt lleugeres d'utilitzar.\nSón alemanys i bastant difícils i car d'aconseguir.\nENGRUIXIR EL MÀNEC D'UN GANXET\nFotos extretes de Las teje y maneje\nEs poden engruixir amb FIMO, ens permet adaptar-los perfectament a la forma de la mà de la persona. Aquí teniu un tutorial de com engruixudir ganxets amb FIMO.\nO també es poden engruixir amb uns engruixidors per a bolígrafs posant blue-tack dins perquè no es mogui la peça de plàstic.\nTambé venen petits engruixidors especials per ganxets. Aquest els podeu comprar a Amazon.\nUNA ADAPTACIÓ CASOLANA\nUn ganxet adaptat proposat per Mis crochets de colores.\nAquesta adaptació es basa en els ganxets clovers que us he ensenyat abans. Està fet amb un boligraf de fusta.\nEl desmuntem totalment, traient el caputxó i la mina.\nPrenem la mida del ganxet i el tallem amb unes alicates.\nPassar el ganxet per la "boquilla" i després posar-lo dins el bolígraf.\nPodem polir el bolígraf deixant-lo com el ganxet clover o bé deixant-lo amb la forma que s'adapti més a la persona que l'ha d'utilitzar.\nMés imatges sobre exemples d'adaptar les agulles de ganxet amb bolígrafs.\nEL GANXET "ELEGANT"\nEl ganxet pot produir dolors musculars i dificultats per agafar un ganxet tradicional.\nAquest ganxet amb forma d'ou ergonòmic facilita la prensió i permet controlar millor la posició al palmell de la mà, i d'aquesta manera hi ha menys tensió a l'índex i el polze\nCliqueu sobre la imatge per veure el vídeo promocional\nUna adaptació casolana d'aquest tipus de ganxet podria ser:\nTot i que aquest a, més a més li em posat una corretja metacarpofalàngica perquè sigui més fàcil d'agafar.\nEL GANXET PROVOCRAFT\nAquest ganxet ProvoCraft va ser dissenyat per un artesà amb esclerosi múltiple, amb l'objectiu de poder continuar fent l'activitat que l'apassionava, el ganxet. Amb les agulles de ganxet clàssiques tenia molt dolor i molta dificultat, així doncs, es va dissenyar les seves pròpies agulles per poder continuar teixint.\nAquest ganxet es pot configurar com es vulgui, per tant permet varies possibilitats d'adaptació.\nL'estoig ve equipat amb dos tipus de mànecs ergonòmics:\nI 7 tipus de ganxets, que s'adapten a tots dos mànecs: F (3.75mm), G (4 mm), H (5 mm), I (5,5 mm), J (6 mm), K (6,5 mm).\nUn mànec suau al tacte, recte i engruixudit\nUn altre mànec en forma de gatell que permet gafar el ganxet de la manera menys dolorosa i, poder anar canviant de posició per evitar mantenir la tensió sobre les mateixes articulacions i tendons.\nELS GANXETS LLUMINOSOS\nFaciliten veure on es clava el ganxet. A més a més són de mànec gruixut, per tant, no sobrecarreguen tant les articulacions.\nHi ha poques mides.\nAlminodar peces de punt\nGuia para tejer bién\nEls homes també teixeixen\nDiari d'un teixidor\nArt tèxtil i Urban Knitting\nVarieté de creativitat\nCuriositat de teixir\nManeres de teixir\nteixit gegant. Treball per parelles.\nart tèxtil (1)\nExplicacions tècniques (2)\nGanxet XL (1)\nUn estudi en constant evolució


Momenti Romani Bed & Breakfast Roma Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia Teodoro Valfrè 12, El Vaticà, Roma, Itàlia, 00165 - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Momenti Romani Bed & Breakfast?\nBarri El Vaticà El Vaticà Estació Central de Termini Pantheon Via Veneto Estació Central de Termini\nMés informació sobre Momenti Romani Bed & Breakfast\nAl visitar Roma, vosté es sentirà com a casa a Momenti Romani Bed & Breakfast, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Gàcies a la seva bona ubicació, des de l'allotjament es pot accedir fàcilment a les visites obligades de la ciutat.\nTot esforç és poc perquè els hostes es trobin còmodes, motiu pel qual l'allotjament compta amb el millor en serveis i comoditats. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, servei de neteja diari, registre d'entrada/sortida privat, magatzem d'equipatge, Zones públiques amb Wi-Fi són només algunes de les comoditats que fan que Momenti Romani Bed & Breakfast sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nEntri en una de les 3 habitacions i escapi de l'estrès del dia amb una ampla gama de comoditats com televisió de pantalla plana, bany addicional, penjador de roba, te inclòs, llençols. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Roma, el Momenti Romani Bed & Breakfast és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nPlaça de Sant Pere - 1,83 km\nColiseu - 4,51 km\nFòrum Romà - 4,14 km\nEscalinata de la Plaça d'Espanya - 3,91 km\nBasílica de Sant Pere - 1,56 km\nLa Fattorietta - 640 m\nPati de la Pinya - 1,06 km\nEnoteca Cipro - 1,45 km\nSouvenirs of Rome - Religious Articles - 1,47 km\nAnna Creazioni di Eleonora Cesarei - 1,48 km\nMuseu Històric Artístic (Tresor) - 1,54 km


les cosetes del querol: Vergonya, Sr. Rajoy, vergonya\nVergonya, Sr. Rajoy, vergonya\nUna de les coses que més em rebenten és llegir o sentir opinions/informacions del tipus: conflicte entre veïns i musulmans a tal barri per una mesquita, conflicte entre veïns i joves a tal poble per alguna qüestió relacionada amb sortir de marxa a la nit, etc. Em rebenten perquè parteixen d'una dissociació inacceptable entre el col·lectiu general "veïns" i un sector concret "joves", "musulmans", etc. Veïns som tots (també els joves, i els moros, i els botiguers, i els que tenen mascotes domèstiques, i els que van en moto...), en tot cas existeixen conflictes entre els veïns que surten de marxa a la nit i els veïns que viuen a prop i volen dormir, entre els veïns que volen muntar un temple religiós i els veïns que no hi estan d'acord per algun motiu, etc. Assignar a una de les parts en conflicte la representació del conjunt de la comunitat és un exercici de demagògia i autoritarisme.\nDemagog i autoritari ha demostrat ser el sr. Mariano Rajoy quan a capdavant del PP està contraposant els "immigrants" que cobren la prestació d'atur dels "treballadors" que no la cobren. Cobrar o no cobrar la prestació d'atur no té relació amb la nacionalitat de la persona (hi ha estrangers que la cobren i que no, tal i com passa amb els nacionals espanyols) sinó amb els anys de cotització. Per tant, hi ha treballadors que estan a l'atur que cobren o no la prestació de desocupació en funció de si han cotitzat el temps suficient com per a generar el dret. Ens imaginem què diria el PP si a algú se li acudís dir que mentre que hi ha aragonesos que cobren l'atur molts treballdadors no tenen aquest dret? (afirmació d'altra banda totalment certa), o que mentre que hi ha peperos que cobren l'atur molts treballadors no el cobren? Què planteja el sr Rajoy, que els treballadors estrangers que han cotitzat durant temps suficient se'ls negui el dret que han generat? que els treballadors estrangers han d'estar obligats a contribuir a la Seguretat Social espanyola sense tenir-ne cap contraprestació?\nEl treballador/a espanyol o no que no ha cotitzat durant temps suficient no tindrà dret a atur al marge de quants treballadors nacionals o estrangers cobrin la prestació. No existeix conflicte entre treballadors que cobren o no cobren la prestació d'atur, existeix conflicte en tot cas entre els treballadors i aquells que des del poder econòmic o polític obstaculitzen o neguen les obligacions dels empresaris de dedicar part dels beneficis que generen els seus treballadors a la xarxa de protecció social. Existeix conflicte entre els treballadors i els que volen finiquitar l'estat del benestar. En tot cas existeix conflicte entre treballadors (nascuts aquí o a fora) i el Partit Popular.\nP.S. Gràcies Ministre Corbacho per obrir la veda de la xenofòbia i l'odi, el Sr. Rajoy també li agraeix. Algun dia s'hauria de revisar la normativa que regula la inhabilitació per a l'exercici de càrrecs públics...\nPublicat per Andrés Querol Muñoz a 19:38\nEtiquetes de comentaris: democràcia, estat del benestar, immigració, política, política social, PP, rajoy\n11 de setembre: la cosa no està pas tan fotuda


Assemblea Gòtic: 06/2016\nHa arribat el caloret, l’olor d’aftersun, els turistes que semblen sortits d’un episodi de walking dead, les eleccions (i com ens agrada això dels sobres i les urnes!!!)… Però amb el caloret també arriba Sant Joan al Gòtic, que organitzem a La Negreta. Una mica sorpreses, mirem enrere i ja n’hem fet tres! No és poca cosa a un barri que s’asseca, que expulsa la vida quotidiana, que el mercat turístic erosiona. Ja fa tres anys que fem Sant Joan a un barri on es pensava que res podria créixer!!!\nAmb molt d’esforç, suor, contraccions, riure i mirades de complicitat estem emocionades, amb el cos vibrant perquè sabem que un any més estem fent una cosa meravellosa.\nUs allarguem la mà perquè vingueu a celebrar i ser partícips de l’excepcionalitat que té aquesta festa.\nUs animem a convidar a totes les persones amb qui voldríeu celebrar. Aquí l’esdeveniment a facebook, per compartir-lo!\nFem la festa entre totes! Us hi esperem!\nPublicado por Asamblea del barri Gòtic en 16:25