Un altre màrtir\n"El fet que s'hagi convertit en el corrupte més ètic i espartà, potser servirà per entendre algunes coses"\nper Enric Vila 08 de setembre de 2015 18:49\nAmb el temps l'única cosa que ens sabrà greu del president Pujol és que amb els diners amagats no s'ho passés millor, que no gaudís amb una mica d'alegria de la pasta, com van fer Bárcenas, Undargarin, i d'altres càrrecs condemnats del PP i del PSOE. O com fan Felipe González, José Maria Aznar o José Montilla que actualment no passen per corruptes, però que no s'haurien fet mai rics amb la politica defensant la nació catalana.\nAmb el temps veurem que la confessió de Pujol és més immoral que no pas els diners que pugui haver estafat a hisenda, i l'única cosa que li retreurem serà que després de tants sermons cedís un altre cop al xantatge de l'Estat. La confessió del president és el resum del que ha sigut l'autonomisme. Pujol no ha mort afusellat com Companys, ni d'una malaltia contreta a la presó, com Prat de la Riba; ni ha mort a l'exili com Francesc Cambó; ni acribillat a trets com el General Prim. I, tot i així, amb tanta democràcia com volgueu, tindrà un final igual de lamentable. Ja fa anys que Joan Sales va escriure que, a banda de la mort, d'Espanya només en podríem esperar la infàmia.\nEn realitat, molts dels envejosos que li retreuen els diners, el que en el fons no li perdonen al president és que s'hagi arrossegat fins al final davant dels espanyols -que no tenen cap dret a jutjar-lo. Alguns articulistes han comparat Pujol amb Helmut Kohl, que també va caure del pedestal per un cas de corrupció, però Kohl ha sigut un dels polítics més valents que ha tingut el segle XX, després de Churchill. Kohl va reunificar Alemanya contra tot pronòstic i va donar una segona oportunitat a tot Europa. Pujol hauria pogut independitzar Catalunya i donar una altra oportunitat a Espanya. En canvi, fins a l'últim moment ha preferit fer discursos d'home ètic i deixar que els castellans s'explaiessin fent de policia o de poeta -"hay que acabar con la violencia machista y con el independentismo".\nEl fet que Pujol i Kohl pràcticament només tinguin en comú les rates que viuen de la corrupció dels altres, no treu que la seva mort política no tingui també un fort component heroic. Immolant-se amb el personatge, el millor president que ha tingut la Catalunya autonòmica convertirà el seu final en una lliçó difícil d'oblidar. Maquiavel ja va escriure que, per dominar un país, cal matar els seus habitants o bé corrompre la seva oligarquia. Suposo que el filòsof florentí no parlava només dels diners, que és la força més òbvia del poder, després de les pistoles. Suposo que també tenia en compte el ventall d'adversitats i de limitacions d'ordre divers que fan que les persones s'acabin trencant i empetitint, a còpia de pactar amb el diable.\nPujol va escriure, sortint de la presó: "Hi ha una manera de no perdre mai, que és no aspirar a la victòria. Hi ha una manera de no tastar l'agror de la derrota, que és no presentar mai combat i recular sempre. Hi ha una manera de no morir o de morir el menys possible que és viure el menys possible. I hi ha una manera insuperable de no morir, que és no néixer". Jo esperava que, després de fer-nos viure en la seva Catalunya estrafeta, aquesta vegada diria: NO, i engegaria els espanyols a prendre pel sac. Una cosa és ser un derrotat i una altra és ser un vençut. Una cosa és tenir moral i l'altre ser idiota. Però ara penso que Pujol potser ha fet el que li tocava assumint el seu paper de català constitucional sense buscar excuses. El fet que s'hagi convertit en el corrupte més ètic i espartà, potser servirà per entendre algunes coses.\nEn el seu llibre Des dels Turons a l'altra banda del riu -que contradiu molts dels tòpics del pujolisme-, el president explica la situació del país amb una història que ara pren el seu significat profund. Escrita en ple franquisme, la història fa així. Un poble s'està morint de set enmig del desert. Algú ha d'arribar al mar per demanar provisions i ajuda, però el viatge és ple de perills. El missatger es pot perdre pel camí, o pot ser assaltat per bandolers o fins i tot pot ser subornat pels enemics. I tot i així, cal que algú ho intenti perquè el poble sobrevisqui: és l'única manera de tornar l'esperança a la comunitat i que d'altres puguin continuar el camí recorregut, si el pioner no arriba.\nDoncs això va fer Pujol, abans de posar-nos en perill. I també va escriure passatges com aquests, que trec de Construir Catalunya, un altre llibre sense el qual no es pot entendre la trituradora d'homes que ha sigut l'Espanya autonòmica.\n"De vegades passa que un poble se salva pel que han fet homes, sectors, grups polítics o econòmics que no s'ho havien proposat. Juguen els vius però els morts també compten. Dic això per situar aquests escrits en el pla que els correspon, el de la modèstia. D'una gran i obligada modèstia. Perquè quan algú s'atreveix a dir ben clarament que ell s'apunta a la tasca de reconstrucció del país; que gosa parlar-ne com d'un projecte, que gosa predicar la fe i la magnanimitat, quan algú actua així, fàcilment se'l titlla de petulant o pejorativament ambiciós. Com a cristià i com a patrìota, estic avesat a la petitesa dels homes enfront de la història".\n"Com que un país és una suma d'horts i de cases pairals, sempre ens salvem, però com que un país en plenitud no és només aquesta suma, sinó també un ordenament i un mutu potenciament de totes aquestes cases pairals (i ordenar i potenciar ja és obra de govern), per això no arribem a ser mai ben bé un país en plenitud. I mentre no ho siguem, mentre no passem de les fidelitats bàsiques i salvadores i dels esforços magnífics, sovint commovedors però no globals, sempre parcials, serem un poble en precari",\n"L'home català necessita estar cobert, en uns quants punts elementals, de tota interferència exterior. Necessita tota la llibertat política que li és indispensable per a dur a terme la seva missió educadora i integradora de l'home català. Si aquesta missió només fos viable en una situació d'Estat nacional separat d'Espanya, aquesta seria l'única solució bona".


cartes elèctriques: Ich bin la infanta Cristina\nPublicat per Maria Bohigas Sales a 20:14\nDavid Gálvez Casellas 24 de febrer de 2014, a les 22:05\nFelicitats per l'anàlisi lúcida i per les veritats a cara descoberta. Enhorabona per la valentia.\nL'Arc del Teatre 24 de febrer de 2014, a les 22:30\nignasi 25 de febrer de 2014, a les 0:04\nProvoca desassossec -i al mateix temps reconforta- llegir el què diuen les veus agudes que no estan condicionades per un o altre interès. De vegades sembla que no són fàcils de trobar.\nN.Ferriol 25 de febrer de 2014, a les 11:34\nL'Arc del Teatre 27 de febrer de 2014, a les 20:31\nJust acabo de llegir la Rua de captius. Grsn aquest home!!!\nMaria Bohigas Sales 28 de febrer de 2014, a les 22:44\nGran és aquest home, sí: bonhomiós, pertinaç, agut de vista i comprensió. Completament recomanable.


Segona jornada de formació als municipis de ... - Govern.cat\nquery_builder 17 novembre 2021 12:17\nSegona jornada de formació als municipis de Tarragona sobre el PLASEQTA per part de Protecció Civil de la Generalitat\nLa primera sessió de formació als representants municipals va ser el passat 10 de novembre, en la qual es va explicar l’operativa del PLASEQTA en cas d’accident químic i les funcions dels ajuntaments\nAvui han assistit 30 representants municipals, entre alcaldes, personal tècnic municipal i personal de les policies locals\nLa jornada d’avui ha servit per recordar als municipis la figura del Consell Assessor del pla i com implantar els plans de Protecció Civil municipals\nAvui també s’ha fet formació als membres del Consell Assessor del PLASEQTA per explicar-los les novetats del pla i recordar-los les seves funcions\nAvui dimecres, 17 de novembre, ha tingut lloc la segona part de la formació que la Direcció General de Protecció Civil (DGPC) ha realitzat als representants dels municipis de Tarragona inclosos al pla d’emergències químiques de Tarragona (PLASEQTA) per informar-los de les seves funcions en cas d’emergència i de les accions de preparació que han de dur a terme a través de la implantació del pla d’emergència municipal. A més, avui també han rebut una formació sobre el PLASEQTA els membres del Consell Assessor.\nUnes 30 persones, entre membres de les alcaldies, regidories, policies locals i personal tècnic municipal han participat a la formació virtual d’avui organitzada pels Serveis Territorials de Protecció Civil a Tarragona. A la sessió del passat 10 de novembre hi van assistir una trentena de representants municipals.\nLa subdirectora general de Coordinació i Gestió d’Emergències de Protecció Civil, Imma Solé, ha començat la sessió d’avui explicant la figura del Consell Assessor en el marc del PLASEQTA, com a òrgan de suport a la direcció del pla per la presa de decisions de mesures d’emergència per la protecció de la població. La subdirectora ha explicat les funcions i organització del Consell Assessor i com es coordina amb la resta del comitè d’emergències previst al pla per la resposta a una emergència química.\nA continuació, la responsable del Servei d’Informació de Protecció Civil de la Generalitat, Xesca Baró, ha explicat les accions que s’estan duent a terme i estan previstes pel coneixement del PLASEQTA i les mesures d’autoprotecció entre la població de Tarragona així com les accions que han de desenvolupar els municipis en aquest àmbit en el marc de les seves competències i del seu pla d’emergència municipal. Així, s’han exposat les eines i materials que disposen els representants municipals a través de Protecció Civil de la Generalitat.\nFormació als membres del Consell Assessor\nUn cop finalitzada la formació als representants municipals, s’ha obert una nova sessió per formar als membres del Consell Assessor del PLASEQTA.\nLa sessió ha estat presidida per la delegada territorial del Govern de la Generalitat a Tarragona i directora del PLASEQTA, Teresa Pallarès, i per la directora dels Serveis Territorials del Departament d’Interior a Tarragona, Marta Cassany.\nEl subdirector general de Programes en Protecció Civil, Sergio Delgado, ha explicat l’anàlisi del risc del PLASEQTA, la seva estructura, organització i operativitat; i tot seguit la subdirectora general de Coordinació i Gestió d’Emergències de Protecció Civil, Imma Solé, ha recordat als membres del Consell Assessor les seves funcions i la seva organització i coordinació amb la resta d’implicats.\nFinalment, la responsable del servei d’Informació de la DGPC, Xesca Baró, els ha explicat com s’està duent a terme les accions de difusió i implantació del PLASEQTA.\nLes accions formatives del PLASEQTA es faran properament als cossos operatius i als membres del Comitè Tècnic, entre altres. Aquesta formació forma part de les accions d’implantació que es venen realitzant des de l’aprovació del PLASEQTA pel Govern al març del 2020.


Consulta tota la programació del Festival de Llegendes de Sant Martí de Tous\nAquest cap de setmana Sant Martí de Tous torna a ser la capital de les llegendes amb la celebració de la 10a edició del Festival de Llegendes de Catalunya, un Festival únic a les nostres terres amb espectacles i activitats per a totes les edats. Propostes d’estil més clàssic a cau d’orella però també propostes a mida i contemporànies per al FesLlecat.\nEl carrer major de la vila es converteix en un mercat de pagès amb productes artesanals.\nDissabte: 11.00 a 01.00\nDiumenge: 10.00 a 20.00\nUn espectacle que fa reviure als més xics la llegenda de la Bossa de Bou amb la narració de Mònica Torra.\nDissabte 10.30 / 11.30\nEdats d’entre 1 i 3 anys\nDissabte i diumenge: Sessions de 30 minuts\nLloc: La Bodega\nHan fet fora a les Bruixes de tots els pobles de Catalunya i s’han instal·lat al carreró de les Bruixes. A cada casa n’hi viu més d’una i totes i cadascuna d’elles té una història per explicar-nos.\nLloc: espai Raona\nDONES D’AIGUA (espectacle de dansa)\nLes dones d’aigua són uns éssers que habiten en zones aquoses. Protagonistes a Catalunya, sobretot als Pirineus és on es troben i allà on s’ha conservat i s’ha transmès més sobre la seva mitologia.\nDissabte: 12:00/ 17.00/ 23:30/ 00:30h.\nLloc: El Safareig\nÉssers Màgics és una de les darreres publicacions de Xavier Piñas, vine i descobreix alguns d’aquests personatges que han poblat llegendes del nostres país.\nEspai El Silu.\nCaterina Valriu t’aproxima a les Contarelles de St Pere i de passada faràs un petit tast de delícies evangèliques… encara que siguin apòcrifes.\nPornorondalles. Rondalles verdes, rondalles pecadores, rondalles brutes, fragments, retalls i bocins dels nostres contes més populars recollits per Mossèn Alcover i servits en clau d’humor per Toni Gomila i Catalina Florit\nDissabte: 18:30 / 20:30h\nLloc: Casa del Teatre Nu\nEl Laberint és un mar de parets de colors ple d’encreuaments que repten els participants més intrèpids amb enigmes sobre algunes de les llegendes d’aquests 10 anys\nDissabte: de 18:00 a 21:00h\nDiferents punts de la població tenen el seu explicador de llegendes d’alguna regió de llengua catalana.\nDissabte: de 18:30 a 21:30h\nLA MEDITERRÀNIA – conferència –\nLes llegendes són un patrimoni compartit, sobre unes mateixes estructures i uns mateixos motius narratius es desplega un amplíssim ventall d’històries\nEspai el Corral\nEl poble apaga l’enllumenat públic i s’il·lumina tot el casc nucli amb més de 6000 espelmes que marquen un recorregut que condueix fins al pati del Castell.\nDissabte de les 22:30 a la 01:30h.\nExili és un espectacle de cançó popular d’ahir i d’avui que fa memòria i testimonia l’èxode de milers de persones abans, durant i després de la Guerra Civil espanyola.\nEspai el Safareig\nMarcel Casellas presenta un espectacle d’aquells que fan vibrar: cançons pròpies i composicions de la formació es mesclen amb el repertori més tradicional de casa nostra.\nLa bufona Esperanceta, és la pubilla de Casa Gassia d’Esterri d’Àneu. Una dona que es caracteritza pel seu desvergonyiment i histriònic tarannà.\nDissabte i diumenge: sessions de 20 minuts\nLa companyia de Pepa Plana versiona el seu espectacle Veus que no veus explicant alguna llegenda per adults o, si més no, ho intentaran.\nEncantar, envadalir, captar, sorprendre, captivar, emocionar, corpendre … son respostes que aprenem des de ben petits\nDiumenge: 10:30 / 11:30h\nCasa del Teatre Nu\nHistòries i rondalles, del tema que el públic trii dins d’una guingueta.\nDiumenge: 10:00 / 11:30/ 11:00/11:30 / 12:00/ 12:30\nEs capbussa en la tradició i en les arrels dels joglars, contaires i còmics ambulants per construir un espectacle que conservi l’originalitat\nEl Festival es proposa donar la opció als visitants d’assistir a un taller de narració, un tastet per aprendre a explicar històries.\nAssumpta Mercader ens explica i presenta el seu nou llibre: L’àvia pirata està preparant un viatge cap a l’illa de la Fortuna a rescatar el seu marit\nDavid Fernandez i Lyona presenten el seu conte que reinterpreta la llegenda més coneguda a casa nostra, en aquest cas l’heroïna i el poble s’oposaran a un rei tirà.\nRELATS ENTRE PINZELLS\nJosep Julien serà l’encarregat d’explicar-nos algunes llegendes de caràcter adult mentre podrem gaudir de l’art pictòric de Toni Ortiz\nAdaptació teatral de la llegendes més coneguda de Sant Martí de Tous.\nDiumenge: 12:00 / 13:00 / 16:00h\nEL MÓN DINS UN POT\nDos joglars molt especials han arribat a la vila! El públic s’asseu al voltant, en cadires, en coixins, al terra… sona una música i… comença la llegenda!\nDiumenge: 17:00/ 19:00h\nBÈSTIES I VALENTES\nAdaptació d’una llegenda popular catalana on hi apareix una bèstia enorme i un valent amb molt coratge\nTous és Llegenda, és un espectacle de música, lletra i ball original creat únicament per al Festival de Llegendes de Catalunya.\nArticle anteriorTot a punt per a la concentració de Clàssics\nPròxim articleSergi Vallès: “En aquests 10 anys el Festival de Llegendes ha generat deu produccions professionals que estan en gira”


Còmoda casa adossada, en perfecte estat.:.Best MARESME \nInici Cabrils Código: C - 634\nCòmoda casa adossada, en perfecte estat\nS'han renovat diverses de les seves estades per convertir-la en una casa nova, preparada per entrar a viure\nPràctica i còmoda casa adossada a la venda a Cabrils, en perfecte estat, on s'han renovat diverses de les seves estades per convertir-la en una casa nova, preparada per entrar a viure.\nZona tranquil·la, envoltada de natura, on posar viure durant tot l'any a 20 minuts de Barcelona.\nLa casa està distribuïda en dues plantes i amb un ampli jardí privat. A la planta principal a la qual accedim a través d'un lluminós rebedor, es troba el saló-menjador amb grans finestrals, llar de foc i mobiliari fet a mida, la cuina, en la qual es va mirar fins a l'últim detall, utilitzant materials de primera qualitat i electrodomèstics d'alta gamma, més un lavabo de cortesia.\nDes d'aquesta planta, s'accedeix a un agradable porxo d'estiu amb tendals automàtics i zona de barbacoa des d'on contemplar unes boniques vistes a la muntanya i al mar.\nA la planta primera se situa la zona de nit, amb 4 dormitoris, un d'ells és la suite principal amb vestidor i ampli bany complet, la resta de dormitoris comparteixen un altre gran bany. Des de dos d'aquests dormitoris, tenim accés a terrassa amb vistes.\nEn aquesta mateixa planta, per a gran comoditat, es troba la zona de rentat.\nLa sortida al jardí posterior de la casa, es realitza des d'aquesta planta, hi tenim un espai on podria construir-se una piscina privada.\nVull més informació d'aquesta casa amb codi C - 634


La primavera ens va salvar - Berta Llenas\nLa primavera ens va salvar\nBenvingudes al meu primer projecte multidisciplinari que veu la llum. “La primavera ens va salvar” és un homenatge a aquesta estació de l’any, al bon temps i a la naturalesa.\nSort que quan estàvem totes tancades a casa, va arribar el bon temps. Sort que va arribar la primavera.\nDic multidisciplinari perquè consta d’un disseny, serigrafia, un poema i un vídeo. És el primer cop que faig serigrafia sobre paper. És el primer cop que m’atraveixo a publicar un escrit i llegir-lo en veu alta.\n“Sort que, durant el temps que hem estat sense sortir, ha arribat el bon temps.\nSort que els dies ens donaven més temps de sol i s’anaven allargant i no escurçant.\nI sort que, enmig d’un temps de mort, arribava un temps de vida.\nSort que la primavera ens va salvar.”\nLàmina 30×40 color – 12€\nEdició limitada 8 unitats\nCadascuna és única\nImpressió amb serigrafia\nVeure'l a la botiga\nLàmina 30×40 blanca – 10€\nEdició limitada 10 unitats\nSamarreta + làmina – 20 €\nSamarreta + làmina + llibret – 22 €\nEdició limitada: 30 unitats\nCompra lot 20€\nCompra lot 22€\nLàmina 12 x 15 cm – 3 €\nEdició limitada: 50 unitats\nLlibret amb el poema – 5€\nEdició limitada 50 unitats\nMida plegat 10 x 14 cm\nEl procés creatiu en mi, cada vegada és diferen. El que va passar en aquest cas és que tenia clara la idea: LA PRIMAVERA ENS VA SALVAR. Volia fer un producte que es quedés per la posteritat, per recordar aquest moment. Seguidament vaig buscar les eines que tenia a l’abast per intentar expressar-ho.\nVaig escriure totes les anècdotes del confinament que reflectien l’arribada del bon temps. Aquest recull el vaig acabar convertint amb un poema, podeu trobar-lo recitat al vídeo del youtube que teniu més amunt.\nFent aquest repàs de moments viscuts, em vaig aturar en una frase recorrent. I és que el meu company de casa no parava de dir-me que veia moltes més papallones que els anys anteriors. Per aquest motiu vaig escollir aquesta imatge. Em sembla una bona manera de representar aquesta època: La papallona com a símbol de transformació.\nPerquè això va ser una època de canvis i de transformació i d’evolució: Des de la transformació que provoca cada any la primavera en la natura, fins a l’evolució personal viscuda durant els mesos de confinament o inclús els canvis socials i de la manera de viure.\nPoema i vídeo\nDesprés de mirar-me i remirar-me el text (recordem que escriure no és la meva especialitat i sempre tinc temors per fer-ho de maner-ha correcta) vaig gravar-me recitant-lo.\nI vaig crear un vídeo amb retalls de vídeos del confinament. Aquests són de gent diversa, amics i amigues que em van confiar el seu material gràfic i els seus records. Moltes gràcies cuquis!!!!\nCom serà aquesta papallona?\nTenia clar que volia experimentar amb serigrafia, per aquest motiu això havia de ser d’un color. Complicat, ja que el meu estil, com sabeu, és toticolori sempre.\nVaig agafar-me el repte i us haig de dir que és una de les parts que em va portar més feina de tot el procés.\nUn cop vaig tenir el dibuix de la papallona, fer la composició em va costar moltíssim. Mai em decidia, no sabia què és el que queda millor ni si les samarretes serien xules, etc.\nFinalment amb l’ajuda de l’esquena d’una amiga i amb un regle, vaig anar decidint les mides i vaig escollir quin seria el disseny final.\nEn breus escriuré més sobre el procés, però aquí teniu algunes imatges:


Un pam més | Joan Ballana\nUn pam més\nposted inReflexions on Dijous, 13 de desembre de 2007 by Joan Ballana\nL´esperada urbanització del carrer Torres i Bages de Vic ja dibuixa la que serà l´amplada del carril pel trànsit rodat. Poc més de 3 metres d´amplada. Al meu entendre, tal i com ja va passar al Passeig, un pam més d´amplada no hagués fet cap mal, al contrari. Ni tampoc hagués fet augmentar la velocitat dels vehicles, ni la seva afluència. I no ens enganyem, a l´ampla i agraïda vorera un pam menys tampoc li hagués causat estralls. I ni tan sols el carril bici projectat sobre la vorera se n´hagués ressentit. I és que, a vegades, SÍ ve d´un pam !\n← Èxit Medieval\n"Paso corto, mirada larga y mala leche" →\nLast reply was Dijous, 13 de desembre de 2007\nDoncs hauras de vigilar de no enpuntegarte si és tan estret. Però si que es veritat que no costa res eixamplar un pam el carril dels cotxes.


Lo bloc de Jordi: 2 de Gener de 1984. Ens deixa Sebastià Juan Arbó.\n2 de Gener de 1984. Ens deixa Sebastià Juan Arbó.\nAquest escrit el vaig escriure fa uns 8 anys a la Veu de Flix en commemoració del centenari del seu naixement . El torno a ficar perquè un 2 de gener de 1984 ens va deixar a l’edat de 81 anys.\nMés que escriure sobra la persona o l’obra de Sebastià Juan Arbó tindríem que escriure i pensar sobre els personatges que surten a les seves novel·les. Si algun escriptor ha volgut fer un homenatge a la seva terra i a la seva gent, aquest només pot ser Sebastià Juan Arbó, juntament amb Jesús Montcada amb la seva Mequinensa natal.\nEs dels pocs escriptors que no fa un relat de la quotidianitat del seu temps, no vol recrear les costums i la manera de fer d’un medi, principalment fa un reconeixement a la gent que no el rep mai, als més desfavorits ignorants i humils, i sobretot als que pateixen, els desvalguts a les persones d’ànima esquinçada, a les persones solitàries perseguides per tots , fins i tot per la vida. Un homenatge al “sofriment ocult”. Tot i que va anar a viure a Barcelona, les obres amb les quals es volia obrir camí com a novel·lista van ser L ´ínutil combat, primera en ser publicada, i Terres de l´Ebre que aquesta havia estat la primera en escriure. Tota la seva obra o quasi tota està impregnada del patiment d’uns personatges que podrien ser perfectament reals. Tos els relats són de circumstàncies generalment adverses, injustes i sovint dramàtiques. Fins i tot devegades arribem a pensar que no hi ha ni esperança. No es limita a enumerar les injustícies que pateix la gent, sinó com les viuen i les senten les persones de l’època des de els fons del cor, amb tots els seus defectes i prejudicis. Mes que fer una descripció del seu caràcter fa una descripció de la humiliació d’uns personatges vençuts per l´injustícia del medi, on el seu destí es la solitud més absoluta, causa generalment d’una profunda incomprensió,” d’una fúria incomprensible de la gent” una incomprensió voluntària pels altres, per covardia i prejudici social. Sempre ens evoca la situació des de el patiment inhumà del qual solen ser víctimes els seus personatges. El final d’aquests sol ser la solitud. Una solitud pel sol fet d’existir o intentar ser un mateix,una cosa a la qual ja ha renunciat tothom. De fet la gent ja ha renunciat a tot. Un temps on la compassió i la pietat estaven prohibides i es difícil diferenciar els homes de entre les bèsties. Unes terres on “el destí mai es cansava de pegar”En contadíssimes ocasions la vida se’ls va aparèixer com una cosa bella, i despertar-se dels patiments diaris era una quimera, i els límits de la maldat difícils de descriure.\nNomés pot fer aquests tipus de novel-les un escriptor que senti afecte i estima sincera per a la gent que comparteix la seva vida i un mateix estil de vida. Quants escriptors d’avui intentarien homenatjar els que no tenen veu?De tota aquesta quantitat d’injustícies només pot sortir una cosa,odi. No aquell odi que surt de la maldat, sinó de d’ignorància i de la covardia, fins i tot de l´inconscient. Recordem que sempre la llavor de la violència és la covardia i el falç orgull. En un medi on la gent només treballa per sobreviure es normal que les injustícies més absurdes siguin el pa de cada dia. I sobre qui es descarrega aquesta injustícia? Sobre els més dèbils, principalment dones i nens.\nEls nens si que potser es poden permetre el luxe de tenir somnis, però durant un espai molt breu de temps, a mesura que es van fent grandets es donaran compte que tenir il·lusions es un privilegi de només uns quants, i que no esperin a viure sinó que a sobreviure. Aprenen més aviat “ a crucificar que ajudar”Sovint el seu infortuni es la conseqüència lògica de seguir les seves il·lusions. Aquest nens que enseguida s’han de fer homes a base de cops, ja des de molt petits es comencen a sentir sols, i davant tanta incomprensió l’únic que esperen es que l´infortuni no es fixi en ells. O segueixen el ramat ignorant seguint totes les seves maldats, o aquets els faran pagar cara la seva osadia de ser més valents que ells i seguir els seu propi camí. A aquests els tractaran de bojos, quant saben perfectament que els bojos són ells. Fins i tot la violència gratuïta dels seus “ progenitors” ja es descarrega a sobre d’ells de ben petits. Arriba un punt que ja no es pregunten ni el perquè de les pallisses. Aquest perquè no es contestat mai perquè no existeix. Aquesta violència neix fruit de l’amargor de l´existir, una amargor que necessita ésser expulsada. D’estima els homes fa temps que no en tenen i per lo tant no pot brollar del seu cor, però de covardia sí. I la covardia i la por només poden sortir amb violència. Aquesta incomprensió els fa solitaris, ressentits i desconfiats per a tota la vida.\nTots pateixen en les seves novel-les? No, només uns quants, que als llibres quasi ni es nombren, Els senyor i la llei ( jutges, alcaldes policies ,clero...). Fins i tot aquests senyors s’han fet “rics inútilment” ( suposo que com ara). Els diners no els hi ha servit per fer-los feliços. Gent que sempre vivia lluny de la gent corrent, lluny de les injustícies diàries. Aquest sempre que es barregen amb el poble es per cometre les seves pròpies injustícies, això sí injustícies legals que solen ser les pitjors. Si una societat es medeix per les distàncies que hi ha entre els diferents estrats socials, aquella societat era quasi feudal. Uns tenien les terres i els altres les treballaven. Els pobres treballadors resaven per a no demanar favors a l’amo , ja que aquest li farà pagar un interès fora de les seves possibilitats. Sovint el fruit d’anys d’esforços els poderosos el robaven en dies. Els treballadors del camp encara, però els de les fàbriques difícilment són reconeguts com a persones, i les treballadores que no accedien als desitjos de l’amo ja podien plegar ,encara que aquestes estiguessin carregades de fills i l’home borratxo.\nQuant acabem de llegir un llibre de d´Arbó ens donem compte que estem obligats a seguir els nostres somnis , a fer el nostre camí. El que en aquell temps era una oportunitat remota per a uns quants, per a nosaltres es una obligació. Estem obligats a ser nosaltres mateixos i sobretot a fer-nos preguntes. El perquè dels nostres valors, i ritme de vida, sembla que inconscientment ho sabéssim tot, que ja està tot inventat. Ja no ens preguntem els perques de les coses, quan de l’única cosa de la qual podem estar segurs es que no sabem res ni de la nostra ànima ni de el nostre cor. Ja no ens preguntem el perquè de la nostra existència. Només ens fem preguntes en moments de crisi. Per això potser en tenim tants. Potser aquests només són fruit de la nostra ceguesa voluntària, per la nostra incapacitat per preguntar-nos que hi ha detrás de les coses.....\nBy Jordi en de gener 04, 2010


IQPIB-taxes i exempcions 2des16\n> Institut de les Qualificacions Professionals de les Illes Balears\n> convocatòria 2 desembre 2016\n> taxes i exempcions 2des16\nconvocatòria 22 novembre 2017\nResolucions procediment 22 novembre 2017\ncalendari procediment 22 novembre 2017\nSeus procediment 22 novembre 2017\nqüestionaris avaluació 22 novembre 2017\nqualificacions i places 22novembre2017\ntaxes i exempcions 22 novembre 2017\nInscripcions al procediment 22 novembre 2017\nResolucions del procediment 23juny17\nCalendari del procediment 23juny17\nSeus convocat acreditac 23juny17\nQualifiacions i places 23juny17\nQüestionaris autoavaluació 23juny17\nTaxes i exempcions 23juny17\nInscripcions al procediment 23juny17\nLlistes definitives inscripció procediment (23juny17)\nInscripció fase assessorament 23juny17\nLlistes provisionals fase assessorament (23juny17)\nconvocatòria 2 desembre 2016\nconvocatòria acreditació 2 desembre 2016\nResolucions del procediment 2des16\ncalendari del procediment 2des16\nseus desenvolupament procediment 2des16\nqüestionaris autoavaluació 2des16\nqualificacions i places 2des16\ntaxes i exempcions 2des16\nllistes definitives inscripció procediment 2des16\nllistes definitives fase avaluació 2des16\nCurs setembre-novembre 2017\ncurs habilitació set-nov17\nconvocatòria curs habilitació set-nov17\ninscripció curs habilitació set-nov17\ncalendari curs habilitació set-nov17\nsessions presencials curs set-nov17\nllistes definitives curs habilitació set-nov17\nenllaços moodle curs habilitació set-nov17\nrelació de persones habilitades\nRESOLUCIÓ DE 2 DE DESEMBRE 2016\nIMPORTANT: Les taxes es podran pagar en el moment de formalitzar la sol·licitud en línia, a la fase corresponent, mitjançant el formulari establert a l’efecte que es trobarà disponible a la pàgina web http://iqpib.caib.es. en els terminis establerts per a cada fase.\nEstan exemptes del pagament d’aquesta taxa les persones que sol·licitin la inscripció en aquests processos en situació d’atur i aquelles amb una discapacitat igual o superior al 33 %, sempre que ho demanin al centre prestador del servei i acreditin documentalment la seva situació en el moment de la inscripció.\nEn aplicació de l’article 12.2 a de la Llei 40/2003, de 18 de novembre, de protecció a les famílies nombroses, en tots els règims, nivells i cicles tindrà lloc una exempció del 100 % als membres de les famílies nombroses classificades en la categoria especial i una bonificació del 50 % per als de categoria general.\nEl pagament de la taxa es pot fer mitjançant dues vies:\nDocument físic 046, que es pot trobar a qualsevol conselleria de l’Administració de la Comunitat Autònoma de les Illes Balears.\nDocument de pagament telemàtic de l’Agència Tributària de les Illes Balears.\n1. Inscripció al procés de reconeixement de competències professionals assolides per experiència laboral o vies no formals de formació.\n2.1 Per a qualificacions de nivell 1.\n2.2 Per a qualificacions de nivell 2.\n2.3 Per a qualificacions de nivell 3.\n3. Inscripció en la fase d’avaluació i acreditació.\n3.1 Per a unitats de competència de qualificacions de nivell 1, sigui quin sigui el nombre d’unitats de competència de les quals se sol·licita avaluació.\n— Si se sol·licita l’avaluació d’una unitat de competència.\n— Si se sol·licita l’avaluació de dues unitats de competència.\n— Si se sol·licita l’avaluació de tres o més unitats de competència.\nInstitut de les Qualificacions Professionals de les Illes Balears: C/ del Ter, 16, Ed. Alexandre Rosselló Pastors (Polígon de Son Fuster, planta baixa) - 07009 Palma


Saluda Regidor d´Esports\nOrganigrama Regidoria d´Esports\nConsell Municipal d´Esports\nMemòria anual de gestió\nInscripció EEM Orihuela i Platges\nPreus i data d´inici\nInscripcions activitats platges\nJornades de competició\nEsports individuals i o promoció esportiva\nÀrbitres deporte escolar\nActivitats aquàtiques i fitness\nHoraris i preus Palacio del Agua\nInscripcions Palacio del Agua\nHoraris i preus CDM Platges\nInscripcions CDM Platges\nActivitats esportives en pedanies\nLliga local futbol sala\nEscoles esportives d´estiu\nActivitats nàutiques i golf\nClub nàutic Devesa de Campoamor\nPort Esportiu Marina de Cabo Roig\nGeologia i Hidrologia\nOriola en ruta\nCamí de Llevant a Caravaca de la Cruz\nParet negra i triangle roig\nMomiot Llevantí Oriola\nPoliesportiu El Palmeral\nPavelló municipal Bernardo Ruiz\nCamp municipal Los arcos\nPista poliesportiva San Isidro\nPista poliesportiva parc Ocarasa\nPista poliesportiva barri San Pedro\nPista poliesportiva barri San Francisco\nPoliesportiu La Murada José Manuel Mestre Barea\nPoliesportiu San Bartolomé\nPoliesportiu La Aparecida\nPoliesportiu Desamparados Don Jesús\nPista poliesportiva Rincón de Bonanza\nPista poliesportiva Barri Cruz Cubierta\nPista poliesportiva Hurchillo\nPista poliesportiva El Badén\nPista poliesportiva La Campaneta\nPista poliesportiva La Matanza\nCentre esportiu Municipal Platges d´Oriola\nPista poliesportiva Cabo Roig\nPista poliesportiva Campoamor\nPista poliesportiva La Campana\nPista poliesportiva La Ciñuelica\nPista poliesportiva La Regia\nPista poliesportiva Las Chismosas\nZona esportiva Lomas Cabo Roig\nSol·licitud d´ús Instal·lacions Esportives Mun\nPla director 2018/2028\nGuia Esportiva Municipal\nMés sobre instal·lacions\nPla d´autoprotecció/Pla d´evacuació i emergèn\nHorari d´obertura i tancament\nTaxes o preus públics\nPoliesportiu La Murada\nReglament d´utilització Instal·lacions Esportiv\nArena 1000 Platges d´Oriola\nCarrera de les ciutats\nCarrera contra el càncer de mama\nCross ciutat d´Oriola\nJornades de gestió esportiva\nJornades de gestió 2017\nJornades de gestió 2018\nJornades de gestió 2019\nClub ciclista Pasión BTT Oriola\nClub de futbol Atlètic San Bartolomé\nClub de futbol Santo Domingo\nClub triatló Pasico a Pasico\nAssociació futbol vet. at. Oriola\nAssociació Veterans Oriola Esportiva\nAtlètic Oriola F.C.\nClub triatló Oriola\nClub d´atletisme Tragamillas\nClub de futbol Racing La Murada\nCentres esportius privats\nL1. Entitats-Competició i/o esdeveniments\nL2. Gestió Competició Escoles Esportives Municip\nL3. Centres educatius-Esport escolar\nDiputació i Conselleria\nHistòric subvencions anys anteriors\nDXT SEGUR A ORIOLA\nProtocols i documentació\nBústia de suggeriments Platges\nBústia de suggeriments Oriola\nActivitats en el medi natural->Serra Escalona->Flora i fauna\nEn el paisatge actual s'aprecia la profunda intervenció humana , no obstant això les característiques pròpies del terreny han condicionat les actuacions de l'ésser humà. Així doncs, trobem dos tipus fonamentals de vegetació, d'una banda, la vegetació natural més o menys ben representada i amb diversos estats degradativos, i per un altre la que apareix després de la intensa intervenció humana.\nLa massa forestal de Sierra Escalona i Devesa de Campoamor és la major i més important del sud de la província d'Alacant, destacant les pinedes de Pi blanc (Pinus halepensis), com a espècie arbòria predominant, acompanyada d'espècies arbustives de matoll com la coscolla (Quercus coccifera), el llentiscle (Pistacea lentiscus) o el margalló (Chamaerops humilis). També podem trobar alguns exemplars aïllats d'alzina (Quercus ilex) i en les paredasses de la serra, rambles i rius s'agrupen bosquetes de savina negral (Juniperus phoenicea).\nAltres formacions d'interés que, en alguns casos, podem trobar en molt bon estat de conservació, són els prats anuals i les timonedes. Aquestes zones posseeixen una elevada diversitat d'espècies del genere Ophrys (O. apifera, O. fusca, O. scolopax, O. speculum, O. tenthredinifera), i altres espècies interessant trobades recentment com Orchis collina, Barlia robertiana o Limodorum abortivum.\nEn un ambient semiàrid, les comunitats de ribera pròpies de barrancs, rius i rambles solen tindre una vegetació més abundant, ja que reben l'escolament dels terrenys confrontants. En aquests ambients podem trobar com a espècies més típiques i abundants el baladre (Nerium oleander), el taray (Tamarix sp.), el jonc comú (Scirpus holoschoenus).\nSón importants espècies de flora rellevant i endèmiques com Thymus moroderi i Thymus hyemalis (Inclosa en el Catàleg de Plantes Protegides del País Valencià), Bupleurum gibraltaricum, Helianthemum d'Almeria i Teucrium carolipaui. A més, existeixen dues espècies incloses en l'Annex II de la Directiva Hàbitats 92/43, com a Espècies Vegetals d'Interés Comunitari: Helianthemum caput-felis, protegida pel conveni de Berna i la Directiva Hàbitats i en el Catàleg d'Espècies Amenaçades de la IUCN catalogada com a Vulnerable i\nSideritis incana ssp. Glauca, endèmic del sud-oest d'Alacant i catalogat com a Vulnerable segons la IUCN.\nPodem destacar la presència d'algunes espècies que tenen ací les seues úniques poblacions de tota la Comunitat Valenciana com Euphorbia boetica, Sideritis murgetana subsp. littoralis, reseda lanceolata, Helianthemum marminorense, Ononis viscosa subsp. subcordata, Pimpinella villosa.\nEls cultius de la zona poden ser aarboreos de secà (garrofera, ametler i olivera), arboris de regadiu (cítrics i fruiters) i herbacis (carxofes, encisams, melons, sandias, dacsa, etc.).\nEls cultius de secà permeten el desenvolupament de diverses espècies de flora silvestre, situades entre bancals o en zones no llaurades, com el llentiscle, la coscolla, l'arç negre (Rhamnus lycioides), el ginebre (Juniperus oxicedrus) l'ullastre (Olea europaea var. sylvestris) o el margalló (Chamaerops humilis).\nEn els propis sòls cultivats també es desenvolupa una vegetació espontània de port més herbaci com ara: el romer (Rosmarinus officinalis), l'espart (Stipa tenacissima), les albaidas (Anthyllis cytisoides i A. terniflora) o la boalaga (Thymelaea hirsuta), entre altres.\nLa situació geogràfica de Serra Escalona determina la gran diversitat de fauna vertebrada que l'habita, permetent la presència tant d'espècies pròpies del centre i nord d'Europa, com a espècies característiques del nord d'Àfrica. Les espècies presents varien en funció dels diferents ambients i la disponibilitat d'aliment.\nFauna de la Pineda\nLes grans masses de pi blanc situades en l'ombria de la Serra, formen l'hàbitat adequat perquè rapinyaires forestals com l'astor (Accipiter gentilis), l'esparver (Accipiter nisus) o la marcenca europea (Circaetus gallicus) puguen nidificar. En aquest ambient també podem escoltar el cant del carboner garrapinos (Periparus ater) i l'herrerillo caputxí (Lophophanes cristatus) i observar al curiós piquituerto (Loxia curvirostra) mentre s'alimenta dels pinyons que es troben a l'interior de les pinyes amb el seu característic pic.\nEls carnívors com el gat muntés (Felis silvestris), que és especialment abundant en aquesta zona, la gineta (Genetta genetta) o el teixó (Meles meles) troben refugi en la densitat de la pineda on és possible trobar els seus rastres.\nFauna del Matoll Termomediterrani\nEn la zona de bosc baix, on augmenta la densitat de matoll, apareixen espècies com la curruca cabecinegra (Sylvia melanocephala), la curruca rabilarga (Sylvia undata) i amb menys freqüència la curruca tomillera (Sylvia conspicillata). La perdiu (Alectoris rufa) i la cogullada montesina (Galerida theklae) ens avisen de la seua presència en aquesta zona per mitjà del seu cant. Destaca la presència del mussol real (Bubo bubo) la densitat del qual és elevada en tota la serra. El fardatxo ocel·lat (Timon lepidus) també freqüent en aquesta zona, s'amaga entre la vegetació igual que les colobres d'escala, bastarda o de ferradura que poden observar-se mentre estan soleándose. Ací es poden trobar els rastres d'eriçó comú (Erinaceus europaeus), rabosa (Vulpes vulpes), i liró careto (Elyomis quercinus). Però sens dubte, l'espècie més abundant i important en aquesta zona és el conill comú (Oryctolagus cuniculus) que ens dona pistes de la seua presència a través de les seues latrines i caus.\nFauna de Rambles y Aiguamolls\nEn Sierra Escalona tan sols les rambles dels rius Naixement i Seco al costat de la Fayona, proporcionen als animals accés a l'aigua de manera permanent i natural, la qual cosa ho converteix en un atractiu per a la fauna. L'acolorit blauet (Alcedo atthis) i l'abellerol (Merops apiaster), utilitzen els talussos pròxims a les rambles per a nidificar. També en les ribes dels cursos fluvials es poden detectar espècies com la bugadera cascadeña (Motacilla cinerea) o la bugadera comuna (Motacilla alba). Els amfibis com la granota comuna (Pelophylax perezi), utilitzen aquests enclavaments per a la seua reproducció. Els rèptils també són presents en aquesta zona com és el cas de la colobra d'aigua (Natrix maura) i l'escassa tortuga de rierol (Mauremys leprosa). Les espècies piscícoles com el mújol (Mujol cephaleus) o l'anguila (Angulla anguilla), es troben en la desembocadura d'algunes de les rambles presents en la serra.\nEn els aiguamolls artificials, com el Pantà de la Pedrera, els ocells troben en les formacions de Tamarix sp, refugi i el lloc idoni per a la nidificació. Tal és el cas de la colònia d'ardeidas que es pot observar en aquesta zona o dels charranes (Sternula hirundo) i charrancitos (Sterna albifrons) que nidifiquen en les ribes i illes de l'embassament. Altres ocells, com l'arpella (Circus aeruginosus) o l'àguila pescadora (Pandion haliaetus), utilitzen aquesta zona humida com a àrea de descans en les seues rutes migratòries o com a caserna d'hivernada.\nFauna de cultius\nEn els camps d'ametlers, la població de conill és abundant. En les bogues podem observar els fardatxos ocel·lats (Timon lepidus), la sargantanes colilargas (Psammodromus jeaneae) igual que els mussols (Athene noctua) i els xiulets reals (Picus viridis) que aprofiten aquestes zones per a atrapar els insectes que componen la seua dieta. En els camps de cítrics, són freqüents els verdecillos (Serinus serinus), caderneres (Carduelis carduelis) i verderones (Carduelis chloris) així com les merles (Turdus merula). La riquesa d'espècies és menor en els camps d'hortalisses, apareixent tan sols espècies generalistes com el teuladí comú (Passer domesticus) i la bugadera blanca (Motacilla alba).\nFont utilitzada: Conselleria d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica de la Generalitat Valenciana\nCDM Playas de Orihuela: 603 749 826


Disseny d'un sistema mecànic d'elevació per superar escales\n53.725 UPC academic works\nMemòria (4,414Mb) (Restricted access)\nArticle (516,5Kb) (Restricted access)\nAnnex (4,154Mb) (Restricted access)\nPlànols (9,383Mb) (Restricted access)\nCampamà Carreras, Gemma\nAquest projecte pretén aportar una solució a un problema d’accessibilitat detectat a l’escalinata d’accés a la Catedral de la ciutat de Tarragona. Al llarg d’aquest projecte es valorarà quina és la millor solució per facilitar la superació de les escales per part del col·lectiu de persones amb mobilitat reduïda. Un cop escollit el mètode a fer servir, es desenvoluparà tot un estudi per tal de fer-ho factible a partir de les eines de càlcul adquirides al llarg de les diverses assignatures de la carrera d’Enginyeria mecànica. El disseny consistirà en una plataforma en forma de cabina tancada que permetrà a l’usuari amb problemes de mobilitat juntament amb un acompanyant poder pujar i baixar còmodament el tram d’escales.\nSubjectsHoisting machinery -- Design and construction, Self-help devices for people with disabilities, Movement disorders, Maquinària elevadora -- Disseny i construcció, Ajuts tecnològics per als discapacitats, Trastorns motors\n1: Tarragona, Espanya\nmemoria.pdf Memòria 4,414Mb PDF Restricted access\narticle.pdf Article 516,5Kb PDF Restricted access\nannex.pdf Annex 4,154Mb PDF Restricted access\nplanols.pdf Plànols 9,383Mb PDF Restricted access


Una marea verda envaeix Roses de Joventut Rosinka amb el Correbars Rosink ·\nInici Roses Una marea verda envaeix Roses de Joventut Rosinka amb el Correbars Rosink\nUna marea verda envaeix Roses de Joventut Rosinka amb el Correbars Rosink\nGairebé 300 joves van participar a la 3ª edició del Correbars Rosink\nProp de 300 joves participen a la 3ª edició del Correbars Rosink, gairebé duplicant la participació de l’any passat\n“Una alternativa d’oci per la joventut del poble de Roses plenament consolidada”, va assenyalar el president en funcions de l’associació Joventut Rosinka, Basel Junaidi, del Correbars Rosink, que en poc més de dues hores va haver de tancar, primer, les inscripcions a un màxim de 250 participants, i ampliar després llistes per donar cabuda a la demanda per poder participar al Correbars. Finalment, van ser “320 inscrits que després per no haver fet el pagament durant els dies assenyalats hi han participat uns 280 joves”, va afirmar Junaidi.\nUna xifra que gairebé duplica la participació de l’edició de l’any passat del Correbars Rosink.\nPerò, les previsions meteorològiques per ahir diumenge eren de pluja. Circumstància que va fer patir als joves de Roses, ja que era el dia assenyalat per celebrar la 3ª edició del Correbars Rosink.\nVa ser un matí d’incertesa, es farà o no es farà? Plourà? Què fem? Tot per què el cel no es decidia, els núvol no sabien si descarregar l’aigua que portaven, ni tampoc quan ho farien.\nFinalment, els astres, l’univers o no sabem qui, es va aliar amb els joves de Roses, i durant la celebració del Correbars no va ploure, excepte algun xirimiri, de tant en tant, el que va provocar que una marea verda (una samarreta d’aquest color identificava als participants) envaís els carrers de Roses de música, d’amics, de joves, de no tant joves, “no fem diferencies d’edat” i, en definitiva de bon rotllo.\nA les 4 de la tarda es van dotar cita al port pesquer els centenars de joves per repartir el tiquets i la samarreta que identificava als participants. I gairebé una hora després sortien per desfilar pels establiments que s’havien adherit aquest any al Correbars, no sense abans haver gaudit la primera consumició al bar Pescadors del mateix port. La ruta va continuar per l’Ancora, i ja sortint de la zona marítima, els joves es van dirigir al Ca la Sogra, per continuar al Típic, després a La Columna, tornar a baixar al passeig marítim per visitar el Cal Català, anar al nucli antic de la Vila per fer una cervesa al Cerdanya primer i al CI després.\nTot seguit, els centenars de joves que van estar acompanyats d’una nombrosa batucada de més de 20 components provinents d’Olot, es van dirigir cap a la plaça Catalunya per fer una parada al Caiman. Seguidament estava previst fer una degustació de sangria abans de visitar l’últim bar Les Palmeres, però es va decidir que aquest tast es faria al final del trajecte al Xiri d’Akells, on l’organització va preparar una sopar consistent en botifarra, pinxos i hamburgueses per a tots els participants.\nUn sopar que va servir, segur, per recuperar forces després d’haver recorregut la Vila de Roses de punt a punta, del port pesquer a Santa Margarida, i per continuar la festa fins altes hores de la matinada.\nIniciativa endegada per l’associació Joventut Rosinka per tal crear una alternativa d’oci al joves de la Vila de Roses, i que consisteix, com els seu nom indica, Correbars, en recórrer els bars adherits a la iniciativa per prendre una consumició en cadascú dels locals.\nEls participants per 18 euros van poder degustar en aquesta edició diferents consumicions pels locals de Roses, amb una samarreta que els identificava acompanyats de la música d’una batukada, i un sopar per recuperar forces i continuar la festa amb la música de diferents DJ’s.


PUBLICACIONS EDUARD NOGUES: La televisió de Justo Molinero va deixar d'emetre el passat dijous a causa d’una sentència del Tribunal Superior de Justícia de 2010 que anul·lava la concessió de la llicència a Teletaxi TV .\nLa televisió de Justo Molinero va deixar d'emetre el passat dijous a causa d’una sentència del Tribunal Superior de Justícia de 2010 que anul·lava la concessió de la llicència a Teletaxi TV .\nInstat a tancar les emissions al Vallès Occidental, Molinero va decidir cessar-les totes, també a Cornellà de Llobregat i Tarragona, malgrat en aquestes demarcacions manté la concessió.\nEls fets es remunten al juliol 2006, quan el Govern va adjudicar les concession del servei de TDT local privada. L’empresa M&M Infonet Associated (Canal Latino) va recórrer nou de les adjudicacions: les quatre del múltiplex 48 de Barcelona, les quatre del 38 de Sabadell i una al MUX 45 també de la ciutat vallesana (la de Molinero).\nEl maig de 2010, el TSJC va donar la raó parcialment a l’empresa, fent reduir la puntuació de diverses adjudicatàries i anul·lant la concessió a Teletaxi TV, que quedava exclosa de la licitació. La Generalitat va interposar un recurs de cassació davant el Tribunal Suprem, però aquest, el novembre de 2012, va confirmar íntegrament la sentència del TSJC.\nEl passat 31 de març, el Govern va acordar ratificar la concessió dels vuit canals dels MUX 48 i 39 als mateixos adjudicataris, i va adjudicar el canal de Teletaxi al MUX 45 de Sabadell al Diari de Girona (el següent en puntuació). Després, la Direcció General de Mitjans de Comunicació va instar el grup Teletaxi a cessar les emissions a la demarcació vallesana, cosa que va fer la setmana passada, estenent la mesura per decisió pròpia a Cornellà i Tarragona.\nAmb tot, el contenciós encara no ha acabat, doncs M&M Infonet Associated ha presentat un recurs davant el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya contra l’acord de Govern del març, el qual ha estat admès a tràmit.


Els Xicots es plantegen el 4d8a aquest final de temporada - 04/10/2017\nEls Xicots de Vilafranca han explicat en roda de premsa els seus plans per la recta final de temporada. És el que han anomenat “Octubre vermell”, un calendari de quatre sortides fins a arribar a la diada del Roser, el 28 d’octubre, amb les condicions per fer la millor actuació de la història de la colla. Per aquest últim tram, la colla preveu revalidar el 4 de 9 amb folre, però el cap de colla, Gabi Cot, no descarta portar a plaça també el 4 de 8 amb l’agulla, un castell que potser es podria veure ja aquest diumenge a Tarragona.\nI és que la propera actuació dels Xicots és el primer plat fort de l’ “Octubre vermell”. Serà en el marc de la diada de final de temporada dels Castellers de Sant Pere i Sant Pau, acompanyats també dels Xiquets de Tarragona. Gabi Cot ha deixat clar que l’opció del 4 de 8 amb l’agulla “està supeditada a l’evolució dels últims assaigs”, però ha manifestat la seva confiança en el castell.\nLa següent cita castellera serà a Bellprat, el 12 d’octubre, en la diada de dones castelleres dedicada a Natividad Yarza, a la qual la colla vermella assisteix cada any i on es preveu fer la millor actuació femenina, segons la sotscap de colla, Tamara González. Vindran tot seguir la diada de festa major d’Alcover, el 15 d’octubre, i la dels Picapolls de la Gavarresa, que tindrà lloc el 21 d’octubre a Oristà. Així s’arribarà a la diada de la colla, la diada del Roser, per a la qual s’estan ultimant detalls.\nEls Xicots han percebut els darrers dies que la situació política que es viu actualment a Catalunya afecta també en el funcionament normal de la colla i les dinàmiques d’assaig. Per això, el vicepresident Enric Pagès ha fet una crida a l’assistència en els assaigs i actuacions, ja que els castells són la millor manera de mostrar un país unit, “que fem pinya tots junts”. Així mateix, el cap de colla, Gabi Cot, ha rebutjat en nom de la colla la violència policial que es va viure en la jornada de l’1 d’octubre, alhora que ha expressat la solidaritat amb les persones que en van ser víctimes i ha celebrat el comportament de la ciutadania en les massives manifestacions al carrer d’ahir.\nFinalment, s’ha donat a conèixer també l’acord dels Xicots de Vilafranca amb el centre d’escalada La Bauma, per tal de facilitar que els castellers i castelleres puguin fer-hi sessions de reforç.\nAUTOCARS VENDRELL SOCIS COL.LABORADORS VILAMÒBIL ONDUNOVA DAMM NICOLÁS


«Torno a fer de pastor per caprici i per necessitat» | Diari de Tarragona\n«Torno a fer de pastor per caprici i per necessitat»\nTrobar feina als 55 anys. Josep Lluís Molina és el nou responsable d’un ramat de 400 ovelles al Pla de Santa Maria, a l’Alt Camp. El propietari buscava qui se’n fes càrrec\n07/11/2020 07:18 | Actualizado a 07/11/2020 07:18\nJosep Lluís Molina, just abans de sortir amb les ovelles a pasturar, al corral, situat als afores del Pla de Santa Maria. FOTO: J.G.\n«Oferta de treball de pastor/a d’ovelles al Pla de Santa Maria, amb contracte de treball a jornada completa». Aquest anunci es va publicar fa setmanes per trobar una persona que es fes càrrec d’un ramat en aquesta localitat de l’Alt Camp. És una tasca que necessita de molta conscienciació i de comprensió d’un ofici que no entén d’horaris ni de dies festius. Malgrat no sigui fàcil trobar persones que tinguin integrada aquesta filosofia, l’oferta va tenir bona resposta i les 400 ovelles del ramat ja tenen qui les cuidi.\nLa persona que ha entrat a agafar les regnes del projecte és Josep Lluís Molina. Ha trobat feina de pastor als 55 anys i té una història personal per explicar. Josep Lluís ens espera al corral, als afores del poble. Malgrat que no s’ha dedicat íntegrament a l’ofici de pastor durant tota la seva vida, el va aprendre de ben petit i mai ha deixat d’estar en contacte amb els animals. Ara ha decidit agafar aquesta oportunitat «per necessitat i per caprici», confessa. Molts sectors del món laboral estan complicats per trobar feina, «però conec l’ofici de pastor a la perfecció, així que vaig apostar per tornar-hi», diu.\nEl seu també és un cas de sentiment de responsabilitat de preservar aquest ofici i recuperar la tradició. «Abans, a les famílies, tothom s’hi dedicava i ajudava. Però ara et trobes sol, sembla que aquesta professió hagi quedat desfasada», diu. «Vaig aprendre l’ofici a casa dels avis i després amb el pare i ara el vull recuperar», explica. Si més no, aquesta és la intenció de tots els que s’hi dediquen. «Els que quedem estem empenyent i implicant més gent perquè no mori». No és una tasca senzilla, ja que el poc relleu generacional condemna aquest sector a una situació cada cop més agonitzant i els coneixements tradicionals de l’ofici es deixen de transmetre de pares a fills.\nMentre parlem, les ovelles estan tranquil·les al corral. L’agradable temperatura, segurament, ajuda. «Veus el cel?» Diu en Josep Lluís mirant amunt. «L’ecosistema d’aquesta zona s’ha destrossat. Anys enrere aquí veies volar àligues, voltors, orenetes... però els productes que es posen a la terra i també els domèstics, com l’inofensiu matamosques, han matat molta fauna i no queda res», diu, nostàlgic. Es podria fer un paral·lelisme entre la desaparició d’animals a la zona i la davallada de l’ofici de pastor. La problemàtica ve tant d’arrel que és complicat tractar-la tot d’una. «Ens falta reconeixement social, ajudes, respecte i facilitats per a fer la feina», lamenta, entre un llarg llistat de reivindicacions.\nAquesta feina «no és només acompanyar un be, has de conèixer el camp, les herbes, saber de medicina i de psicologia perquè cada animal té el seu caràcter». La seva experiència la va adquirir a la infància, quan sortia al camp amb la seva família i li explicaven tots els secrets que calia saber. Ara, als seus 55 anys, pot tornar a aplicar amb el ramat del Pla de Santa Maria. La feina, la fa sol. «Són set dies a la setmana, normalment aquesta tasca es fa entre diverses persones, abans es feia amb la família i ara ja no, la qual cosa s’ha convertit en quelcom esclau per a moltes persones», explica. «Els pastors no tenim horari, hem d’assistir als parts de les ovelles, esperar que trobin menjar... No és un ofici, és una ciència!», exclama. «També hem d’ensenyar a aquests tres, que tenen un paper fonamental», diu mentre assenyala el trio de gossos que l’acompanya amb les ovelles.\nJosep Lluís assegura que seguirà empenyent per poder aprofitar aquesta oportunitat laboral, tot i que les perspectives generals no són optimistes i n’és conscient. «Ara veig homes grans que abans feien de pastors i moren. Al final tot això es perdrà i ja veurem què passarà», relata. «S’hauria de fer més pedagogia a les escoles, que els infants sàpiguen d’on venen els productes que es mengen i puguin valorar l’ofici des de petits», conclou.\nEn tres anys, 10 pastors\nJaume Pons és el propietari del ramat que està cuidant Josep Lluís. És conscient de la fràgil salut del sector ja que, en els darrers tres anys, ha vist passar fins a 10 persones que s’han fet càrrec del seu ramat, però ningú s’ha quedat de forma permanent. «Hi ha gent que es pensa que fer de pastor és sortir a passejar i gaudir dels ocells. Però són més coses i s’ha de conèixer la feina. Molts joves en tenen ganes però els falta experiència», diu Pons. A més, la rendibilitat dels pastors és una de les febleses del sector i preocupa. «És una feina amb un gran sacrifici d’horaris i la poca rendibilitat fa que la gent no s’ho prengui de forma seriosa». Tot i això, «vull mantenir el ramat, però no és fàcil. L’ofici de pastor s’hauria d’equiparar a altres professions, llavors la cosa canviaria», afegeix.


Katinka Hosszú impressiona | Xavier Agustí | barcelona | Natació | L'Esportiu de Catalunya\nHosszú impressiona Hosszú impressiona Hosszú impressiona Hosszú impressiona + Hosszú impressiona E-mail\nLa nedadora hongaresa brilla en la primera jornada amb un gran registre en els 400 estils (4:30.75)\nTambé van millorar el rècord del circuit Mare Nostrum Chad Le Clos i Adam Peaty\nHosszu , molt expressiva, després d'haver guanyat els 400 m estils amb la segona marca mundial de l'any ALEJANDRO GARCÍA / EFE.\nHosszú impressiona Hosszú impressiona Hosszú impressiona Hosszú impressiona Hosszú impressiona E-mail\nL'hongaresa Katinka Hosszú va començar la seva particular marató aquàtica a la piscina Pere Serrat amb una victòria en els 400 m estils, guarnida amb un magnífic registre de 4:30.75, que esmicola el seu rècord del circuit Mare Nostrum i del trofeu Ciutat de Barcelona (4:31.93). La nedadora magiar, que ja havia dominat en aquesta prova a Mònaco i Canet de Rosselló, les altres cites del circuit, es va imposar amb molta autoritat i va acreditar la marca més valuosa de la primera jornada del trofeu barceloní. En la sessió de tarda, Hosszú encara va tenir temps per acabar segona en els 200 m lliure i setena en els 100 m esquena. Al matí s'havia quedat fora de la final A dels 100 m papallona. S'haurà de veure quin programa segueix avui la nedadora més completa del món, ja que figura inscrita en sis proves més: 50 m esquena, 50 m papallona, 100 m lliure, 200 m esquena, 200 m papallona i 200 m estils.\nHosszú va ser un dels focus d'atenció de la primera jornada a Sant Andreu, que va tenir molts altres protagonistes. Dues estrelles mundials més, el sud-africà Chad Le Clos i el britànic Adam Peaty, tampoc no van decebre les expectatives. Com la nedadora hongaresa, van rebaixar les plusmarques del circuit i del trofeu barceloní, tant en els 200 m papallona com en els 100 m braça, respectivament. El sud-africà, que als Jocs de Londres va ser capaç de superar el totpoderós Michael Phelps, va aturar el cronòmetre en 1:54.42. L'astre de la braça britànica va acreditar 59.07, i millora els 59.27 que va aconseguir l'any passat en aquest mateix escenari. La sueca Sarah Sjöstrom va presentar la seva candidatura a ser escollida la millor nedadora de la competició amb les victòries en els 50 m lliure (24.45) i en els 100 m papallona (56.96), prova en què va igualar la plusmarca del circuit Mare Nostrum. Pel que fa als rècords, també van rebaixar les marques del trofeu barceloní l'ucraïnès Andriy Govorov, una bala en els 50 m papallona (23.27 en les sèries i 23.16 en la final) i el japonès Kosuke Hagino, en els 200 m estils (1:57.33).\nLa barcelonina Jessica Vall, gran icona del CN Sant Andreu, es va haver de conformar amb el cinquè lloc dels 200 m braça (2:25.78) i es va quedar amb una sensació agredolça: “Estic contenta per la marca, però no per la posició.” I va afegir: “Les sensacions no han estat gaire bones, però tot i així m'he aproximat a la meva millor marca [2:22.56] més del que em pensava. A ningú li agrada perdre i menys a casa. M'hauria agradat haver pujat a algun graó del podi.” La flamant subcampiona europea a Londres, que entre setmana ja havia competit a Canet de Rosselló, va admetre que no arribava a la cita en les millors condicions: “Estem una mica cansats, però hem lluitat.” La victòria va ser per a la nipona Kanako Watanabe (2:23.02), mentre que Vall competirà avui en els 100 m braça.\nRècord de Marta González\nEn la sessió matinal va destacar el rècord català de 50 m lliure de l'osonenca Marta González (Sant Andreu), que els pròxims dies hauria de saber oficialment la seva selecció per al relleu de 4×100 m lliures dels Jocs de Rio. La nedadora del CN Sant Andreu va quedar fora de la final, però en una sèrie de desempat va aturar el cronòmetre en 25.56, que rebaixen els 25.70 de Tatiana Rouba, amb nou anys de vigència.\nEstic contenta per la marca, però no per la posició. M'hauria agradat pujar al podi\ncinquena classificada en els 200 m braça\nHOMES. 100 m lliures\n1r S. Shioura (Japó)\n2n D. Scott (GBR)\n1r A. Krasnykh (Rússia)\n6è M. Duran (CN Sabadell)\n2n H. de Souza (Brasil)\n1r C. Le Clos (Sud-àfrica)\n3r C. Peralta (Canoe)\n1r S. Ryan (EUA)\n2n C. Walker-Hebborn (GBR)\n1r C. Diener (Alemanya)\n2n H. González (Canoe)\n2n D. Wallace (GBR)\nDONES. 50 m lliures\n1a V. Popova (Rússia)\n2a K. Hosszú (Hongria)\n2a M. Vilas (Riveira)\n4a M: Costa (UCAM)\n6a J. Navarro (Sant Andreu)\n2a S. Vasey (GBR)\n1a K. Watanabe (Japó)\n3a R. Imai (Japó)\n4a M. Renshaw (GBR)\n5a J. Vall (Sant Andreu)\n2a H. Miley (GBR)\n5a C. Corró (Bidasoa)\nL'Esportiu. Nacional 12-06-2016, Pàgina 17\nL'Esportiu. Girona 12-06-2016, Pàgina 19


Fixa’t que sona: Jazz i cinema | Es Liceu\nLlistat de llibres per al curs 2020-2021 » Aquí trobareu el llistat de llibres de Primària i secundària: Llibres per Educació Primària Llibres per a ...\nFixa’t que sona: Jazz i cinema\nEn Joan Servera, professor de la casa, ens proposa una playlist molt íntima i personal, músiques de jazz que l’ajuden a passar el dia a dia. Gràcies Joan per la teva gran aportació!!\nEl jazz és un estil musical que ha estat relacionat amb el cinema des dels seus inicis, no de bades El cantant de jazz (1927) va ser la primera pel·lícula comercial en què es va enregistrar imatge i so de forma sincronitzada.\nEl món del jazz ha estat emprat com a tema central d’un gran nombre de pel·lícules en què, òbviament, la música n’era una part important. No obstant això, també ha sigut freqüent la inclusió de música d’aquest gènere i dels seus nombrosos subgèneres: swing, bebop, jazz llatí etc. en pel·lícules de qualsevol altra temàtica.\nUna de les característiques destacades del jazz és la importància que es dona a la improvisació. Així doncs, un tema de jazz no solament es creat pel seu compositor sinó que en cada interpretació pot convertir-se en una peça única i diferenciada.\nVet aquí un exemple d’alguns temes de jazz i swing emprats en el cinema:\nTake Five (1959, The Dave Brubeck Quartet)\nTema composat el 1959 per Paul Desmond aleshores saxofonista de The Dave Brubeck Quartet.\nHa estat utilitzat en varies pel·lícules: ‘Pleasantville’, Misteriós Assassinat a Manhattan, Poderosa Afrodita i Constantine. També ha estat inclòs en nombroses sèries televisives: ‘Fringe’, Els Soprano, L’Ala Oest de la Casa Blanca, Els Simpson…\nMinor Swing (1937, Django Reinhardt i Stéphane Grappelli)\nTema composat el 1937 per Django Reinhardt i Stéphane Grappelli quan ambdós pertanyien al ‘The Quintet of the Hot Club of France’.\nHa estat utilitzat en pel·lícules com ‘Arizona Dream’, ‘Chocolat’, Lucien, Lacombe, Django i ‘The Matrix’ entre d’altres.\nThe Pink Panther Theme (1963, Henry Mancini)\nÉs un dels temes composats per Henry Mancini per formar part de la banda sonora de la pel·lícula ‘The Pink Panther’ (1963). El tema va esdevenir immediatament d’una gran popularitat i va ser emprat en les 9 seqüeles de la pel·lícula, en dos ‘remakes’ i en la versió animada (‘The Pink Panther’s Show’) que va gaudir també de gran èxit arreu del món.\nA més de en les pel·lícules esmentades, ha estat també emprada en: Els àngels de Charlie i Digue’m Peter.\nSing sing sing (1936, Louis Prima)\nTema composat el 1936 per Louis Prima i popularitzat a partir del 1937 per Benny Goodman. Ha esta emprat, entre moltes d’altres, en les pel·lícules: ‘Holliwood Hotel’, ‘Big bussines’, ‘New York Stories’, ‘Below’, ‘Swing Girls’ etc. I també en sèries de TV com: Els Soprano, ‘Dead to me’, Els Simpsons…\nIt Don’t Mean a Thing (1931, Duke Ellington)\nTema composat per Duke Ellington el 1931 que podem escoltar en la versió d’un altre dels grans compositors i intèrprets del jazz; Count Basie.\nEl tema ha estat utilitzat per Wooddy Allen en la pel·lícula ‘Sweet and Lowdown’\nMo’ Better Blues (1990, Bill Lee)\nBill Lee va composar aquest tema inclòs en la banda sonora de la pel·lícula del mateix títol i dirigida per seu fill Spike Lee.\nIn the Mood (1941, Glenn Miller Orchestra)\nQuant a la seva composició original hi ha hagut gran controvèrsia i alguna disputa sobre els drets d’autor. El que sembla clar és que Glenn Miller comprà els drets el 1939 i l’arranjà per a big band en la forma en què avui coneixem aquest tema.\nHa estat emprada en moltíssimes pel·lícules i sèries de TV com per exemple:\n‘Sun Valley Serenade’, ‘Dies de Ràdio’, ‘194’1, ‘Cor Salvatge’, ‘The Philadelphia Experiment’, ‘The Golden Girls’, ‘The Simpsons’, ‘Beverly Hills’, ‘Doctor Who’…\n← Gran Paella Solidària\nSortida al Baluard. Cos i gènere →\n20/04/2020 Fixa’t que sona: Oques grasses\n15/04/2020 Fixa’t que sona: “Es Raiguer”\n31/03/2020 Fixa’t que sona: Cole Porter


▷ ⭐Definició de telegràficament⭐ - Significat, Exemples i Sinònims\nelcorrector.cat » Definició de telegràficament\nDefinició de telegràficament\nA continuació pots veure La definició i nombrosos exemples de com utilitzar la paraula telegràficament, en aquesta web de rectificacions ortogràfiques pots trobar com es pot usar en un text Veritable aquest mot i utilitzar un dels sinònims que et proposem de la llista completa que pots trobar aquí a més pots veure la seva Definició perquè et sigui molt més simple entendre què significa telegràficament.\nPer mitjà del telègraf.\n¿Cóm es diu telegràficament en castellà? / ¿Cómo se escribre y se dice telegràficament en catalán?\nSi tens ganes de saber com es diu en castellà telegràficament has de entendre que la seva traducció és telegràficament pots descobrir en la nostra pàgina web més exemples en català perquè et sigui més fàcil contextualitzar-la en espanyol.\nExemples de com utilitzar telegràficament\nEls citaré telegràficament: el primer es refereix a la utilitat de les conclusions d’aquest informe per a l’elaboració de les prioritats de la nova política regional, especialment per negociar els documents de programació amb els Estats […] membres.\nHo faré telegràficament.\nPer no estendre massa aquesta reflexió, respondré telegràficament el que es pregunta sobre la trobada amb el President d’Hondures.\nSenyor President, telegràficament, tres missatges\nEl comprador encarrega al venedor que […] […] ingressi simplement el xec, retingui la quantitat deguda i giri telegràficament la resta a un establiment d’un servei de girs telegràfics.\nPerò, tot i que la línia iniciada en el seu conjunt és la correcta, el progrés en cada un d’aquests camps ha […] estat desigual pel que en un futur cal avançar en almenys quatre aspectes […] que vaig a citar telegràficament.\nSenyor President, […] permeteu-me que exposi les meves observacions telegràficament.\nEn general, els diners es gira telegràficament a grans bancs associats en altres països, on el destinatari […] pot reclamar-lo.\nJa telegràficament, el nostre plantejament ha estat que els sistemes educacionals d’Amèrica Llatina estan confrontats a una profunda i accelerada transformació d’aquests contextos, almenys en les dimensions d’accés a la informació, maneig de coneixements, relació amb el mercat laboral, ocupació de tecnologies i […] […] socialització en la cultura de l’època.\nDonant per descomptat que tot està en ordre, gira telegràficament els fons sobrants, d’acord amb les instruccions […] rebudes, i expedeix la mercaderia.\nVull plantejar, almenys telegràficament, una sèrie de […] qüestions importants: treball a distància, en particular treball […] per a pares joves i per a discapacitats, i la necessitat d’eliminar diferències de paga entre homes i dones que realitzen la mateixa feina.\nÉs a dir, telegràficament, senyor President, […] per respectar la seva recomanació, el que desitjava manifestar, responent ràpidament […] als quatre punts que havia recollit en l’informe del Sr. Marques, a qui li dono les gràcies.\nHe escoltat amb atenció la intervenció de la representant del Consell i és a ella que dirigiré telegràficament algunes observacions.\nEs va sostenir que el concepte de «transferència […] de fons» tenia la finalitat d’abastar diversos tipus de transferències, com les fetes […] per xec o telegràficament.\n(ES) Senyor President, telegràficament, perquè poc […] més es pot fer en un minut, vull, en primer lloc, agrair […] a la ponent la seva recerca de compromís, que ha donat com a fruit 11 esmenes signades, la majoria d’elles, per diversos grups, per a la revisió d’aquesta Directiva.\nEn el poc temps que em queda, […] voldria assenyalar telegràficament dos aspectes.


Han acceptat prejubilacions i baixes voluntàries en lloc de realitzar un ERO forçós de 600 treballadors\ndijous, 9 de maig 2019 - 17:02h\nAcord entre Nissan i els sindicats dels treballadors després de setmanes de negociacions | Nissan\nNissan i els sindicats dels treballadors han signat aquest dijous al migdia a la conselleria de Treball un acord després de setmanes de negociacions, segons han informat fonts de l'empresa i els treballadors, i d’haver-se trencat aquest passat divendres de matinada, creant un «període d’incertesa» que finalment s’ha acabat.\nTambé pots llegir: Nissan i els sindicats no arriben a un acord: «S'obre un període d'incertesa»\nAcord a Nissan amb prejubilacions i baixes voluntàries\nLes converses se centraven a evitar un ERO forçós a Barcelona, en les garanties sobre la continuïtat de la planta i el procés per a la reducció de 600 persones que vol l'empresa, que la plantilla sempre ha insistit que es faci amb baixes voluntàries i prejubilacions. L'acord inclou 450 prejubilacions, 50 baixes voluntàries i 100 baixes en el marc d'un programa de reestructuració de l'empresa a escala europea.\nPer als qui es prejubilin, Nissan garanteix un 85% del salari net, i un complement del 5% fins als 63 anys, segons els sindicats, que destaquen que així s'arriba al seu objectiu del 90% del sou. Per les baixes voluntàries, a les que es poden adherir fins al març del 2020, es preveuen indemnitzacions de més de 50.000 euros.\nEl pacte entre Nissan i els treballadors també inclou, per escrit, garanties que es farà la planta de pintura, que l'empresa va dir que implicaria una inversió de 70 milions d'euros a la Zona Franca. Segons fonts sindicals, la planta està prevista per fer 105.000 unitats, però el redactat del text signat preveu que es pugui ampliar fins a les 160.000.\nEls sindicats han lluitat per aconseguir el «millor acord» possible\nDes del comitè d'empresa indiquen que es tracta del «millor acord» que tenien opció d'aconseguir, i que han «lluitat» per obtenir les millors condicions possibles. En aquest sentit, han destacat també el compromís del Govern per intentar col·laborar en buscar nova producció.\nAra, la plantilla de Nissan haurà de ratificar en assemblea el document signat, que els seus representants consideren un preacord a l'espera de l'aval definitiu de la plantilla. Els treballadors faran una assemblea divendres a la fàbrica, i també dissabte a la seu dels sindicats a Via Laietana. L'entesa entre Nissan i els treballadors ha arribat el mateix dia de l'inici de la fira Automobile a Barcelona, i dissipa així la possibilitat plantejada per la plantilla de protestar a les portes del recinte si no hi havia acord.\nBarcelona Feina Empreses Barcelonès


IAEDEN-Salvem l´Empordà i la UVic-UCC han recuperat dos estanys a La Gutina - Empordà\nIAEDEN-Salvem l'Empordà i la UVic-UCC han recuperat dos estanys a La Gutina\nDins de la finca Mas Torres, al paratge de l'Albera\nEMPORDA.INFO 17.03.2017 | 13:31\nEl projecte "Seguiment, gestió i recuperació de basses temporànies a la finca vitivinícola de La Gutina al Mas Torres (serra de l'Albera, Alt Empordà)" de IAEDEN-Salvem l'Empordà i la Universitat de Vic – Universitat Central de Catalunya (UVic-UCC) ha comptat amb la col·laboració de l'empresa Geoservei, el celler la Gutina, i el finançament de la fundació Andrena.\nEl projecte es desenvolupa a la finca del Mas Torres a l'Albera, una explotació vitivinícola ecològica que té signat un acord de custòdia agrària amb l'entitat IAEDEN des del 2011. En aquesta finca, de caràcter mediterrani, s'hi troben diferents ambients d'interès natural com prats de dall i les dues basses temporals de la Gutina (la Cardonera i la Rajoleria). Aquests ecosistemes, degut a la seva singularitat, representen uns hàbitats prioritaris a nivell europeu amb una riquesa florística i faunística molt important però que es troben altament amenaçats.\nEn general, l'activitat agrícola ha tendit a reduir i drenar aquests tipus de sistemes naturals per augmentar les àrees de producció. Tot i que en l'actualitat aquesta no és la filosofia de l'explotació vitivinícola La Gutina, sí que va ocórrer a principi de segle XX, reduint la superfície i presència d'aquests ambients a la zona.\nEl projecte s'ha centrat en la recuperació d'una tercera bassa temporal (anomenada Prat dels Rosers) en el sistema de la Gutina que a principis del segle XX, mitjançant drenatges, va ser dessecada. Això també ha permès la identificació i petita intervenció en una quarta bassa (anomenada l'estany d'en Negre). Aquesta restauració amplia la presència d'aquest hàbitat tan particular i afavoreix les metapoblacions del conjunt de les basses. En concret, entre els organismes de les comunitats aquàtiques s'hi ha trobat anostracis, uns crustacis que habiten ambients temporanis i que estan amenaçats degut a la destrucció de seu habitat. Tant l'estudi del banc de llavors com els seguiments florístics han permès constatar la presència de diverses espècies de plantes d'interès pròpies d'aquests hàbitats temporanis. A més, la recuperació d'aquestes basses evitarà la inundació de les vinyes adjacents en episodis de pluja.\nAquest projecte es desenvolupa des de l'entitat IAEDEN (i el seu grup de treball en custòdia agrària) juntament amb biòlegs de la UVic-UCC especialitzats en botànica i ecologia aquàtica. Així mateix s'ha comptat amb dues empreses amb una àmplia experiència en aquest tipus d'actuacions: Geoservei i Foresterra. A més, aquest projecte s'ha gestat amb la col·laboració i les aportacions dels propietaris de la finca del Mas Torres. I s'està realitzant amb la col·laboració i finançament de la fundació Andrena. Tot i que les actuacions de recuperació es van fer durant l'any 2015, no ha estat fins ara que les pluges han emplenat d'aigua i han permès gaudir del resultats. A més, durant aquests mesos s'estan estudiant i analitzant l'evolució i funcionament del sistema actual dels estanys temporanis de la Gutina\nAquestes són les novetats de la piràmide nutricional.\nEls estudiants de l'Institut Cendrassos descobreixen el plaer d'aprendre ciència.


Canal Étic | racctelplus\nEl Canal Ètic no té com a finalitat atendre consultes o reclamacions derivades del subministrament de productes i/o de la prestació de serveis per part de les societats del Grup. Per a aquest tipus de gestions, ha d'escriure a info@racctelplus.com\nEn l’enllaç següent Canal Étic disposeu d’informació detallada sobre la tramitació d''aquestes comunicacions.\nAquest formulari s’allotja en una web segura garantint la privadesa i l’anonimat enfront de tercers. Només l''àrea de Compliment del Grup tindrà accés a les dades que faciliteu en el formulari. Les dades de navegació associada al formulari, com ara l’adreça IP des de la qual es connecta l’usuari, seran tractades únicament per permetre el funcionament correcte de la web i no s’inclouran en la informació que rebrà l’àrea de Compliment. Per a més informació, consulteu la Política de Privadesa del Canal Ètic.


La urbanització de la plaça Lluis Gallifa, a partir del desembre | Mataró Audiovisual\nLa urbanització de la plaça Lluís Gallifa, a partir del desembre\nRedacció dt., 24/10/2017 - 15:07\nEl regidor d’Espais Públics i Equipaments Municipals, Miquel Àngel Vadell, va presentar ahir el projecte executiu de la plaça pública que s’urbanitzarà al costat del passatge de Lluís Gallifa. Es crearà un passeig diagonal i tindrà pèrgoles per fer ombra i zona de jocs infantils. La futura urbanització de la plaça és fruit d’un projecte consensuat amb els veïns de la zona, que han pogut introduir canvis durant el procés de redacció. Fent incís en que, no fos un lloc molt calurós, un pipican, i que s'augmentes l'arbrat i els jocs infantils.\nEl projecte preveu la creació d’un passeig en diagonal per la plaça que facilitarà la connexió entre els carrers de Javier Castaños i de Llauder, a més de l’ampliació de voreres, l’eliminació de barreres arquitectòniques, la millora de la il·luminació i la col·locació d’arbrat i mobiliari urbà. El paviment de la plaça serà a un únic nivell, amb una zona de sauló i una altra de paviments durs de pedra artificial i panot. També hi haurà una zona de jocs infantils amb paviment de cautxú i delimitada per una tanca metàl·lica. S’hi instal·laran dues pèrgoles per garantir l’ombra. També s’hi instal•laran 12 bancs, 15 cadires de fusta i 3 papereres. La font actual es traslladarà a una nova ubicació dins la nova plaça.\nEs renovarà la xarxa de clavegueram i, també es revisarà la xarxa d’aigua potable. Per millorar la il·luminació interior de la plaça s’instal·larà nou enllumenat. Es retiraran els fanals que hi ha ara al passatge de Lluís Gallifa i se substituiran per 5 llumeneres grapades a les façanes dels edificis. Es preveu la plantació de nous arbres, en concret, 10 lledoners, 9 exemplars de ginkgo, 5 exemplars de grevil·lea i 10 tipuanes. Les obres tenen un pressupost de 275.189,95 €. Es preveu iniciar els treballs a mitjans de desembre i que tinguin una durada de 4 mesos, per tant es podria innaugurar per l'abril.\nInicien les obres de l'anella ciclista de Mataró


10 persones s'incorporen a les brigades forestals de Sta. Magdalena - Santa Magdalena de Polpis\nInici » 10 persones s’incorporen a les brigades forestals de Sta. Magdalena\n10 persones s’incorporen a les brigades forestals de Sta. Magdalena\n28/12/2017 Filed Under: Sin categoría\nUn total de 10 persones s’incorporen aquesta mateixa setmana a les brigades forestals, que s’han engegat en Sta. Magdalena, després de la concessió d’una subvenció per part de la Generalitat de 100.000 €, que permet la seua contractació durant un període de 6 mesos.\nL’alcalde de Sta. Magdalena, Sergio Bou i el regidor d’Agricultura, Sebastián Beltrán, han realitzat una reunió informativa amb els 10 operaris, que han sigut contractats per l’Ajuntament de la localitat, amb l’objectiu de mostrar-los els diferents treballs, que realitzaran durant aquests mesos, així com donar-los la benvinguda al consistori.\nLes persones contractades es dedicaran a la neteja i millora de rambles, tallafocs i llits, així com camins del Parc Natural de la Serra d´Irta.\n“Estem molt satisfets amb aquesta nova subvenció de la Generalitat, que ens permet, sobretot als pobles més xicotets lluitar contra el despoblament, perquè sorgeixen noves oportunitats laborals, que a més ens permeten evitar en la mesura del possible el risc d’incendis forestals, gràcies a aquest tipus de treballs de neteja”.\nDemà divendres, 29 de desembre, els nous operaris iniciaran el seu treball, repartits en les dues brigades, que s´han creat.


Tres noves proteïnes causants de lallèrgia al préssec | colorblau\n03 de enero de 2011 - 19:06\t - Salut/Medicina\nUns investigadors de la Universitat Politècnica de Madrid, junt amb altres col·laboracions d’hospitals espanyols, identifiquen tres noves proteïnes que estan relacionades directament amb el desenvolupament de l’al·lèrgia al préssec. Aquests resultats suposen la necessitat d’incloure les proteïnes al diagnòstic al·lèrgic que es fan rutinàriament les persones si més no en aquesta àrea mediterrània on el préssec forma part de la nostra alimentació.\nL’estudi realitzat ha demostrat que les “traumatines” un tipus de proteïnes, desenvolupen un paper fonamental en l’al·lèrgia i que a més a més, podem trobar-les també en aliments com el kiwi, la poma i el plàtan, uns fruits que també poden causar al·lèrgia. Aleshores la UPM va analitzar un grup de pacients amb al·lèrgia al préssec per comprovar els efectes i la implicació d’aquestes proteïnes i el resultat va ser l’afirmació de la implicació dels tres tipus de “traumatines” a un 50% dels pacients i l’altre 50 % tenien una o dos tipus de “traumatines” però el fet va ser que efectivament aquestes proteïnes hi estaven involucrades.\nEs per això que d’aquí poc a la prova al·lèrgica no serà estrany veure inclosa la prova cutània vers l’al·lèrgia al préssec ja que com em exposat el préssec forma part de la nostra dieta mediterrània i cada cop hi ha més gent que no ho sap i que n’és al·lèrgic.\nRaspallar-se les dents prevé malalties cardíacas\n← Una substància contaminant comú pot causar esclerosi múltiple\nESTUDIANT LA VIDA SUBMARINA →


Reclament mesures per garantir el correcte ús de les zones d’aparcament durant les festes en honor a Sant Miquel - Periòdic de la comarca del Camp de Túria\nAmb la proximitat de les festes que Llíria fa en honor a un dels seus patrons, Sant Miquel, des de la ‘Coalició Compromís’ d’esta localitat es reclama que agents de la Policia Local vetllen perquè els respecten les places d’aparcament de les persones amb mobilitat reduïda.\nSegons recorda la regidora de la ‘Coalició Compromís’ a Llíria, Inma Riera, “tots els anys s’instal·len en la zona del Pla de l’Arc unes paradetes en la porta de la piscina coberta al costat del Pavelló Poliesportiu, just on hi ha una reserva d’aparcaments de minusvàlids”.\n“Com que pels matins la fira roman tancada i con que hi han usuaris i usuàries de la piscina que per la seua reduïda mobilitat necessiten aparcar el cotxe a la porta d’esta instal·lació, hem demanat que es respecte este espai reservat, i si no fora possible el mateix lloc, que de manera provisional s’habilite un segona fila per a d’ells, per a que en l’horari que la fira està tancada puguen aparcar prop de la piscina municipal”, ha afegit Riera.\nLa regidora de la ‘Coalició Compromís’ ha fet esta proposta en la comissió de serveis “perquè es normalitze esta situació i es preguen les mesures abans de que torne a reproduir-se una problemàtica que es reiterativa cada any en època de fira”.\n“Deuen conciliar-se els drets de totes les persones: tant el d’aquelles que volen gaudir de la fira de Sant Miquel, com que les persones i usuàries de la piscina amb mobilitat reduïda puguen fer ús d’unes instal·lacions públiques en condicions, sense entrebancs per poder accedir al recinte”, explica esta regidora.\nDavant esta proposta, la Comissió d’Obres i Serveis ha acordat prendre les mesures perquè esta zona reservada estiga en perfecte estat d’ús i que les paradetes o vehicles que han vingut obstaculitzant-la anys enrere la respecten en la franja horària d’accés a la piscina.


Festa Major d'hivern: bon temps, bones actuacions i molta gent! | Agrupació de Cultura Popular de Castelldefels\nFesta Major d'hivern: bon temps, bones actuacions i molta gent!\nPosted by in Uncategorized\t, on10/12/2009\nEls dies 5, 6, 7 i 8 de desembre passats, els castelldefelencs i castelldefelenques vam celebrar la Festa Major d’hivern, amb gran varietat d’activitats que van estar acompanyades per un temps immillorable, més propi de la primavera.\nCom sempre, l’Agrupació de Cultura Popular hi va participar amb una cercavila el dilluns 7 per la tarda, que va incloure ball de cintes, panderetes, gegants i grallers, el grup de foc amb els diables grans i infantils i el drac Gar-i-got, i la Colla Jove i la Colla Nova de bastoners. A més, el dimarts 8 pel matí va acompanyar la processó de la verge, com ja és tradició, amb una altra petita cercavila amb els mateixos grups que el vespre anterior i dos pilars d’ofrena a càrrec dels Grocs de Castelldefels, els castellers de la nostra ciutat, els quals van participar, junt amb la Colla de la Sagrada Família, en la plantada de castells que es va fer el dia 8 mateix per la tarda.\nLlum, foc, soroll, espectacle, música de gralles, balls, torres humanes, repic de bastons… Un plaer per als sentits i una bona manera de passar els dies de festa, tot gaudint de tot allò que és tradició i que val la pena que mantinguem viu entre tots i totes.


Puig adverteix que l'impacte econòmic de la gota freda serà 'molt dur'\nPuig adverteix que l’impacte econòmic de la gota freda serà ‘molt dur’\nEl Consell avaluarà la situació quan hagi passat l'episodi de tempestes\nXimo Puig a Ontinyent, ahir a la tarda. Fotografia: EFE/ Natxo Frances\nEl president de la Generalitat, Ximo Puig, ha advertit des d’Oriola que l’impacte econòmic a conseqüència de la gota freda ‘serà molt dur’. Puig ha fet aquestes declaracions en el municipi del Baix Segura, on en 48 hores s’han acumulat més de 400 litres per metre quadrat. Ha assegurat que quan acabi l’episodi de gota freda, el Consell avaluarà la situació en col·laboració amb totes les institucions —tant diputacions com ajuntaments— i es prendran ‘decisions’ i s’ajudarà ‘la rehabilitació, la restauració i la normalització’ del País Valencià.\n[EN DIRECTE] Seguiu l’última hora dels estralls de la pluja al País Valencià i les Illes\nPuig ha dit que el País Valencià no havia viscut una gota freda amb aquesta intensitat en els últims anys, i sobretot ‘amb aquesta capacitat de refer-se, de retroalimentar-se de la mateixa incidència meteorològica’. En aquest sentit, ha indicat que en aquests moments estan tornant a produir-se incidències meteorològiques a la Vall d’Albaida i a les Comarques Centrals, perquè aquest ‘efecte io-io’ està traslladant-se des del sud cap al nord del País Valencià.\n‘Aquest matí s’han viscut moments de molta intensitat, de molta tensió, perquè el riu Segura porta molta aigua i ja està desbordat a Múrcia. Imagini’s aquí, a Oriola i la Vega Baixa’, ha dit. Segons Puig, ‘estem encara en tensió i s’està treballant durament per part dels bombers de la Generalitat i de la Unitat Militar d’Emergències (UME) a fer accions de prevenció per a les inundacions’.\nEls cossos i forces de seguretat, ha dit, treballen d’una ‘manera intensa’ en allò que és ‘fonamental i bàsic’ davant qualsevol emergència, la ‘seguretat de les persones’, i ha destacat que ‘afortunadament’ ni ahir ni avui s’ha de lamentar ‘cap desgràcia personal’. ‘D’això es tracta, de no lamentar cap desgràcia que sigui irreversible’, ha destacat el president, qui ha agraït el treball de les forces de seguretat i de l’exèrcit espanyols, ‘que s’ha incorporat per a ajudar aquesta tasca noble’.


Susanna Abella: "El tema de la gestió ambiental mai és prioritari"\nAmb motiu del Dia Mundial del Medi Ambient fem una instantània a un dels moviments ecològics més importants dels darrers anys a Catalunya\nAlgunes de les mobilitzacions de la PDE\nAl setembre la Plataforma en Defensa de l'Ebre (PDE) farà 18 anys. Es va crear en una assemblea celebrada al Teatre-auditori Felip Pedrell de Tortosa el 15 de setembre de 2000 per a la implantació d'una nova cultura de l'aigua, contrària a la política de transvasaments projectada pel Govern espanyol del Partit Popular el qual comptava amb el suport de la Generalitat de Catalunya governada en aquell moment per Convergència i Unió. Amb motiu del Dia Mundial del Medi Ambient i aprofitant l'aniversari d'aquesta majoria d'edat, hem volgut parlar amb una de les seves portaveus, Susanna Abella, sobre un moviment social que ha representat un abans i un després a les Terres de l'Ebre.\n"No pensem que la pluja és molt necessària. Mentre no percebem els cicles naturals, serà molt difícil. Som molt de veure a curt termini"\n- Aquest any 2018, moltes el consideren com l'any en què s'ha pres consciència de les reivindicacions feministes. Creus que a l'ecologisme encara no li ha arribat aquest moment i encara no s'ha convertit en una preocupació massiva?\nJo crec que no, que aquest moment encara no ha arribat. Sobretot les persones que viuen a la ciutat molts cops senten la natura molt lluny. Des dels moviments socials s'han treballat molts temes com el feminisme, els drets socials i laborals, etc., però el tema de la gestió ambiental encara està allà. Mai és prioritari. Potser ara s'està començant a parlar del tema de la privatització de l'aigua, però moltes persones continuen sense preguntar-se com arriba l'aigua a l'aixeta i com se'n va. O com arriba el menjar a la nevera; o què passa quan tires les escombraries. I una cosa com la pluja, la gent de ciutat ho continua veient com un imprevist que trenca els seus plans. No pensem que la pluja és molt necessària. Mentre no percebem els cicles naturals, serà molt difícil. Som molt de veure a curt termini. No només hem de pensar en la sequera quan es fan campanyes a la televisió. Les causes sempre vénen de lluny.\n- Tot i que no el sentim tant a parlant, el moviment en defensa de l'Ebre segueix sent un moviment viu?\nI tant! Una part molt gran del moviment és reactiva, vull dir, actua quan es generen situacions com el Pla de Conca que obliguen a un posicionament per part de la societat catalana i ebrenca. Però hi ha un nucli dur que treballem de forma proactiva. Com a moviment social, no podem estar sempre fent mobilitzacions, però sí que hem d'estar com a moviment latent. Observant què passa i reaccionant si fa falta. Nosaltres continuem trobant-nos cada dimecres i continuem tenint la nostra xarxa o, a nivell de Conca de l'Ebre, fins i tot a escala estatal, estem presents en les iniciatives que es prenen. Per exemple, fa poc vam estar al Consejo del Agua de Zaragoza com a Cuenca Azul. Això no ho expliquem als mitjans perquè potser queda una mica llunyà, però nosaltres sí que fem arribar les inquietuds del territori a aquests organismes.\nSusanna Abella amb Josep Sabaté, un altre dels membres històrics de la PDE.\n- Quines són les principals preocupacions en aquests moments?\nContinua sent el cabal ecològic ja que el que es va aprovar en el Pla de Conca continua sent inferior al recomanat. Però no hem aconseguit avançar massa, ja que tenim posades denúncies al Tribunal Suprem que encara no s'han resolt. Deuen estar molt ocupats! I un altre dels temes que s'han reactivat darrerament ha estat el dels sediments. Lluitar contra la desaparició física del Delta. Falta molt de treball en aquest sentit i en els últims tres anys se n'ha fet molt. No és un tema fàcil i caldrà treballar en el consens del territori, ja que els mateixos pagesos hauran de ser gestors dels sediments i facilitar que aquests sediments es mobilitzen a través dels seus camps. Des de la PDE estem amb ells, però la veu és seva. Bàsicament perquè nosaltres no podem fer tot el que ens agradaria. No oblidem que som voluntaris.\nContinuem tenint una assemblea cada dimecres, solem anar unes 12 persones i altres persones que col·laboren des de casa. Jo mateixa algunes vegades no hi puc anar! Hi ha persones especialitzades que s'encarreguen de fer tasques diverses. Però com dèia, som voluntaris i són tasques que impliquen molt de temps.\n- Com es resisteix tants anys en la mateixa lluita?\nJo estava fora del territori i un dia em va arribar la notícia del PHN. Era l'any 2000. Tens la necessitat d'involucrar-te en un moviment social. Fer activisme de carrer. Però després veus que fan falta coses no només d'activisme de carrer, sinó de l'activisme del dia a dia. Crec que, a part de les mobilitzacions, el que hem fet la PDE és agafar discurs de gent que en sap, extern, i portar-lo a un llenguatge comprensible. I en aquests moments, la societat de les Terres de l'Ebre és de les societats més enteses que hi ha en temes d'aigua perquè s'ha fet molt bé aquesta feina de traduir. Una vegada vam quedar amb periodistes estrangers, i un periodista suec va anar abans de la reunió a donar una volta per l'embarcador d'Amposta, es va trobar amb xiquets i amb un home gran assegut en un banc i li van saber explicar millor que cap expert què era el que passava al riu. El 2003, aquella gent ja va saber explicar el que passava al riu. Jo per això continuo, perquè la Plataforma és un pou de saber i el nostre objectiu és seguir transmetent-ho.\n- Un moviment ha d'estar vinculat a l'espai?\nA l'espai i al moment. No sempre pots fer el mateix discurs. El 2008 vam fer un tipus de discurs però, si aquell discurs no estès fonamentat amb tot el que va passar entre el 2000 i el 2004, no hagués hagut la mateixa resposta. El 2008, si no hi hagués hagut una plataforma que pogués recollir l'actitud del territori, la resposta no haguera estat la mateixa. Perquè per a organitzar-te necessites un temps i una energia que pots recollir d'un altre moment.\n- Creus que el moviment en defensa de l'Ebre ha creat un ecosistema on és més fàcil que arrelin altres moviments socials? Creieu que sou les mares d'altres activistes?\nNosaltres també som hereus de les mobilitzacions del moviment feminista dels anys 80 i 90, i també del moviment antinuclear. Els moviments socials sempre estan formats de relleus. La lluita per evitar el minitransvasament dóna el relleu l'any 2000 a la PDE i, d'alguna manera, aquests moviments es van consolidant. L'excorresponsal de Catalunya Ràdio a les Terres de l'Ebre, Eulàlia Ferrer, em va dir una vegada que les Terres de l'Ebre eren unes terres molt mobilitzades i de plataformes sòlides. De l'any 2000 al 2004, la PDE va ser una escola per altres mobilitzacions. Un camp d'aprenentatge.\n- Neus Miró va escriure 'Dones en moviment', una anàlisi de gènere de la lluita en defensa de l'Ebre. També vau ser un exemple en aquest sentit?\nEra un feminisme actiu sense saber que era feminisme. La implicació en els moviments socials ha de ser paritària, sinó el moviment és descompassat. Perquè homes i dones podem oferir coses diferents. La PDE, tot i que primer sempre hi havia més portaveus homes que dones, era un moviment on les dones tenien un paper molt actiu en termes de cohesionar-lo. Ningú en aquell moment es plantejava si era feminista o no, però moltes de les dones implicades eren de dues generacions més enllà de la meva, que mai havien tingut un paper de mobilització activa, i van assumir-ho amb tota la normalitat. Hi va haver un canvi molt gran en les prioritats. Les dones avançarem en una societat més paritària si som capaces de posar les prioritats en el mateix lloc que les posen els homes. De vegades difereixo de les meves amigues, perquè crec que molta de la responsabilitat és nostra.\n- Teniu contactes amb les noves generacions de persones que lluiten en defensa del territori?\nAquest any fem 18 anys de plataforma i s'està pensant com celebrar-ho. És una majoria d'edat. Hi haurà relleus, segur. Igual que jo vaig veure la necessitat d'implicar-me, hi haurà persones que també la veuran. Una implicació en un moviment social depèn de la disponibilitat i de la maduresa. Que vegis que en aquell moment, tu tens alguna cosa a oferir. Potser des d'un artista donant un quadre, fins a un xiquet picant una cassola. No sempre en les nostres etapes vitals estem en el mateix moment. Ara bé, quan la gent parla d'eixamplar la base, jo crec que més que intentar aconseguir sumar gent el que s'ha de fer és treballar. No anar tu a buscar la gent, sinó fer que la gent vingui a tu.\n- La política de l'aigua sempre ha estat un tema subjecte als canvis de color polític a Madrid. Què creus que passarà amb el nou govern de Pedro Sánchez?\nNo sabem com quedarà. Aquests mesos estàvem veient com el govern del PP estava articulant un nou pacte amb l'objectiu de fer un nou Pla Hidrològic Nacional, on els transvasament fossin la solució. Nosaltres vam impulsar l'Acord Social de l'Aigua en Defensa dels nostres Rius i de l'Aigua Pública perquè la societat civil i els ecologistes poguéssim oferir una resposta immediata si s'aprovava aquest pla. Ara, l'escenari ha canviat. Pot ser que els socialistes segueixin les polítiques de la ministra Cristina Narbona, però de totes maneres l'aigua tornarà a ser cavall polític a les eleccions locals i eleccions autonòmiques. Nosaltres sempre hem fet una funció adaptativa. En funció de l'actitud del govern i del moment, hem pres unes decisions o unes altres.\n- Creus que la relació entre Catalunya i Espanya afectarà en les polítiques de l'aigua?\nJo personalment crec que la gent que està posada en temes d'aigua segueix comportant-se igual ara que quan hi havia un altre context polític. El tema de l'aigua va més enllà del conflicte Catalunya-Espanya. És cert que a Catalunya hi ha gent que ho interpreta com un greuge més, però de vegades aquestes interpretacions poden ser tendencioses. Una eurodiputada del PP que va venir a la darrera manifestació a Amposta va dir que la PDE érem un moviment independentista, i ho justificava dient que havia vist moltes estelades. Nosaltres fa molts anys que anem a Brussel·les i el nostre discurs és el mateix ara que l'any 2000. D'alguna manera intentem no mesclar-lo, ja que cadascú en l'àmbit personal té les seves idees.