Cèl·lules que regeneren teixit hepàtic per fer innecessaris els trasplantaments | Associació de trasplantats Hepàtics de Catalunya\nNotícies Cèl·lules que regeneren teixit hepàtic per fer innecessaris els trasplantaments\nCèl·lules que regeneren teixit hepàtic per fer innecessaris els trasplantaments\n30 juliol, 2019 30 juliol, 2019 Notícies\nInvestigadors del King’s College de Londres (Regne Unit) han utilitzat la seqüenciació d’ARN per identificar un tipus de cèl·lula que pugui regenerar el teixit hepàtic i tractar la insuficiència hepàtica sense necessitat de trasplantaments, segons publiquen a la revista Nature Communications.\nEls científics han identificat un nou tipus de cèl·lula anomenada progenitor híbrid hepatobiliar (HHyP), que es forma durant el nostre desenvolupament precoç a l’úter. Sorprenentment, l’HHyP també persisteix en petites quantitats en els adults i aquestes cèl·lules poden créixer fins a convertir-se en els dos tipus de cèl·lules principals del fetge adult (hepatòcits i colangiòcits) que li donen a HHyPs propietats similars a les cèl·lules mare.\nL’equip va examinar els HHyP i va descobrir que es semblen a les cèl·lules mare de ratolins que s’ha trobat que reparen ràpidament el fetge dels ratolins després d’una lesió important, com passa en la cirrosi.\nL’autor principal, el doctor Tamir Rashid, del Centre de Cèl·lules Mare i Medicina Regenerativa del King’s College de Londres, explica que “per primer cop, hem trobat que les cèl·lules amb veritables propietats similars a les cèl·lules mare poden existir en el fetge humà. Això alhora podria proporcionar una àmplia gamma d’aplicacions de medicina regenerativa pel tractament de malalties hepàtiques, inclosa la possibilitat d’evitar la necessitat de trasplantaments de fetge”.\nLa malaltia hepàtica és la cinquena causa de mort al Regne Unit i la tercera causa més comuna de mort prematura, i el nombre de casos continua augmentant. Pot ser causada per problemes d’estil de vida com l’obesitat, els virus, l’ús indegut d’alcohol o problemes no relacionats amb l’estil de vida, com les malalties autoimmunes i genètiques.\nEls símptomes de la malaltia hepàtica inclouen icterícia, picor i sensació de debilitat i cansament i, en casos més greus, cirrosi. L’únic tractament per a les malalties hepàtiques greus en l’actualitat és un trasplantament de fetge que pot portar a complicacions de per vida i pel que la necessitat d’òrgans dels donants supera amb escreix les creixents demandes.\n“Ara hem de treballar ràpidament per desbloquejar la recepta per convertir cèl·lules mare pluripotents en HHPs per a què puguem trasplantar aquestes cèl·lules en pacients a voluntat. A més llarg termini, també treballarem per veure si podem reprogramar HHPs en el cos emprant medicaments farmacològics tradicionals per reparar fetges malalts sense trasplantament de cèl·lules o òrgans”, apunta el doctor Rashid.


La comissió del COVID decideix una línia d’ajudes i la supressió d’algunes taxes per aquells establiments que han de tancar a causa de la pandèmia - Ràdio Palafrugell\nEl municipi també anul·la totes les activitats cultural i de lleure fins el proper 1 de novembre.\nLa primera mesura que s’ha decidit és la de la supressió de la taxa d’escombraries i la d’ocupació de via pública per a tots aquells negocis que s’han vist obligats a tancar seguint les indicacions establertes des de la Generalitat. Paral·lelament també s’ha decidit establir una línia d’ajudes directes que es podran començar a tramitar entre l’1 i el 30 de novembre. En aquest sentit, les ajudes només es podran demanar en cas d’haver abaixat la persiana a causa de les restriccions del Covid-19, i al llarg del mes de novembre es podran començar a tramitar.\nLa comissió COVID a Palafrugell es va crear per fer un seguiment de les mesures d’ajudes a la població, i si cal, prendre noves mesures per ajudar a totes aquelles activitats que es vegin afectades per les noves restriccions. L’objectiu principal és estar al costat dels negocis que més pateixen a causa de la pandèmia sense deixar de banda establir mesures de cara a la màxima seguretat de la ciutadania.\nAquesta comissió està formada pels 3 partits que formen l’Equip de Govern i En Comú Podem i Ciutadans, els quals es reuneixen de forma periòdica per anar fent un seguiment exhaustiu de la situació.\nActivitats anul·lades D’altra banda, després de les últimes dades sobre possibles rebrots al municipi, s’ha decidit que totes les activitats culturals i de lleure se suspendran fins el proper dia 1 de novembre. Bàsicament les activitats que es deixen de portar a terme, durant 10 dies, son totes aquelles que impliquen la participació de persones vulnerables, col·lectius de risc i les que tenen un alt nivell de socialització\nEtiquetes Ajuntament de Palafrugell COVID-19 informatius Notícies Palafrugell


Patrimoni en perill: Els barris, actius per no perdre la memòria | favb.cat\nInici » Patrimoni en perill: Els barris, actius per no perdre la memòria\nPintades al mur de Can Raventós, a Sarrià-Sant Gervasi, contra la construcció de pisos.\nElia Herranz i Néstor Bogajo\nLes associacions veïnals són entitats molt lligades al territori. En paral·lel a la seva participació en la recuperació i consolidació de la democràcia, van esdevenir un actor clau en la presa de consciència ciutadana sobre la importància d’entendre i preservar la memòria, de conservar elements patrimonials que expliquen, per bé i per mal, d’on venim com a col·lectivitat. Carrer ha fet una petita enquesta per prendre el pols a algunes de les reivindicacions actuals en matèria de patrimoni, un àmbit en el qual les associacions veïnals segueixen tenint molt a dir, sabent-se part d’una ciutat en transformació permanent que es lamenta, massa sovint, de pèrdues irreparables. Una lluita compartida amb grups d’estudis, arxius de barri i historiadors locals.\nL’antiga Barcino, la gènesis de la ciutat de Barcelona, és un districte que, tot i estar assentat sobre patrimoni pur, no té actualment cap pla especial de protecció del seu conjunt. La tossudesa de les entitats socials, veïnals i d’estudis històrics ha contribuït al llarg del temps a donar valor a aquest llegat i salvar molts elements patrimonials que expliquen els diferents moments històrics, abans i després de l’enderroc de les muralles. La complexitat de la seva història, la seva monumentalitat i la seva centralitat han portat a una paradoxa: el problema no és tant la manca d’espais, sinó la dificultat d’adaptar-los per poder cobrir les mancances del barri. Les entitats que hi treballen en el dia a dia han d’equilibrar el pes del llegat patrimonial amb les necessitats del veïnat, assetjat pel turisme i l’especulació.\nCiutat Vella és patrimoni de totes les barcelonines i barcelonins, que senten seus la Rambla i el barri Gòtic, el parc de la Ciutadella -amb el seu hivernacle oblidat-, la Barceloneta, el Raval, el barri de Sant Pere, Santa Caterina i la Ribera o el Port Vell. També la comissaria de la Via Laietana, amb la seva trista història al darrera. Sobre tots aquests espais hi ha debats actius referents al patrimoni.\nLa privatització de patrimoni de la Generalitat de Catalunya preocupa molt a la Dreta de l’Eixample, sobretot després de l’aprovació el 2012 de la Llei Òmnibus, amb la qual els edificis amb nivell B -que fins aleshores no podien ser alienats, més que traspassats entre Administracions- podien ser venuts i privatitzats. En pocs anys van ser mal venudes a particulars la Casa Pons (2013), la Casa Burés (2014), la Casa A. Roger (2014), el Casal Sant Jordi (2014), la Casa Victòria de la Riba (2015)... Unes operacions destinades a mantenir l’Administració i a transformar aquests blocs en habitatges de luxe.\nAl barri hi ha ara una lluita molt activa, la del Taller Masriera -a Bailèn, 70-, adquirit el 2020 per l’Ajuntament de Barcelona amb la promesa de fer un equipament comunitari de proximitat. En l’actualitat, però, els veïns vigilen que l’adequació de l’espai no malmeti elements amb valor patrimonial, com per exemple el teatre. També preocupen la Casa Alesan -un edifici modernista sense fitxa de catàleg, ubicat al costat de la Casa Macaya- i algunes zones verdes no protegides, de propietat pública i privada.\nAl Fort Pienc, per la seva banda, exigeixen la reforma del Pont de Marina -que està catalogat, però que cau a trossos- i l’obertura al públic del refugi antiaeri de la plaça de Tetuan, que en el seu dia va ser construït per l’Ajuntament amb la idea que fos reutilitzat per a altres usos. També els afecta un altre cas, compartit amb el districte veí de Sant Martí: la recuperació del Rec Comtal a la plaça de les Glòries. Han proposat la creació d’un centre d’interpretació a l’antic edifici de la fàbrica de paraigües.\nAl barri de Sants, els agradaria que el Refugi 819 sigui visitable. Ubicat a la plaça de Bonet i Muixí, sota l’Església de Santa Maria de Sants i al costat de la Casa del Rellotge -al nucli antic-, es va veure afectat per les obres d’un edifici del Bisbat, al carrer del Sant Crist. I un altre refugi, aquest amenaçat pel projecte urbanístic de Juan de Sada, neguiteja els veïns de Sants-Badal: demanen que es conservi i que formi part d’algun equipament.\nAltres demandes santsenques tenen a veure amb el llegat industrial. A tocar de l’estació, la fàbrica Germans Climent genera debat. Dissenyada per Modest Feu, s’hi vol instal·lar un tanatori i molts veïns hi estan en contra. Un dels arguments que esgrimeixen és l’afectació que l’equipament pugui tenir en l’edifici a nivell patrimonial. A la Bordeta, per la seva banda, una reivindicació uneix el passat agrícola i industrial de la zona: la curiosa masia de Can Bruixa, engolida en el seu dia pel recinte de Can Batlló, es va poder incorporar com a equipament, però no se n’ha definit l’ús, i resta tapiada i s’està degradant.\nUn altre cas, el de la Satalia, al Poble Sec, mostra fins a quin punt el patrimoni està desprotegit, fins i tot quan s’ha pogut catalogar: després de la desafectació i l’entrada al Catàleg com a conjunt d’un bon nombre de peces arquitectòniques, camins i elements rurals, el Camí Antic de València ha estat malmès recentment.\nAl barri de les Corts lluiten per la rehabilitació de Can Capellanets. L’edifici amb els jardins històrics figura al Catàleg històric-artístic municipal amb la categoria C. Pertany a l’Arquebisbat de Barcelona i està en règim d’abandó i desprotecció des que li van llevar la teulada el 2015, sense l’autorització municipal. Al barri de la Maternitat i Sant Ramon demanen recuperar l’estat original de la masia de Can Planes, a les instal·lacions del Futbol Club Barcelona. I a la Zona Universitària s’han mobilitzat per revertir la privatització i degradació dels Jardins de Pedralbes -sobretot per culpa del festival musical homònim-, i per aturar el deteriorament del palau i els pavellons de la finca Güell.\nLa lluita contra l’especulació immobiliària a Sarrià té en l’actualitat un nou episodi a Can Raventós, on els veïns s’han organitzat per impedir que s’hi facin pisos.\nA Vallvidrera segueixen la seva lluita particular pel patrimoni rural, després de perdre la recordada masia de Can Pujades el 2009. Ara preocupa Can Llevallol, una granja modernista catalogada amb el nivell C, però que s’està deteriorant. En un estat similar es troba el monestir femení de Valldonzella, de nivell B i també sense estabilitzar. L’església de Vallvidrera, a més, porta quatre anys tancada, pendent de reforma.\nAl barri del Rectoret -on la masia homònima ja es va enfonsar-, perillen els safareigs de l’antic hospital d’infecciosos -únic vestigi d’aquella obra de l’arquitecte modernista Joan Rubió i Bellver-. Els safareigs també estan catalogats, però es troben en molt mal estat. En aquesta zona del districte, a més, destaquen la importància de protegir les cases d’autoconstrucció aixecades als anys cinquanta i seixanta del segle passat, que si bé no tenen interès arquitectònic sí que són importants per la seva història social. Aquesta és una lluita compartida amb altres barris de la ciutat.\nEl nom de la Vila de Gràcia perviu mostrant la idiosincràsia del que va ser el poble més potent i poblat del pla de Barcelona abans de l’annexió, el 1897, i que recentment ha aconseguit un pla de protecció del nucli històric ben valorat per les entitats veïnals, amb matisos: demanen la creació d’una comissió de patrimoni amb l’acompanyament d’una persona tècnica a proposta del moviment veïnal, així com la redacció de fitxes d’edificis a protegir amb independència del planejament urbanístic. Les entitats de Gràcia, amb una llarga experiència en el treball patrimonial, miren cap al futur i demanen protecció per a elements nous com ara la biblioteca de la Vila de Gràcia, l’Hospital Evangèlic o l’edifici del carrer d’Astúries, 37.\nReivindicacions com la de l’ampliació del catàleg a l’illa Banyoles-Igualada i les cases del carrer de Sant Mateu o la classificació de nivell de protecció B per al pati de l’escola Jujol, els safareigs del carrer de Bruniquer o la masia de Can Vidalet també estan actives. El barri de la Salut, molt pressionat pel turisme de l’entorn del Park-Güell, reivindica la conservació de la unitat i l’harmonia dels conjunts que formen el seu paisatge urbà peculiar. I les entitats veïnals de Vallcarca porten anys en peu de lluita per evitar la destrucció del nucli antic, afectat de fa vint anys per plans de reforma urbanística.\nLa lamentable destrucció de l’illa de les bugaderes d’Horta ha indignat les entitats veïnals perquè s’ha perdut l’oportunitat de preservar un conjunt que explicava la història d’un districte que, en estar situat a la vall de Collserola, va ser una terra fèrtil regada d’aigua, al voltant de la qual es va anar configurant l’antic municipi de Sant Joan d’Horta, fins que el 1904 es va annexionar a Barcelona.\nSant Genís dels Agudells demana la catalogació i protecció de les restes del monestir de Sant Jeroni de la Vall d’Hebron com a element clau que relaciona les antigues parròquies que ara configuren els barris del districte. I la Font d’en Fargues, que pren el nom d’aquest element històric, reivindica la protecció de la identitat del conjunt del barri.\nLa recent Modificació del Pla General Metropolità ha permès iniciar la protecció del casc antic d’Horta i voltants. Les entitats veïnals, però, pressionen l’Ajuntament per iniciar més aviat que tard la rehabilitació del palau del Marquès d’Alfarràs del parc del Laberint -en estat lamentable-, la Torre del Moro de la plaça de la Ciutadella i la casa del Fotògraf de la plaça d’Eivissa, així com la inclusió en el nomenclàtor de la plaça del Tramvia. Al Guinardó, per la seva banda, demanen que la Torre Garcini aculli l’arxiu històric del barri un cop aconseguit que el Consistori adquirís l’edifici el 2018.\nUn element líquid com l’aigua lliga moltes de les reivindicacions patrimonials d’aquest jove districte. Amb una orografia creuada per múltiples rieres i torrents -en queda el vestigi al nomenclàtor-, Nou Barris mira cap al mil·lenari i encara existent Rec Comtal per entendre tant el passat rural -com a part de l’antic poble de Sant Andreu de Palomar- com el paper jugat en l’organització del cicle de l’aigua per abastir el creixement de la ciutat.\nEn aquest context s’entenen reivindicacions com la catalogació i conservació del Rec, la potenciació de les Cases de l’Aigua de les dues Trinitats, la recuperació del Pont dels Tres Ulls de la Trinitat Nova, la reivindicació de la memòria dels safareigs de Verdum, la defensa de l’espai agrari de la Ponderosa i la granja del Ritz a Vallbona, la rehabilitació de la masia de Can Carreras a la Guineueta i, en general, la lluita per la preservació de les casetes i elements anteriors als anys vint que expliquen les arrels anteriors a l’explosió de la perifèria urbana molt lligada a la memòria obrera i a l’expansió de la ciutat industrial. La posada en valor de les casetes de Can Peguera, l’antic Mental, el castell de Torre Baró o la casa pilot del Xalet de la Trinitat donen pistes sobre aquest període. També el rescat dels refugis antiaeris per fer memòria del pas de la guerra civil.\nLa influència històrica del riu Besòs i del Rec Comtal planeja sobre moltes de les reivindicacions de patrimoni de les entitats del districte. Sant Andreu de Palomar, antiga vila del pla de Barcelona que compta des del 2017 amb un pla de protecció especial, reivindica el Rec, les restes de l’aqüeducte romà i l’antic Molí de Sant Andreu, ara soterrades. També la protecció de la Capella del Sant Crist dels Segadors i les cases del carrer del Pont -les més antigues del barri-, una de les quals encara conserva la inscripció Casa de l’Oficial a la façana, recordant que s’hi allotjaven els oficials militars en trànsit durant els conflictes bèl·lics i revoltes fins a final del segle XIX.\nEl barri del Congrés ha demanat respecte per la seva arquitectura singular i la senyalització del refugi de la guerra civil -ara no visitable- del carrer de Pinar del Rio. I a la Trinitat Vella volen preservar la façana i la memòria de l’antiga presó de dones. La Sagrera, que continua la llarguíssima lluita per la restauració de la Torre del Fang i el seu entorn, vol també la senyalització dels elements històrics d’interès, tant els desapareguts com els que encara resten. Una reivindicació que és comuna a totes les entitats preocupades en donar valor a la història que ajuda a explicar com han evolucionat els barris.\nEl districte de Sant Martí té també un passat agrícola i industrial. I això es nota en les lluites veïnals en matèria de patrimoni. Al Clot-Camp de l’Arpa esperen un pla semblant al que s’està fent a Gràcia, i al Poblenou recorden que hi ha molta feina per fer si es volen rehabilitar els elements fabrils ja catalogats. Can Ricart i La Escocesa, que han acollit iniciatives del teixit associatiu i artístic, tenen encara un futur incert.\nA la part del Front Marítim, volen que es doni una solució definitiva per a l’edifici de l’Espigó de Bac de Roda, en mal estat des del temporal Glòria i ple de deixalles. I entre Pere IV i Marroc, l’antic barri de les casetes del Maresme mereixeria una protecció especial. Un gran parc que recordi el passat agrícola de la zona està també entre els objectius veïnals.\nA Sant Martí de Provençals demanen protegir el conjunt del parc de Sant Martí, aconseguit als anys setanta gràcies a la lluita veïnal i ara molt deteriorat per les obres de l’estació de l’AVE. Ben a prop -al costat de l’església-, es vol recuperar l’antic cementiri per fer activitats veïnals, així com potenciar la masia de Can Cadena -convertida en hort urbà- i el seu entorn. A la Verneda i la Pau, preocupa una altra masia, la de Can Riera, i el mur de la riera d’Horta. També es demana la conservació de les Naus de Sant Pau, a la rambla de Prim, i la restauració -i posterior retorn al barri- de les troballes fetes a l’escola Pere Calafell: uns mosaics figuratius dels anys seixanta.\nMés enllà de les entitats veïnals\nLa lluita pel patrimoni és sovint compartida. A les entitats veïnals, cal sumar arxius locals, centres d’estudis, associacions professionals, plataformes... Fer un llistat exhaustiu requeriria un espai del qual no disposem. Però aquí oferim un tastet: Amics del Verd i el Patrimoni de Gràcia; Arquitectes Sense Fronteres (Gràcia); Arxiu Històric de Roquetes-Nou Barris; Arxiu Històric de Fort Pienc; Arxiu Històric del Poblenou; Associació d’Amics del Monestir de Sant Jeroni de la Vall d’Hebron (Sant Genís dels Agudells); Centre d’Estudis Ignasi Iglésias (Sant Andreu de Palomar); Centre de Documentació de la Sagrera; Centre de Recerca Històrica del Poble-sec; Centre d’Estudis de Montjuïc; Centre d’Estudis de Sant Martí de Provençals; Comissió de Memòria i Patrimoni de la Prosperitat; Comissió pel Patrimonii la Memòria Històrica del Clot-Camp de l’Arpa; Comissió de Patrimoni de la Font d’en Fargues; El Pou, Grup d’Estudis de la Vall d’Horta i la Muntanya Pelada; Gràcia cap a on vas?; Grup d’Arquitectes de l’Eixample; Grup d’Història de Can Basté; Grup de Treball d’Història i Patrimoni de la Torre de la Sagrera; Jardí del Silenci (Gràcia); Taller d’Història del Clot-Camp de l’Arpa; Taller d’Història de Gràcia...\nAssociacions veïnals: Avinguda de Xile, Can Peguera, Centre Social de Sants, el Clot-Camp de l’Arpa, Congrés-Indians, les Corts, la Dreta de l’Eixample, el Front Marítim, la Font d’en Fargues, el Fort Pienc, Horta, el Maresme, Park Güell-la Salut-Sanllehy, el Poblenou, el Poble Sec, la Prosperitat, Sagrada Família, la Sagrera, el Sanatori, Sant Andreu de Palomar, Mont d’Orsà de Vallvidrera, Verdum, la Vila de Gràcia i Zona Universitària. Grups d’estudis: Amics del Monestir de Sant Jeroni de la Vall d’Hebron, Centre d’Estudis de Montjuïc; Centre d’Estudis de Sant Martí de Provençals i Arxiu Històric de Roquetes-Nou Barris. Experts: Agus Giralt (historiador).


Lo Blog de la Casa de l'Aigua: Podeu votar el nostre projecte Tu Ajudes - La memòria del riu\nPodeu votar el nostre projecte Tu Ajudes - La memòria del riu\nTu Ajudes - La memòria del riu\nEls clients de l'antiga Caixa Tarragona podeu votar el nostre projecte de Tu Ajudes Caixa Tarragona a partir de dimarts 1 de març anant a les oficines de Catalunya Caixa o bé a través d'internet (http://www.tuajudes.com/web/ca/com-decidir-tu-ajudes.html). El nostre codi de votació és 2288, no ho oblideu!\nPodeu veure el projecte a http://www.tuajudes.com/votar/projecte/2011/2288.\nLa gent gran atresora molts coneixements sobre el riu Ebre que es van perdent al llarg del temps. Els nets d’avui no han viscut mai les grans riuades de l’Ebre, la navegació fluvial amb el camí de sirga, la colonització del Delta i el dur treball en hortes, el reg en sínies, entre d’altres coses, que van marcar la vida dels seus iaios. En aquest treball es proposa la recerca etnològica de tot aquest saber popular per poder-lo transmetre a les generacions futures.\nEl treball consistirà en un seguit de trobades temàtiques amb els avis dels Casals de Jubilats de Tortosa (L’Esplai, Club Tercera Edat de Remolins, Associació Provincial de Pensionistes i Casal d’Avis), Jesús (Casal de Jubilats Sant Francesc) i Roquetes (Llar de Jubilats i Pensionistes), on es demanarà als avis que ens expliquen les seves vivències i es pugui generar un debat entre ells on recordin i intercanviïn experiències. Posteriorment d’aquestes xerrades s’elaboraran unes fitxes on es recolliran aquestes experiències amb l’objectiu per una banda de publicar-les en els diaris de la zona de forma periòdica i per l’altra per elaborar una revista/dossier amb les experiències recollides i una sèrie de pòsters a mode d’exposició per poder anar portant a totes les associacions participants, o a qualsevol entitat, escola... que ho demani, de forma gratuïta. Tota aquesta documentació serà revisada pels assistents a les xerrades a fi d’assegurar la correcta transmissió d’informació.\nA més a més, es farà una presentació pública de tota la informació recollida, de gran valor etnològic sobre el territori, als 3 municipis implicats en el projecte, en la qual seran partícips aquelles persones més representatives per les seves vivències, amb les que ens hem anat trobant.\nPublicat per Casa de l'Aigua a 11:05\nPodeu votar el nostre projecte Tu Ajudes - La memò...\nAnul·lació de la presentació de llibre d'aquest di...\nAVUI Dijous de l'Aigua amb un cinefòrum\nProper Dijous de l'Aigua: cinefòrum sobre mites en...


TAC12 TV - Salou rep el segell de turisme esportiu en Cicloturisme\nSalou rep el segell de turisme esportiu en Cicloturisme\nDimecres, 21 Març 2018 06:58\nL’Agència Catalana de Turisme ha donat al municipi de Salou el segell esportiu de cicloturisme. Un reconeixement que acredita la capital de la Costa Daurada com a destí preferencia deels aficionats a la bicicleta. Aquest és el tercer distintiu que rep Salou d'aquest tipus; abans van ser els de futbol i vela lleugera.\nEl reconeixement exigeix que la localitat disposi d'una sèrie de requeriments, com ara una oferta de recorreguts adaptats per fer turisme en bicicleta, una oferta d’empreses especialitzades, un punt d’informació fix per cicloturistes i la implicació dels equipaments hotelers a l'hora d'oferir serveis especialitzats.\nMés en aquesta secció: « Salou enllesteix la fase d'ampliació del Complex Esportiu Futbol Salou asfaltarà una vintena de carrers del centre »


La Comissió Bilateral Estat-Generalitat es reunirà l'1 d'agost a Barcelona per primer cop després de 7 anys\nEl conseller d'Exteriors, Ernest Maragall, es reunirà amb la ministra de Política Territorial, Meritxell Batet.\nL'ordre del dia inclou tractar sobre vies de participació sobre el futur de Catalunya i la situació de drets i llibertats\nActualitzada 26/07/2018 a les 13:52\nLa Comissió Bilateral Estat-Generalitat es reunirà el pròxim 1 d'agost a la tarda Barcelona. Serà la primera reunió d'aquesta comissió des de l'any 2011. L'1 d'agost era la data que la ministra de Política Territorial, Meritxell Batet, va proposar al conseller d'Exteriors, Ernest Maragall, en la reunió que van mantenir dilluns a Madrid. Maragall i Batet encapçalaran les respectives delegacions dels governs català i espanyol. Segons ha pogut saber l'ACN, dins de l'ordre del dia s'inclourà, com a «consideracions de la Generalitat», parlar sobre la situació política a Catalunya, en concret d'aspectes com drets i llibertats, i sobre vies de participació per decidir sobre el futur de Catalunya.\nDesprés de reunir-se amb Batet, Maragall va condicionar la celebració de la reunió a incloure parlar de la situació dels presos i dels polítics a l'estranger i també del dret a l'autodeterminació. Finalment, dins de l'ordre del dia s'ha admès un punt recollint «consideracions de la Generalitat sobre la situació política a Catalunya», en concret, «en matèria de drets i llibertats» i «en relació amb les vies de participació democràtica dels ciutadans catalans en les decisions sobre el futur polític».\nL'última reunió de la Comissió Bilateral Estat-Generalitat es va celebrar l'any 2011. Per part del govern espanyol, a més de Batet, a la reunió hi assistirà la delegada del govern espanyol a Catalunya, Teresa Cunillera, i quatre secretaris d'estat.\nLa ministra Batet va afirmar dilluns que la reunió d'aquesta comissió ha de servir per posar fil a l'agulla i que de manera «immediata» es posin a funcionar tots els grups de treball i comissions mixtes que pengen d'aquesta. A més, va afegir que caldrà posar sobre la taula temes de «conflictivitat» com els recursos que tots dos governs han portat davant del Tribunal Constitucional (TC), avançar en matèria de traspassos i transferència i també sobre inversions «estratègiques» en infraestructures.


En marxa un pla d'ocupació per a les famílies amb tots els membres a l'atur - Social.cat\nEn marxa un pla d'ocupació per a les famílies amb tots els membres a l'atur\nCreu Roja considera necessari intervenir davant l'augment de llars catalanes sense cap familiar en actiu\nDimecres, 3 de juny de 2015 | 14:00 h\nDavant l'augment de llars catalanes amb tots els membres a l'atur, que ja arriben a la xifra de 239.000, Creu Roja engega un programa d'ocupació per ajudar les famílies en aquesta situació a trobar feina i evitar així la situació de precarietat i millorar la situació social i econòmica a la que es troben.\nEl programa d'ocupació de la Creu Roja va atendre 257 persones durant el 2014 (122 dones i 135 homes), pertanyents a 120 famílies. L'entitat ha destinat 200 hores de mitjana a atendre cadascuna d'aquestes persones i, a més, moltes s'han format professionalment a través de pràctiques laborals facilitades per la Creu Roja. És en aquest aspecte on l'entitat remarca la col·laboració de diverses empreses, que han ajudat a fer-ho possible a través de visites a empreses o bé de formacions.\nSegons Creu Roja, una persona de cada 62 ha trobat feina gràcies a aquest programa durant l'any 2014. Per aquest motiu, l'entitat segueix oferint el programa durant el 2015 i, de fet, durant el primer trimestre de l'any ja hi han participat 50 famílies.\n239.000 llars amb tots els membres a l'atur a Catalunya\nLa situació general de crisi continua allunyant del mercat laboral a moltes persones de tots els sectors i això afecta singularment les persones i grups socials en situació de major vulnerabilitat, amb menys recursos, menys formació i major precarietat laboral, moltes d’elles integrants de la mateixa unitat familiar.\nDavant d'aquesta situació, en que s'hi troben 239.000 famílies a Catalunya, la Creu Roja considera necessari intervenir per facilitar l'ocupabilitat i la inserció laboral a famílies amb dificultats socials i econòmiques, que "estan en procés de cronificació".


La fiscalia confirma la petició de 4 anys per a Cabot i la defensa en demana l'absolució - FÒRUM.ad\nLa fiscalia confirma la petició de 4 anys per a Cabot i la defensa en demana l’absolució\nOn: 29/03/17 23:42\nEl Tribunal de Corts ha deixat vist per a sentència el judici contra Jaume Cabot, acusat d´haver filtrat prop de 16.000 contrasenyes i adreces dels correus andorra.ad. La fiscalia ha confirmat que demana per Cabot 4 anys de presó condicionada al pagament de diverses indemnitzacions per valor de 100.000 euros i la defensa en reclama l’absolució.\nOnze anys després que esclatés l’escàndol de les contrasenyes dels correus andorra.ad s’ha celebrat el judici. Els fets es remunten a l’octubre del 2006 quan Jaume Cabot va denunciar davant l’agència de Protecció de Dades que havia trobat, per atzar, a internet, un fitxer amb les contrasenyes i les adreces dels correus andorra.ad. Arran de la posterior investigació policial, Cabot va passar de denunciant a denunciat.\nEl fiscal considera provat que tot hauria estat un muntatge de Cabot per desprestigiar l’STA i les institucions. Entre altres motius, al·lega que una auditoria que es va realitzar posteriorment no va trobar traces d’aquest fitxer a la xarxa. Per aquest motiu, demana 4 anys de presó condicionada al pagament de diverses indemnitzacions i el considera autor de tres delictes: interceptació de telecomunicacions amb vulneració de la intimitat d’altres sense el seu consentiment, creació de fitxer clandestí i creació d’un document inveraç.\nPer la seva banda, la defensa en reclama l’absolució i ha assegurat que hi ha molts elements que apunten la possibiliat que un tècnic de l’STA hauria pogut tenir accés al fitxer i difondre’l a la xarxa. La sentència es farà pública el 31 de maig.\nPrevious Post: Jover destaca els beneficis d’activitats transversals dels tres sistemes educatius\nNext Post: Recuperen a Puigcerdà una cartera amb prop de 1.500 euros\nActualització del calendari del Pla de vacunacions sistemàtiques obligatòries\n‘En Comú per Andorra la Vella’ remodelarà l’actual sala de vetlles i en millorarà la seva intimitat


La nova estafa de la Reforma Laboral – La Burxa\nPosted on 04/02/2022 04/02/2022 Author Àlex Tisminetzky\tComentaris tancats a La nova estafa de la Reforma Laboral\nEntre grans aplaudiments de la Patronal, la premsa oficial i la benedicció de la FAES, Ana Botín i fins i tot de Fátima Bañez (ministra de Treball del PP que va aprovar la llei de 2012), avui dijous 3 d’octubre el govern espanyol ha convalidat al Congrés la seva Reforma Laboral, amb els vots a favor de Ciutadans (la dreta unionista), PDCat (la dreta catalana), part d’UPN (el PP regional navarrès), i d’un sospitós vot del PP, entre d’altres.\nCom és possible que una norma d’un govern «progressista» sigui aprovada amb els vots de la dreta? Es pot fer una reforma de la normativa laboral afavorint alhora a treballadors i empresaris? S’ha derogat o no la Reforma Laboral del PP de 2012? la resposta és simple: no s’ha derogat cap dels fonaments de les reformes dels governs anteriors, i les retallades bestials de Rajoy es mantenen i consoliden amb una nova norma que no suposa un avenç en els drets dels treballadors. I simplement per això la dreta i la Patronal estan a favor.\nLa Reforma Laboral del PP de 2012\nEls darrers anys hem viscut diverses Reformes Laborals que ha retallat drets importants a la classe treballadora, algunes aprovades per governs del PSOE, i segurament la més lesiva va ser la del govern de Rajoy de 2012, que es va fonamentar principalment en:\n– Abaratiment de l’acomiadament «improcedent»: es va passar d’un acomiadament improcedent de 45 dies per any amb un topall de 42 mensualitats, a una reducció dràstica de 33 dies per any amb un topall de 24 mensualitats, que va suposar una reducció molt gran de les quanties abonades.\n– Derogació dels «salaris de tramitació»: anteriorment si un jutge determinava que l’acomiadament era improcedent, l’empresari havia d’abonar al treballador tots els salaris que hauria percebut entre l’acomiadament «il·legal» i la sentència. Aquesta «sanció» afavoria que els empresaris s’ho pensessin molt abans de fer acomiadaments en frau de llei, i si era improcedent ho reconeguessin abans de que el treballador hagués d’arribar a judici. La Reforma Laboral del PP va derogar aquests salaris de tramitació per l’acomiadament improcedent, fent que als empresaris els sortís molt a compte acomiadar al·legant una causa qualsevol, pagant el mínim, i simplement esperar a que si el treballador els demandés, mesos després ja abonaria el que li correspon.\n– Acomiadaments col·lectius sense control administratiu: la reforma «popular» va facilitar molt els acomiadaments anomenats col·lectius, sense la necessitat de cap control ni autorització de les administracions, i per tant, sense que ningú fiscalitzés mínimament si es donen les causes al·legades per l’empresa per fer una mesura tan traumàtica.\n– Facilitats a l’empresari per modificar les condicions laborals: es va facilitar que les empreses poguessin modificar molt més fàcilment àmbits molt sensibles de la feina, com la possibilitat de mobilitat dels treballadors de forma unilateral per part de l’empresari, imposicions de canvis de jornada o de classificació professional.\n– Pèrdua de drets a causa de la subcontractació: certs col·lectius de treballadors, com les kellis entre d’altres, van patir una dificultat molt gran per a que els reconeguin drets a causa de la subcontractació, la pràctica de mantenir treballadors fora de Convenis per ser subcontractats per altres empreses (o subcontractats per subcontractes).\nMoments de la manifestació del passat 29 de gener convocada per la Taula Sindical contra la nova reforma laboral\nEs deroguen les mesures de Rajoy de 2012?\nCap de les mesures anteriorment citades han estat derogades, ni modificades el més mínim. Per tant, aquesta Reforma Laboral suposadament «progressista» consolida els acomiadaments més baratos, fàcils i sense control dels empresaris, mantenint una normativa que permet grans canvis de forma unilateral de l’empresari en les condicions de treball dels seus empleats (horaris, jornada, mobilitzat, categoria professional,…) i deixa a l’estacada a col·lectius com les kellis, als que havien promès reformes reals.\nLes úniques modificacions substancials de la Reforma actual són:\n– Modificació de la «ultraactivitat» dels Convenis Col·lectius: Abans de 2012, fins que no s’aprovava un nou Conveni Col·lectiu, l’anterior continuava vigent, sistema legal que determinava que els treballadors podien pressionar amb no signar un nou Conveni, sabent que si no hi havia acord mantenien almenys els drets de l’antic. La Reforma Laboral del PP va determinar que quan un Conveni Col·lectiu finalitzava ja no era aplicable, i per tant ara eren els empresaris els que podien pressionar amb no signar un nou Conveni, ja que si no s’arribava a cap acord els treballadors perdien els drets negociats en antics Convenis.\nAquesta polèmica mesura del PP no ha estat «derogada» tornant a la situació anterior a 2012, sinó que ha estat «modificada», creant uns mecanismes de manteniment del Conveni anterior però subjectes a certs requisits.\n– Reducció del temps possible legalment per a certs contractes temporals: la nova norma estableix uns límits més curts per a la durada legal d’alguns dels contractes temporals. Una mesura teòricament positiva, però que desgraciadament tampoc tindrà uns efectes reals en el mercat laboral, atenent a que alguns contractes temporals passaran a denominar-se fixes discontinus, però amb la mateixa realitat de precarietat, temporalitat i una realitat al mercat laboral de poc (o pràcticament nul) control de l’actuació empresarial.\nFa verdadera vergonya aliena que algú amb un mínim coneixement de la norma pugui defensar de forma sincera que aquesta nova norma millora les condicions laborals dels treballadors, i molts menys encara que «deroga» la Reforma Laboral del PP de 2012.\nUn nou engany\nEl govern «progressista» del PSOE i Unidas Podemos, amb l’inestimable ajuda dels sindicats institucionals CCOO i UGT, ens està acostumant a grans declaracions que diuen defensar drets de les classes populars, per després a la realitat aprovar normes que no ho fan. Els diaris anaven plens de declaracions on el govern assegurava que havia «prohibit» els acomiadaments durant la pandèmia, però els jutjats socials es van col·lapsar amb milers d’acomiadaments reals. Ens van prometre la pujada de l’IPC a les pensions, però a darrera hora els pensionistes van tornar a perdre poder adquisitiu pujant només un 2,5% (quan l’IPC va ser del 6,5%). També van dir que s’havia aprovat una moratòria pel dret a l’habitatge, però cada dia han continuat els desnonaments. Ara li ha tocat al mercat laboral. Van prometre en campanyes electorals i pactes de coalició la derogació de la Reforma Laboral, i no hi ha cap advocat laboralista mínimament honest que defensi que ho hagin fet, sinó que ben al contrari, la lectura de la norma deixa clar que les retallades de Rajoy s’han consolidat.\nTagged precarietat, reforma laboral, sindicalisme


Igualada Capital – dijous, 13 novembre 2014\nAvui Sílvia Martorell ens ha tornat a fer avinent que el Català és últil.\nIgualada Notícies – 13 novembre 2014\nPosa’t al dia en 7 minuts – dijous, 13 novembre 2014\nIgualada Comerç fa una valoració molt positiva de la tercera edició de la Gran Festa del Vi\nEl president de l’entitat, Xavier Figueras, assegura que la Gran Festa del Vi d’enguany ha estat l’edició de la consolidació. Segons Figueras, a la festa de dissabte hi van participar més cellers que l’any passat i l’oferta de degustacions va ser també més àmplia, amb la incorporació de diverses pastisseries.\nMés de noranta mil persones han passat pel Rec.010\nL’onzena edició del Rec.0 ha tornat a ser un èxit de públic i de vendes. Els organitzadors asseguren que durant els quatre dies que va durar aquest esdeveniment, del 5 al 8 de novembre, van passar pel barri de les adoberies d’Igualada més de 90.000 persones.\nPàgines 1.198 de 1.259« Primera«...102030...1.1941.1951.1961.1971.1981.1991.2001.2011.2021.203...1.2101.2201.230...»Ultima »


La patinadora sarralenca Laia Lloses obté la setena plaça al Campionat estatal sènior | EL PORTAL NOU\nHome Esports La patinadora sarralenca Laia Lloses obté la setena plaça al Campionat estatal sènior\nLa patinadora sarralenca Laia Lloses obté la setena plaça al Campionat estatal sènior\nPortalNou Valls dilluns, de juny 19, 2017 Esports\nLa patinadora de Sarral Laia Lloses, que milita al Reus Deportiu, ha participat durant els dies 17 i 18 de juny en el campionat d'Espanya sènior que va tenir lloc a Platja d'Aro. Laia Lloses va debutar en la categoria Sènior en una competició que es presentava com la millor dels darrers anys amb patinadores de grandíssim nivell. El dissabte va tenir lloc el disc curt on, en una competició molt igualada, la patinadora de la Conca de Barberà va quedar en una 12ena posició provisional.\nEl diumenge i en el disc llarg, Lloses va realitzar un disc perfecte sense cap errada amb salts triples i dobles, i amb unes piruetes de taló amb ambdós peus. Un disc executat amb una gran qualitat tècnica i alhora amb una coreografia artística elegant. L'excel·lent actuació li va permetre a Laia remuntar cinc llocs i posicionar-se en una extraordinària 7ena posició final. Una gran actuació per ser el seu primer any en la categoria davant patinadores experimentades.


Paula Ferrer i Molina i Silvestre Vilaplana, Premis El Vaixell de Vapor i Gran Angular 2020 | SM\nWednesday, 11 November, 2020 - 10:15\nPaula Ferrer i Molina i Silvestre Vilaplana, Premis El Vaixell de Vapor i Gran Angular 2020\nPaula Ferrer i Molina, amb la novel·la El país de cral i Silvestre Vilaplana amb La música del diable són els guanyadors de l'edició d'aquest any dels premis de literatura infantil i juvenil El Vaixell de Vapor i Gran Angular.\nEl nom dels guanyadors es va fer públic el passat 9 d'octubre, en una roda de premsa virtual. Els dos títols ja es poden trobar a les llibreries en una edició especial.\nEl premi Vaixell de Vapor es convoca des de fa 36 anys i el premi Gran Angular des de fa 30 anys. Els dos premis tenen un gran prestigi en el camp de la literatura infantil i juvenil i tenen una dotació de 11.000 euros cadascun. La Fundación Santa Maria i Editorial Cruïlla en van impulsar la creació amb l'objectiu de donar prestigi i promoure l'escriptura d'obres infantils i juvenils en llengua catalana i així fomentar el gust dels més joves per la lectura i la literatura de qualitat.\nXXXVI Premi El Vaixell de Vapor de literatura infantil\nEl país de cral, Paula Ferrer i Molina\nGemma és l’única xiqueta que viu al poble més xicotet del món, Vellamina, que només té set habitants, i guarda un dels secrets més increïbles del món. A les rodalies del poble hi ha una mina abandonada, de la qual s’extreia un mineral molt característic: el cral.\nAra, la mina está tancada perquè fa molts anys que el cral es va acabar. A Gemma no la deixen que s’hi acosti, perquè tothom opina que la mina és molt perillosa. Però, per què és tan perillosa? Quin misteri hi guarda? I per què el cral es va acabar?\nPaula Ferrer i Molina (Alcúdia de Crespins, 1979), és llicenciada en Medicina i Cirurgia per la Universitat de València i doctora per la Universitat Autònoma de Barcelona. Es va especialitzar en Ginecologia i Obstetrícia i actualment, treballa com a ginecòloga especialista en Reproducció Assistida en la clínica CREA, a València.\nHa escrit contes i relats des de ben petita i les seves obres de narrativa breu han obtingut diversos guardons. Fins al moment, ha escrit dues novel·les, ambdues infantils: amb Joana Cordons i la colla Perduda va guanyar el premi de literatura infantil Ernest Lluch, però El país de Cral és la primera novel·la va escriure.\nDescarrega les activitats per a l'aula de El país de cral\nXXX Premi Gran Angular de literatura juvenil\nLa música del diable, Silvestre Vilaplana\nEl gran músic Lluc Erill ha desaparegut en circumstàncies estranyes, i tot fa pensar que s’ha suïcidat tirant-se al mar. Abans de desaparèixer, l’home va deixar una carta amb un missatge misteriós. Es tracta del primer d’una llarga llista d’enigmes, que sempre són escrits críptics acompanyats de codis QR que remeten a diferents obres musicals. I sempre amb referències al diable.\nSara, la neta del músic i l’únic familiar que li quedava, amb l’ajuda d’un vell amic de l’avi, intentarà resoldre els enigmes per descobrir la veritat.\nSilvestre Vilaplana (Alcoi, 1969) és llicenciat en Filologia Catalana i professor de secundària. Ha conreat la poesia, l’assaig i la narrativa per a adults i per a joves.\nEn poesia ha guanyat nombrosos premis, com el Premi Nacional de Poesia Miguel Hernández o el Premi Miquel Martí i Pol.\nEn narrativa per a joves ha escrit nombroses obres, com ara La mirada d’Al-Azraq, Els dimonis de Pandora, Les urpes del diable, Les cendres del cavaller, La frontera negra, Resurrecció, La mèdium, Llibres amb perfum de sang o El triangle rosa, moltes d'elles també premiades.\nDescarrega les activitats per a l'aula de La música del diable\n• Bases del premi El Vaixell de Vapor i Gran Angular 2020\n• Històric d'edicions anteriors dels Premis


La fraternitat que compromet - Blog CJ\nInici Teologies i espiritualitats Església La fraternitat que compromet\nFelisa Elizondo. Fratelli tutti és l’última encíclica de papa Francesc en la qual, segons lectors atents, expressa un somni. Però un somni que incita a actuar. Perquè a la denúncia de les formes greus de descartar o d’ignorar els altres que es donen avui mateix en la societat, contraposa la possibilitat que el respecte i l’amor reorientin les relacions. Que la fraternitat i l’amistat social s’obrin pas en els mons de la religió, la política, l’economia i la cultura.\nUn somni que aviva l’espera\nEn aquests mesos han sortit a la llum uns quants comentaris sobre les diferents qüestions que planteja aquest text, que no amaga el que enfosqueix el nostre món sense deixar d’invocar “l’audàcia de l’esperança” (n.55): “Al cor de aquesta important encíclica -ha anotat Th. Radcliffe- hi ha la convicció que la fraternitat és tant la nostra identitat present més profunda com la nostra vocació futura. Estem convidats a convertir-nos en germans i germanes en Crist d’una manera que gairebé no podem imaginar ara”. Una pretensió que seria desmesurada si no recolzés en l’esperança i no mostrés confiança en la condició humana.\nAquí ens aturarem tan sols en els termes en què apareix expressada en les seves pàgines la crida a la fraternitat. Crida que comença portant a la memòria la que va realitzar una figura singular que va viure en els primers decennis del llunyà segle XIII. I no deixa de ser expressiu que, des del títol, l’encíclica recent evoqui el somni de germanor de Francesc d’Assís reproduint el seu mateix llenguatge.\nEn un segle com l’actual, quan la pretensió universalista i la globalització en acte coexisteixen, paradoxalment, amb una pluralitat difícil de conciliar i amb diferències econòmiques i socials feridores, una de les veus més escoltades, la del papa Francesc, apel·la a la consciència de la “nostra comuna germanor”. I urgeix a un diàleg que salvi distàncies i exclusions que semblen agreujar-se en la pretesa “era de la comunicació”. Ho fa rescatant el somni d’un altre Francesc.\nAquestes paraules de el sant d’Assís, que es conserven en l’umbro parlat al començament del segle XIII, obren pàgines dedicades a la fraternitat i a l’amistat social en un text que surt a la llum l’any 2020. L’exhortació del d’Assís anava dirigida -s’anota al començament de l’encíclica- “a tots els germans i les germanes, per proposar una forma de vida amb sabor d’Evangeli”. “Amb aquestes poques i senzilles paraules -seguim llegint- va expressar l’essencial d’una fraternitat oberta, que permet reconèixer, valorar i estimar cada persona més enllà de la proximitat física, més enllà del lloc de l’univers on hagi nascut o on habiti”.\nNo és la primera vegada que el Papa va a la figura singular del Poverello com a un referent. Ho va fer en escollir el nom per al seu pontificat. I també una altra de les seves cartes: Laudato si, sobre la cura de la casa comuna, arrenca amb la menció de l’himne a la fraternitat universal que és el Càntic de les criatures. Un càntic en què l’alegria i la lloança brollen estranyament des de la profunditat del sofriment, un cant que dóna veu a un amor que arriba a l’espai: el sol i la lluna són criatures germanes; ho són la terra i, més que res, els humans. Un cant en el qual fins i tot la mort mereix ser considerada “germana”.\nEls historiadors assenyalen que justament en aquell segle, per raons diverses, començava a aparèixer una nova visió del món que afavoria obertures de camins i intercanvis, al mateix temps que deixava enrere estructures i formes de vida caducades. Per això els termes “germà” o “germana”, heretats de la tradició cristiana, van començar a cobrar un altre abast gràcies a figures com las de Domènec de Guzmán i Francesc d’Assís.\nLa distància de segles no ha restat força a la novetat de la proposta del d’Assís, un seguidor de l’Evangeli que continua resultant atraient quan els segles medievals ens resulten gairebé prehistòrics. En l’encíclica recent es reconeix que “el sant de l’amor fratern, de la senzillesa i l’alegria” inspira les diverses desenes de pàgines dedicades a la fraternitat i a l’amistat social. I això perquè “sant Francesc, que se sentia germà del sol, de la mar i del vent, se sabia encara més unit als que eren de la seva pròpia carn. Va sembrar pau pertot arreu i va caminar prop dels pobres, dels abandonats, dels malalts, dels descartats, dels últims.” (n.2).\nL’Evangeli franciscà de la fraternitat\nCom succeeix amb la pobresa, la fraternitat forma part del llenguatge genuí del sant d’Assís. Una i altra pertanyen al propi dir i actuar del sant i es poden trobar documentades en els textos primers, curosament recollits en les edicions de les Fonti Francescane.\nHistoriadors i crítics recents concedeixen especial atenció als textos escrits o dictats pel mateix Francesc i al testimoni dels primers seguidors, dins de la monumental bibliografia que componen còdexs i col·leccions diverses. Perquè, sense arribar a compondre una autobiografia, testimonien un programa de vida i reflecteixen el que el Pobre d’Assís va fer i va exhortar a fer, i ajuden a conèixer de primera mà la seva personalitat, la seva experiència i el seu desig més gran.\nEn la introducció a una edició recent d’aquelles Fonts, s’avança que aquests escrits són de primordial importància per valorar la veracitat i allò genuí que poden oferir els textos que es van anar elaborant a mesura que creixien l’admiració i la fama del sant (T. Lombardi). De manera semblant, un altre estudiós conclou que Francesc, que va arribar interiorment a una formidable simplificació religiosa i evangèlica de la realitat i de la vida, pot ser comprès sense reduccions gràcies a aquests textos primers. Encara que té cura d’advertir que, per pròpia experiència, el mateix sant advertia als seus germans que per “comprendre” cal “viure”.\nTornant al títol de l’encíclica, sabem que l’expressió fratelli tutti apareix en un d’aquests escrits de primera hora que són les Admonitiones, exactament en la Sisena, referida al seguiment de Jesús. I en reforç de la seva autenticitat s’afegeix que és citada ja l’any 1231 en el sermó d’un dominic, pronunciat a la Universitat de París, que es conserva en aquell arxiu.\nLes 28 Admonitiones són advertències o avisos que es consideren properes a la Regla primitiva com paraules directament atribuïbles al sant. Dirigides a tots els germans, responen a un ensenyament oral fixat a la manera de les Reportationes a l’ús en l’època medieval, i solen datar-se com recollides només uns anys després que Francesc dimitís del seu càrrec el 1220. A la manera de les antigues “dites dels Pares”, contenen ressonàncies bíbliques i reflecteixen l’experiència de vida evangèlica i la forma de comunitat proposada en els començaments. Un especialista com Esser les considera “el Càntic de la pobresa interior i el de la fraternitat humana”. I en la mateixa línia es pronuncien estudis posteriors. D’aquí la seva importància per conèixer en el seu primer tram aquest tret de la seva espiritualitat.\nTambé en el Cant al Sol o Càntic de les criatures la fraternitat apareix in crescendo a mesura que avancen les estrofes. I en el Testament, quan el moviment havia assolit proporcions impensades, el seu iniciador reconeixia amb humilitat que “el Senyor li havia donat germans”, a les antípodes de tot protagonisme.\nLa visita al Sultà Al Malik\nAl recordar el somni franciscà d’una fraternitat, el Papa es deté en un episodi singular que recullen les més antigues cròniques. Que cobra actualitat quan ens veiem urgits a dialogar amb mentalitats molt diferents i amb altres tradicions religioses. És la visita del frare d’Assís al Sultà Malik-el-Kamil, a Egipte, que data de 1219. Es tracta -diu en el n.3- d’un episodi que “ens mostra el seu cor sense confins, capaç d’anar més enllà de les distàncies de procedència, nacionalitat, color o religió”.\nI reconeix en aquest gest un gran esforç, ja que el sant va haver de sortejar la pobresa, la distància, els perills i les diferències d’idioma, cultura i religió: “Aquest viatge en aquell moment històric marcat per les croades, mostrava encara més la grandesa de l’amor tan ampli que volia viure, desitjós d’abraçar a tothom”.\nUna humil audàcia que l’inspira a l’hora d’entrar en un tema candent que no és separable de la fraternitat: el diàleg interreligiós.\nFraternitat i diàleg\nEls dos termes són inseparables en la manera franciscana d’entendre la missió. El somni d’una fraternitat degué suggerir a Francesc d’Assís una iniciativa tan arriscada com emprendre un viatge fins a Egipte sense més companyia que un altre dels germans. Sabem que la trobada va tenir lloc a Daimieta, a la vora del Nil, l’octubre de 1219, ja que resulta esmentat en les Vides i el fet va ser registrat per fra Illuminato. Aquest testimoni presencial va deixar constància que el sultà va quedar impressionat per l’actitud humil i pacífica d’un simple frare, pobre i desarmat. I el va tractar amb modals propis de l’hospitalitat musulmana. Alguns decennis després, Giotto va pintar l’escena en un dels seus famosos frescos.\nPerò el fet, que representava una “raresa”, va ser poc subratllat en fonts posteriors. Aquella manera d’anar a l’encontre d’algú considerat com a enemic a batre representava una “excepció”, un fet impensable per als croats, començant per Jacques de Vitry, el bisbe de Sant Joan d’Acre, que desaconsellava l’empresa, encara que més tard es va mostrar favorable als fraticelli.\nEl 2019, en ocasió de el vuitè centenari de l’episodi de Daimieta celebrat a Jerusalem, l’actual arquebisbe de Benevento es va referir al gest del franciscà que, significativament, no va merèixer atenció decennis després. Tan innovador i únic resultava. Un fet -concloïa en la seva intervenció- que “indica un camí que evita irenismes còmodes i es basa en l’escolta, el respecte, i rebutja tota lògica de violència”\nL’episodi recobra significació en els temps actuals. Perquè el desig d’arribar a una entesa pacífica amb gent de cultures i religions diverses, o el de plantejar una veritable evangelització, reclamen assajar aquelles actituds nascudes de l’adhesió a l’Evangeli. Així el Papa recorda, citant la Regla dels germans menors, que “la fidelitat al seu Senyor era proporcional al seu amor als germans i a les germanes. Sense desconèixer les dificultats i perills, sant Francesc va anar a trobar el Sultà amb la mateixa actitud que demanava als seus deixebles: que sense negar la seva identitat […] no promoguin disputes ni controvèrsies, sinó que estiguin sotmesos a tota criatura humana per Déu”.\nI apunta el motiu de fons: “Havia entès que «Déu és amor, i el qui està en l’amor està en Déu» (1Jn 4,16). D’aquesta manera va ser un pare fecund que va despertar el somni d’una societat fraterna (…) va acollir la veritable pau al seu interior, es va alliberar de tot desig de domini sobre els altres, es va fer un dels últims i va buscar viure en harmonia amb tots” (n.3)\nUn camí a prosseguir\nNo podem obviar que el món de Francesc dista del nostre tot el que suposen els vuit segles que ens separen. L’encíclica es refereix a la situació actual en què l’obstinació per una major fraternitat troba grans dificultats i mals que semblen agreujar-se. En aquest context, l’esperit i els gestos del Poverello són invocats per la seva radicalitat evangèlica. Una radicalitat que no li va estalviar patiments encara que aparegui revestida de suavitat i fins i tot d’alegria.\nEn suma, amb aquesta carta, a distància de segles i en situacions tan complexes com greus, un altre Francesc ha volgut portar a la nostra memòria el somni més gran de qui es va considerar sempre germà menor: el somni d’una fraternitat. Un horitzó amb el qual somiar, una aspiració que ens sobrepassa sense que per això deixi de comprometre’ns. Com es diu en aquesta Oració al Creador amb la qual Fratelli tutti conclou:\nque vas crear tots els éssers humans amb la mateixa dignitat,\ninfon en els nostres cors un esperit fraternal.\nInspira’ns un somni de retrobament, de diàleg, de justícia i de pau.\nImpulsa’ns a crear societats més sanes i\nun món més digne,\nsense fam, sense pobresa, sense violència, sense guerres.\nque vas sembrar en cada un,\n Així Jacques Dalarun, descobridor d’un vademècum antiquíssim: Vita ritrovata, que conté escrits considerats de primera hora en la bibliografia franciscana i autor d’un dels més recents estudis sobre el poema.\n C. Paolazzi, Lettura degli “Scritti” di Francesco d’Assisi, Milà 1987, 6; nova ed. 2002, 28.\n Així, L. Profili, R. Karris, M. Avila i Serra, C. Vaiani i C. Paolazi, que hi troben traçat l’itinerari que va del veure al lloar, del reconèixer al restituir tots els béns al seu Creador en lloança i adoració.\n A la font Verba fratris Illuminati socii b. Francisci ad parts Orientis… estudiat per G. Jeusset i A. Thompson.\nImatge de Robert Cheaib a Pixabay\nArticle anteriorAraceli, gracias a Dios\nArticle següentSobre el Quadern CJ “Per què Haití?”


La negativa a bufar per segon cop en una prova d'alcoholèmia constitueix un delicte | Lleida Diari.cat\nper Redacció dissabte, 1 d’abril 2017 - 15:55h\nCom informa el diari ‘Ara’, El cas estudiat és el d'un conductor condemnat per un jutjat penal de Madrid, sentència que després va ser confirmada per l'Audiència provincial. L’home va ser enxampat conduint marxa enrere en una zona de revolts i poca visibilitat. Els agents el van aturar i el van fer bufar. D’aquesta primera prova va sortir un resultat d'1,02 mil·ligrams d’alcohol per litre d’aire expirat. El segon cop que li van demanar que bufés, l’home es va negar rotundament, tot i no poder mantenir-se dret.


Global icon-chevron-right Espanya icon-chevron-right Barcelona icon-chevron-right BCN Brand\nTenen una forma senzilla, atrauen per la varietat de colors i l’acabat de la pell rentada a la pedra. Les inicials de Barcelona al llom de les vambes les han fet ambaixadores de la ciutat, i que les duguin cares de l’'star system' esportiu les ha convertit en objecte de desig. Però la història de BCN Brand no acaba aquí; Pablo Caralps, expublicista i dissenyador al capdavant del projecte, parla de l’acollida de la marca i el seu ràpid creixement (participar al 080 Barcelona Fashion els ha obligat a ampliar la gamma de productes).\nA la botiga-showroom del Born venen vambes, samarretes, banyadors i altres accessoris (cascos de moto, bosses de viatge, cinturons i ulleres de sol) i aviat també tindran l’extintor de cuina i la bicicleta plegable que acaben de llançar. Aquí tot destil·la la raó de ser de la marca, l’amor incondicional per Barcelona en una versió amable i colorista que es trasllada als productes a través d’estampats que imiten els terres hidràulics i les formes marines dels panots d’Antoni Gaudí, o gràcies a unes sigles fàcils de reconèixer.\nCanvis Nous, 7


Andrea Tornielli presenta el llibre dels viatges del papa Francesc a la Facultat de Comunicació i Relacions Internacionals Blanquerna – Claret Sanctus Paulus\nAndrea Tornielli presenta el llibre dels viatges del papa Francesc a la Facultat de Comunicació i Relacions Internacionals Blanquerna\nAndrea Tornielli presenta el llibre…\nTerra Santa, Brasil, Corea, Sri Lanka, Cuba, Lesbos i fins i tot Azerbaidjan. Aquests són alguns dels indrets que el Papa Francesc ha visitat des que el març del 2013 fos escollit el primer Pontífex Llatinoamericà. El periodista italià Andrea Tornielli, un dels vaticanistes més reconeguts, ha estat en tots aquests viatges al costat del Papa i els ha recollit en el llibre De viatge. Amb una entrevista a Sa Santedat, editat en català per Editorial Claret.\nEn una breu estada a Barcelona, aquest dilluns 5 de febrer Tornielli va presentar el llibre i la seva experiència al costat del papa amb una trobada amb professors i col·laboradors Facultat de Comunicació i Relacions Internacionals Blanquerna, en el marc d’un Cafè Obs coorganitzat per l’editorial Claret, l’agència Animaset i l’Observatori Blanquerna de Comunicació, Religió i Cultura.\n“El sentit dels viatges és transmetre proximitat, tot unint paraules i gestos”. Aquesta és la clau, segons Tornielli, del sentit dels missatges del Papa Francesc. Durant l’acte, el periodista ha recordat diverses anècdotes i moments emotius viscuts amb el Pontífex arreu del món que descriu detalladament en el llibre. “Quan érem a Nigèria, va demanar a tothom que es donés la mà, per simbolitzar que tots som germans i que això és més fort que qualsevol diferència tribal”. Tot i així, per a Tornielli, el moment més commovedor es va donar a Filipines, quan el Papa hi va anar després del tifó Ryan. “Plovia molt a Manila i el Papa va fer una homilia sobre el sofriment de la mare; tothom l’escoltava sota l’aiguat. El papa va quedar xop com la gent”.\nPer Tornielli, els viatges d’aquest Papa tenen diverses singularitats. Els discursos els prepara personalment, però el que porta escrit amb l’ajuda dels seus col·laboradors no el priva “de fer-se amb el lloc que visita, commoure’s amb el que veu, i improvisar”.\nTornielli va remarcar com el mateix Pontífex té paraula en decidir els seus viatges. Ha assenyalat que va “a països on pensa que la seva presència pot ajudar” i on creu que “pot mostrar un rostre d’Església al costat del sofriment de la gent”. Llocs on la presència del Pontífex es rep “com una gran abraçada” a un territori”. De fet, per al periodista, “un viatge del Papa és posar llum a la realitat d’un país i mostrar-hi el rostre d’un Déu de proximitat”. Així, com destaca la introducció del llibre, el primer viatge del Pontífex va ser a Lampedusa, al juliol del 2013: “Un viatge de sorpresa, als extrems confins d’Itàlia, enmig d’aquell Mediterrani en què els abismes s’han transformat en tomba per a milers d’infants, dones i homes en fuga de la guerra i de la misèria”.\nEn els viatges, el Papa Francesc també trenca esquemes i, així, la primera vegada que ha començat un Any Sant fora de Roma, durant la seva visita a la República Centrafricana, “un viatge que va fer contra tot pronòstic”, afegeix. Són viatges on també “es mostra la increïble força que té el Papa amb 81 anys: uns viatges que als periodistes que el seguim ens esgoten”.\nEl proper llibre de Tornielli? Serà precisament sobre la crítica del Papa al sistema econòmic i financer actual. El vaticanista de La Stampa i director del portal Vatican Insider, porta ja una seixantena de llibres publicats dedicats als darrers papes i altres personatges del món eclesial.\nAnteriorPost anterior:Sessió de formació dedicada als joves i al SínodeSegüentSegüent post:Un concert i una exposició celebren els 90 anys del bisbe claretià Pere Casaldàliga


Rafaelo Apartment Belgrade Sèrbia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nStari Grad, Belgrade, Sèrbia - Excepcional ubicació - Veure al mapa\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Belgrade, no busqui més enllà de Rafaelo Apartment. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Rafaelo Apartment asseguren una estada plaentera als seus clients. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha transport hotel/aeroport, habitació familiar, ascensor, servei de llançadora.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara banyera hidromassatge, aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, insonorització per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com bany. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Rafaelo Apartment és una selecció idònia per a la vostra estada a Belgrade.


ERC Badalona presenta esmenes als pressupostos de l’estat i assenyala les deficiències en inversions a la ciutat - ERC Badalona\nDimecres, 10.5.2017 08:30h\nEntre les esmenes destaca l'ampliació del passeig marítim en els trams pendents i l'estabilització de la platja a la Mora\nEsquerra Republicana de Catalunya reclama a l'estat que incorpori en el seu pressupost 2017 la inversió de 18.000.000 d’euros en l’ampliació del passeig marítim de Badalona, entre el passatge Cussó (Manresà) i el terme municipal de Montgat, així com entre el Port esportiu i Sant Adrià de Besòs, els dos àmbits pendents d'aquesta infraestructura estratègica. En relació al front marítim, els republicans també han reclamat l'impuls d'un projecte d'estabilització de les platges de la ciutat, amb una despesa de 8.000.000€ per reforçar el front litoral, mitjançant la construcció d'espigons per garantir la conservació de la sorra de les platges, així com la qualitat mediambiental de l'aigua. Tot això permetria la millor utilització del litoral badaloní per al gaudi dels seus ciutadans i ciutadanes. També s'ha reclamat la descontaminació dels terrenys que ocupava l’antiga fàbrica de “Legia Conejo” amb una inversió estimada de 150.000€.\nAquestes són algunes de les esmenes presentades per la secció local a través del grup parlamentari al Congreso. ERC Badalona considera que els pressupostos Generals de l’Estat per al 2017 presenten greus mancances en relació a inversions a la nostra ciutat. "Es tracta d’uns pressupostos que confirmen les retallades socials i es posen al servei de l'oligarquia espanyola com no pot ser d'una altra manera amb un govern del PP. El nostre partit té la convicció, el compromís i la determinació de revertir i pal·liar les polítiques socialment injustes que se'n deriven", apunta Oriol Lladó, primer tinent d'alcalde a l'Ajuntament per la formació republicana.\nERC considera que Badalona pateix un important dèficit d'inversions en infraestructures i equipaments que són competència exclusiva de l’Estat espanyol i que no han estat considerades en aquests pressupostos.\nLes esmenes parcials al projecte de llei de pressupostos generals de l’Estat engloben quatre àmbits d'actuació: i) habitatge i l’emergència habitacional, ii) soterrament de la línia de ferrocarril, iii) medi ambient i iv) cultura i el patrimoni.\nEn l’àmbit de l’habitatge i l’emergència habitacional, ERC demana al govern espanyol que incrementi les partides destinades a polítiques d'habitatge i faciliti a municipis com el nostre, l'accés als recursos per fer front a les necessitats locals, incrementant la dotació per a Badalona en 1.000.000€. Cal tenir present que el pressupost del Plan Estatal de la vivienda s'ha reduït en més del 70% durant els últims anys.\nEn relació a les infraestructures, es demana a l'estat que reprengui el projecte de soterrament de la línia de ferrocarril que inclou la modificació del seu recorregut cap a l'interior del municipi, una reivindicació històrica de la ciutat. En concret, ERC reclama que s'entomi aquest 2017 un projecte constructiu pel trasllat, que permetria valorar-ne la viabilitat i el cost estimat.\nEn l’àmbit de la cultura i el patrimoni, ERC demana que l’Estat contribueixi a la museïtzació dels antics refugis antiaeris i les bateries navals del Turó d'en Caritg amb 300.000 euros i a la rehabilitació de la masia de Ca l’Andal amb 1.000.000 d’euros. Els republicans consideren que tant un equipament com l’altre mereixen atenció a causa del seu potencial i innegable interès en clau de cohesió cultural i patrimonial de la ciutat. A més, el govern de l’Estat ha de destinar en els contractes d'obres públiques una partida d'almenys l'1% a treballs de conservació o enriquiment del Patrimoni Cultural.\nAquest paquet de mesures, la majoria d’elles reivindicacions històriques de la nostra ciutat, permetrien millorar la relació dels badalonins i badalonines amb el seu entorn urbà i optimitzar l’aprofitament del potencial que ofereix Badalona.\n"Malauradament, sembla que la voluntat de l’ineficient i opac govern de l’estat serà, un cop més, la de menystenir unes reivindicacions compartides per bona part de la nostra ciutadania. Reivindicacions que, sens dubte, trobaran millor resposta en una república catalana, transparent i honesta, al servei de les persones i la justícia social", subratlla Lladó.


PORTES OBERTES 2017: Dilluns 6 de març | AFA\nPORTES OBERTES 2017: Dilluns 6 de març\n27 de febrer de 2017 AMPA, Curs 2016 / 2017, Informació, Portes ObertesAMPA IE LES VINYES\nTota la Comunitat Educativa (professors/es, mestres, alumnes i famílies), estem enllestint els últims preparatius per obrir les portes de l’Institut-Escola Les Vinyes.\nEl proper dilluns 6 de març obrim les portes del nostre Centre a totes les famílies que vulgueu venir a conèixer el nostre Projecte Educatiu, les nostres instal·lacions i la nostra comunitat educativa.\nL’AMPA, com cada any, participarà activament d’aquesta jornada, mostrant el treball que fem des de l’entitat, els diferents serveis i activitats que oferim, i en quins projectes invertim les quotes de les famílies i les subvencions públiques.\n(Podeu consultar el tríptic informatiu del Centre )\n(Podeu consultar el díptic informatiu de l’AMPA )\nA gencat.cat podeu consultar el calendari de preinscripcions 2017-2018 i la documentació necessària.\n← Molt bones festes!!!\tJORNADA FORMATIVA: Educació emocional a l’adolescència →


Guia Ubuntu/Què és el Kubuntu - Viquillibres\nGuia Ubuntu/Què és el Kubuntu\nUna distribució GNU/Linux (també anomenada distro) és una recopilació de programes i eines conjuntament amb el nucli Linux. Es troben empaquetades d'una determinada manera amb utilitats que facilitaran la configuració del sistema.\nKubuntu (http://kubuntu.com) és una distribució GNU/Linux basada en Debian fàcil d'usar i orientada tant a l'usuari d'escriptori com al servidor. Es manté a través d'una comunitat de desenvolupadors que reben el suport de l'empresa Canonical, la qual ven serveis relacionats amb la distribució. La seva filosofia es basa en el Manifest Ubuntu, que promou que el programari ha d'estar disponible sense cap cost i amb la possibilitat d'adaptar-lo a les necessitats de cada usuari.\nAl igual que l'Ubuntu, mai es pagarà pel Kubuntu. Ni tan sols existeix un preu diferenciador per a una enterprise edition.\nS'inclouran les millors traduccions i infraestructures d'accessibilitat possibles.\nD'aquesta manera, kubuntu estarà a l'abast de moltes persones.\nKubuntu vol promoure els principis del desenvolupament del programari lliure. Es pretén animar a fer ús del programari, millorar-lo i distribuir-lo.\nActualment, Ubuntu dóna suport a les arquitectures: Intel x86 (IBM-COMPATIBLE PC), AMD64 (Hammer).\nA la distribució, s'inclouen més de 35000 paquets que van des del nucli Linux fins al entorn d'escriptori KDE, aportant totes les aplicacions necessàries per a l'escriptori, accés a Internet, programació i serveis. Al Capítol Desè trobareu informació de què són els paquets de programari.\nCom a curiositat, la paraula Ubuntu ve de l'Àfrica i significa “Ser humanitari/generós amb els altres”, encaixant així amb l'esperit del programari lliure. Aleshores, Kubuntu bé d'Ubuntu més la lletra k de KDE. (Http://cat.kde.org)\nLa primera versió del kubuntu té com a número de versió 4.10, segons la data de creació, any i mes de lliurament. En aquest cas, la data de lliurament va ser l'octubre de 2004, és a dir, mes 10 de l'any 2004. Si combinem aquests números, ens surt 4.10, les successives versions segueixen el mateix procediment.\nCada versió també té un nom en clau. En alguns àmbits se'n podria dir nom de fàbrica. Per aquest nom s'utilitza un nom animal (o ésser) amb un adjectiu graciós. Per exemple, l'actual versió, Precise Pangolin vol dir Pangolí Precís.\nAlgunes versions anteriors: Intrepid Ibex, cabra montesa intrèpida; Hardy Heron, Garsa robusta; Dapper Drake, Drac pulcre.\nA continuació teniu una taula amb totes les versions indicant fins quina data tenen suport per part de Canonical.\n12.04 abril de 2012 Precise Pangolin Abril del 2015 Abril del 2017\nPatrocinat per l'empresa Canonical (http://canonical.com), Kubuntu és un derivat d'Ubuntu com ho són altres distribucions: Lubuntu, Xubuntu, etc. . Tot i que Canonical ja anunciat retirar el seu patrocini amb Kubuntu després de la versió 12.04. La decisió de Canonical sembla que ha estat per la manca d'acolida en el món laboral i comercial. A partir d'aquest moment, Kubuntu tindrà el mateix tractament que altres versions com Lubuntu, o sigui, nomès rebrà ajuda amb la infraestrcutura. Per sort, Kubuntu podrà gaudir de la comunitat del KDE que té molts bons colaboradors. Un altre objectiu primordial del KUbuntu és aconseguir una distribució fàcil d'utilitzar amb un escriptori consistent i integrat. De tal manera que, per la seva fiabilitat, es va optar per potenciar concretament l'escriptori Kde. També és possible instaŀlar-hi el Gnome o altres escriptoris des del Kubuntu; al capítol instaŀlació d'aquesta guia se'n parla.\nObtingut de «https://ca.wikibooks.org/w/index.php?title=Guia_Ubuntu/Què_és_el_Kubuntu&oldid=39739»


La taxa d’incidència de la Covid a Alzira baixa fins als 32 casos per 100.000 habitants – RiberaTV\nLa taxa d’incidència de la Covid a Alzira baixa fins als 32 casos per 100.000 habitants\nAra mateix Alzira es troba en un nivell de risc baix, ja que la incidència es troba per davall dels 50 casos cada 100.000 habitants. Continua el descens de contagis i la capital de la Ribera Alta té menys de la meitat de casos que la setmana passada. Una de es xifres més baixes dels últims mesos.\nDes de l’Ajuntament d’Alzira les autoritats expresen el seu desitg de que totes les persones que patixen la malaltia es recuperen prompte i agraïxen a la ciutadania la seua participació en la vacunació i el compliment de les mesures amb responsabilitat, ambdós essencials per a poder recuperar la normalitat.\nLa taxa d’incidència de la Covid a Alzira baixa fins als 32 casos per 100.000 habitants added by Ribera Televisió on 9 setembre, 2021


Licitats els treballs de manteniment i millora del túnel del Pont Pla - FÒRUM.ad\nLicitats els treballs de manteniment i millora del túnel del Pont Pla\nOn: 08/07/15 20:09\nEl Consell de Ministres ha aprovat, aquest dimecres, licitar els treballs d’impermeabilització, drenatge superficial i altres treballs de manteniment i millora de l’obra civil del túnel del Pont Pla i galeria d’evacuació. A proposta del ministre d’Ordenament Territorial, Jordi Torres, s’ha aprovat convocar un concurs nacional obert i de modalitat ordinària.\nEl Túnel del Pont Pla entre Andorra la Vella i la Massana va entrar en funcionament l’any 2006 i ara han aparegut filtracions per petites esquerdes i altres desperfectes que cal corregir. A més s’han detectat opcions de millora de seguretat en alguns equipaments.\nAixí, s’ha aprovat licitar els treballs que consisteixen en un conjunt d’actuacions de millora i manteniment de l’obra i sistemes de seguretat del túnel i la galeria d’evacuació i dels seus accessos.\nEls treballs inclouen la impermeabilització d’algunes zones, execució d’un drenatge per conduir aigües de filtracions, millores de seguretat com el tancament de l’accés al local del grup contra incendis, i la reparació general de la instal·lació d’enllumenat exterior de la boca Sud del Túnel del Pont Pla, entre d’altres.\nPrevious Post: El 72% del personal fa aportacions al pla de pensions de la Funció Pública\nNext Post: Marta Fonolleda, nomenada directora de l’Agència per la Qualitat de l’Ensenyament Superior


“I jo què estudie?” La pregunta que aturmenta als estudiants de música | enharmoniacpmt\n“I jo què estudie?” La pregunta que aturmenta als estudiants de música\nde rafaelpolanco 6 de marzo de 2014\nDavid Andreu i Alberto Betes\nEls alumnes de periodisme musical iniciaren, durant el curs 2012-13, unes investigacions sobre l’orientació acadèmica i professional dels alumnes de CPMT, amb la finalitat d’obtenir informació sobre el futur més immediat dels nostres estudiants. Aquestes investigacions tingueren una primera fase d’estudi de camp que consistí en la realització d’enquestes a l’alumnat que cursava, durant eixe any acadèmic, cinqué i sisé d’Ensenyaments Professionals. La segona fase de l’estudi s’ocupà de l’anàlisi dels resultats. Les dades recollides ens aporten una informació molt interessant sobre les qüestions que preocupen els nostres alumnes en aquest àmbit. Som conscients que no és aquesta una mostra massa representativa (en total, foren entrevistats 88 alumnes: 51 de cinqué curs d’EE.PP. i 37 de sisé) Tot i això, considerem que pot resultar significativa i interessant a l’hora de reflexionar sobre un tema tan fonamental com és la gestió del futur dels nostres estudiants de música.\nA continuació, reproduïm les preguntes formulades al costat d’una breu explicació que intenta resumir les diverses opinions registrades. Adjuntem també uns gràfics que expliquen millor, si cal, la informació rebuda de les enquestes.\nTens la pretensió de finalitzar els estudis d’EE.PP.?\nEn aquest gràfic es pot observar que la major part dels alumnes (75%) tenen la pretensió de finalitzar els estudis d’Ensenyaments Professionals. Aquest resultat pot obeir fonamentalment a dos raons:\n1) La voluntat per acabar un cicle formatiu, en aquest cas el grau professional que condueix al Títol Professional de Música.\n2) L’interés d’aquells que volen continuar els estudis musicals i han pres la decisió de fer la prova d’accés als ensenyaments superiors.\nQuè penses estudiar en el futur?\nSobre aquesta qüestió hi ha dos tipus de resposta: els que opten per una única alternativa i aquells que opten per més d’una alternativa. En el primer cas, destaca amb un 36% l’opció dels Ensenyaments Superiors de Música que és la prioritària entre els alumnes del CPMT; amb el 9.33% trobem l’elecció d’un grau universitari relacionat amb la salut; ensenyament i enginyeria ocupen el tercer lloc de preferència amb el 6.66% i després altres opcions més minoritàries com economia (5.33%), idiomes (4.33%), carrera militar i ciències socials (que coincideixen en un 1.33%), al igual que els que no saben o no contesten. Del segon grup, destaca amb un 8% l’opció de superior + ensenyança; en segon lloc trobem amb un 5.33% el superior + enginyeria.\nEn cas de seguir els EE.SS., quin itinerari triaries: interpretació, pedagogia del instrument o de la música en general, composició, direcció, musicologia, gestió i producció musical o sonologia (aplicació de les TIC a la música)?\nEntre la gent que té clara l’opció, destaquen interpretació i pedagogia com a opcions preferents. Després trobem altres alternatives més minoritàries que van des de direcció, musicologia o composició en ordre progressivament descendent.\nDe la gent que opta per dues opcions destaquen, interpretació o pedagogia en primer lloc i li segueixen, a un mateix nivell, pedagogia o direcció, composició o interpretació, interpretació o direcció, pedagogia o musicologia i composició o direcció.\nUna nombre considerable d’alumnes (13%) encara no tenen clara l’opció de futur.\nOn t’agradaria estudiar EE.SS? Per què? Tens possibilitats reals (nivell acadèmic, posició econòmica, consentiment familiar…) d’estudiar on vols?\nEl lloc més demandat per a estudiar els Ensenyaments Superior de Música és el Conservatori Superior de Música “Joaquín Rodrigo” de València, seguit de l’ESMUC (Escola Superior de Música de Catalunya) i el RCSMM (Real Conservatori Superior de Música de Madrid) amb un percentatge aproximat del 4%, després, el segueixen el CSMA( Conservatori Superior de Musica d’Aragó) i els conservatoris superiors de França. Com a opcions molt minoritàries trobem els conservatoris d’Amsterdam i Leipzig. Hi ha també varies respostes que mostren una dicotomia entre València-Barcelona, València-Castelló i Madrid-Barcelona. Per últim, un percentatge proper al 15% no contesta o no té clara la seua opció.\nEn cas de no seguir amb els EE.SS., veuries interessant estudiar algun grau universitari o cicle de formació professional superior relacionat amb la música?\nLa gran majoria dels alumnes del CPMT opten per estudiar un grau universitari o cicle de formació professional superior relacionat amb la música, per altra part, un nombre d’ alumnes més reduït opten per no seguir amb uns estudis musicals. A més a més hi ha un nombre molt reduït d’alumnes que ni saben el que van a fer ni volen fer res.\nLa major part dels alumnes (51%), tenen pretensió de treballar en alguna professió relacionada amb la música, per altra banda, quasi un 30%, treballarien en una professió no relacionada amb la música. La resta dels alumnes no tenen clar o s’han deixat en blanc la resposta a aquesta pregunta.\nTens absolutament clar a què et vols dedicar? Des de quan ho tens clar?\nLes dos opcions més repetides són de la gent que no té clar encara a quina professió es vol dedicar, i la d’aquells que manifesten que volen dedicar-se a una carrera no relacionada amb la música. La majoria de la gent ho té clar des de els 15 anys i també hi ha un gran percentatge d’alumnes que encara no tenen clara l’opció professional.\nCom han contribuït els estudis musicals en la teua formació?\nPel resultat de l’enquesta, deduïm clarament que un percentatge molt alt dels entrevistats (80%) reconeix que la música ha contribuït decisivament en la seua formació personal, ressaltant el valor educatiu que té l’aprenentatge musical. La resta de respostes indiquen que per a alguns ha significat un complement útil als seus estudis, i en altres casos ha provocat una dificultat en la comptabilització dels estudis.\nCreus que la teua educació musical et va a servir per a trobar un treball?\nLa majoria de la gent (més d’un 60%) pensa que la seua educació musical sí que li va a servir per a trobar un treball; en canvi, el 30% no està segura de que li puga servir.\nVeus factible treballar en allò que t’agradaria?\nMés del 70% de la gent veu factible treballar en allò que li agradaria, mentre un poc més de un 5% pensa que no.\nPenses que la formació rebuda al CPMT és bona per afrontar els reptes acadèmics i professionals de futur?\nMés de tres quarts dels alumnes del conservatori creu que sí que és bona per afrontar els reptes acadèmics i professionals de futur. En canvi, un nombre reduït de gent pensa que pot ser li servisca.\nTrobes que seria convenient més orientació a l’alumnat en aquest sentit?\nQuasi un 80% pensa que sí seria convenient obtindre més orientació sobre com afrontar els reptes acadèmics i professionals del futur. Per altra banda, quasi un 20% pensa que no deurien rebre més orientació. Un nombre molt reduït d’alumnes no contesta.


Es busca micromecenatge per a un projecte artístic al voltant del càncer | Notícies TGN - Notícies de Tarragona Diari Digital\nEs busca micromecenatge per a un projecte artístic al voltant del càncer\n‘Si vols t’ho explico…’, un recull de versos i fotos il·lustrades de Rat Cebrián i Yvonne Fuster, vol veure la llum en forma de llibre\nPer Carme López. Actualitzat el 17/06/2015\nL’experiència viscuda al costat d’un familiar proper que ha hagut de fer front al càncer és el fil conductor del projecte Si vols, t’ho explico…, realitzat entre la pintora Yvonne Fuster i l’escriptora Rat Cebrián.\nCompanyes de camí per qüestions professionals, aquestes dues dones comparteixen, a més, un fet vital que ha marcat la seva vida com és la malaltia de les seves mares.\nCadascuna des de la seva parcel·la artística, ha buscat la manera de canalitzar les emocions i els sentiments que sorgien d’aquesta experiència i així, mitjançant la paraula i la imatge, bastir una obra que ara volen mostrar al públic. Si vols t’ho explico… és el viatge introspectiu d’una dona que viu la seva malaltia com una oportunitat de desenvolupament personal.\nEl resultat és un recull de versos i fotos il·lustrades que evoquen la vivència intensa de les sensacions per part de les dues autores i que vol ser un cant a l’esperança davant una situació difícil: per a tothom i per a qualsevol moment fosc de la vida.\nDe moment el projecte es pot veure en format exposició, però la intenció és iniciar, a l’octubre, –al voltant del Dia Mundial del Càncer– un projecte de micromecenatge per convertir-lo en un llibre i destinar els guanys a la Lliga Catalana contra el Càncer i a altres entitats amb objectius semblants.\nL’objectiu és aconseguir la quantitat de 6.000 euros i, per fer-ho possible, de moment han mostrat el projecte en diverses sales d’exposicions als Pallaresos, la Secuita i l’Aleixar.\nAra arriba a Tarragona, concretament a la cafeteria La Cocotte on restarà exposada fins al dia 26 de juny (de dimecres a divendres de 10 a 13 h i de 17 a 21 h. Dissabtes i diumenges de 10 a 14 hores i de 17 a 21 h).\nTothom que visiti la mostra i que estigui interessat a col·laborar-hi pot deixar la seva adreça de correu perquè, quan comenci la campanya, pugui rebre tota la informació necessària.


Al llarg del curs treballem i aprenem molts nous continguts i ara esgotem els últims dies amb conceptes encara engrescadors. A vegades repetim temes per repassar, tot ampliant alguns elements. D'aquesta manera l'any vinent ens resultarà una mica més familiar el que vingui de nou, com és el cas de la Geometria.\nAquest any a 3r de primària estudiem els Cossos Geomètrics i les relacions amb els objectes del nostre entorn. És molt fàcil fer similituds. Tots sabem que un dau és un cub i una pilota una esfera. Quan estudiem la piràmide ens endinsem en el món d'Egipte amb les seves piràmides i ens adonem que les del nostre llibre són encara més complicades. Ara jo no diem que són simples piràmides i prou, ara diem piràmides quadrangulars, pentagonals, hexagonals, etc. Tot segons la seva base. Només cal mirar molt bé la forma del seu terra.


Holiday home Hemmet 9 Hemmet Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Holiday home Hemmet 9\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Hemmet, no busqui més enllà de Holiday home Hemmet 9. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nHoliday home Hemmet 9 ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, reproductor de DVD/CD, nevera per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com bany, sauna que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Holiday home Hemmet 9 és una elecció inteligents per a viatgers a Hemmet, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.


fer front a l’ansietat: allò que tothom ha de saber - Salut Mental, Febrer 2021\nEls consellers de crisi revelen les 9 coses que tothom ha de saber sobre l’ansietat\nEls consellers de crisi i voluntaris adreçats a la línia telefònica d’ajuda ajuden els malalts d’ansietat cada dia. A continuació es mostren els mecanismes de còpia que han trobat millor.\nBusqueu una oïda simpàtica\nEls vostres sentiments es poden desvirtuar perquè no us haureu de sentir ansiós, que els vostres sentiments no són vàlids, i que els membres de la família i els amics de la família poden significar-ho. Les seves intencions poden ser bones, però aquest sentiment és inútil durant un encanteri ansietat; pots acabar sentint-te culpable per ansietat. Una mica de reconeixement fa un llarg recorregut, diu Kate Mallow, gerent de l'Aliança Nacional d'Ajuda a la Malaltia Mental. Mallow diu que la frase que utilitza és: Està bé sentir el que estàs sentint. Això valida la teva experiència i justifica el que estàs passant.\nBusqueu els oients actius a la vostra vida\nel que cura la gota de forma natural\nTots hem estat a la conversa amb la persona que mira per sobre de l'espatlla, amb els ulls aturdits, buscant interceptar la seva següent opinió. Si us ve d’ansietat, necessiteu algú que ho sigui de veritat escolta, i ho pot demostrar fent preguntes reflexives o és capaç de resumir les seves preocupacions. Mallow diu que de vegades els consellers de crisi demostren una escolta activa simplement repetint. Descobreix 14 coses que només entenen les persones amb ansietat.\nSegons la vostra experiència d'ansietat particular, és possible que la solitud tingui alguna cosa a veure amb la seva inquietud. Escoltar una història personal d'algú que sap el trastorn de primera mà pot alleujar la desconnexió relacionada amb l'ansietat. Kat Katz, voluntària de NAMI i CrisisLink, presenta múltiples trastorns d'ansietat. L'elecció de divulgar informació personal mentre es fa servir a la línia directa és complexa. Abans de compartir parts de la seva història, Katz es pregunta si la divulgació ajudarà a algú a sentir-se connectat. Si intueix que la resposta és que sí, compartirà una història rellevant. Ella diu, Ajuda a parlar amb algú que pugui obtenir almenys un tros del que estàs passant. Divulgo que tinc trastorns d’ansietat, que és una lluita per a mi, i hi treballo cada dia. Hi parlaré de què serveix per a mi. ”Aquí hi ha 9 signes que podríeu tenir un trastorn d’ansietat.\nEls vostres sentits us poden estalviar\nLa consciència física pot ajudar a centrar-se en una persona amb ansietat. Mallow té un mecanisme preferit per afrontar l’ansietat, anomenat tècnica 5-4-3-2-1. Comença per posar nom a cinc coses que podeu veure ara mateix, quatre coses que podeu tocar, tres coses que escolteu, dues coses que oloreu i una cosa que podeu tastar. Aquest exercici sensorial ajuda a una persona desbordada per l’agitació interior, permetent que s’alenteixin i estiguin presents en aquest moment. Mallow recorda víctimament una persona que va desaccelerar-se per assaborir l'olor de les seves espelmes perfumades a la vainilla. La meditació també pot ajudar a alleujar l’estrès que condueix a l’ansietat: Aquí hi ha alguns remeis naturals per a l’ansietat.\nSí, hauria de ser una funció automàtica del cos. Però, quan l’ansietat s’enganxa en tu, pot fer-vos hiperventilar o respirar de forma errònia; La respiració desordenada pot agreujar l’estrès. És per això que els consellers de crisi aconsellen sovint que els trucadors busquin “gifs respiratoris” en línia; aquestes guies són eficaços notablement per aconseguir que les persones respiren uniformement, retardin la freqüència cardíaca i calmen els nervis. Els consellers de crisistext.org sovint suggereixen aquest gif meditatiu.\nConduïu-vos a la distracció\nun examen ocular pot detectar un tumor cerebral\nMallow sol preguntar a les persones que diuen el clima per ajudar-los a restablir el focus. Sí, hauràs d’afrontar les pors i estressors que et provoquen l’ansietat, però de vegades una conversa fora de tema pot oferir una pausa útil i relaxant. Amb el temps, les tècniques de distracció poden generar frustració, sobretot si realment necessiteu parlar directament sobre els vostres problemes. Però proveu cada cop un xat diversificador per ajudar-vos a centrar de nou. I podeu provar algunes d’aquestes 14 frases màgiques per calmar l’ansietat.\nsegueix rebent refredats signe de càncer\nElabora un pla\nUn cop hagueu trobat estratègies que us funcionin, feu un pla d’acció al qual podeu començar l’angoixa. Katz diu que les habilitats per afrontar no sempre funcionen, sobretot en casos greus: Hi ha qui pensa que l'ansietat és una cosa que només pots empènyer i no. funciona millor per a tu. Podríeu començar amb exercicis de respiració i després progressar cap a la meditació o el ioga per relaxar els músculs. Des d'allà, podeu intentar distreure o trucar a aquella persona de confiança que escoltarà. Podeu trobar exemples i suggeriments al lloc de NAMI o a anxcanada.com.\nNo tingueu por de contactar amb vosaltres\nSovint un atac d’ansietat pot ser intern, i invisible per a les persones que l’envolten. Si us acosteu i dius bé, estic lluitant , diu Mallow, passa la llanterna a algú altre. Tothom està tocat per la salut mental d’alguna manera, forma o forma ”. Trobareu que la gent està disposada a ajudar-vos a suportar la càrrega. Tant si es tracta d'un assessor en una línia d'ajuda de crisi, pares, companys, amics o amics, sempre hi ha algú que pugui empatitzar. Esbrineu els signes d'ansietat de bon funcionament.\nSabeu que millorarà\nObtenir ajuda pot semblar diferent per a tothom. Pot implicar medicació, teràpia, arribar a les línies d’assistència, assistir a grups de suport o alguna combinació d’aquests enfocaments. Fins i tot, fins i tot podreu trobar ajuda mitjançant remeis naturals d’ansietat. L’ansietat prolongada pot ser extremadament dura, però és possible l’alleujament, diu Katz, només sabeu que es necessitarà temps per curar-se. Diu Mallow: Pot quedar atrapat en el teu propi cap. No heu de viure en un estat d’ansietat. Es pot millorar ”. A continuació, no us perdeu aquests consells dels terapeutes sobre com tractar l’ansietat.


“Volta de roda”, una proposta per viatjar i somiar, el proper espectacle familiar de l’Espai Cultura Fundació Sabadell 1859 - SIESTV\n14 oct. 2015 “Volta de roda”, una proposta per viatjar i somiar, el proper espectacle familiar de l’Espai Cultura Fundació Sabadell 1859\nHumor, imaginació i pneumàtics. Teatre d’objectes. El llenguatge proper i universal de la infància i dels somnis, per a tots els públics\nEl 2 de maig del 1992, els Chapertons (Carles Torrano, Ernest Tarradas i Jordi Bardavio) s’estrenen amb “Boom!” al Festival Internacional de Pallassos de Cornellà. L’espectacle ha fet més de 1000 representacions.\nEl 3 de febrer del 2007, s’estrena “Goma Gom” al Festival les Nez Rouges de Saint Orens (França). La companyia ha actuat actuat a més de 18 països.\nchapertons, cinema, Espai Cultural Fundació Sabadell, espectacles, goma gom, volta de roda