Un nou tipus de guerra. – Economía en deportivas\nEls conflictes existeixen des dels començaments de la Humanitat, els nostres ancestres caçadors-recol·lectors del Paleolític defensaven violentament la seva zona de caça contra els intrusos que volguessin accedir a ella; després, coincidint amb el desenvolupament de l’agricultura en el Neolític, ens vam tornar sedentaris però una mala collita en una zona i la gana conseqüent podia provocar l’intent d’invasió de la zona del veí si aquesta era més pròspera. Amb el temps, “l’art” de la guerra es va anar perfeccionant en la mateixa mesura que les societats evolucionaven i es feien més complexes i amb això, de la mateixa manera, els conflictes es van anar fent aparentment cada vegada més complexos. Això no obstant, en el fons tot seguia igual, s’ambicionava aconseguir el que no es tenia prenent-ho al veí, i per la força si era necessari.\nAlgú pot ser que digui que això no és sempre del tot així, cert, també existeix el component polític o ideològic que habita en qualsevol societat i en tot conflicte humà. Cert, però no ens enganyem, una bonança econòmica no portarà gairebé mai a una guerra, doncs gairebé ningú arriscarà la seva estabilitat professional, econòmica o social davant una empresa arriscada i de destinació incerta.\nQuan esclatava una guerra, fins fa ben poc, els exèrcits es posaven en marxa, envaïen el territori que s’ambicionava i, sovint, s’enfrontaven en sagnants batalles amb els exèrcits enemics, del resultat de les quals se sabria el resultat de la guerra en qüestió. De fet, en un món en el qual les distàncies eren molt més llargues que avui dia, en el qual un home a cavall podia recórrer, com a màxim, uns trenta quilòmetres diaris, les notícies tardaven dies, setmanes o mesos en arribar a la seva destinació. Podien morir milers de persones en una guerra, en una batalla, però les poblacions interessades en el seu resultat seguien igual que sempre fins que arribaven els missatgers amb les notícies. El ritme de la vida en èpoques anteriors era molt diferent del ritme actual.\nUna imatge d’una batalla de la Guerra de Secessió Americana de 1861-65. Font: ABC.\nLa Història es va accelerar en arribar el segle XIX, amb la Revolució Industrial i, després, del segle XX, que portà el gran salt tecnològic i la millora en les vies de comunicació; crisis econòmiques que abans duraven segles ara duraven anys i la resolució dels conflictes es va fer més ràpida, però també més cruenta; encara que les guerres continuessin sent semblants a les d’abans, la tecnologia també va tenir el dubtós mèrit de portar la guerra a qualsevol part, i no només al camp de batalla. El més dramàtic exemple, els milions de morts de la Segona Guerra Mundial haguts en només sis anys, i molts d’ells en bombardejos aeris.\nAl segle XXI van arribar les Noves Tecnologies, Internet i les Xarxes Socials, i això ha creat també una nova manera de fer la guerra; si la Segona Guerra Mundial va portar la violència del front de guerra a qualsevol racó, en l’època actual l’abaratiment dels costos dels equips capaços de connectar-se a Internet, sumat a la millora en les Telecomunicacions i en la velocitat de les mateixes porta al fet que qualsevol persona, en gairebé qualsevol part del món, pugui tenir una finestra oberta, ràpida i barata, al món sencer, però això també li dóna la capacitat d’influir en altres persones a distància, de propagar idees radicals o transmetre informació sobre certes ideologies de manera gairebé instantània i gairebé gratuïta.\nEn els últims temps podem observar com s’està lliurant una nova guerra global, potser la que es podria batejar amb el temps com la Tercera Guerra Mundial, però aquesta vegada, en lloc de ser una guerra de tipus “tradicional”, com abans deia, amb exèrcits enfrontant-se, és una guerra de baixa intensitat, una guerra derivada en part de la guerra de guerrilles, en la qual cap part del món està fora de perill, i en la que les accions terroristes tenen una força mediàtica fora de lloc. Només cal veure el gran seguiment informatiu que hi ha hagut després de qualsevol dels malvats atemptats ocorreguts des del trist 11-S. Segur que tots recordarem que, durant diversos dies, el seguiment informatiu d’aquests successos va ser exclusiu en tots els telenotícies, ocupant gran part dels continguts dels diaris; avui en dia, ningú no esperaria res diferent d’un succés d’aquesta mena, però abans no era exactament així.\nPer tal de poder fer una comparació, he buscat a l’hemeroteca digital de “La Vanguardia” i he consultat la seva edició corresponent al quinze de gener de 1943 per veure com es presentava llavors la informació d’un altre acte bèl·lic d’importància del segle XX, en concret, la Batalla de Stalingrad, una de les més sagnants de la Segona Guerra Mundial i en la qual van morir centenars de milers de persones. La diferència és important, la notícia s’explica a la pàgina tres, a l’apartat de “notícies de l’estranger” i, clarament, no es dóna una idea de la tragèdia que, en aquest moment, vivien els combatents, al menys no en els termes en què avui en dia entenem la transmissió de les informacions, i això que a Stalingrad van morir diversos centenars de milers de persones. En els anys quaranta les notícies no es transmetien de la mateixa manera que actualment; com a molt, eren dictades per telèfon, quan era possible, pels corresponsals que hi havia al lloc de la notícia i, d’aquesta manera, la seva influència en l’Opinió Pública no era la mateixa que actualment.\nImatge d’un cementiri militar a Normandia, França. Font, Wikipèdia.\nEn la guerra actual les notícies volen, ja que qualsevol pot penjar a la seva xarxa social imatges o vídeos d’un succés qualsevol, i això li dóna un poder propagandístic inimaginable pocs anys abans. Tan gran és el seu poder que, si bé el nombre de baixes en aquesta guerra actual és molt inferior al de les guerres anteriors, l’impacte mediàtic és infinitament superior; tant l’és, que fins i tot els terroristes ho saben i usen la Xarxa per transmetre les seves propagandes, la seva manera de veure la vida i per reclutar i adoctrinar als seus fidels en qualsevol part del món, aprofitant la gran revolada mediàtica dels seus tristos actes com a mitjà de propaganda. Fa seixanta anys morien milers de persones en una cruel batalla i, com a molt, els diaris en feien algun esment; avui dia, moren cent i escaig persones en un atemptat una ciutat occidental i això provoca una revolada sense precedents.\nRecordo que el gran Albert Einstein (1879-1955) va dir aquella cita tant famosa que deia “no sé com serà la tercera guerra mundial, només sé que la quarta serà amb pedres i llances”. El que el genial científic no podia preveure llavors, durant els anys cinquanta, era que la Tercera Guerra Mundial s’anava a lliurar en l’àmbit de la transmissió de la informació, en una guerra de baixa intensitat, però amb el màxim efecte mediàtic possible, buscant transmetre el terror en estat pur a qualsevol persona i en qualsevol lloc. Segurament ell pensava en una Tercera Guerra Mundial de tipus nuclear, el gran temor dels anys cinquanta, més que en una guerra global de baixa intensitat, ja que no va conèixer l’auge de les Noves tecnologies com ara ho vivim. En el que estic segur que no s’equivocava és en l’afirmació que hi ha a la segona part de la seva cita, encara que segur no l’hem d’entendre pel literal; pot ser que la Humanitat, tal com la coneixem avui dia, no s’autodestrueixi mitjançant una guerra nuclear, però del que sí que estic segur és que, en el fons i en gran part, continuem sent com els nostres avantpassats, usem sofisticades pedres i llances per fer mal al nostre pròxim, i això és el que és dramàticament trist, constatar el ben poc que realment hem canviat.\nQuan serem capaços, per fi, de viure en pau?\nDocument: Imatge de la tercera plana de “La Vanguàrdia” del 15-1-1943, tal com se’n ha fet esment abans.\nArticle publicat a “Reus Digital” el dia 24-11-2015 i consultable en aquest enllaç.\n23 noviembre 2015 24 noviembre 2015 jomuleArticles d'opinió, Publicats a "Reus Digital"conflictes, economía en bambas, guerra, guerra actual\nEntrada anterior Un nuevo tipo de guerra.\nEntrada siguiente Segundo aniversario de “Economía en bambas”.


Tertúlia : Les discussions per formar govern tufegen\nLes discussions per formar govern tufegen\nEl futur del govern espanyol no és gens fàcil ni gaire previsible. Les dues opcions que poden evitar anar a eleccions són complicades perquè deixarien insatisfets a molta gent. No estic, però d'acord amb aquelles persones, normalment polítics interessats, que defensen posicions basant-se en la interpretació correcta del què ha volgut dir la ciutadania amb els resultats electorals. Penso que els resultats han deixat un panorama inèdit a Espanya i que obliga a pactar, i per fer-ho cal saber-ne.\nConsidero que si tots plegats fóssim honrats hi ha qui hauria de fer el primer pas i dimitir. Rajoy, tot i haver aconseguit més vots que ningú, és incapaç de pactar amb ningú per dues raons molt importants i tristes alhora: la seva prepotència durant aquests quatre anys de govern, sense amics i només creant-se enemics que ara no volen pactar amb ell, i la corrupció que ha empastifat tot el PP, i ell tampoc no en té les mans lliures.\nSi Rajoy no fa el pas és per orgull i un mal concepte de governar. No és esperit de servei, sinó ànsia de poder, i en el seu cas poder personal, ja que ni dins del seu propi partit té credibilitat, donant-li només suport aquells que en surten beneficiats. Si no pot governar i, per tant, col·locar amics a càrrecs públics, ja veurem quants amics de veritat li quedaran.\nEn el cas del PSOE tampoc l'aigua és clara. La lluita pel poder dins del partit entre Pedro Sánchez i Susana Díaz clama el cel. No és honrat jugar amb la gent les pròpies dèries i ànsies per dominar el partit. Voldria pensar que la defensa del PSC a la posició de Pedro Sánchez és una defensa coherent i sense interessos més que els propis de la ciutadania que representen i manifesten defensar.\nA Catalunya es va escriure molt sobre les ànsies del president Mas de continuar governant el país. El mateix PP va ficar-hi cullerada i el responsabilitzava de la corrupció del seu partit. Ara seria bo que es prenguessin el mateix medicament i apartessin Rajoy pels mateixos motius. Això, però no passarà, perquè hi ha massa hipocresia en el món de la política.\nPublicat per xfebrer el dissabte, de gener 30, 2016\nEtiquetes: Amics, Ànsia, Ànsies, Corrupció, Credibilitat, Dèries, Dimitir, Discussions, Eleccions, Electorals, Enemics, Govern, Hipocresia, Orgull, Pactar, Partit, Poder, Política, President, Resultats\nManifestació contra els interessos de Catalunya\nSeguir el debat del ple municipal deprimeix\nL'esquerra que no és capaç d'arraconar Rajoy\nLa participació a debat amb Daniel Innerarity\nQui pot opinar sobre el rial del Bareu?\nSalvem la tradició!\nL'organització territorial és un tema pendent\nAlbert Boadella mai no ens ha deixat indiferents\nAl Tribunal Constitucional no li donen descans\nHisenda som tots i totes, publicitat o sornegueria...\nDiàleg i pacte o eleccions\nL'Ajuntament d'Arenys de Mar a la Fiscalia per la ...\nLa tramitació online hauria de ser més senzilla\nEuropa acull o requisa els refugiats?\nEnsorrat el partit, Duran plega\nEl PSOE dóna la mà a ERC i DL al Senat\nToni Comín, nou conseller de Salut\nJa tenim dos presidents, anem pel tercer\nNou president i tres meritxells al govern\nFelip VI ens gira l'esquena\nPle d'investidura i un record per a en Pepín\nNo hi haurà eleccions\nLes CUP ensorren allò que varen aixecar fa quatre ...\nSí - potser sí - no, però veiem - de cap manera\nEl lloc ideal per a la Biblioteca d'Arenys de Mar\nLa innocència dels 9 anys el 1964\nA reveure pare\nUnes hores amb el pare\nI si enviem les CUP a desencallar la presidència e...\nFelicitats Jordi i bon any!!!


Un passeig per la Muralla de Lugo | actualitat Viatges\nUn passeig per la Muralla de Lugo\nMariela Carril | | Espanya, Cap de setmana\nLa Molt Noble i Lleial Ciutat de Lugo és la capital de la província de el mateix nom, a Espanya. És una de les ciutats espanyoles amb orígens romans ja que va ser fundada l'any 25 aC, és anterior fins i tot a Galícia, i si la visites podràs conèixer les restes que aquest poble ha deixat per aquí.\nUn dels tresors arqueològics més especials de Lugo és la seva muralla. la famosa Muralla de Lugo és una meravella i des de l'any 2000 ostenta el títol de Patrimoni de la Humanitat. Ara que s'acosten uns dies lliures per Setmana Santa, què et sembla apropar-te a conèixer-la?\n2 La Muralla de Lugo\n3 Què visitar de la Muralla de Lugo\nLa ciutat està sobre la part alta d'un turó entre el curs del riu Miño. Va ser fundada per un grup d'expedicionaris romans que van arribar l'any 25 aC i batejada llavors amb el nom de Lucus Augusti. La idea va ser annexar el nord-oest peninsular i el que va néixer primer com un castro militar després, uns vint anys més tard, es va expandir fins a prendre la forma d'una urbs ja amb temples, termes, carrers i altres.\nVa ser entre els anys 260 i 325 que la ciutat és envoltada per una imponent muralla de 2266 metres de circumferència. La veritat és que és meravellosa perquè és l'única fortificació romana de tot el món que ha arribat als nostres dies sencera. Sí, íntegra és les seves dimensions originals.\nPots arribar a Lugo per carretera, a través de la N-VI des de Madrid a La Corunya i després utilitzar el tren.\nCom vam dir més amunt la muralla és molt extensa i té 2256 metres de llarg. Té 85 poderoses torres i va néixer com un sistema de defensa entre el castro original i els seus voltants. disposa de 10 portes en total que uneixen la part interior amb la part exterior i el seu antic adarve o passeig de ronda és avui un carrer popular.\nNo és que mai ha estat modificada o alterada al llarg de la seva llarguíssima història però per sort aquests canvis no van arribar a modificar-la substancialment i en ella encara es veu la signatura de l'arquitecte Viturbio: l'amplada dels murs és de 4, 20 metres i en alguns llocs arriba als set metres; més de dos quilòmetres de longitud i al voltant de 34 hectàrees en total.\nEntre segment i segment de muralla, anomenats cortines (d'entre sis metres i escaig i tretze metres i mig), hi ha una torre i encara que se sap que originalment hi havia més de 80 avui hi ha 46 senceres i de les altres només hi ha restes millor o pitjor conservats.\nAquestes torres tenen entre vuit, nou i escaig metres d'alt fins a mes de 16. Una d'elles té finestrals de mig punt de més d'un metre d'ample i alt. Bell. Entre elles hi ha 60 torres rodones i 11 quadrades. Tant la muralla com les torres estan construïdes amb granit encara que hi ha lloses de pissarra en portes i angles. La part interna és de morter, un compost de còdols, pedres i terra.\nOriginalment la muralla de Lugo tenia cinc portes (En l'època romana), una per cada via principal de la ciutat, però entre mitjan el segle XIX i els primers vint anys de segle XX es van obrir cinc mai. D'aquest total de deu portes avui queden quatre per al trànsit de vehicles i sis per a vianants. Les portes originals, de fusta, van sobreviure fins a mitjan segle XIX però ja per als anys '70 d'aquest segle van desaparèixer.\nQuè visitar de la Muralla de Lugo\nLes seves portes. hi ha la Porta Falsa, antiga Porta de l'Boquete, Original romana. Té 5, 65 metres d'alt i 3, 45 metres d'ample. la Porta de Sant Francesc és més moderna i va ser inaugurada per Isabel II d'Espanya en 1858. Va ser la porta de l'príncep fins que en els anys '60 de segle XX va ser reformada fent-la més ampla. Avui té 12, 5 metres d'alt per 7, 50 d'ample. passen per ella persones i cotxes.\nLa Porta d'Estació va ser oberta quan va arribar el tren a Lugo el 1875. Poc temps després es va fer més gran tirant avall dues torres. El 1921 es va demolir i es va construir la que veus avui amb vuit metres d'alt per 10 d'ample. la Porta de Sant Pere era en temps medievals la Porta de Sancti Petri i donava accés a el camí que portava a Castella. Per aquí ingressa a Lugo el famós Camí de Sant Jaume, amb els seus 4, 85 metres d'alt i 3, 70 d'ample. Té dues torrasses imponents a cada costat i té l'escut de la ciutat.\nLa Porta de Sant Jaume és de l'època romana encara que al segle XVIII es va remodelar perquè poguessin passar carruatges. Llavors també se la va decorar amb la imatge de Sant Jaume Matamoros i durant molt temps va ser exclusiva dels religiosos. la Porta de l'Bisbe Aguirre es va construir per unir el seminari amb el cementiri a fins de segle XIX. Va implicar la demolició de dues torres amb làpides romanes.\nLa Porta Miña és romana i és una porta gairebé original. Té 3, 65 metres d'ample i avui brinda accés a el riu Miño. Té dues torrasses i una habitació per a la guàrdia. la Porta de l'Bisbe Izquierdo és la famosa Porta de la presó perquè va permetre l'accés directe a la presó, en 1888. Finalment hi ha la Porta de l'Bisbe Odoario i la Porta Nova.\nLa Muralla de Lugo també té escales que permeten l'accés a la passejada de ronda, avui un passeig molt turístic. Les escales estan ficades en els murs i encara no s'han conservat senceres es pot veure que eren dobles. Van aparèixer en els anys '60 de segle XX, tapades amb terra i escombraries, i es pensa que hi havia a l'almenys una escala per torre. No tocaven el sòl sinó que per aconseguir el primer esglaó calia usar una escala mòbil, mesura de seguretat per poder aïllar la muralla en cas d'atac.\nAvui hi ha sis escales externes als murs i una rampa. Podràs veure més el fossat, A una distància de cinc metres d'el camí de les torres, de 20 metres d'ample i uns quatre de profunditat. Avui no està sencer ni de bon tros, queden vestigis res més però els arqueòlegs han pogut determinar-ne les mesures i establir que no era un fossat continu sinó de trams independents.\nLa ciutat de Lugo proposa un recorregut turístic pel adarve, per les portes i per l'interior de la muralla. A gaudir!\nRuta completa cap a l'article: actualitat Viatges » Escapades » Cap de setmana » Un passeig per la Muralla de Lugo\nQuè veure a Nerja, una turística població de sud\nConsells per a viatjar sol


3.6.1. Accedir al menú de configuració de la BIOS\nLa BIOS proveeix les funcions bàsiques que es necessiten per arrencar la vostra màquina i permetre al vostre sistema operatiu accedir al maquinari. El vostre sistema probablement proveeix un menú de configuració que s'utilitza per configurar la BIOS. Per accedir al menú de configuració de la BIOS haureu de prémer una o vàries tecles després d'encendre l'ordinador. Sovint és la tecla Suprimir o F2, però alguns fabricants en fan servir d'altres. Normalment, en engegar l'ordinador es veu un missatge informant de quines són les tecles que cal fer servir.\nDes del menú de configuració de la BIOS, podeu seleccionar els dispositius i l'ordre de comprovació en iniciar el sistema. Les possibilitats a seleccionar inclouen els disc durs interns, el lector de CD/DVD-ROM i els dispositius d'emmagatzemament massiu com a memòries o disc externs USB. Els sistemes més moderns ofereixen la possibilitat d'activar l'arrencada per xarxa amb PXE.\nDepenent dels mitjans d'instal·lació (CD/DVD ROM, memòria USB, inicia des de la xarxa) que heu triat heu d'habilitar els dispositius apropiats per arrencar si no estan ja habilitats.\nLa majoria de versions de la BIOS permeten accedir a un menú d'arrencada on és possible seleccionar el dispositiu d'arrencada de l'ordinador en la sessió actual. Si aquest opció està disponible, la BIOS mostra un missatge curt del tipus «press F12 for boot menu» quan el sistema arrenca. La tecla que es fa servir per a accedir en aquest menú canvia d'un sistema a l'altra; les més usades son F12, F11 i F8. Seleccionant el dispositiu des d'aquest menú no es canvia l'ordre d'arrencada predeterminat de la BIOS, de manera que podeu arrencar des d'una memòria USB tot i tenir seleccionat un disc dur intern com a dispositiu primari d'arrencada.\nSi la vostra BIOS no facilita aquesta opció del menú d'inici per poder seleccionar a voluntat el dispositiu d'arrencada actual, haureu de canviar la configuració de la BIOS per a fer que el dispositiu des del qual arrencau el debian-installer sigui el dispositiu primari per arrencar.\nMalauradament alguns ordinadors tenen versions de la BIOS amb errors. L'arrencada des d'una memòria USB pot no funcionar encara que aquesta sigui una opció disponible en el menú de la BIOS i la memòria USB sigui la seleccionada com a dispositiu d'arrencada. En alguns d'aquests sistemes, l'arrencada amb una memòria USB és impossible; en alguns casos es pot enganyar al sistema per arrencar-lo des de la memòria USB canviant a la BIOS el tipus de dispositiu «dics dur USB» o «memòria USB» predeterminat per «USB ZIP» o «USB CDROM». Més concretament, si feu servir una imatge híbrida CD/DVD en una memòria USB (llegiu Secció 4.3.1, «Preparar una memòria USB fent servir una imatge híbrida CD o DVD»), canviar el tipus de dispositiu a «USB CDROM» ajuda amb algunes BIOS que no arrenquen des d'una memòria USB en mode de disc dur USB.\nSi no podeu manipular la BIOS per tal d'arrencar directament des d'una memòria USB teniu l'opció de fer servir una ISO copiada en una memòria USB. Arrencar el debian-installer fent servir Secció 4.4, «Preparació dels fitxers per arrencar des del disc dur» i, després de revisar els disc cercant una imatge ISO, seleccionar el dispositiu USB i la imatge d'instal·lació.\n3.6.3. Sistemes amb microprogramari UEFI\nUEFI («Unified Extensible Firmware Interface») és un nou tipus de microprogramari que fan servir molts sistemes moderns i, entre d'altres usos, reemplaçarà la BIOS dels PC clàssics.\nActualment, la majoria de PC que fan servir UEFI també tenen l'anomenat «Compatibility Support Module» (CSM) en el microprogramari, que proporciona al sistema operatiu exactament les mateixes interfícies que el clàssic BIOS de PC, de manera que el programari escrit per les BIOS de PC funcionen sense canvis. No obstant això, UEFI està destinat a substituir completament l'antic BIOS sense ésser totalment compatible i ja hi ha molts sistemes amb UEFI però sense CSM.\nEn els sistemes amb UEFI hi ha una sèrie d'aspectes que cal tenir en compte a l'hora d'instal·lar un sistema operatiu. El mètode de càrrega del sistema operatiu per part del microprogramari és fonamentalment diferent entre el clàssic BIOS (o UEFI en mode CSM) i el UEFI natiu. Una de les diferències més destacables es el mètode en què es fan les particions en el disc dur. Amb el clàssic BIOS i amb UEFI en mode CSM es fa servir una taula de particions DOS mentre que UEFI fa servir un esquema de particions diferent anomenat «GUID Partition Table» (GPT). En un sol disc, per a raons pràctiques només es pot fer servir un dels dos sistemes i en el cas d'arrencada múltiple amb diferents sistemes operatius en només un disc, tots ells han de fer servir el mateix tipus de taula de particions. L'arrencada des d'un disc amb GPT només és possible amb mode UEFI natiu, però l'ús de GPT es fa cada vegada més comú així com augmenten les mides dels disc, degut a que la taula de particions clàssica DOS no pot indexar disc de més de 2 terabytes mentre que GPT admet disc de més capacitat. Una altra diferència important entre els dos sistemes és la ubicació del codi d'arrencada i el format en què es fa. Per això calen diferents carregadors d'arrencada per a cada sistema.\nAquesta darrera diferència és torna important per engegar debian-installer en sistemes amb UEFI i CSM degut a què debian-installer comprova si s'engega en un sistema amb BIOS o UEFI natiu i instal·la el carregador adequat. Normalment funciona correctament però i pot haver problemes en el cas de arrencades múltiples. En alguns sistemes UEFI amb CSM el mode predeterminat d'arrencada per a dispositius desmuntables és diferent del que es fa servir actualment amb els disc durs, de manera que quan s'arrenca l'instal·lador des d'una memòria USB d'una manera diferent en com s'arrenca un altra sistema operatiu instal·lat en el disc dur, podria passar que s'instal·li un carregador incorrecte i que el sistema no arranqui una vegada acabada la instal·lació. Quan s'elegeix el dispositiu d'arrencada des del menú d'arrencada del microprogramari, alguns sistemes ofereixen dues opcions separades per a cada dispositiu, de manera que l'usuari pot elegir si l'arrencada es farà en el mode CSM o UEFI natiu.\nUna altre aspecte lligat a UEFI és l'anomenat mecanisme d'«arrencada segura». L'arrencada segura és una funció d'UEFI amb la qual el microprogramari només carrega i executa codi signat criptogràficament amb determinades claus i bloquege qualsevol codi d'arrencada (potencialment perillós) que no estigui signat o signat amb claus desconegudes. A la pràctica, l'única clau acceptada de forma predeterminada en molts sistemes UEFI amb arrencada segura és la clau que Microsoft fa servir per al seu carregador d'arrencada. Com que el codi d'arrencada del debian-installer no està signada per Microsoft, arrencar l'instal·lador en aquests sistemes requereix la prèvia desactivació de l'arrencada segura. L'arrencada segura està habilitada per defecte en sistemes amb una preinstal·lació de la versió de 64 bits del Windows 8 i, malauradament, no hi ha cap mètode estàndard per desactivar-la en la configuració d'UEFI. En molts sistemes, l'opció per desactivar l'arrencada segura només és accessible quan la contrasenya de la BIOS ha estat establerta per l'usuari, de manera que si teniu un sistema amb l'arrencada segura activada, però no trobau una opció per desactivar-la, intentau establir la contrasenya de la BIOS, apagau i engegueu de nou la màquina i intentau trobar de nou l'opció adequada.\n3.6.4. Desactivar l'«arrencada ràpida» de Windows 8\nWindows 8 ofereix l'anomenada «arrencada ràpida» per reduir el temps d'arrencada del sistema. Tècnicament, quan aquesta opció està activada, Windows 8 no s'atura realment ni arrenca de nou quan es torna a engegar, en canvi fa una cosa semblant a una suspensió al disc per a reduir el temps d'«arrencada». Mentre el Windows 8 sigui l'únic sistema operatiu a la màquina no hi ha cap problema, però sí n'hi pot haver i amb pèrdua de dades en el cas de l'arrencada dual si un altra sistema operatiu accedeix a un sistema de fitxers als quals accedeix el Windows 8. En aquest cas, l'estat real del sistema de fitxers pot ésser diferent a l'estat conservat per Windows 8 desprès de l'«arrencada ràpida» i pot ocasionar la corrupció del sistema d'arxius després de successius accessos d'escriptura. Per tant, en un sistema d'arrencada dual, per evitar la corrupció del sistema d'arxius, l'«arrencada ràpida» s'ha de desactivar a Windows.\nTambé pot ésser necessari desactivar «l'arrencada ràpida» per poder accedir a la configuració de l'UEFI i poder arrencar un sistema operatiu diferent o debian-installer. En molts sistemes UEFI, el microprogramari redueix el temps d'«arrencada» deixant d'inicialitzar el controlador del teclat o els dispositius USB; en aquests casos, és necessari arrencar el Windows i desactivar aquesta funcionalitat per a poder canviar l'ordre d'arrencada.\nFuncionalitats USB de la BIOS i teclats. Si en lloc d'un teclat de tipus PS/2 teniu un model USB, potser haureu d'habilitar l'emulació antiga de teclats en la configuració de la BIOS por poder fer servir el teclat amb el menú del carregador d'arrencada, tot i què això no passa amb els ordinadors moderns. Si el vostre teclat no funciona amb el menú del carregador d'arrencada, consultau el manual de la placa base i cercau a la BIOS les opcions «Legacy keyboard emulation» o «USB keyboard support».


concessions, peatges, manteniment. Qui paga? - Institut Cerdà\nDirector de Innovació i Transport / Logística – Institut Cerdà\nÉs de tots sabut que algunes concessions de vies de comunicació estan arribant al final. I segons sembla, la intenció de l’administració és no prorrogar o renovar aquestes concessions. Fins a la data no hem sentit justificacions o explicacions més detallades. En qualsevol cas, es prengui la decisió que es prengui, aquesta situació requereix preparació i planificació, i no poca, i no hi ha lloc ni temps per improvisacions. Els processos administratius, al ser molt garantistes, sempre consumeixen temps, sobretot els complexos que requereixen treballs jurídics i financers. Entenc que en l’administració estan ja efectuant la planificació de les actuacions necessàries per aplicar les solucions en el temps requerit, que a més han forçosament tenir un ampli consens social.\nEls termes “prorrogar” o “renovar” concessions semblen proscrits, possiblement sense gaire base argumental sòlida. Segurament no ajuda el fet que històricament s’hagi recorregut a la pròrroga en algunes vies per facilitar nova inversió, necessària i imprescindible a mesura que madura la infraestructura (carrils addicionals, ramals d’accés, etc.). Això ha permès a les administracions certa simplicitat administrativa en les actuacions, i per què no dir-ho, accés a finançament fora de l’entorn públic. La raó és que el finançament proporcionada pel concessionari no computa com a deute públic. A més, permet resoldre un conflicte complex: com actuar en una infraestructura amb concessió. L’inconvenient és que les condicions estan prefixades en el contracte existent, alguns que daten ja de molts anys, de manera que aquest tipus d’actuació no sempre resulta ser la més avantatjosa per a l’administració.\nPerò, quin és realment el problema? Quan els nostres governants afirmen que no es renovaran les concessions, la immensa majoria pensa, pensem, que se suprimiran els peatges existents. I possiblement sigui cert, però cal tenir en compte un aspecte fonamental: l’import del peatge permet finançar no només l’amortització de la inversió, sinó també els costos de manteniment i reposició que la infraestructura necessita per garantir la seguretat dels usuaris. Això vol dir que, si se suprimeixen els peatges existents un cop finalitzada la concessió, algú haurà de finançar aquests costos, i si s’opta per aquesta solució, aquest algú no pot ser altre que els fons públics. És a dir, que les administracions hauran de dedicar pressupost addicional per a això, en detriment d’altres partides pressupostàries, que semblen prioritàries. No cal recordar aquí l’estat de finançament de les administracions per posar de manifest que no és la solució òptima des del punt de vista social, ni per descomptat des de l’econòmic.\nPotser la solució més raonable i sostenible, però també poc debatuda, seria la de mantenir el sistema actual de concessionaris, ja que la seva eficàcia i la seva contribució a el desenvolupament de el país està fora de tot dubte. Els peatges, això sí, serien a la baixa, per l’import corresponent a les partides de manteniment i reposició. D’aquesta manera, no s’afecta als pressupostos públics, i la infraestructura és sostinguda per aquells que la fan servir. Però aquesta solució, com qualsevol altra, també requereix preparació i ampli consens per part de l’administració.\nQueda en l’horitzó un problema endèmic per resoldre, que sembla enquistat probablement per falta de valentia: aplicar una harmonització en el sistema de peatges. És a dir, establir peatges, si es vol dir “tous”, en totes les vies d’alta capacitat, de manera que generin prou recursos per sufragar el cost del sistema, sense necessitat de recórrer a fons públics, com es fa en l’actualitat. Tot un repte per als nostres governants, que tard o d’hora s’haurà d’abordar.\nEn tot cas, per garantir la continuïtat necessària de el servei, esperem que les diferents administracions estiguin ja planificant i preparant alternatives per a aquesta nova etapa de sistema concessionat de vies de comunicació.\n3 de juny de 2019 /by Institut Cerdà\nhttps://www.icerda.org/wp-content/uploads/2019/06/Concesiones-peajes-mantenimiento-quien-paga.jpg 800 1200 Institut Cerdà https://www.icerda.org/wp-content/uploads/2021/10/logo_icerda_header-300x138-1.png Institut Cerdà2019-06-03 19:03:492019-11-19 16:54:21concessions, peatges, manteniment. Qui paga?\nEl territori i el món local: claus pels NextGenerationUE13 de juliol de 2021 - 11:37\nEl risc de perdre el beneplàcit social27 d'abril de 2021 - 8:37\nInforme Favorable de PDE – Pla de desplaçament d’empresa Quan el ciutadà marca el ritme de la innovació


Com arribar a la formulació per eliminar berrugues ràpidament Wartrol en línia |\nHome > CA > Wartrol > Com arribar a la formulació per eliminar berrugues ràpidament Wartrol en línia\nLes berrugues són poc atractius. Aquestes protuberàncies i nafres a la pell fan que la persona que lluita amb ells incòmode, i que podrien interrompre als altres que estan en estreta anomenada amb l’individu influït. Comunament, la preocupació inicial se li va preguntar per qualsevol persona que té berrugues no és “exactament com va fer guanyo aquests?”, No obstant això, que més aviat és “com puc eliminar aquests punts?”\nSi es fa una ullada a les botigues de medicina locals, que sens dubte veure una miríada de possibles cures i tractaments en el mercat que diuen curar les berrugues ràpidament. Un d’ells és Wartrol, però, abans d’examinar molt més detingudament en aquest determinat assassí berruga, permeten comprovar a terme inicialment exactament el que són les berrugues i també d’on vénen. Entendre exactament el que són i com es pot colpejar més adequada d’ajudar en gran mesura a esbrinar quin producte serà millor fer la feina.\nNo negar qualsevol tipus de removedor de berruga abans de revisar aquesta Wartrol informacions: les millors maneres de tractar les berrugues amb eficàcia que li oferirà informació sobre el que és una berruga, les tècniques que es podrien utilitzar per fer front a les berrugues, Wartrol llista d’ingredients, formes de tractar berruga amb èxit amb wartrol i també adquirir formulació per eliminar les berrugues wartrol ràpidament en línia.\nQuè és una condició de la berruga\nconformitat entrada amb l’American Academy of Dermatology, una berruga és un creixement que apareix a la pell quan un detalls infecció molt (anomenat el virus del papil·loma humà, o VPH) contamina la capa superior de la pell. El virus entra generalment un tall o una nafra a l’àrea de superfície de la pell abans de crear el desenvolupament. El creixement en si podria abordar l’aspecte d’un petit tros de coliflor o una butllofa. Moltes berrugues últims només un parell de mesos abans de la seva desaparició. No obstant això, algunes berrugues poden durar anys si no hi ha tractament.\nÉs fonamental tenir en compte que les berrugues poden aparèixer en qualsevol part del cos. Podria ser, peus, genitals zones accessibles, fins i tot les parpelles. És igualment important tenir en compte que les berrugues són contagioses. Per tant, la llar i els amics que romanen en estreta trucada amb una persona que està lluitant amb les berrugues ha de tenir cura per evitar la propagació d’ells. i per comoditat, les berrugues poden repetir a la mateixa zona que antigament contaminats.\nUna gran quantitat de berrugues són inofensives. Ells són només molèsties que cap persona que tingui aprecia. No obstant això, un triar uns pocs estrès de VPH estan associats amb el càncer de coll uterí en les dones. Hi ha diversos tipus de berrugues exciten diferents opinions de les persones que els observen. Un nen amb una berruga en un dit o la part posterior de la mà pot causar poca preocupació per una altra malaltia. Les persones reaccionen molt més altament i també amb cautela quan descobreixen a terme un adult té berrugues genitals al voltant del recte o en l’engonal. Per cert, hi ha una mitologia comú que els gripaus proporcionen infecció berruga. Aquest és un error total.\nAlgunes tècniques que podrien ser utilitzats per tractar les berrugues\nLamentablement, no hi ha una teràpia generalitzada actualment fàcilment disponible que protegeix contra una persona d’aconseguir berrugues i lunars típics. L’única excepció a aquesta regulació és un nombre de vacunes que s’han establert per aturar les berrugues, que fan que les cèl·lules de càncer de coll uterí en les dones; No obstant això, aquestes vacunes tenen un historial de rendiment combinat d’èxit. Tots i cada un dels tractaments típics d’avui dia per a les berrugues en lloc objectiu a tractar amb les taques després que apareixen en el cos.\nUna tècnica però car d’ús freqüent per fer front a les berrugues implica cosa que es diu crioteràpia. Aquesta és una paraula de luxe per al fred i també es pot realitzar amb les formulacions com el Dr. Scholls Freeze Away. productes químics Super-freds, com nitrogen líquid, s’utilitzen per a les berrugues en una col·lecció de tractaments i que en algun moment disminuir. No obstant això, la típica persona no té molt fàcil accés a nitrogen líquid, de manera que aquesta alternativa per a la majoria de la gent no és pràctic quan es necessita una teràpia a corre-cuita.\nDiverses altres tècniques utilitzades comunament inclouen el tractament d’un professional mèdic. Aquests inclouen tornar a pintar la berruga amb una substància anomenada cantaridina, que crea un ampolla per crear sota de la berruga i també permet que tot el que cal ser tallada en considerar a la setmana.\nEl tractament quirúrgic\nA més, un professional mèdic pot decidir reduir la berruga de distància en un petit procediment ambulatori. Al final, un professional metge pot utilitzar la electrocirugía i també raspat, que inclou el vessament de la berruga i l’eliminació de les capes de la pell fins a la imperfecció s’elimina per complet.\ntractaments de residència\nSi ho fa prou navegació en teràpies de berrugues i formes d’acabar amb marques a la pell, que, sens dubte trobarà algunes persones que prometen que cobreix les berrugues amb cinta adhesiva per a conductes d’aire per períodes de temps extensos és un tractament efectiu per a aquestes taques. No obstant això, els estudis mèdics han refutat aquestes afirmacions.\nL’enfocament més assequible més comú i també s’utilitza en l’actualitat per tractar les berrugues impliquen compostos que tenen una substància anomenada àcid salicílic. Potser no hagis fet venir a través d’àcid salicílic, però és molt probable que hagi fet ús d’un altre medicament que conté aquesta substància química, com Dermisil. L’àcid salicílic és l’ingredient actiu en analgèsics i s’utilitza en diversos altres dolor i malestar medicaments de tractament.\nL’àcid salicílic és un fàrmac conegut com un queratolític. Això suggereix que es dissol la proteïna saludable (o queratina) que comprèn molts de la berruga i el gruix, la pell morta que voreja la mateixa. Quan aquesta proteïna saludable es descompon, la berruga cau i també s’esvaeix. Una opció més per a una persona que experimenta berrugues és ordenar Wartrol i també per utilitzar la solució com s’indica.\nAquest tractament neta berruga és un compost patentat comercialitzat a través d’un lloc web de xarxa que afirma ser el més poderós sistema d’eliminació de berrugues dels últims 3 anys. Aquest és un cas fort, calculant el nombre de substàncies i teràpies també berruga s’alimenten de la del mercat.\nWartrol fórmula a base d’herbes que fan que sigui molt eficaç\nEls proveïdors són directes en la comercialització de la fórmula. Wartrol utilitza àcid salicílic. Que coincideix substància es va discutir anteriorment, que en realitat ha estat utilitzat com una teràpia berruga comuna durant anys. No obstant això, la fórmula promou que té aquest compost concentrat al 17% dins de la medicació.\nSi bé això podria semblar impressionant, això és bastant semblant a la concentració d’àcid salicílic descobert en altres medicaments com ara substàncies W. La resta dels components de la solució són les substàncies no actives. No obstant això, encara juguen un paper integral en l’eficàcia de la medicació:\nAquesta és l’eina en la qual tots els elements que componen aquest eliminador de berruga es barregen en.\nun compost de xarop, aquest material ajuda a formar una pel·lícula desafiant sobre una superfície quan s’asseca.\nEs tracta d’un alcohol fet de nombrosos olis de menta que ajuden a alleujar la picor.\nAquesta substància funciona com un emulsionant, que permet la formulació nombrosos per ser repartides de manera uniforme al llarg del medicament.\nEs refereix, a més, a la vitamina C, aquesta substància ajuda amb la cicatrització de la lesió.\nAquesta és una cel·lulosa ingredient actiu soluble en aigua va fer ús de forma genèrica en l’ajuda farmacèutica.\nCom es pot tractar amb èxit amb Wartrol berrugues\nPer fer ús d’Wartrol és molt senzill. L’àrea de superfície al voltant de les berrugues es neteja primer, després d’això saturat durant 5 minuts en aigua calenta, es va assecar i també després que Wartrol s’aplica amb el raspall aplicador per berrugues especialment. L’última acció és simplement permetent que el medicament sec. El proveïdor informa aconseguir el medicament dues vegades al dia. Les adreces en l’estat envasat que podria prendre fins a 12 setmanes perquè el medicament per tractar totalment la berruga. El temps de teràpia predit és comparable a la d’altres medicaments.\nAlguns aspectes que cal saber sobre formulació de neteja de la berruga\nCal entendre que es tracta de berrugues, tot i tenir remeis sense recepta i agafadors d’algunes amenaces. Això és cert fins i tot la utilització d’una formulació avaluada i provada com Wartrol. Vostè ha d’avaluar aquests a fons i també triar quin és el més efectiu en base als beneficis addicionals d’un éssers i possible inconvenient. Aquí hi ha alguns possibles efectes negatius:\nEl tractament de les berrugues inclou impactant les principals capes de la pell. Igual que amb qualsevol control de la pell i també dermis, hi ha una oportunitat que el tractament podria deixar una cicatriu. La cicatrització pot ser irreversible i també, en alguns llocs, com els peus, sinó que també podria ser incòmode. Vostè hauria de considerar també que la cicatrització pot ser indesitjable i també afecten la forma en què es presenta als altres. El costat brillant és que les teràpies que inclouen l’àcid salicílic com ara Wartrol porten un perill disminuït de cicatrització.\ntractament de les berrugues pot ser agonitzant\nLa crioteràpia, la neteja de la berruga mèdica, i també alguns tractaments de prescripció podria ser agonitzant. Aquesta variable és especialment essencial en persones específiques, com ara els molt joves o molt vells el, que no podria aguantar així el dolor.\nteràpies de berrugues podrien ser costosos\nA cada pacient tractaments com ara solucions de crioteràpia i de la prescripció podria ser costós. productes de neteja com ara berrugues Wartrol que està situat darrere considerablement menor.\nEl seu tractat amb berrugues poden arribar a ser infectats\nLa teràpia per a les berrugues implica trencar la capa superior de la pell. Aquestes interrupcions poden ser relaxant àrees locals i reproducció per als bacteris, el que podria conduir a la infecció. Aquest problema és específicament aguda en individus amb sistemes immunes del cos posat en perill, o aquells amb malaltia que influeixen en la circulació sanguínia externa, tal com la diabetis.\nLes solucions tòpiques prenen temps per tractar les berrugues. Impliquem moltes setmanes. intervencions quirúrgiques i també funcionen crioteràpia molt més ràpid però han afegit efectes secundaris. Si és menor d’un termini de temps i també desitja eliminar les antiestètiques berrugues, la seva solució seleccionada no podria operar dins del seu període de temps.\nEl millor lloc per comprar la solució per eliminar les berrugues ràpidament Wartrol en línia\nTot i que el temps per veure els resultats és significativa, Wartrol sembla funcionar més ràpid en comparació amb altres productes similars al mercat. Si vostè té un munt de berrugues per tractar pot ser costós encara que segueix sent molt menys costós que el procediment quirúrgic o decisions comparables. Si desitja per comprar Wartrol, aquí és la taxa de Wartrol en línia:\nSi després de revisar tots aquests factors a considerar a determinar aquest netejador berruga és el programa de tractament més eficaç per resoldre el seu problema de berrugues, es podia demanar Wartrol en línia per mosting probable que el lloc oficial . Adonar-se que l’únic lloc per comprar Wartrol és a través del fabricant original i també la seva comanda en línia. Hi ha diversos imitadors d’aquest producte col·locació de les substàncies inferiors que s’executen en un nivell mediocre o no en absolut. Si vostè està rebent Wartrol de qualsevol tipus de lloc d’Internet, a més de l’adreça d’Internet del fabricant o d’una botiga, no és l’autèntica i original.\ncategories: Com arribar a la formulació per eliminar berrugues ràpidament Wartrol en línia\nCom arribar eina ampliadora masculina Penomet en línia\nLa compra d’esteroides anabòlics clenbuterol alternativa al Pas de la Casa, Andorra\nEl millor lloc per aconseguir Clenbuterol esteroides alternatius a Barcelona Espanya\nOn obtenir Clenbuterol esteroides alternatius a Sant Julià de Lòria Andorra\nPuc demanar Clenbuterol esteroides alternatius a Canillo Andorra


L’ombra de Sant Baldiri - Empordà\nL’ombra de Sant Baldiri\n"A Figueres, Sant Baldiri ha gaudit d’una gran devoció durant segles [...] Aquest 20 de maig passat va ser la festivitat de Sant Baldiri i, per ser honestos, va tenir poc ressò"\nFigueres | 27·05·21 | 09:47\nSant Baldiri va ser un màrtir francès, sembla que del segle IV després de Crist; diu la llegenda que era un diaca resident a Nîmes que fou torturat, martiritzat i finalment degollat amb una destral. Al moment de la mort, segueix la llegenda que en desprendre’s el cap del cos i caure, va tocar tres cops a terra i d’aquests tocs sorgiren tres deus d’aigua sobre les quals s’edificà un enorme oratori en el seu record. Avui és patró de Nimes, Poitiers o Sant Boi del Llobregat, entre altres.\nA Figueres, Sant Baldiri ha gaudit d’una gran devoció durant segles –devoció a la baixa avui, no només per aquest sant en particular, sinó pel santoral en general. Explica, qui fou cronista oficial de la ciutat durant molts anys, Josep Maria Bernils i Mach, que la primera edificació del carrer Nou fou, precisament, l’església amb l’advocació d’aquest sant, fora muralla i a tocar del que fou l’Hospital de la Caritat.\nAquest 20 de maig passat va ser la festivitat de Sant Baldiri i, per ser honestos, va tenir poc ressò –sol passar quan la festivitat no va acompanyada de gresca i xerinola– per no dir gens.\nEncara recordo, tot i ser un record vague, l’església de Sant Baldiri que es va construir a mitjans dels anys setanta sobre l’actual plaça Catalunya i que en aquell moment era un solar, després de l’enderrocament del que quedava del vell hospital; va durar molt poc temps. Era una església de caire modern, petita i que deslluïa enmig d’un sorral buit. Després va desaparèixer i només queda, i parlo de memòria, un petit altar en un lateral de l’església de la Immaculada de Figueres.\nEnguany he pensat en Sant Baldiri perquè vaig llegir que algú recordava a les xarxes socials l’efemèride el dia 20 de maig. Les festes que el celebraven han quedat desdibuixades, el seu record perdut en la modernitat dels nostres temps i l’arribada dels tres pins una reminiscència dels tres dolls d’aigua del Sant Baldiri de Nimes quan va perdre el cap.


Eivissa també es planteja actuar contra la saturació de cotxes a l'estiu\nSegueix l'exemple de Formentera, que ha començat a fer passes per aplicar una taxa d'accés als vehicles\n3 min. Palma 10/08/2015 20:58\n260x366 Cotxes aparcats a Sant Joan de Llabritja. / ARXIU Cotxes aparcats a Sant Joan de Llabritja. / ARXIU\nPrimer va ser Formentera i ara és Eivissa qui es planteja actuar contra la saturació de vehicles que viu l'illa durant els mesos d'estiu. L'exemple del Consell de Formentera, que ja ha començat a actuar per aplicar una taxa a l'entrada de vehicles, arrela. Ara és l'illa veïna, Eivissa, qui repeteix el debat. El Consell de la pitiüsa major, també progressista, considera que la situació se'ls “escapa de les mans” i es proposa actuar-hi abans que no sigui massa tard.\nSón una sèrie de setmanes a l'any, pràcticament un parell de mesos, quan la nostra illa està sobresaturada, així com les nostres carreteres i tots els espais; una situació que crec que patim tots”, afirma la consellera insular de Mobilitat, Pepa Marí. La responsable considera que el problema d'excés de vehicles durant la temporada d'estiu no es resol només limitant l'accés de cotxes a l'illa, sinó amb una política de mobilitat molt més àmplia.\nEl Consell admet que l'aplicació d'una taxa com la que es pretén fixar a Formentera “és una possibilitat”, però n'hi poden haver d'altres. “Som una illa i tenim un territori limitat”, afirma la consellera insular de Mobilitat, qui avança que, abans de tot, s'ha de fer un estudi per conèixer quin nivell de saturació “aguanta” l'illa i “quin nivell de cotxes ens podem permetre per mantenir la sostenibilitat del nostre sistema econòmic”.\nEivissa i Formentera dupliquen sobradament la seva població durant els mesos de juliol i agost i això incrementa la presència de vehicles a les Pitiüses. Si al gener de l'any passat hi va haver a les dues illes una mitjana de 149.248 persones (entre habitants i turistes), al juliol foren 328.223 i a l'agost, 356.875. Aquest fet ja ha duit a actuar al Consell de Formentera, que ha iniciat el procés per implantar una taxa d'accés a l'illa per als vehicles. La setmana passada el Consell va acordar demanar al Govern que capaciti la institució per poder fixar i gestionar aquesta taxa.\nL’increment massiu del parc mòbil que l’illa pateix durant els mesos d’estiu a causa de les connexions marítimes (no només amb Eivissa, sinó també l’enllaç directe amb Dénia), provoca una saturació i la congestió de les carreteres durant la temporada turística. Formentera té uns 12.000 habitants, però en els mesos d'estiu es pot arribar a triplicar el nombre de persones que la trepitgen i els vehicles poden arribar a ser 22.000.\nEl Consell progressista, governat per Gent per Formentera, considera que l'illa ha tocat sostre i manté que cal regular l’entrada de vehicles amb una taxa i destinar els doblers recaptats a inversions en millores en el transport terrestre, en l’impuls d’un sistema de mobilitat sostenible i en la conservació del medi ambient.


Carta dominical | «El mes de Maria» - Arquebisbat de Barcelona\nCarta dominical | «El mes de Maria»\nEl mes de maig és un mes popularment conegut com el mes de Maria. De segur que molts en tenim agradables records d’infància en família o a l’escola, quan portàvem flors a la Mare de Déu. És un mes en què la venerem i la cuidem de manera especial i en el qual resar el Sant Rosari adquireix un valor profund.\nAquest any, el papa Francesc ha escrit una carta en què ens emplaça a «redescobrir la bellesa de resar el Rosari a casa». Ens envia aquesta missiva en uns moments difícils, en què les nostres vides s’han vist totalment alterades per una insòlita pandèmia. Ens hem confinat dies sencers per frenar la propagació d’un virus molt contagiós, que segueix actiu. Ha estat un gran gest de solidaritat, una reclusió forçosa que, tanmateix, ens ha permès i ens ha estimulat a trobar al·licients com, per exemple, viure intensos moments de pregària a casa nostra. Moltes famílies em comenten que aquests dies preguen unides i que, fins i tot, han convertit algun racó de la casa en un espai reservat a l’oració.\nL’Església domèstica, de la qual ens parlava el Concili Vaticà II, només creixerà en les seves diverses dimensions si s’hi s’aprèn a pregar, a conèixer, a estimar Jesús i a experimentar l’alegria de ser el seu amic i el seu deixeble. Precisament, el papa Francesc, a la seva carta, ens diu que «Contemplar junts el rostre de Crist amb el cor de Maria, la nostra Mare, ens unirà encara més com a família espiritual i ens ajudarà a superar aquesta prova».\nResar el Rosari és reviure amb Maria els esdeveniments més grans de la vida de Jesús. Quan el resem, ens dirigim a Déu Pare que ens ha donat el seu fill Jesucrist, però ho fem posant d’intermediària santa Maria. La devoció a la Mare de Déu ens fa merèixer el cel. Al segle XVIII, sant Lluís Maria Grignion de Montfort, que va promoure la pràctica del Rosari i el culte a Maria, deia així: «Hem d’estimar Maria perquè és digna de ser estimada i per servir en ella Jesús». I afegia: «Enmig de la desgana, de la sequedat i de les proves, hem de seguir estimant-la».\nNo tinguem mandra ni vergonya de resar el Rosari. No és cosa d’uns quants, és cosa de tots. Des de l’Arxidiòcesi de Barcelona, volem contribuir a la difusió d’aquesta bonica pregària per practicar-la junts. Per això, a mode de guia, facilitem uns materials que es poden trobar fàcilment al web diocesà.\nBenvolguts germans i germanes, seguim acollint Maria, la Mare, la Verge, com ho ha fet sempre la comunitat cristiana des dels seus inicis. Ella és la Mare de l’Església. Ella ens ajuda a conèixer i a estimar més Jesús, el seu fill, el nostre Salvador, que és el Camí, la Veritat i la Vida dels homes i dones de tots els temps. Resem el Rosari per contemplar la bellesa que amaga i per viure aquests dies amb molta esperança. Que, gràcies a la pregària, la pandèmia no ens tregui ni la confiança, ni la pau, ni l’esperança.


L'alcaldessa ha posat com a exemple la col·laboració entre l'Ajuntament i Labora després de reunir-se amb Nomdedéu.\nL'alcaldessa de Castelló, Amparo Marco, ha apel·lat "a les sinergies entre institucions, i d'aquestes amb la societat civil, com una eina decisiva per a l'èxit de les polítiques d'ocupació". Així s'ha manifestat la primera edil després de mantindre una reunió amb el secretari autonòmic d'Ocupació, Enric Nomdedéu; el vicealcalde, Ignasi Garcia; la regidora d'Impuls Econòmic, Patricia Puerta, i el regidor d’Educació, Enric Porcar, a l'Ajuntament de Castelló.\nMarco ha destacat que "l'Ajuntament i la Generalitat Valenciana –a través de Labora, l'antic Servef- han mantingut una col·laboració extraordinària en els últims quatre anys" que han permés augmentar les oportunitats laborals de castellonenques en situació de desocupació pel que ha volgut reconéixer siga esforç i aqueixa col·laboració i ha reiterat la necessitat de mantindre aqueixes polítiques. "A l'abril de 2012, la ciutat de Castelló va aconseguir el trist rècord de 21.135 persones desocupades. Les últimes dades de 2019 deixen aqueixa xifra en 14.114, per la qual cosa l'atur continua sent encara el principal problema per a la ciutadania i per això cal continuar reforçant les polítiques d'ocupació i coordinar esforços per a atenuar l'impacte social del drama de l'atur", ha subratllat l'alcaldessa.\nLa primera edil ha destacat la importància de comptar amb el Pla Estratègic d'Ocupació sota el qual s'han impulsat accions per a fomentar l'ocupació de qualitat, l'orientació laboral, l'emprenedoria o la formació. Marco ha recordat que "la inversió en polítiques d'ocupació ha crescut un 650% des de 2015 i hem reactivat el Pacte Local per l'Ocupació com a fòrum de participació institucional".\nCal destacar que les polítiques actives d'ocupació impulsades des de l'Ajuntament de Castelló, amb fons propis i en col·laboració amb Labora i altres institucions, han permés generar 528 llocs de treball directes i indirectes a la ciutat al llarg de 2018. La inversió global mobilitzada l'any passat va ascendir a 8,6 milions d'euros, dels quals 3,1 corresponen a fons aportats per Labora.


Cambrils celebra el 60è Homenatge a la Vellesa | Diari de Tarragona\nCambrils celebra el 60è Homenatge a la Vellesa\nEl pavelló municipal va ser l'escenari que va reunir a prop de 800 avis i àvies de la ciutat.\n9 de Junio de 2017 - 14:22 hs\nEl pavelló municipal va aplegar a centenars d'avis i àvies a Cambrils.\nEl 60è Homenatge a la Vellesa va omplir aquesta setmana el pavelló municipal d’homenatjats i acompanyants. L’Associació d’Antics Alumnes de la Salle i un gran nombre de voluntaris organitzaren amb l’Ajuntament de Cambrils un dels actes més tradicionals i emotius de la Fira Multisectorial.\nL’alcaldessa de Cambrils, Camí Mendoza, va felicitar els avis homenatjats destacant el paper d’aquests en la nostra societat i va agrair la tasca feta per l’organització “gràcies al gran nombre de voluntaris que s’aconsegueix mobilitzar, hem pogut arribat a la 60a edició de l’Homenatge a la Vellesa”.\nL'alcaldessa tallant el pastís\nen aquesta 60 edició\nde l'homenatge a la vellesa\nEn motiu dels 60 anys de la festa de la vellesa a la vila marinera es va recuperar la tradicional fotografia de record a tots els assistents. Aquest any el nombre de participants ha augmentat respecte anteriors edicions. Fonts de l'organització van xifrar en unes 800 persones.\nEls actes de celebració de la festa van tenir lloc al pavelló municipal amb un concert de benvinguda, a càrrec de la Cobla Mirantfont de la Fatarella, parlaments i dinar de germanor entre tots els presents.


BARCELONA SYNCHROTRON PARK - SENER: sota terra i a l’espai SENER: sota terra i a l’espai - Parc de l´Alba\nSENER: sota terra i a l’espai\nL’actualitat de SENER, la multinacional d’enginyeria i construcció amb seu catalana al Barcelona Synchrotron Park, ens presenta notícies de sota terra i de l’espai.\nEn primer lloc, SENER ha obtingut el contracte per a l’extensió del metro lleuger de Porto (Portugal). Realitzarà el disseny detallat de la Línia Circular, una secció subterrània de 2,8 km de longitud amb quatre estacions. Segons la revista especialitzada ENR, SENER se situa a la posició 15 dins el conjunt d’empreses d’enginyeria internacional en ferrocarrils i transport urbà, i és la 1a empresa a Espanya i la 7a europea.\nA l’espai, amb relació al satèl·lit europeu Sentinel-3B llançat la setmana passada, SENER aporta el mecanisme per al radiòmetre de la temperatura de la superfície marina i terrestre. Aquest satèl·lit treballarà amb el seu bessó, Sentinel-3A, per anar monitorant l’atmosfera, el gel, la terra i els oceans del nostre planeta dins del programa europeu Copernicus d’observació de la Terra.\nD’altra banda i de cara al futur, SENER acaba d’informar que ha estat seleccionada per l’Agència Espacial Europea (ESA) per dissenyar el mecanisme de subjecció de la missió e.Deorbit per tractar el problema de la brossa espacial.\n18/10/2018 La Barcelona Industry Week fomenta la revolució (4.0) 11/10/2018 Tot el que voleu saber sobre el Sincrotró Alba 04/10/2018 Parcs: la importància de les infraestructures 27/09/2018 La consellera d’Empresa i Coneixement visita el Parc 20/09/2018 Investigadors de la UAB reconeguts per l’ERC 14/09/2018 Més de 8.600 empreses estrangeres a Catalunya


Reforma del Tortell: més pena que Glòria | transportpublic.org\nEl projecte de reforma de la plaça de les Glòries, presentat per l’Ajuntament de Barcelona, preveu un canvi urbanístic amb grans conseqüències sobre el conjunt de la mobilitat de la ciutat. El projecte de reforma és especialment transcendental per a la ciutat perquè afecta tant l’esquema de trànsit com les connexions del transport públic.\nLa PTP té una gran discrepància amb el projecte de l’Ajuntament, que està basat en criteris obsolets del segle passat i és incompatible amb el Decret de la Generalitat de lluita contra la contaminació i amb els principis rectors continguts en el nou Estatut d’Autonomia en política de mobilitat. És per això que la PTP ha formulat unes al·legacions al projecte de “modificació del Pla General Metropolità en l’àmbit de la Plaça de les Glòries i el seu entorn”. La síntesi de les al·legacions figura tot seguit:\nS’aprofundeix en un model de trànsit que fa prevaler els drets del trànsit de vehicles privats de pas sobre les necessitats del transport públic i dels veïns.\nFixa en sentit únic el carreres Aragó, Roma i Tarragona, d’una banda, i Gran Via, de l’altra, la qual cosa suposa mantenir el greu impacte de la mobilitat privada i continuar perjudicant la fluïdesa dels autobusos\nAixí mateix, el projecte de carril bus d’entrada a Barcelona per la Gran Via Nord queda interromput a la plaça de les Glòries, impedint la seva prolongació cap el centre de la ciutat.\nEl nou disseny de la plaça impedeix la unió del Trambaix i el Trambesòs en superfície: una demanda viable, justa i cada vegada més exigida per la ciutadania. Es manté de l’actual dictadura del vehicle privat sobre la Diagonal.\nNo es contemplen mesures de pacificació ni ambientalització del trànsit en un focus tant contaminat com el de plaça de les Glòries\nEl previst macro-intercanviador de Glòries és un projecte faraònic, innecessari i a 15 anys vista, que no resol els problemes del transport públic del dia a dia. Són molts els que pensen que aquest nou gran intercanviador s’ha proposat més per justificar la demolició del Tortell construït als 90 que no pas per una necessitat real de transport.\nEls enllaços previstos al nou intercanviador es podrien realitzar d’una forma molt més eficient, amb un cost molt menor i ràpidament si es milloressin els intercanviadors existents a tocar de Plaça de les Glòries i es resolguessin puntualment algunes connexions.\nCap ciutat europea té un gran intercanviador cada quilòmetre. Al costat de Glòries es troben els intercanviadors d’Arc de Triomf (metro – Renfe – Autobusos urbans – Autobusos interurbans), el de Clot (2 línies de metro i 2 de Renfe), Sagrera Meridiana (4 línies de metro i si es construeix una estació, Renfe) i a relativament poca distància l’estació Sagrera d’alta velocitat\nAmb la voluntat de potenciar el transport públic i la mobilitat sostenible als barris que rodegen la plaça, la PTP proposa les següents alternatives:\nCanalitzar el flux sentit Llobregat dels carrers d’Aragó, Roma i Tarragona per la Gran Via, fent-la de doble direcció, amb l’objectiu de minimitzar l’empremta del trànsit a la ciutat. La Gran Via ha de tenir carrils bus, en ambdós sentits, a la calçada central.\nAfavorir la circulació d’autobusos passants per la plaça de les Glòries, tant cap el carril bus proposat per a la Gran Via entre Glòries i Pl. Espanya com cap a l’Estació del Nord.\nPerllongament del Trambesòs fins a Arc de Triomf i millorar l’intercanviador existent en aquest punt entre Metro L1 i Renfe, Rodalies R1-R3-R4-R7 i Regionals, i l’estació d’autobusos més important de la ciutat.\nAbans de la transformació de la plaça, iniciar la unió dels dos tramvies en superfície al llarg de la Diagonal, tenint en compte el futur disseny de Glòries\nTúnel de trànsit a Glòries amb el sentit Llobregat parallel al del sentit Besòs, seguint l’eix de la Gran Via, per afavorir la conversió de la Diagonal en una via cívica pensada pel transport públic i per les activitats ciutadanes.\nMillora de l’intercanviador central de Plaça Catalunya, amb noves andanes per FGC i les línies 3 i 4 de Metro, tot acostant-les a les andanes existents de les línies 1 i 2 de Metro i el túnel de Renfe.\nEl nou túnel entre Sants i Sagrera ha de ser per al sistema de Rodalies. Això ha de fer possible la creació de nous intercanviadors a Provença-Diagonal i a Sagrada Família, que millorarien i ampliarien les connexions que es proposen a Glòries pel tramvia.\nReducció de la velocitat a la Gran Via nord a 50 km/h per raons ambientals i de soroll, i incorporació de l’ideari de les àrees 30 al projecte de reforma de Glòries.\nAnteriorPublicación anterior:Propostes davant del tall d’agost a les línies 1 i 5 de MetroSiguientePublicación siguiente:Uns comentaris crítics al PITC


Compromís rebutja el nou contracte de l'autobús\nEls nacionalistes adverteixen que el document només beneficia a l'empresa que presta el servei\nUn autobús de la flota de Tuasa.\nAUDIO Hora 14 Alcoy (01/12/2014)\nCompromís votarà en contra del nou contracte del servei urbà. A judici dels nacionalistes, el document només beneficia a l’empresa Tuasa, del grup Subús, responsable del servei. El regidor de Compromís a l’Ajuntament d’Alcoi, Paco Blay, ha manifestat que la proposta de nou contracte del servei de l’autobús urbà solament és favorable per a l’empresa i molt poc per al municipi. “La nostra decepció ve perquè un any després d’aprovar en Ple per unanimitat de tots els grups la reforma de les línies, amb la condició que es negociaria un nou contracte abans del 31 de març i es revisaria la reforma, el contracte que proposa el govern no millora el del 2009”, afirma.\nEntre els aspectes que no han canviat estan l’absència total del control del fluxe de viatgers i de la despesa real, com ho confirma l’informe d’intervenció, el qual adverteix que el sistema proposat “és difícilmente controlable por la administración y cuya única fuente de información sobre costes e ingresos es determinada por la mercantil”. Blay subratlla que la mateixa advertència feia l’informe sobre el contracte del 2009: “En aquell moment, tant des del Bloc com des del PSOE i EU votàrem en contra; i ara des de Compromís farem el mateix”, aclareix.\nSegons Blay hi ha altres aspectes que no poden compartir en el nou contracte-programa, com ara que no hi ha valoració de les noves línies, que el benefici empresarial serà de tota la despesa bruta, incloses les inversions que paga l’Ajuntament o\nque l’horitzó de viatgers és discutible i solament el controlarà l’empresa. Blay resumeix: “faça la gestió que faça l’empresa, sempre guanya”.\nPer als nacionalistes, al contracte hi ha poca ambició en l’eficiència energètica: solament s’incorporarà un bus híbrid en el 2016 i no es fa cap referència a la normativa europea sobre gasos contaminants de vehicles (la coneguda com Euro 5 i Euro 6). A banda, tiren en falta el preu per quilòmetre per als serveis especials, com romeries o festes de Sant Jordi, “per si a l’Ajuntament li ix més econòmic contractar una altra empresa”.\n“Tenim la sensació que en el millor dels casos el govern no s’ha llegit amb deteniment el nou contracte-programa, ja que no s’entén que després d’un any per a negociar-lo, estigam pràcticament en les mateixes clàusules que en el del 2009, amb les mateixes insuficiències”, clou el regidor.\nTags: Compromís, Transport Públic,


Nens i Adolescents | Xavier Oñate & Assoc. - Psicòlegs a Barcelona i Granollers\nInici » Nens i Adolescents\nLa psicologia infantil és una de les moltes branques de la psicologia i una de les àrees d'especialitat estudiats amb més freqüència. Aquesta branca se centra en la ment i el comportament dels nens de desenvolupament prenatal fins a l'adolescència. La psicologia infantil tracta no només de com els nens creixen físicament, sinó també del seu desenvolupament mental, emocional i social.\nHistòricament, els nens van ser vistos sovint simplement com versions més petites dels adults. Quan Jean Piaget va suggerir que els nens pensen de manera diferent que els adults, Albert Einstein va proclamar que el descobriment va ser "tan simple que només un geni podria haver pensat en això."\nAvui dia, els psicòlegs reconeixem que la psicologia de l'infant és única i complexa, però podem diferir pel que fa a la perspectiva de prendre quan es produeix el desenvolupament. Així mateix, els experts difereixen en les respostes que s'hagin de les preguntes més importants en la psicologia del nen, com ara si les primeres experiències són més importants que les posteriors o si la naturalesa o la criança tenen un paper més gran en certs aspectes del desenvolupament.\nEls diferents contextos de la psicologia infantil\nQuan penseu en el desenvolupament, què ve a la ment? És probable que penseu en els factors interns que influeixen en la manera que el nen creix, com la genètica i les característiques personals. No obstant això, el desenvolupament implica molt més que les influències que sorgeixen des de l'interior d'un individu. Els factors ambientals com ara la família, les relacions socials i la cultura en què vivim, també juguen un paper essencial.\nAlguns dels contextos més importants que hem de tenir en compte en la nostra anàlisi de la psicologia infantil inclouen:\nEl context social: les relacions amb els companys i els adults tenen un efecte en com els nens pensen, aprenen i es desenvolupen. Famílies, escoles i grups d'amics fan una part important del context social.\nEl context cultural: La cultura d'un nen viu en la aporta un conjunt de valors, costums, supòsits compartits i formes de vida que influeixen en el desenvolupament durant tota la vida. La cultura pot jugar un paper en com els nens es relacionen amb els seus pares, el tipus d'educació que reben i el tipus de cura infantil que es proporciona.\nEl context socioeconòmic: La classe social també pot jugar un paper important en el desenvolupament del nen. L'estatus socioeconòmic, es basa en una sèrie de factors diferents, incloent la quantitat de persones que hi ha en la seva educació, la quantitat de diners que guanyen, la feina que tenen i on viuen. Els nens criats en llars amb un nivell socioeconòmic alt, tendeixen a tenir més accés a oportunitats, mentre que els de llars amb nivell socioeconòmic més baix tenen menys accés a coses com ara salut, nutrició i educació de qualitat. Aquests factors poden tenir un gran impacte en la psicologia del nen.\nRecordeu, els tres contextos estan en constant interacció. Mentre que un nen pot tenir menys oportunitats a causa d'un baix nivell socioeconòmic, enriquir les relacions socials i les seves fortes llaços culturals poden ajudar a corregir aquest desequilibri.\nLa comprensió del que mou als nens és una tasca enorme, de manera que l'estudi de la psicologia infantil és alhora àmplia i profunda. L'objectiu final d'aquest camp és l'estudi de les moltes influències que es combinen i interactuen per ajudar els nens que són i utilitzar aquesta informació per millorar la criança, educació, atenció infantil i altres àrees de psicoteràpia altres es van centrar en benefici dels nens. En tenir una comprensió sòlida de com els nens creixen, pensen i es comporten, els pares i els professionals que treballen amb nens podem estar més ben preparats per ajudar els nens sota la seva cura.\nPsicòloga especialista en Psicoteràpia per a Nens, Adolescents i Adults\nConsultes a Barcelona i Valldoreix (Sant Cugat del V.)


Arrenca la nova campanya de l’incentiu Bonus\nAvui, 15 d’abril, ha començat la campanya de l’incentiu Bonus que durarà fins al 31 de maig. Durant aquestes setmanes, les empreses podran sol·licitar aquest incentiu que s’atorga a aquelles organitzacions que hagin contribuït de manera eficaç i contrastable a la reducció de la sinistralitat laboral i que permet la devolució de fins a un 10% de les seves cotitzacions a la Seguretat Social per contingències professionals.\nLes empreses aconsegueixen la bonificació del 5% de l’import de les quotes per contingències professionals. A més, poden aconseguir un 5% addicional quan s’hagi complimentat alguna de les accions complementàries de prevenció de riscos laborals y s’acreditin les inversions realitzades en aquest àmbit.\nAmb la recepció dels informes i les propostes de les mútues, la Direcció General d’Ordenació de la Seguretat Social procedeix a la comprovació dels requisits i indicadors per verificar, en cada cas, si el volum de recursos disponibles permet fer front a l’import de les sol·licituds a aprovar.\nPer facilitar el procés de sol·licitud del Bonus, MC MUTUAL posa a disposició de les seves empreses mutualistes un apartat específic amb informació detallada. L’any passat, la mútua va tramitar un total de 10.631 sol·licituds.


Esta web utiliza cookies con fines estadísticos. Si continúa navegando consideramos que acepta el uso de cookies. OK | Más info\nQuan és el futur?\nQuè és Labora?\nEscolta els testimonis també a iVoox\nEl Futur del Treball és un lloc per l'experimentació en què es compacten les qüestions i debats més importants sobre el futur laboral que ens espera durant els pròxims anys. Un marc comunicatiu en què tenen cabuda veus reconegudes que aporten claus i noves perspectives que ens ajuden a posar les llums llargues i pensar col·lectivament el futur de l’economia i del mercat de treball.\nPeriodista, doctor en comunicació i professor de periodisme polític a la Universitat de València. Delegat de La Vanguardia a la corresponsalia de València des que va obrir. Col·laborador de la cadena SER i tertulià habitual en À Punt Mèdia ràdio i televisió. Anteriorment delegat de Canal 9 en Alacant, cap de secció del diari Mediterráneo de Castelló i col·laborador en El País i el Levante EMV. Ha rebut, entre altres, el Premi de Periodisme d'Investigació de El Temps i el premi de periodisme de la Diputació de València. Recentment ha sigut guardonat amb el premi Periodista Local 2019 dels Eisenhower Fellowships.\nFilòsofa, escriptora i professora agregada d'Estudis d'Arts i Humanitats a la Universitat Oberta de Catalunya (UOC), on ha impulsat i dirigeix el màster de Filosofia per als reptes contemporanis. El seu treball se centra en l'àmbit de la política i el pensament crític, i en la necessitat d'articular una veu filosòfica que busca el compromís, l'acció i l'emancipació a partir de la consciència de la nostra interdependència en un món compartit.\nDoctorat en Humanitats Digitals al King's College London (Regne Unit). Màster en Polítiques Globals a la London School of Economics, Grau en Relacions Internacionals a la Universitat de Bath. A més de col·laborar en diverses publicacions digitals, les seues activitats d'investigació van dirigides a aclarir l'impacte de l'economia de plataformes en els països de sud global.\nÉs cofundador i director d’Autonomy, grup de reflexió centrat en el futur del treball. També és investigador en política i filosofia a la Universitat de Brighton (Regne Unit) i editor de Georges Batailles and Contemporary Thought (Bloomsbury, 2017). Amb Helen Hester, actualment escriu Post-work (Bloomsbury 2021).\nArquitecte i dissenyador urbà. Originari de Roma (Itàlia), és llicenciat al Bartlett i al Royal College of Art. Julian forma part del grup de pensament Commonwealth i cap de recerca urbana a Autonomy, on se centra en les implicacions espacials de les noves polítiques de benestar i ocupació, sobre l'envelliment de la població i les formes d'oci sostenibles.\nMaría Álvarez - Plataforma 4suma!\n4suma! és la plataforma per defensar la reducció de la setmana laboral a quatre dies. María Álvarez empresària e impulsora de la plataforma, a més de cofundadora de l’agència de comunicació Ephimera i dels restaurants La Francachela, planteja que aquest sistema aportaria grans beneficis, tant per als treballadors com per a les empreses.\nComissionat del Corredor Mediterrani des de 2018. Doctor en Geografia per la Universitat de València i professor al Departament de Geografia d’aquesta. Premi Extraordinari de Llicenciatura en 1986 i Premi Extraordinari de Doctorat en 1992. Ha ampliat estudis en universitats italianes i ha sigut professor visitant a la Miami University. Autor de diferents llibres relacionats amb la realitat urbana de la ciutat de València. Pertany a l'Associació de Geògrafs Espanyols i ha sigut membre de l'Association of American Geographers. Ha col·laborat amb la Cambra de Comerç de València i l'Associació Valenciana d'Empresaris (AVE).\nHelen Hester és Professora Associada de Mitjans i Comunicacions a la Universitat de West London. Les seues línies de recerca inclouen la tecnologia, la reproducció social i el futur de la feina. A més, és membre del grup de treball feminista internacional Laboria Cuboniks. Entre els seus llibres s'inclouen Beyond explicit: Pornography and the displacement of sex (SUNY Press, 2014), Xenofeminism (Polity, 2018), i After work: The politics of free time (Vers, 2018, escrit juntament amb Nick Srnicek).\nSociòleg i escriptor, combina la investigació sobre les transformacions de la feina amb la pràctica laboral, on entre altres coses ha sigut teleoperador, informador turístic, reposador, administratiu o aturat. Diputat per Más Madrid a l'Assemblea de Madrid. Llicenciat en Sociologia per la UCM i amb la tesina acabada a la UAB. Cofundador de l'A.U Contrapoder i activista en moviments urbans i universitaris. Coautor del llibre "Les Raons dels indignats" i "Els indignats del 15 de Maig". Ha sigut investigador de l'Institut de Govern i Polítiques Públiques (IGOP-UAB) i col·laborador de l'Observatori del Sistema Penal i els Drets Humans (OSPDH).\nDirector general d’Innovació i Economia Digital de la Generalitat de Catalunya. És enginyer electrònic per l’Escola Tècnica Superior d’Enginyeria de Telecomunicacions de Barcelona de la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC) i enginyer tècnic industrial per la Escola Universitària d’Enginyeria Tècnica Industrial de Barcelona de la UPC. Des de l’any 2014 és director de l’estratègia de Govern SmartCatalonia, el programa per convertir Catalunya en un ‘Smart Country’ de referència internacional, i en juny de 2019 va ser nomenat director general d’Innovació i Economia Digital. A més, exerceix com a docent de diversos postgraus i màsters universitaris per a la UPC i la UB, participa com a ponent en congressos i fòrums de debat nacionals i internacionals relacionats amb la transformació digital i és mentor en programes d’emprenedoria tecnològica.\nProfessora d’estudis d’Economia i Empresa a la Universitat Oberta de Catalunya. Eva és membre del Digital Business Research Group (DigiBiz), que ha sigut reconegut com a Grup de Recerca Consolidat de la Generalitat de Catalunya. Difon la seua recerca en revistes indexades, congressos internacionals i capítols de llibre d'editorials de prestigi. Ha participat en diversos projectes de recerca, tant d'àmbit local com nacional i internacional, i actua regularment com un revisora externa per a revistes internacionals en les seues àrees d'especialització. Té l'acreditació com a professora lectora de l'Agència catalana de Qualitat Universitària (AQU).\nDirector General de Govern Obert i Innovació Social en el Govern d'Aragó. Director de Saragossa Activa des del seu inici fins a 2017. Llicenciat en Publicitat i Relacions Públiques (UOC) i Diplomat en Treball Social (UZ). Diploma en Tècniques de Participació Ciutadana (UZ) i Diploma en Desenvolupament Estratègic Urbà (CIDEU). Assessor del World Economic Forum i la SEGIB per al Quart Sector. Mentor del projecte LABIC d'Innovació Ciutadana a Llatinoamèrica. Consultor en emprenedoria i innovació social en nombrosos organismes com el Ministeri de Cultura de Colòmbia, l'Institut Procomum (el Brasil), Govern de Santa Fe (l'Argentina) o el Govern de Nariño (Colòmbia). Ha guanyat diversos premis amb Saragossa Activa, com a Aragonesos de l'Any, Eurocities o Ouishare.\nJurista i política espanyola. Ha sigut assessora del Gabinet del Ministeri de Treball i Assumptes Socials (2005-2007), consellera de Treball i Ocupació de Castilla La Mancha (2007-2010) i secretària d'Estat d’Ús del Govern (2010-2012) i secretària d'Ocupació (2014-2016). Professora titular de Dret del Treball i Seguretat Social en la Universitat de Castilla La Mancha (UCLM). Experta en treball decent i desenvolupament econòmic de la Fundació COTEC, actualment dirigeix, com a investigadora principal, el projecte de recerca finançat amb fons públics Digitalització i Treball: L'impacte de l'economia 4.0 sobre l'ocupació, les relacions laborals i la protecció social. Luz Rodríguez està condecorada amb la Real Cruz Distinguida de Primera Classe de Sant Raimundo de Peñafort per la seua participació en l'elaboració de la Llei de Procediment Laboral de 1990.\nInvestigador en ecologia, ambientòleg i consultor en sostenibilitat. Treballa en recerca, divulgació i comunicació científica i ambiental. És llicenciat en Ciències Ambientals en la Universitat de València, màster en Biodiversitat, Conservació i Evolució i també doctor en Biodiversitat. Ha treballat com a investigador en el Centre de Recerques sobre Desertificació (CIDE) i en el Institut Cavanilles de Biodiversitat i Biologia Evolutiva (ICBiBE), a més de com a consultor en sostenibilitat i comunicació, i ha publicat diversos articles científics en revistes especialitzades. Forma part del Comitè d'Experts en canvi Climàtic de la Comunitat Valenciana. També exerceix de divulgador científic i ambiental, i escriu habitualment en revistes especialitzades.\nActual Secretari Autonòmic d'Ocupació i Director General de LABORA - Servei Valencià d'Ocupació i Formació Conselleria d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball. Llicenciat en Relacions Industrials per la Universitat d'Alcalá de Henares. Diplomat en Relacions Laborals per la Universitat de València i llicenciat en Ciències del Treball per la Universitat Jaume I.\nLabora és el Servei Valencià d’Ocupació i Formació i és l’organisme de la Generalitat encarregat de desenvolupar les polítiques actives del mercat de treball dirigides a la promoció de l’ocupació, l’orientació laboral o la formació professional dels treballadors i treballadores.\nDarrerament, i com a conseqüència d’un procés de repensament obert de l’entitat, Labora ha iniciat tota una sèrie d’iniciatives dirigides a promoure el debat sobre el futur del treball amb l’objectiu de propiciar transformacions positives que permeten millorar la qualitat de l’ocupació, la conciliació i l’equilibri entre temps de treball i vida o la sostenibilitat ambiental de l’economia.\n© 2020 El Futur del Treball, Powered with ♥ by Enterticket


Codi de l'assignatura: 570232\n-Assolir les eines teòriques i conceptuals necessàries pròpies de l’antropologia per a l’anàlisi i interpretació de fenòmens socioculturals complexos.\n-Dissenyar projectes de recerca orientats a la identificació i/o resolució de problemàtiques socials concretes.\n-Capacitat per a realitzar aportacions originals en el context de la recerca.\n-Capacitat per a dissenyar, realitzar i presentar públicament un projecte de recerca en el camp de l’antropologia.\n-Capacitat de dissenyar un projecte especificant els objectius, la metodologia i les fonts d’informació utilitzades.\n-Demostrar la capacitat d’aplicar correctament la metodologia i les fonts d’informació triades, així com de gestionar la informació obtinguda per arribar a unes conclusions coherents amb els objectius proposats.\n-Capacitat d’aplicar les competències genèriques i específiques relacionades amb la temàtica del treball: capacitat analítica, de sintesi, criteri propi, compromís ètic, així com una correcta presentació escrita i oral.\n-Demostrar la capacitat d’exposar oralment el treball i de raonar les respostes a les questions plantejades pel tribunal.\n-Elaboració de projectes: Metodologia d’ensenyament actiu que promou l’aprenentatge a partir de la realització d’un projecte: idea, disseny, planificació, desenvolupament i avaluació d’un projecte.\nEl propòsit del Treball Final de Màster és complementar la formació de l’alumnat amb el desenvolupament d’un estudi teòric i pràctic que permeti confirmar que els alumnes han desenvolupat les competències proposades pel Màster. Aquest objectiu es considera estratègic, ja que assegurarà la capacitació dels alumnes per al desenvolupament d’una carrera investigadora.\nEl treball es realitzarà sota la direcció d’un/a tutor/a designat pel Coordinador del Màster en funció de la temàtica del projecte (eventualment hi pot haver un cotutor/a). El treball tindrà un caràcter d’introducció a la investigació, amb el desenvolupament d’un projecte de recerca original, inèdit, i basat en una recerca etnogràfica. Aquest treball serà presentat per escrit i defensat de forma oral en acte públic davant d’una comissió avaluadora, que jutjarà tant el contingut del treball com el seu desenvolupament i presentació, avaluant l’adquisició de competències per part del alumnat.\nEl tutor o tutora de l’estudiant atorgarà una nota que representarà el 30% de la nota final. El 70% restant serà la mitjana de les tres notes individualment posades pels tres membres del tribunal. El tutor o tutora no formarà part del tribunal avaluador.\nEn cas de que un/a alumne/a no hagi presentat a avaluació a la convocatòria estipulada o suspengui el Treball Final, haurà de reiniciar tot el procés, matriculant aquesta assignatura al proper curs. Opcionalment, podrà modificar el tema de la seva recerca o canviar de tutor/a.\nDonada la planificació singular d’aquesta assignatura, no hi ha possibilitat de reavaluació.


Prieto Rodríguez, Sr. Benito | Bisbat de Lleida\nPrieto Rodríguez, Sr. Benito\nInici » Prieto Rodríguez, Sr. Benito\nNeix a Pumar (Orense) el 22 de gener de 1868, i va ser batejat al dia següent.\nEra l’únic fill de Blas Prieto Garrido i de Luisa Rodríguez de Dios.\nQuan Benito tenia 7 anys morí la seva mare; i el pare, Blas, ingressà com a frare en el Convent-Seminari Franciscà de Cehegín (Múrcia), enduent-se amb ell, el seu fill Benito.\nEn aquest Centre el nen realitzà els seus estudis elementals i el Batxillerat, de tot el qual arribà a obtenir una sòlida formació humanística i religiosa.\nUn cop acabats els seus estudis d’ensenyament mig, es traslladà a Santiago de Compostel·la, per cursar la carrera de Dret realitzant, més tard, les oposicions al cos de Registradors de la Propietat. El 1894 contrau matrimoni a la localitat de Maceda amb la virtuosa jove Amalia Vidal Rodríguez. Tots dos es dediquen a l’educació cristiana dels seus sis fills. Es conserva una carta de Benito als seus fills José i Julio, animant-los a rebre els Sagraments de la Reconciliació i de l’Eucaristia, en la festivitat de Tots Sants. Al seu fill José li dóna uns motius evangèlics: “Recorda’t de les paraules de Jesús que prometia: el que em confessi davant dels homes jo el confessaré i reconeixeré davant del meu Pare Celestial en l’altra vida... ¿No el varen tenir que confessar els herois del Cristianisme? doncs, seguim nosaltres les seves petjades i fem-ho de la mateixa manera” (11 nov. 1911).\n¡Si aquests eren els seus sentiments i consells als seus fills, podem endevinar quins serien els seus sentiments aquell 25 d’agost de 1936!\nEn morir la seva esposa a Las Palmas de Gran Canaria, va retornar a la Península i exercí la seva professió a Lleida des de 1934 a 1936. Benito va ser empresonat el mateix dia 20 de juliol de 1936, al carrer, en retornar de veure el seu fill José.\nEl 25 d’Agost de 1936, sobre les deu del matí, un escamot de milicians, vinguts de Barcelona, exigiren una “lleva de presos”. Entre els 21 escollits figuraven 7 sacerdots i el Vicari General i Degà Rd. Mn. Rafael García Segura. Benito va ser també un escollit. El seu fill Julio també era al grup dels màrtirs el mateix dia.\nFou enterrat a la fossa dels màrtirs del cementiri de Lleida.


Avís legal / Nota legalAvís legal / Nota legal\nEl present avís legal recull les condicions generals que regeixen l’accés i ús dels llocs web existents a amposta.cat, d’ara en endavant "els llocs Web".\nL’ús d’aquests llocs web, que ofereix l’AJUNTAMENT per a facilitar l’accés públic a la informació de la que disposa, així com proporcionar serveis i tràmits dintre del seu àmbit d’actuació, implica l’expressa i plena acceptació d’aquestes condicions generals en la versió publicada en el moment en que l’usuari accedeixi al mateix, sense perjudici de les condicions particulars que poguessin aplicar-se a alguns dels serveis concrets que es proporcionen en aquest.\nl’AJUNTAMENT no es fa responsable en cap cas de l’ús que els usuaris i/o tercers poguessin fer dels llocs web o dels seus continguts, ni dels danys i perjudicis que poguessin derivar-se d’aquest ús, inclosos els danys informàtics o virus. l’AJUNTAMENT exclou qualsevol responsabilitat per qualsevol dany o perjudici al software o hardware de l’usuari que poguessin derivar-se de l’accés a aquests llocs web, així com el seu ús, transmissió, difusió, emmagatzemament de la informació o aplicacions contingudes en aquesta.\nl’AJUNTAMENT podrà efectuar, en qualsevol moment i sense necessitat d’avís previ, les modificacions i actualitzacions necessàries sobre la informació continguda als seus llocs web. El funcionament d’aquests està sent constantment revisat amb l’objecte que funcionin correctament els 365 dies de l’any. Tot i així no es descarta la possibilitat que existeixin errors de programació o que ocorrin causes de força major, catàstrofes naturals o circumstàncies similars que facin impossible, en un moment donat, l’accés als llocs web. l’AJUNTAMENT invertirà tots els esforços possibles per a evitar errors i, si s’escau, reparar-los o actualitzar-los com més aviat possible, excloent tota responsabilitat pels danys i perjudicis causats per les interrupcions o errades temporals en l’accés a aquests.\nAmb la fi de millorar les prestacions dels seus llocs web, l’AJUNTAMENT es reserva el dret, en qualsevol moment i sense prèvia notificació a l’usuari, a modificar, ampliar o suspendre temporalment la presentació, configuració, especificacions tècniques i serveis d’aquests, de forma unilateral.\nl’AJUNTAMENT no es responsabilitza de les eventuals errades tipogràfiques, formals o numèriques que pugui contenir els seus llocs web, ni de la exactitud de la informació continguda en aquests.\nEls enllaços continguts als llocs web de l’AJUNTAMENT poden dirigir a pàgines web de tercers sobre les quals aquest no exerceix cap control. l’AJUNTAMENT no assumeix cap responsabilitat pel contingut, informacions o serveis que poguessin aparèixer a aquests llocs web externs, que tindran exclusivament caràcter informatiu i en conseqüència no serà en cap cas responsable dels danys i perjudicis que poguessin derivar-se, no implicant relació alguna entre l’AJUNTAMENT i les persones o entitats titulars d’aquests continguts o titulars dels llocs on es trobin allotjats.


Xest estableix sancions per a les persones que dipositen estris a la via pública o en punts d’abocaments incontrolats del terme – tucomarca.com\nHomeSeccióLa ComarcaInfraestructuresXest estableix sancions per a les persones que dipositen estris a la via pública o en punts d’abocaments incontrolats del terme\n8 Juliol, 2020 Redacción Infraestructures, La Comarca, La Foia de Bunyol-Xiva, Medi Ambient, Secció, Xest 0\nLa regidoria de Servicis torna a demanar civisme per a frenar els abocaments incontrolats i recorda que hi ha un servici municipal d’arreplega gratuït, amb previ avís en el 96 251 00 15\nUna setmana després d’emetre un comunicat en el qual des de la regidoria de Serveis es demanava responsabilitat a la ciutadania a l’hora de complir amb la normativa relativa als convivència i neteja viària, així com no dipositar estris en punts d’abocaments incontrolats, el problema persisteix . “El passat dimecres va tornar a recollir-escombraries en diferents punts del municipi, tant dins com fora de casc urbà, i a l’endemà, dijous, tornaven a estar plens”, ha informat el regidor de Serveis, José Vicente Guijarro. Per això, de nou es recorda a tota la població que està prohibit llençar escombraries, mobles, electrodomèstics, restes de podes o altres efectes a la via pública o en qualsevol punt de terme municipal.\nDavant la situació, Guijarro ha anunciat que es va a desplegar un operatiu especial de vigilància i s’imposaran sancions a les persones que dipositen efectes a la via pública o que llancin qualsevol tipus d’escombraries en punts d’abocaments incontrolats. “Seran sancions dures per incompliment de les ordenances municipals de convivència, higiene i neteja o de normatives mediambientals”, assegura el regidor.\nAixí mateix, es controlarà que la població compleixi amb l’horari establert per tirar les escombraries domèstiques en els contenidors grisos, de 20 a 22 hores. El compliment d’aquests horaris permet que es puguen desinfectar i netejar els contenidors durant el dia i també s’eviten males olors, al no haver escombraries al seu interior exposada a les altes temperatures.\n“Demanem civisme, i més en aquests moments en què la pandèmia continua present i hem d’extremar les mesures de neteja, salubritat i higiene”, ha declarat el regidor. “De nou insistim que no s’han de dipositar al contenidor gris plàstics, televisors, prestatgeries, joguets infantils o altres efectes. De la mateixa manera, demanem encaridament que es respecti la normativa, que les escombraries es tregui a la seua hora i es diposite en els contenidors corresponents i que els efectes i restes de podes es duguen a l’ecoparc. També, encara que ho hem comunicat en repetides ocasions, reiterem que hi ha un servei de recollida municipal, que funciona tots els dimecres, previ avís al telèfon d’l’Ajuntament, per a aquelles persones que no poden dur a l’ecoparc els estris que volen tirar “.\nAVA-ASAJA: “Els agricultors i ramaders garanteixen el seu compromís de produir aliments en quantitat i qualitat”\n16 Març, 2020 administrador Agricultura, Canal Salut, Finestra, Infraestructures, La Comarca, La Comunitat, Medi Ambient, Secció 0\nPost també disponible en: CastellanoL’Associació Valenciana d’Agricultors (AVA-ASAJA) subratlla el treball que realitzen els agricultors i ramaders per garantir que, en uns moments tan transcendentals com el provocat per l’alarma de l’COVID-19, tota la població […]


María Jiménez cedeix la vara de comandament a Oropesa: “Hem obert l'Ajuntament a tot el que l'ha necessitat”\nDESTACATSNou pic de contagis en la Comunitat: quasi el doble de casos en 24 hores\nROSA PIQUER - 25/06/2021\nL'ara vicealcaldessa d'Oropesa va renunciar al seu càrrec aquesta setmana i avui pren possessió com a primera edil Araceli de Moya, de Ciutadans\nMaría Jiménez ha ocupat durant els dos primers anys d'aquesta legislatura, l'alcaldia d'Oropesa. Ara, després de cedir la vara de comandament serà la vicealcaldessa del seu municipi.\nAquesta jove de 29 anys es va convertir en 2019 en la primera dona alcaldessa d'Oropesa i la més jove dela província. També des de 2019 és diputada provincial de Medi Ambient i Patrimoni.\nGrau en Dret i Ciències Polítiques, amb màster en advocacia, Jiménez porta afiliada al PSPV-PSOE des dels 18 anys i confia que l'etapa que va començar en 2019 “dure més anys ja que el projecte que tinc per als veïns d'Oropesa requereix de temps”.\nPrimera dona alcaldessa d'Oropesa. Ha fet història?\nSí, vam fer història en guanyar les eleccions per primera vegada en el nostre municipi i a més em vaig convertir en la primera Alcaldessa d'Oropesa, i la més jove de tota la província. La veritat que a més de constituir una vertadera fita, ha sigut tot un honor poder representar i treballar pel municipi que amo i que m'ha vist créixer. Vaig començar una etapa que espere dure molt més ja que el projecte que tinc per als veïns d'Orpesa requereix de temps.\nAquesta setmana es compleix el pacte aconseguit amb Ciutadans pel qual compartien dos anys l'alcaldia. Fem balanç. Com resumiria aquests dos anys com a alcaldessa?\nAquests dos anys han sigut difícils, molt complicats. Hem viscut situacions límit amb temporals que han destrossat la costa nord i que van provocar greus inundacions. A més, 15 mesos dels 24 que he estat al capdavant han estat supeditats a fer front a la COVID19. Enfront de tot això, hem aconseguit iniciar el projecte que portaven anys reclamant-se i que per dignitat i progrés havia d'aconseguir i ho he fet. Orpesa és ara més pròspera i per fi les persones estan en el centre de la gestió.\nDel realitzat fins al moment, de què se sent més orgullosa?\nEm sent realment orgullosa d'haver aconseguit la compra que albergarà la Residència de la Tercera Edat i Centre de Dia així com també el Centre de Salut. Dos anys per a tramitar-la i dos anys per a aconseguir el compromís de la Generalitat Valenciana per a incloure en el Pla Convivint i Pla Creixer Més a Orpesa. Darrere d'això hi ha molta faena que no es veu però que al final es materialitza.\nTambé destacaria la participació ciutadana i l'haver obert l'Ajuntament a tot el que l'ha necessitat.\nEls dos anys que queden de legislatura seran reflex de tot pel que hem treballat els dos anys anteriors. Es posaran en marxa projectes com la reforma de la Plaça Espanya, l'Estudi del Litoral, o les inversions en via pública.\nQuin ha sigut la decisió més difícil que ha pres en aquests dos anys?\nEn haver viscut dos anys tan complicats han sigut diverses les decisions difícils a prendre.\nSobre la gestió de la pandèmia, quin paper ha exercit vostè com a màxima responsable?\nPerquè la veritat, que el paper dels Ajuntaments ha sigut clau i fonamental en la gestió de la pandèmia. Som l'administració més pròxima als nostres veïns i per això en aquesta crisi hem tingut un paper essencial dotant a les veïnes i veïns d'allò que era el més fonamental durant els moments més durs.\nQuines àrees assumirà ara amb el canvi?\nAmb el canvi d'Alcaldia, no hi ha canvis en competències. Des de les negociacions vam saber i vam tenir clar que nosaltres volíem treballar els quatre anys per Orpesa i que la gestió municipal anava més enllà d'ocupar una butaca o un altre. De fet, nosaltres 5 portem i gestionem quasi el 90% del municipi. Urbanisme, Personal, Via Pública, Hisenda, Comunicació, Contractació són les que continue gestionant des de 2019.\nQuins consells li pot donar a Araceli de Moya?\nQue governe per i per a les persones i sobre la base de l'interès general, com he fet jo.\nLa música conquesta l'agenda cultural d'Oropesa amb tres concerts d'altura\nFerit un motorista després de xocar amb un cotxe a Orpesa de Mar\nOrpesa commemora el 9 d’Octubre amb una acolorida desfilada i l'ofrena a Jaume I\nLa Diputació de Castelló licitarà les obres de millora de la seguretat viària en la CV-1486 que uneix Cabanes i Orpesa per 690.000 euros