Cayetana acusa el PSOE de fer "política lingüística franquista" i Sánchez de ser-ne el "cabdill" La República\nCayetana acusa el PSOE de fer “política lingüística franquista” i Sánchez de ser-ne el “cabdill”\nACN Barcelona.-La diputada del PP per Barcelona al Congrés, Cayetana Álvarez de Toledo, ha acusat el PSOE de fer “política lingüística franquista” i ha afegit que el president Pedro Sánchez […]\nACN Barcelona.-La diputada del PP per Barcelona al Congrés, Cayetana Álvarez de Toledo, ha acusat el PSOE de fer “política lingüística franquista” i ha afegit que el president Pedro Sánchez n’és el “cabdill”. “És hereu de les polítiques franquistes de marginació i de no respectar la llengua materna”, ha afegit en roda de premsa en referència a la llei Celaá i al castellà. La diputada ha afegit que el dret dels castellanoparlants a Catalunya té mala salut i que a Catalunya no es compleix la llei en matèria lingüística. El PPC demana, a través d’esmenes als pressupostos generals de l’Estat, un complement dels sous per als membres de Guàrdia Civil, Policia Nacional Espanyola, i jutges i fiscals que treballen a Catalunya, com ja es va fer a Euskadi i Navarra.\nEntre les altres esmenes que el PPC ha presentat als pressupostos hi ha que augmenti el cos estatal d’inspecció a Catalunya per garantir el compliment de la llei i un reforç de personal i de material per al Servei Públic d’Ocupació Estatal (SEPE) a Catalunya. Segons ha concretat la diputada Llanos de Luna, es demanen 700 persones més per al SEPE a Catalunya. El PPc ha defensat que les seves esmenes als pressupostos tenen com a objectiu “reforçar” l’Estat a Catalunya. Pel que fa el suport de Bildu als pressupostos de l’Estat, Cayetana Álvarez de Toledo ha considerat que es tracta d’un “punt d’inflexió” en la història del PSOE. Segons ha afegit, hi ha un “punt d’immoralitat” al què no s’havia arribat mai i s’ha preguntat si les bases del PSOE ho consideren acceptable. Pel que fa als barons socialistes, Álvarez de Toledo ha lamentat que un dia diguin que el suport de Bildu els hi dona nàusees i el dia següent demanin perdó.


Judici a Pau Sànchez, detingut durant les protestes contra la sentència\nEl jove de Llagostera nega totalment haver llançat un roc a la policia espanyola, tal com diu la fiscalia · Hi ha convocada una concentració de suport a les 9.30 davant el Palau de Justícia de Girona\nFotografia: Daniel Meumann\nL’Audiència de Girona jutjarà avui Pau Sànchez, detingut i empresonat durant gairebé un mes el 2019 arran de les protestes contra la sentència als presos polítics. La fiscalia l’acusa d’atemptat contra l’autoritat, de desordres públics i de lesions lleus, delictes pels quals li demanen una condemna de sis anys i sis mesos de presó, i tres mesos de multa. La defensa, per contra, en demana l’absolució i no va voler acceptar un pacte que li va proposar la fiscalia: un any de presó per desordres públics i un altre per lesions lleus. Dos anys justs, el màxim per a suspendre la pena de presó i no haver-hi d’entrar, però Sànchez va refusar-lo. “Els vaig contestar que no volia pactar, que no admetria uns fets que no he comès. Esperem l’absolució i, a partir d’aquí, demanar que s’esborri la meva fitxa policíaca i quedar net”, va explicar en una entrevista a VilaWeb.\n✊🏽a les portes del judici, fent costat al Pau\nExigim @LlibertatPau !!! pic.twitter.com/U9ef2dKNAp\n— Alerta Solidària (@AlertaSolidaria) December 1, 2021\nSegons el relat de la fiscalia, el 18 d’octubre de 2019 –dia de la vaga general contra la sentència– Sànchez i un grup entre vint-i-cinc manifestants i trenta van llançar objectes contundents a la policia espanyola, i ell en concret va llançar una pedra de grans dimensions que va ferir lleument un policia al canell. Sànchez, per contra, ho nega i diu que ni tan sols va ser a la manifestació, sinó que es va trobar els aldarulls quan feia un tomb per la Devesa, els va mirar una estona i el van detenir quan se n’anava a casa.\nManel Mir, advocat de Sànchez, explica a VilaWeb que un dels arguments de defensa que esgrimiran en el judici és que en cap moment s’ha aportat a la causa la pedra de grans dimensions que suposadament Sànchez va llançar als agents, un fet que ja va exposar en el recurs contra la presó provisional que va aconseguir que l’alliberessin: “Ningú no podrà valorar si la suposada pedra és de grans dimensions o no perquè, senzillament, no hi és.” També evidenciarà que l’enfrontament entre policies i manifestants es va fer en una zona fosca, amb poca visibilitat, i amb vint metres o trenta de distància entre tots dos grups, fet que dificultaria la identificació correcta dels manifestants.\nEl grup de suport de Pau Sànchez han convocat una concentració a les 9.30 davant el Palau de Justícia de Girona –a la plaça de Josep Maria Lidón– per a acompanyar-lo abans del judici.\nAgredit i vexat durant la detenció\nPau Sànchez va relatar que abans de ser detingut va ser agredit en dues ocasions diferents per les forces de l’ordre: primer pels Mossos d’Esquadra i després per agents de la policia espanyola. Explica que quan s’allunyava dels incidents per a tornar cap a casa es va trobar un dispositiu dels Mossos d’Esquadra i que van ordenar-li d’estirar-se a terra i, després d’haver-li donat puntades de peu i escorcollar-lo, el van deixar anar. A uns cinc-cents metres, es va trobar un altre dispositiu policíac, aquesta vegada de la policia espanyola, que són els que el van acabar detenint.\n“Un d’ells va cridar que jo era el que llançava pedres. Va treure la porra i em va començar a cardar hòsties. La meva primera reacció va ser la d’anar-me’n corrents, però tenia cinc o sis agents més al davant. Em vaig posar de genolls a terra, amb les mans aixecades, van venir i van fer com els mossos: puntades, cops, un em trepitjava el cap, un altre estava a sobre meu agafant-me els genolls i un altre em trepitjava les cames”, recorda.\nDesprés d’haver-lo emmanillat, diu que el van deixar vora deu minuts de genolls, amb el cap cot i sense les ulleres, que li van perdre durant la detenció. Després, el van fer anar a peu fins la comissaria, que era a prop, i durant el trajecte el van vexar: “Mentre hi anava, em deien: ‘Sabràs el pa que s’hi dóna, català de merda’, ‘independentista’ i coses així. La frase que em va glaçar la sang va ser: ‘Et fotrem la porra pel cul.’ Veia que, quan entrés a la comissaria, em cardarien hòsties de l’alçada d’un campanar.” Una volta a la comissaria, relata que l’ambient era tens i intimidatori, però que no el van agredir més.\nTres setmanes a la presó del Puig de les Basses\nDesprés de la declaració judicial, el jutjat de guàrdia en va decretar la presó provisional sense fiança al Puig de les Basses. Va ser-hi fins el 15 de novembre, pràcticament un mes d’ençà de la detenció, quan l’Audiència de Girona va acceptar el recurs contra l’empresonament i va canviar la presó per l’obligatorietat de comparèixer als jutjats cada quinze dies i la prohibició de sortir de l’estat espanyol.\n“La vida de la presó sempre és igual, una rutina. Quan parlava amb gent de fora, potser els explicava en deu minuts què havia fet i després els feia preguntes. Sobretot parlaven ells”, explicava.


Lleida tanca camins al créixer el cabal del Segre\nAIGÜES PLUJA I DESGLAÇ\n© El pantà d'Oliana, al 98% de capacitat, buida aigua.\nLa Paeria de Lleida va tancar ahir a la nit els camins dels camins de Rufea i Butsènit, així com la passarel·la del Tòfol i l’accés al marge esquerre del Segre pel camí de Granyena per l’augment del cabal del riu, que va arribar als 338 metres cúbics per segon. Aquest increment també es va constatar a Balaguer, on va arribar a la tarda als 290.\nAigües amunt, el pantà d’Oliana es trobava al 98% de la seua capacitat i deixava anar aigua, mentre que Rialb estava al 94%. També es va incrementar el nivell de la Noguera Ribagorçana al seu pas pel municipi del Pont de Suert, amb 67 metres cúbics per segon.\nEn canvi, el cabal de la Garona va baixar per sota dels 80 metres cúbics per segon, el llindar de prealerta per risc d’inundacions, i Protecció Civil va desactivar dilluns a la nit el pla d’emergències Inuncat en aquest riu i a la Noguera Ribagorçana davant de la millora de les condicions meteorològiques després de dos dies de tempestes (vegeu SEGRE d’ahir).\nTanmateix, va continuar plovent a les comarques del Pirineu al llarg de la jornada i els pantans van seguir desembassant aigua en previsió de la que rebran amb el desglaç.\nTancats de nou els accessos al riu Segre a Lleida


Actualitat Parc Taulí - Es constitueix l’Associació d’Infermeres Jubilades del Parc Taulí\nL’Auditori Taulí va acollir el 8 de juny prop d’un centenar de professionals infermeres jubilades en l’acte de constitució de l’Associació d’infermeres Jubilades del Parc Taulí. Es tracta de la segona associació d’aquestes característiques que es crea a Catalunya. L’acte, presidit per la presidenta del Parc Taulí, Mariona Creus i Virgili, va comptar amb la presència de la regidora de Salut de l’Ajuntament de Sabadell, Sonia Sada, del director general del Parc Taulí, Joan Martí, i de la directora infermera, Mireia Subirana.\nL’associació neix per iniciativa de professionals infermeres amb la finalitat de propiciar la continuïtat de les relacions personals i professionals entre les infermeres jubilades i el Parc Taulí, mantenir el vincle d’amistat entre elles, donar suport a infermeres jubilades en situació de vulnerabilitat i col·laborar amb el Parc Taulí, el COIB i altres organismes sanitaris.\nLa junta directiva està formada per Magda Daví, com a presidenta, Mercè Ruiz, vicepresidenta, Núria Mañé, tresorera, Àngels Soler, secretària, i Encarna Ramos com a vocal i responsable de comunicació.\nEntre les activitats que proposen realitzar destaquen trobades per anar a caminar, sortides culturals, dinars i club de lectura, entre d’altres.\nL’Associació està a disposició de qui vulgui contactar-hi mitjançant el correu electrònic: jinfjub@gmail.com\nPer a més informació, podeu consultar l’espai web Associació d’Infermeres Jubilades del Parc Taulí.


Conclou la restauració del Castell de Vilamarxant - Periòdic del Camp de Túria\nL’import de les actuacions ha ascendit a 52.651,35 euros\nEsta setmana han conclòs les actuacions per a la restauració d’un tram de la muralla i coronació de la torre del Castell de Vilamarxant, que van començar fa dos mesos.\nL’empresa valenciana Estudio Métodos de Restauración SL ha sigut la responsable d’executar els treballs de rehabilitació del Castell, construït en l’Edat Mitjana, aproximadament en els segles X i XI, i d’origen probablement àrab.\nL’import final d’estos treballs ha ascendit a 52.651,35 euros. Les obres s’han centrat en la consolidació dels murs de la torre per a protegir tant els fronts com la coronació i evitar noves erosions i pèrdua de material.\nAixí mateix, en la muralla també s’ha desmuntat l’actual remat amb formigó i s’han eliminat tots els morters de ciment i actuacions recents que no s’ajustaven a l’estructura original.\nJesús Montesinos, alcalde de Vilamarxant, va destacar l’esforç realitzat per a protegir El Castell del pas del temps: “Volem cuidar la nostra història i, per este motiu, decidim actuar sobre este bé patrimonial que representa al nostre poble”.\nTags: Castell de Vilamarxant, obres, patrimoni, restauració\nConcha Montaner y José Cerezo, premios Ciudadanía\nAvança la transformació de l’avinguda del Poliesportiu\nL’Eliana protegeix la séquia de la Torre del Virrei\nLlíria inicia les obres d’accés al nou IES Camp de Túria i el col·legi de Mura\nRedacció 14 enero, 2021


La Vuelta encara la darrera setmana amb tot per decidir - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLa Vuelta encara la darrera setmana amb tot per decidir\n?La contrarellotge d'avui, el Balcón de Bizkaia i Andorra seran clau\nagències 11.09.2018 | 00:16\nEl britànic Simon Yates intentarà defensar el seu liderat fins al final LAVUELTA.ES\nLa Vuelta a Espanya afronta la tercera i darrera setmana de competició amb tot per decidir en la lluita per la general després del seu pas pel tríptic muntanyenc, on els favorits tot just van fer diferències en les pujades a la Camperona, les Praeres i els llacs de Covadonga.\nEl britànic Simon Yates (Mitchelton) lluitarà per conservar el mallot vermell de líder fins al final i no repetir l'última actuació del Giro, quan es va enfonsar al final. Els seus rivals, especialment el murcià Alejandro Valverde, el colombià Nairo Quintana (ambdós del Movistar), el també colombià Miguel Ángel López (Astana) i l'holandès Steven Kruijswijk (LottoNL-Jumbo) no li ho posaran fàcil, com tampoc el dur recorregut que queda. Per la seva banda, el navassenc Jordi Simón (Burgos-BH), que és 138è a més de tres hores de Yates, intentarà deixar-se veure en alguna jornada.\nLa primera de les quatre etapes decisives serà la contrarellotge individual d'avui, de 32 quilòmetres entre Santillana del Mar i Torrelavega. Demà, els ciclistes hauran de recórrer 157 km entre Getxo i l'arribada en alt a l'inèdit Monte Oiz, també conegut com el Balcón de Bizkaia. Després d'una jornada de dijous favorable als velocistes, divendres arribarà la penúltima jornada de muntanya, amb una etapa de 154 km entre Lleida i un nou final en alt, en aquest cas a Naturlandia, al Coll de la Rabassa. La traca final de la ronda espa-nyola tindrà lloc a la penúltima etapa, de 97,3 km entre Andorra/Escaldes-Engordany i la meta al Coll de la Gallina, al Santuari de Canolich. Allà es coronarà el guanyador virtual de la Vuelta.


El Montgròs i l'Ajaguda pel Camí dels Francesos i Torrent del Migdia | El Bruc, portal de Montserrat\nEl Montgròs i l'Ajaguda pel Camí dels Francesos i Torrent del Migdia\nHome|Muntanyisme i senderisme|Rutes i excursions a peu|El Montgròs i l’Ajaguda pel Camí dels Francesos i Torrent del Migdia\nSortida: Camí dels Francesos, a prop de Can Jorba (El Bruc)\nArribada: Camí dels Francesos, a prop de Can Jorba (El Bruc)\nSortida al Montgrós pel camí del Francesos a prop de Can Jorba, a l’arribar a l’Ajaguda paro una estoneta per gaudir de les vistes als Plecs del Llibre, Montgròs, les Talaies, el Gegant encantat i tota la zona del torrent del Migdia.\nContinuo, deixo el camí dels Francesos i baixo al Torrent fins trobar a mà esquerra el camí que porta al Montgròs passant per la Font de la Cadireta i enfilo per les canals de roca que passan pel costat de la Salamandra i segueixo fins al Montgròs.\nDesprés de fer un mos per repossar forces baixo per el costat oposat al d’anada, es puja per sobre d’una roca (on hi ha una creu) amb l’ajut d’una corda i tot seguit és baixa per la canal, la baixada és força feixuga degut al estat molt erosionat de la canal. Cal anar en compte de no relliscar.\nUn cop a baix segueixo per el camí de Can Jorba, indicat amb pintura blava. Baixo fins que en un punt hi ha una fita i l’opció d’anar a la dreta, a Can Jorba, o a mà esquerra, al coll del Mosset. Vaig pel coll del Mosset en direcció a l’Ajaguda, just quan s’arriba al torrent del Migdia giro a l’esquerra remuntant el torrent ja que si segueixo torrent avall en trobaria en pocs metres davant del Joc de l’Oca.\nVaig torrent amunt fins que en poc temps es veuen unes grans fites de pedra al mig, a la dreta (esquerra en direcció de baixada) on neix el camí que puja pel marge dret del torrent i que porta a l’Ajaguda. Un cop a l’Ajaguda agafo el camí dels Francesos de baixada i no el deixo fins el final, on tinc la moto.\nEs tracta d’una excursió semi-circular molt espectacular, val la pena per les vistes del Montgròs i de l’Ajaguda. El camí de tornada des de el Montgròs també és força espectacular, passant per unes bones llenques de roca de baixada, potser el tram més delicat de tots.


POLO DE MÀNIGA CURTA DONA - LABORMAN\nColor Trieu una opcióblau celblau-royalnegreblau maríverdblancroigtaronjagroc fluorverd llimaturquesa\nquantitat de POLO DE MÀNIGA CURTA DONA\nPolo tècnic de màniga curta per a dona.\nColl tricotosa amb tapeta de tres botons.\nEn colors vius i amb un disseny femení.\nComposició100% polièster picat, 150 g/m².\nteixit transpirable, fàcil rentada i assecat.\nblau cel, blau-royal, negre, blau marí, verd, blanc, roig, taronja, groc fluor, verd llima, turquesa


El LOL ens farà lliures – A*Desk\nL’estètica brutalitzant del LOL desafia el refinat imperi dels símbols amb els qual el poder subjuga al Poble. Podria ser utilitzada com a element emancipatori?\nLa comunicació pública sempre ha estat vertical. Durant el segle XX la llibertat d’expressió va passar a estar reglada pels mitjans de comunicació, una enorme maquinària de transmissió de símbols i memes (entesos aquests com a unitat mínima de cultura) que va redefinir les relacions de poder fins al punt de deixar obsolets els imperis sustentats per la força militar per a substituir-los pels sustentats en l’espectacle.\nEls cànons estètics d’aquesta comunicació vertical són definits pels qui posen aquests símbols en la pantalla. Es tracta d’una estètica de mercat, en la qual el públic té la falsa il·lusió de prendre decisions, que en realitat estan suggerides mitjançant hipnosi mediàtica. El convida a seguir modes canviants, llançant-lo a l’absoluta precarietat de la indumentària permanentment obsoleta. Li exigeix més diners per la forma saltona de l’ampolla de detergent, la funció de la qual és únicament captar la seva atenció en el frontal del supermercat. Rejoveneix màquines antiquades com l’automòbil amb dissenys creixentment desagradables però que donen la sensació de novetat i fan sentir-se part de l’elit que posseeix un automòbil semblant. L’estètica del mercat és una “estètica de la conya”, l’imperi dels símbols en el qual l’oligarquia es mofa del Poble. Els mitjans de comunicació de masses actuen de “banc central” d’aquests símbols o unitats emocionals bàsiques, que converteixen la mercaderia en fetitxe i mantenen les estructures de poder en el seu lloc.\nInternet ha trencat aquesta comunicació vertical. El filòsof ultrarracional Mr. Satan estableix tres tipus de creador de continguts en internet: el professional, que rep retribució pel que fa; el social, el propòsit del qual és la comunicació amb amics, familiars o grups més amplis que es mantenen units per llaços d’afinitat personal amb base en gustos comuns; i l’anònim, mogut per un desig molt més simple que aquell que procuren els honors, a saber: el goig que procura l’execució del seu projecte, la transformació de la seva idea en una realitat condicionada pels seus propis esforços. Usualment, en la seva condició d’anònim, aquest personatge pot permetre’s actuar com un franctirador cultural, un deformador del treball dels altres, o, simplement, pot permetre’s «trolleos» pels quals, en una altra circumstància, hagués anat a la presó.\nEl creador professional és, en essència, la prolongació en internet de la comunicació vertical dels mitjans de comunicació de masses. Però allò que és propi d’internet, diu Mr. Satan, és el creador anònim, que es desembolica en fòrums o grups creats per ell o per altres persones i genera, juntament amb altres creadors anònims, un cicle de «degeneració» i «meta-ironització» dels propis memes irònics o artefactes humorístics. És a dir, el LOL.\nLa novetat que han introduit les TIC és allò que coneixem com la quarta funció ritual de l’obra d’art: que el Poble s’expressi, s’identifiqui i es relacioni a través de les seves creacions. La interacció entre creador i públic és d’igual a igual, és personal i recíproca a través de likes, shares, comentaris i remakes. Abans d’internet el símbol romania inalterat al llarg del temps, la seva viralitat només implicava una extensió en el nombre de persones que el coneixien. Al seu torn eren unidireccionals: una persona veia una pel·lícula de Steven Spielberg i li agradava o no, però no podia respondre-li fent una altra pel·lícula o enviant-li un pico-tres. Avui un usuari veu un meme i el pot alterar, compartir, comentar o “megustear” segons el seu desig, sempre que l’algorisme li ho hagi mostrat abans.\nCom suggereix Mr. Satan, el creador anònim sembla rendir culte a un meme-fetitxe que s’alimenta del seu treball per a perfeccionar-se, sumant capes i capes d’ironia. El meme gana en potència, i el que era simplement una fotografia curiosa es converteix en milers de fotomuntatges, i allò que només era un meme simple acaba desglossant-se en milers de figures i continguts concrets, i el que no era més que un tropo cultural, com Aquí no hay quien viva o qualsevol altra peça del repertori clàssic, acaba transformat en «principi generador» de shitposting i dank memes.\nEl creador anònim és per definició irònic, ja que respon i qüestiona una cosa ja existent. Accelera així el cicle normal dels símbols, els memes i l’humor. Representa l’energia desconstructiva del Poble deslligada, que té a la fi la capacitat de respondre -ironitzar- els missatges de la plutocràcia. Però el Poble és creatiu solament per pura estadística donada la seva inherent massivitat: la massa és necessària perquè alguna cosa sigui viral, però és aestética per naturalesa, és a dir, manca de sentit estètic, com a prova la indiferència generalitzada cap a la proporció entre altura i amplària en les imatges que redimensiona en Word o les tipografies aleatòries en els cartells onomàstics dels comerços de barri. La massa no compta amb l’equip creatiu multidisciplinari de producció de símbols d’una agència de publicitat, però es compon de milions d’individus que interpreten abigarradamente la realitat. El Poble fa composicions amb les eines que té a mà, en la seva pròpia pulsió de comunicar, sense replegar-se als estrictes cànons del disseny, l’ortografia o l’etiqueta. En aquest sentit, la importància estètica en la comunicació vertical queda desdibuixada en l’horitzontal: ara és l’afinitat de la persona receptora amb el contingut la que defineix la qualitat del continent.\nLes consecutives creacions i recreacions iròniques en internet podrien desglorar-se entorn de la seva forma d’ironia i la seva intenció estètica, entenent aquesta com la seva relació amb les normes de disseny, ortografia, quantitat i qualitat del text, etc: poden ser perseguides, ser subvertides irònicament o ser irrellevants. En aquesta clasificació podríem subdividir les quatre formes ingenues en post-arte, o contingut que respon a una realitat, com una situació política o social; i les quatre cíniques en meta-art, que respon a una ironia anterior.\nL’estètica del LOL competeix amb la del poder. En la nostra pantalla, al voltant dels memes, comentaris, missatges, vídeos i emojis que compartim amb els nostres contactes, l’oligarquia continua presentant-nos els seus productes segons l’estètica de mercat, associant-los als símbols que els converteixen en fetitxe, mentre exploren les possibilitats del nou ecosistema, l’algorisme, per a arribar fins a tu, comprador/a ideal de la seva cosa.\nEnfront d’aquesta imposició de símbols, el brutalismo estètic de les creacions populars, la seva constant i progressiva ironització de tota la seva insubmissió a qualsevol cànon és el que ens obre l’esquerda que ens allibera momentàniament de l’oligarquia mediàtica. És una emancipació caòtica instantània involuntària in conscient i k potser si aprenem a dominar-la l’estètica del LOL ens farà lliures de l’imperi dels símbols.\n “El desenvolupament de la ràdio,la premsa i el cinema permet l’extensió enorme d’una influència que, essencialment, no difereix de la hipnosis. Les grans masses repeteixen cada setmana allò que ha estat digerit per a ser cregut, compren coses perqué se’ls ha mostrat que una noia guapa o un “home de ciència” utilitzen aquests articles, fan mecànicament certes accions perqué se’ls ha assegurat la necessitat de fer-les. La conducta es torna així esterotipada, monòtona, compulsiva i patológica.” Charles Morris: Signos, lenguaje y conducta (1962)\n Edward S. Herman i Noam Chomsky a The propaganda model (1988) donen compte de la fi de les restriccions a la publicitat als Estats Units a principis dels anys 80 per part de l’agència governamental Federal Communications Commission. “Mark Fowler, president de la FCC en l’era Reagan, ho va justificar al·legant que les opcions del mercat s’estan obrint i que el públic ha de tenir llibertat d’elecció. Criticat per Fred Friendly per abolir el criteri de l’interès públic de la llei, Fowler va replicar que Friendly ‘desconfia de la capacitat del públic per a prendre decisions pròpies per mitjà del mecanisme del mercat. Jo no.’”\n Apuntem aquestes nocions com a punt de partida d’aquesta reflexió, sense detenir-nos en el seu desenvolupament, ja que no són el seu objecte principal. No obstant això, citem ràpidament a Guy Debord en La societé du spectacle (1968). 36: “El fetitxisme de la mercaderia es realitza absolutament en l’espectacle”. 48: “El valor d’ús que estava contingut implícitament en el valor de canvi ha de ser ara explícitament proclamat, en la realitat invertida de l’espectacle, justament perquè la seva realitat efectiva està corroïda per l’economia mercantil superdesarrollada: i la falsa vida necessita una pseudo justificació”. 13: “L’espectacle és el sol que mai es posa en l’imperi de la passivitat moderna.” 16: “L’espectacle sotmet als éssers humans en la mesura en què l’economia els ha sotmès ja totalment”. Etc.\n Mr. Satan i Doppelgänger, James (2019) Ultrarracionalismo. Salamanca: Delirio\n Les tres funcions anteriors, definides per Walter Benjamin en Das Kunstwerk im Zeitalter seiner technischen Reproduzierbarkeit (L’obra d’art en l’era de la reproducció mecànica) (1935), són: (1) com a ritual en el temps i espai per al que foren concebudes, per exemple una cerimònia religiosa; (2) com a producte estètic en ser posades en el museu; (3) com a mercaderia en ser reproduïdes tècnicament.\n Una interessant reflexió sobre els dank memes es la que fa Albert Lloreta en Los «dank memes»: la reacción a una Internet invivible (CCCBLab, 19 novembre 2019)\n Per a una descripció completa veure Mr. Satan (2017) Las cuatro formas de ironía en Homo Velamine (28 novembre) i Mr. Satan i James Doppelgänger (2019) Ultrarracionalismo, Salamanca: Delirio.


Sèrie ZENDOW NEO de DECEUNINCK | practicables PVC\nSèrie ZENDOW NEO de DECEUNINCK\nEl sistema Zendow NEO de Deceuninck és el fruit dels últims avenços en R + D + I aplicats a les finestres de PVC. Amb un sistema alternatiu als tradicionals reforços en acer, s’aconsegueix una millora significativa de l’eficiència tèrmica, un perfil més estable i una màxima rigidesa, fins i tot en les practicables de grans dimensions. Per tant, es pot parlar d’un producte d’alta qualitat i prestacions que pensa en la sostenibilitat i l’eficiència energètica.\nAquestes practicables es fabriquen d’acord amb els requisits més elevats pel que fa a aïllament. Per a això s’utilitzen reforços tèrmics, cables d’acer revestits d’escuma de PVC, unit a una tecnologia única que millora l’eficiència davant protegir del fred o la calor. Aquests perfils són més prims i tenen una major resistència, que permeten col·locar vidres triples amb un gruix de fins a 42 mil·límetres.\nA més d’aïllament tèrmic, que és superior al 30% respecte a les finestres convencionals de PVC, aquest sistema ofereix una alta protecció enfront del soroll exterior. Fins i tot en zones amb gran contaminació acústica, com aeroports i les seves rodalies, l’habitatge es pot aïllar de forma molt significativa.\nPer tal de servir d’element dissuasori, les practicables de la sèrie Zendow NEO estan reforçades. El resultat són finestres i estructures per a portes d’alta resistència de cara als que busquen punts febles per explotar.\nEl PVC és un material resistent a qualsevol inclemència climatològica. Per això, les finestres amb prou feines requereixen de manteniment per estar en perfectes condicions durant molt de temps. La laca amb la qual es pinten no absorbeixen la llum, sinó que la reflecteixen per reduir l’impacte d’aquesta en l’acabat. Amb una mica d’aigua i sabó suau, es poden netejar i quedaran perfectes. Per a l’interior de les ferramentes, Deceuninck ha desenvolupat un kit que facilita les tasques de manteniment i permet tenir les practicables en el millor estat possible fins i tot en les zones en què la neteja és més complicada. A més, són completament reciclables, amigables amb el medi ambient.\nAmb la seva àmplia gamma de colors disponibles, l’practicable Zendow NEO de Deceuninck combina a la perfecció amb tot tipus de tendències decoratives i exigències estètiques. Els colors es poden configurar de forma molt senzilla, aconseguint acabats que s’ajusten a tots els estils arquitectònics, tant clàssics com avantguardista.\nEls acabats mostren un color molt natural, que gràcies a la manera en què la marca l’aplica resisteixen el pas del temps i les inclemències climatològiques. El color més cobreix per totes bandes, tant dins com fora del perfil, de manera que no veuràs cap canvi de color quan obres la teva finestra. Un aspecte que li confereix major qualitat.\nGaudeix de l’últim en finestres de PVC amb la garantia d’una de les empreses més reputades en el mercat


Hotel Kacar Maribor Eslovènia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nKarantanjska ulica 26, Tezno, Maribor, Eslovènia, 2000 - Veure al mapa\n"Good location, close to the highway. Friendly and helpfull S..."\nConvenientment situat a Maribor, Hotel Kacar és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Els visitants d'aquest hotel, poden gaudir d'anar a les atraccions més importants de la ciutat: Aeroport Maribor Edvard Rusjan, Catedral de St Joan Baptista, Torre d'Aigua.\nA Hotel Kacar, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, magatzem d'equipatge, servei d'habitacions, instal·lacions per a reunions i banquets .\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara accés a internet (sense fils), habitacions per a no fumadors, aire condicionat, calefacció, escriptori per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses sauna, jardí, sauna, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Hotel Kacar és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Maribor.\nTots els tipus de viatgers (132) Parelles (42) Viatgers en solitari (29) Famílies amb infants petits (31) Famílies amb infants grans (14) Grups (14)


Cambra de Reus >noticia > Slab, Pipipop i Quality Test guanyen els premis Reus a la creació d'empreses\nCREACIÓ D'EMPRESES 07/11/2012\nLa Cambra col·labora en la concessió d'aquests premis que es lliuraran durant la jornada d'emprenedoria del proper 20 de novembre\nL'empresa Slab Sala d'Escalada és la guanyadora dels IX Premis Reus a la Creació d'Empreses pel seu projecte de rocòdrom, un negoci pioner a la demarcació i que ofereix 500 metres quadrats escalables. El segon premi se l'emporta l'empresa Pipipop, que comercialitza un producte nou perquè les dones puguin fer les seves necessitats fisiològiques urinàries en situacions de mobilitat reduïda. El tercer premi s'ha atorgat a Qualitytest, una empresa que realitza certificacions de qualitat per a vehicles d'ocasió.\nPremis Reus a la Creació d'Empreses\nActe de presentació dels guanyadors Premis Reus a la Creació d'Empreses\nEn aquesta edició dels Premis Reus, una setantena d'empreses han presentat la seva idea de negoci. Slab Sala d'Escalada ha estat l'empresa guanyadora pel seu tarannà emprenedor i pedagògic. La sala està dissenyada per a poder reproduir les diferents modalitats d'escalada que es poden trobar a l'aire lliure, com plaques, desploms, fissures o rampes.\nTambé s'hi ofereixen cursos i, a més, la sala està homologada per a poder acollir proves del campionat de Catalunya i d'Espanya d'escalada. El seu emprenedor va tenir aquesta idea fa uns 6 anys però fins fa un any no va començar a escriure el seu pla d'empresa.\nEl segon premi és per a Pipipop, una marca registrada i que comercialitza un producte original dissenyat per la reusenca Carolina Cochs. El producte és una peça de roba interior de cotó amb una pròtesi de silicona perquè les dones puguin fer les necessitats fisiològiques urinàries en situacions difícils, com en dones d'edat avançada o amb malalties com l'obesitat mòrbida. A més, també es podrà utilitzar per a les que practiquen esports d'aventura.\nPer altra banda, el tercer premi se l'emporta Qualitytest, que es dedica a fer certificacions de qualitat per a la gent que es vol comprar un vehicle de segona mà. Disposa d'un cotxe-taller que es desplaça a qualsevol punt de Catalunya i revisa 80 punts clau que determinen l'estat del vehicle. A més, també es poden saber si té multes pendents, embargaments, entre altres aspectes.\nEl guanyador del primer premi s'emporta 5.000 euros, el segon rebrà 2.000 euros, i el tercer, 1.000 euros. Tots tres guardonats tindran la possiblitat d'establir-se a Redessa, a Concactiva de Montblanc, el Centre de Negocis CINMS de la Sènia o de la Ribera d'Ebre, amb una bonificació del 50% del preu del lloguer durant el primer any. Els premis s'entregaran durant la X Jornades d'Emprenedoria, que se celebraran el proper 20 de novembre.


Les xarxes socials van transformar la capacitat dels adolescents de construir moviments activistes en línia - Història\nLa capacitat dels adolescents transformats en mitjans socials de construir moviments activistes en línia\nDe Rainesford Stauffer\nEl setembre de 2018, Rayne Fisher-Quann es va unir a desenes de milers d’estudiants de l'Ontario que van sortir de les seves aules després que el govern local derogés el seu currículum recentment modernitzat. Rayne, de 18 anys, va ser l’organitzador del dia d’acció, utilitzant una xarxa de comptes d’Instagram per convèncer els estudiants de més de 100 escoles a participar. Ella va dir Teen Vogue va tenir molts seguidors a Instagram abans de la protesta, i organitzar un moviment dirigit per joves a través d'una plataforma de xarxes socials que els adolescents ja feien servir va fer sentir com un 'moviment que eren per ells i que existia per a ells'.\nJennifer Lawrence per Dior\nDesprés de tot això, Rayne va trobar la seva empenta en els ulls del públic, igual que tants altres activistes juvenils d'aquesta generació. Els anys 2010, els mitjans socials van abocar combustible en revoltes polítiques com la primavera àrab i Occupy Wall Street; Al llarg de la nit, activistes individuals, com March per a la nostra vida Emma Emma González, es van fer famosos pels seus discursos i actes de protesta.\nRayne recorda el seu nom a Googling després del passeig escolar i va veure homes adults que tenien converses sobre com volien violar-la. Va dir que tenia assetjadors que van trobar la seva adreça i van identificar els seus familiars i que va rebre amenaces de mort a través de Twitter.\n'Vaig tenir els màxims més alts i els mínims mínims que crec que podríeu experimentar en les xarxes socials', va dir Rayne Teen Vogue. 'Va ser un viatge'.\nSi bé hi ha un munt de precedents en els moviments dirigits per la joventut al llarg de la història, l’edat de les xarxes socials ha canviat tot per als joves activistes. La seva organització a través de les xarxes socials proporciona oportunitats per transcendir els porters institucionals tradicionals, ajuda a recaptar fons mitjançant plataformes de crowdfunding o aplicacions com Venmo, i permet que els moviments siguin realment juvenils, utilitzant plataformes que no requereixen adults, com TikTok o Rayne. Estructura organitzadora d’Instagram.\n'Les xarxes socials han revolucionat la relació de llarga distància', va dir Ryan Pascal, de 17 anys Teen Vogue, explicant que organitza amb altres activistes mitjançant Instagram DMs i utilitza Snapchat per a la publicitat més eficaç. Ryan va llançar el passeig de la seva escola en resposta al rodatge de l'escola Marjory Stone Douglas a Parkland, Florida, el 2018 publicant un gràfic a Snapchat. Ara és membre del consell assessor d’acció a la demanda d’estudiants. Igual que Rayne, Ryan també es va enfrontar a la reacció: després d'escriure un comentari sobre com els professors d'armament afectarien de manera desproporcionada els estudiants de color, Ryan, que és negre, va dir que es va trobar amb esclavis racials. 'Va ser tan dolent que vaig fer un descans de Twitter, vaig deixar uns dies fora de l'escola i vaig millorar la meva seguretat a tots els meus comptes de mitjans socials', va recordar.\nLes històries de Rayne i Ryan parlen de la doble naturalesa dels moviments de justícia social que van néixer i es van alimentar en línia. La proliferació de plataformes de xarxes socials ha comportat a joves activistes oportunitats i exposicions sense precedents. Un hashtag com #MarchForOurLives o #BlackLives Matter reuneix perfectament un missatge que pot explicar tot un moviment i es pot propagar com la pólvora a través de les xarxes que els joves activistes poden aprofitar. Però els inconvenients de l’organització en línia són espantosos i nombrosos, inclosos l’assetjament, la vigilància i l’augment de la pressió pública sobre aquells que poden ser massa joves per votar.\nAshley Lee, candidata a doctorat a l'Escola Superior d'Educació de Harvard, investiga l'ús de les xarxes socials en països democràtics i no democràtics per comprendre com s'utilitza per al compromís polític i el control social. 'Mentre que les xarxes socials presenten noves oportunitats per a joves que abans eren excloses de la política general, cada cop més, les plataformes de mitjans socials sotmeten els joves a vigilància i altres formes de repressió', va dir a través de correu electrònic. “A més de les pressions que comporten l’activisme al món digital, polítiques i pràctiques com l’aturada i la freqüència als carrers i l’encarcel·lació juvenil tenen implicacions sobre si i com - determinats grups de joves (per exemple, comunitats de baixos ingressos de color) pot participar en moviments socials '. Lee assenyala que l’activisme dels joves està “situat en els contextos específics del seu món social i que el seu ús de les xarxes socials està integrat en la vida quotidiana de la comunitat”. Va explicar que, per tant, el món en línia s’hauria de veure com una extensió del món fora de línia, i l’assetjament pot abastar tots dos. Lee també assenyala que les xarxes socials poden reforçar les desigualtats socials existents i que l’activisme que es desenvolupa en línia no elimina les barreres de participació per a tots els grups de joves.\nposar-se pestanyes magnètiques\nMoviments del passat impulsats per la joventut, com les Panteres Negres i el moviment lliure d’expressió dels estudiants de la dècada de 1960, van veure uns quants personatges cap al capdavant i centenars treballant darrere de les escoles. Com va dir Allissa Richardson, professora adjunta de periodisme de la USC Annenberg School for Communication and Journalism Teen Vogue, els 'carismàtics líders' ungits van provocar la majoria dels atacs públics a l'activisme o a l'organització, mentre que altres van treballar de manera invisible. Això ja no passa en una cultura en línia on tothom és hipervisible tot el temps. Richardson és l’autor del proper llibre Testimoni negre: afroamericans, telèfons intel·ligents i la nova protesta #Jornalisme, que explora com els activistes van documentar el moviment Black Lives Matter mitjançant els seus telèfons intel·ligents. 'Una de les coses més importants que em van dir és que són increïblement accessibles i visibles de manera que no esperaven', va dir Richardson Teen Vogue. Richardson va dir que els activistes es troben davant la vigilància de forces molt més inquietants que els trolls en línia del runam. 'Alguns d'ells estan patrocinats per l'Estat', va dir Teen Vogue, explicant que ha trobat proves de departaments de policia que utilitzen les xarxes socials per fer un seguiment de les agrupacions dels activistes o de què treballen, i en alguns casos, fins i tot de controlar el trànsit de telèfons mòbils.\n'Tothom que és activista ara no pot ser realment invisible de la manera que ho havia estat abans', va dir Richardson.\nPerò, si bé les xarxes socials han aportat una exposició més àmplia a l’activisme juvenil en general, només uns quants són aplaudits pel seu esforç. 'Moltes persones veuen el glamur i el reconeixement que suposa fer treballs activistes', va dir Seun Babalola, un activista de 22 anys que ha organitzat recaptacions de fons per a la crisi de l'aigua a Flint, Michigan i va ser internat per a campanyes polítiques. Teen Vogue. Va explicar que els joves negres i marrons que fan aquesta feina, en especial, se solen trobar amb arrest, assetjament i gasos lacrimògens fora de línia. “La seva feina és important. La seva feina és vàlida. I haurien de rebre tants elogis i reconeixements com tots els altres ”. La visibilitat a través de les xarxes socials és important, però poques vegades és tota la imatge.\n'Qualsevol persona a qualsevol moment del dia em pot dir que vol matar-me, i això xucla', va dir Rayne. L’assetjament és una tàctica que pateix la por utilitzada per “detenir els joves i evitar que els grups marginats sentin la veu”, va dir.\nPerò Rayne encara creu que els mitjans socials són 'excel·lents com a eina per a la democràcia'. Lane Murdock, de 17 anys, que va fundar el National School Walkout en la violència contra armes, que també va ser organitzada principalment a través de les xarxes socials, coincideix. Va dir que 'Els mitjans socials van ser el meu activisme, per dir-ho de manera contundent' Teen Vogue. 'Vaig veure que aquest procés tan democràtic es desenvolupava davant meu'.\nNancy L. Deutsch, directora de Youth-Nex, el Centre de la Universitat de Virgínia per promoure el desenvolupament eficaç de la joventut, va dir que els adolescents actuals poden aprofitar les seves habilitats amb les xarxes socials per impulsar l'acció en qüestions socials que més els importen, però adverteix que l'organització en línia. es pot fer servir amb èxit per a extrems més foscos. 'Els grups extremistes, supremacistes blancs i neonazis són també usuaris actius i eficaços de les xarxes socials i de la tecnologia', va dir, observant que aquests grups utilitzen les xarxes socials per fer presa i fomentar el sentit de 'pertinença' entre una gran audiència en línia. d’homes joves solitaris, principalment blancs. 'Així que també hem de mantenir converses presencials per ajudar els joves a sentir-se part d'un col·lectiu més gran, positiu', va dir Deutsch.\nAquest col·lectiu positiu podria incloure les xarxes socials, va dir Deutsch, ja que mentre els adults poden destituir l’activisme de les xarxes socials, fins que ampliem els drets de vot als menors de 18 anys, els adolescents tenen maneres limitades d’intervenir en la democràcia. 'Les xarxes socials són una forma que els joves puguin exercir el seu poder en un món social on sovint no tenen altres vies per fer-ho', va explicar.\npopular cantant adolescent\n'Tant de bo que la gent conegui els riscos per a la seguretat que comporta ser un activista juvenil', va dir Ryan, recordant com els trolls van fer una trucada SWAT per a l'orientació a la llar de març per a l'activista de les nostres vides, David Hogg, que va organitzar un moviment mitjançant les xarxes socials. Fins i tot en línia, va dir Ryan, 'l'activisme és un risc per a la salut física i mental, però estem disposats a assumir-ho perquè és la feina que cal fer'.\nVoleu més de Teen Vogue? Mira això: Per què els adolescents creen els seus propis punts de comunicació


Un avi i el seu gos | Diari de Curs\nUn avi i el seu gos\n17 abril 2018 c5001436\tDeixa un comentari\nHi havia una vegada un avi que vivia a un poble que es deia Cubells. L’ avi es deia John, tenia 64 anys, era baixet i tenia el cabell de color negre. Vivia amb els seus dos fills ja que la dona se li va morir. Els seus fills tenien 28 anys i eren bessons. Tenia un gos que es deia Chop.\nUn dia es va aixecar de bon mati i va sortir a buscar treball. Va veure una tenda de l’ APPLE i hi va entrar, va preguntar si podia treballar allà però li van dir que era massa vell. Després va tornar a la casa i va mirar el diari, va veure que es venia un cotxe de l’ any 1984, era un Lamborghini Countach.En John volia comprar-lo, però com que no tenia treball i tampoc tants diners no ho podia fer . Va recordar que ell tenia un cotxe espatllat molt vell, li va fer fotos i va enviar-los a un mercat de cotxes clàssics .\nEn John va preguntar quant li pagarien pel cotxe. El comprador va dir que si funcionava 30.000$ i si no funcionava 5.000$ , llavors en John va dir que no funcionava.\nL’ endemà en John va trucar a una grua que va arribar després de 30 minuts i va portar el cotxe vell a la tenda de cotxes clàssics. Va tornar a casa amb els 5.000$ i va tornar a mirar el diari .En Jhon es va sorprendre al veure una oferta de treball en una botiga de Samsung . L’ endemà hi va anar i el van contractar : en John es estar a la caixa. Després de treballar un mes li van donar a en John 5.000$, es va comprar el Lamborghini Countach i va anar a Salou a la platja amb els seus dos fills.\nAl tornar a casa es va ficar al llit i va descansar . L’avi va continuar treballant a SAMSUNG i de tant treballar a aquella botiga es va fer el propietari . Al cap de 10 anys el John tenia una col·leció de cotxes i el seu gos Chop va morir perquè ell també era molt vell. . FI\nADELIN BORZA SEBASTIAN 4T\nArticle anteriorL’ avi es perdSegüent articleL’ àvia i el gos


Filosofia Vegana en català: de març 2011\nDepenent de la zona cultural, les espècies d'animals d'aquesta il·lustració podrien canviar.\nConsidero que l'especisme és, en un sentit bàsic, el prejudici que consisteix a discriminar moralment uns animals davant d'altres per l'espècie a què pertanyin. La forma més habitual d'especisme és aquella que assenyala que tan sols els humans mereixen consideració moral, mentre que exclou tots els altres animals de la comunitat moral. Aquesta classe particular d'especisme —que és sens dubte la més present i estesa a la nostra cultura— l'anomenem antropocentrisme.\nNo obstant això, no necessàriament l'especisme discrimina sempre tots els altres animals davant dels humans. És a dir, no sempre ens trobem amb un antropocentrisme intransigent o absolutista. De vegades passa que es decideix que alguns animals no humans mereixerien ser inclosos a la comunitat moral; ja sigui perquè s'assemblen molt als humans —com passa amb els primats no humans— o perquè tenen una intel·ligència destacada —com passa amb els elefants o els dofins— o perquè se sent un fort afecte o inclinació sentimental cap a ells —com pot passar amb gossos i gats.\nEncara que hem cosificat els altres animals, és possible sentir afecte per un animal no humà igual que podem sentir afecte per la nostra casa que ens aixopluga o pel nostre cotxe que ens serveix per traslladar-nos. Sentir afecte per un individu concret no té res a veure amb l'ètica. L'afecte és una elecció personal. En canvi, l'ètica té a veure amb les nostres obligacions morals envers els altres, i envers nosaltres mateixos, i està fonamentada en l'empatia i el respecte, no pas en l'afecte ni en cap sentiment en general.\nHi ha qui considera, sota un criteri especista, que caldria reconèixer moralment els drets de gossos i gats, o els drets dels simis. Per exemple, el Projecte Gran Simi defensa l'extensió —més enllà dels humans— de certs drets bàsics per a certs animals: alguns primats no-humans. Aquesta iniciativa és especista perquè discrimina arbitràriament la resta d'animals i també perquè estableix un criteri especista per a l'assignació de drets: la semblança genètica amb l'espècie humana i la semblança de capacitats cognitives amb els humans. A això ho podem anomenar antropocentrisme inclusiu. Aquesta forma d'antropocentrisme accepta que altres animals puguin ser inclosos a la comunitat moral si comparteixen algunes característiques rellevants que es consideraven pròpies o exclusives dels humans.\nD'altra banda, dins de l'especisme també existeix una extensió anomenada especisme de preferència que seria aquella forma peculiar d'especisme que, en l'àmbit de discriminació especista, crea classes o nivells separats per a classificar i jerarquitzar els individus segons la seva espècie. Per exemple, l'especisme de preferència considera correcte que els gossos puguin ser explotats per a servir de companyia però no considera acceptable que puguin ser usats per a servir de menjar.\nA l'especisme de preferència, a uns animals se'ls cataloga a la classe de menjar i a d'altres se'ls classifica com a companyia. No obstant això, tots ells són igualment explotats. Se'ls valora exclusivament per la utilitat i el benefici que ens aporten als humans, però no se'ls respecta com a individus. Si se'ls respectés llavors no serien considerats com a mers recursos per al nostre ús i gaudi, sinó que se'ls consideraria com a individus que mereixen consideració moral. Això és el que significa el respecte en sentit moral.\nTeòricament, l'especisme no ha de ser necessàriament antropocèntric, però a la pràctica qualsevol tipus d'especisme resulta ser alguna forma específica d'antropocentrisme. Fins i tot la misantropia continua col·locant l'espècie humana en una posició especial.\nBy Versió en català del blog Filosofia Vegana, de Luís Tovar a 21.3.11 Cap comentari:\nEl món podria ser vegà en set anys\nSabíeu que s'estima que la població humana MUNDIAL la formen més de 6000 milions d'individus?\nAixò és molta gent!\nSi solament l'1% d'aquesta població fos vegà, llavors hi hauria almenys 60 milions de vegans a la Terra.\nAixò és molta gent també!\nBé, doncs aquest és el pla: cada vegà té tot un any per endavant per fer que una altra persona també es faci vegana. Tan sols una persona, en un any. Oblida el convèncer les masses, oblida de participar en un moviment, oblida-ho tot... Simplement dedica aquest any a persuadir una altra persona d'adoptar el veganisme, és a dir, de no participar en cap activitat ni consum que impliqui emprar animals no humans.\nSi cada vegà fes simplement això, d'aquí a 365 dies hi hauria 120 milions de vegans. Així sí que avançaríem. I l'any següent, 240 milions de vegans.\nL'any següent hi hauria 480 milions de vegans. Si continuem en l'afany, any rere any, arribaríem a ser 1000 milions, i després 2000, i després 4000, i llavors en tan sols 7 anys, hauríem aconseguit un món vegà.\nUn vegà, cada vegà, ajudant una altra persona a fer-se vegana cada any durant els propers 8 anys.\nEl món és vegà, si tu ho vols. No és un simple eslògan, és un pla.\nI si encara no ho ets: Fes-te vegà.\nAlgunes persones m'han preguntat si he tingut en compte l'augment de la població mundial. He fet una ullada a les previsions de l'ONU que apareixen a la Viquipèdia que prediuen que hi haurà més de 9000 milions d'éssers humans l'any 2050.\nTambé s'ha qüestionat el percentatge de l'1% de vegans. Vaig prendre aquesta dada d'una enquesta Gallup realitzada als Estats Units durant l'any 2007, però no sé fins a quin punt aquesta estimació és exacta. Però suposem que la proporció actual de vegans fos tan sols del 0,01%. Suposem que en lloc de 60 milions de vegans al món actualment fossin només 600.000.\nQuè passaria amb el pla aleshores?\nBé, si cada vegà actual pot persuadir cada any una altra persona per fer-se vegana i cadascun d'aquests vegans fes el mateix, llavors en 14 anys hi hauria prop de 10.000 milions de vegans, un nombre superior al de l'actual població humana.\nDefensar una causa és una cosa que pot ser duta a terme per un petit grup d'activistes decidits que tractin que els altres canviïn la seva percepció de les coses. No ens calen grans sumes de diners, ni grans campanyes, ni el suport de famosos. Si el nostre missatge és bo de veritat, si la nostra estratègia és sensata, i si les nostres tàctiques són efectives, aleshores el món no ens podrà ignorar.\nFes un vegà, canvia el món.\nBy Versió en català del blog Filosofia Vegana, de Luís Tovar a 11.3.11 Cap comentari:


Segona sessió CICLE ENRAONAR. Ètica: drets i deures en temps d’emergència – Tardor 2020. “El dret a obeir la pròpia consciència”\n“El dret a obeir la pròpia consciència” a càrrec de Daniel Gamper\nDaniel Gamper és doctor en filosofia i professor de Filosofia moral i política a la UAB. Ha centrat la seva recerca en l’aparell conceptual del liberalisme, amb especial atenció a la relació entre religió i democràcia. Col·labora amb el diari Ara. El seu darrer llibre és Las mejores palabras. De la libre expresión (2019), pel qual li va ser concedit el Premio Anagrama de Ensayo.\nData: Dilluns 2 de novembre de 2020 Hora: A les 19 hLloc: Organitza: Ajuntament de Sant CugatCol·labora: Departament de Filosofia de la Universitat Autònoma de BarcelonaA càrrec de: Daniel Gamper


PUBLICACIÓ DE CONVOCATÒRIA I BASES DEL PROCÉS SELECTIU PER CONSTITUIR UNA BORSA DE TREBALL DE TÈCNIC/A AUXILIAR DE BIBLIOTECA DE L’AJUNTAMENT DE CASTELLVELL DEL CAMP\nPer acord de Junta de Govern Local, en sessió ordinària celebrada el dia 17 de febrer de 2021, es van aprovar les Bases i la convocatòria per a constituir una borsa de treball de personal laboral temporal denominació “Tècnic/a auxiliar de Biblioteca” de l'Ajuntament de Castellvell del Camp”.\nPUBLICACIÓ DE CONVOCATÒRIA I BASES DEL PROCÉS SELECTIU PER CONSTITUIR UNA BORSA DE TREBALL DE PEÓ DE SERVEIS MÚLTIPLES I UNA BORSA DE TREBALL D’OFICIALS DE 2ª DE LA BRIGADA MUNICIPAL DE L’AJUNTAMENT DE CASTELLVELL DEL CAMP\nPer acord de Junta de Govern Local, en sessió ordinària celebrada el dia 3 de març de 2021, es van aprovar les Bases i la convocatòria per a constituir les borses de treball de personal laboral temporal denominació “Peó de serveis múltiples” i “Oficial de 2ª de la brigada municipal” de l'Ajuntament de Castellvell del Camp”.\nLes bases i convocatòria han estat publicades al BOPT i al DOGC en data 18 de març de 2021. El termini per presentar les sol·licituds per formar part del procés selectiu és de 20 dies hàbils a comptar de l’endemà de la seva publicació, per tant el termini de presentació finalitza el dilluns dia 20 d’abril de 2021.\nEn l’annex adjunt, trobareu les bases de cada una de les convocatòries i el model de la instància i documentació a presentar per formar part del procés selectiu.\nBases Oficial 2a.\nInstància Oficial i peó\nUs adjuntem el veredicte del jurat que es va dictar el divendres 12 de març de 2021.\nDel 15 al 24 de març es realitzarà la preinscripció per al curs 2021-22 dels nous alumnes d'educació infantil i primària. Tot el procés és realitzarà de forma telemàtica a través de l'adreça: preinscripcio.gencat.cat\nUs adjuntem el cartell informatiu amb l'enllaç a la sol·licitud.\nUs recordem que els alumnes de secundària han de fer la preinscripció del 17 al 24 de març.\nESCOLA SANTA ANNA - PREINSCRIPCIONS I PORTES OBERTES\nUs informem que el període de Preinscripció (només alumnes nous) per al curs 2021-22 serà:\n- del 15 al 24 de març de 2021: per als alumnes d'Educació infantil i primària\n- del 17 al 24 de març de 2021: per als alumnes de l'ESO (Educació Secundària)\nAquest curs, el procés de preinscripció serà telemàtic a través de la web del Departament d'Educació: preinscripcio.gencat.cat\nPer a les noves famílies que vulguin fer la preinscripció a la nostra escola hem preparat unes sessions de Portes obertes (semipresencials) seguint les instruccions del Departament d'Educació per tal de garantir la seguretat en front la COVID19.\nUs adjuntem el cartell informatiu i el link per sol·licitar participar a les portes obertes\nLLAR D'INFANTS "ELS EIXERITS". JORNADA DE PORTES OBERTES I PREINSCRIPCIONS\nEls propers 20, 22 i 26 d'abril de les 17:30 a le 18:30 hores tindran lloc les jornades de portes obertes a la llar d'infants "Els Eixerits"\nRecordeu que s'ha de demanar cita prèvia al telèfon 977 855 749 o bé per corre electrònic a llareixerits@grupsagessa.cat\nUs adjuntem també el calendari de preinscripcions.\nUs adjuntem el programa de celebracions de Setmana Santa. Cal esmentar que a tota la diòcesi es farà benedicció de rams a l'interior de l'església a la missa de vigília i la missa de Rams.\nEn el cas de Castellvell I per tal d'evitar aglomeracions, es farà també una benedicció a l'aire lliure, el diumenge 28 de març a les 12:15 abans d'entrar a l'ofici. Així evitem que s'acumuli gent a l'interior, i que qui vulgui només beneir ho pugui fer de forma espaiosa i mantenint distàncies.\nDia Mundial de la Poesia 2021 a Castellvell del Camp\nEl 21 de març se celebra el Dia Mundial de la Poesia, que aquest any des de Catalunya es dedica a la poetessa Felícia Fuster.\nDes de la Regidoria de Cultura i l'Ateneu Cultural hem programat una sèrie d'actes dels quals us adjuntem el programa.\nEs concreten en una Setmana de la Poesia que amb el punt de partida el dia 21, conclou el divendres 26.\nDurant la setmana a l'Instagram de l'Ateneu presentarem poetes joves que ben segur seran del vostre interès.\nPer altra banda ja podeu començar a enviar els vostres vídeos (mitjançant WhatsApp al telèfon 656485228) recitant els vostres poemes o els que més us agradin i des del racó on us sentiu millor, i els penjarem a les xarxes. Així tots gaudirem d'una setmana plena de poesia.\nLa setmana clourà amb una sessió de micro obert a la Plaça de Catalunya amb totes les mesures de seguretat COVID, on tots podrem gaudir d'un capvespre com el d'ara fa dos anys a l'Ateneu.\nUs adjuntem els cartells i un parell d'enllaços amb més informació.


Dimecres, 10 de desembre 2014 00:00\nLimerick estrena bicing i Cork engegarà a mig gas\nAquest dilluns Limerick va esdevenir la tercera ciutat de la República amb un servei de bicing després de Dublin, que ja fa més de 5 anys que en té un, i Galway, que va estrenar el seu ara fa unes setmanes. Un cop funcioni a ple rendiment a Limerick hi haurà 215 bicicletes repartides entre 23 estacions, 7 de les quals encara no estan enllestides. El bicing rebrà el nom de Coca-Cola Zero Bikes, el mateix patrocinador que a la resta de ciutats.\nSi a Dublin, Galway i Limerick tot és alegria a Cork el tema de les bicicletes va una mica lent i sembla que no hagi d'arribar mai. En principi la inauguració tindrà lloc el proper dia 18, sis mesos més tard del previst, però de les 31 estacions que hi haurà un cop completat el projecte n'hi haurà unes quantes que no estaran acabades perquè entre retard i retard ha arribat la campanya de Nadal, època en què s'aturen les obres al carrer que puguin afectar l'activitat comercial. En el cas de Cork el parc mòbil comptarà amb 350 bicicletes.\nURL curta: ves.cat/l_WT\nDimarts, 25 de novembre 2014 00:00\nGalway va estrenar ahir de la mà del ministre de Transport, Paschal Donohoe, el seu bicing, el segon de la República després de l'exitós Dublin Bikes, que va celebrar el seu cinquè aniversari fa unes setmanes i que no para de batre rècords de trajectes fets en un sol dia. Les altres ciutats que tindran bicing properament són Limerick (8 de desembre) i Cork (18 de desembre).\nA fi d'incentivar les subscripcions, fins al 31 de desembre la quota anual costarà 5 euros, import que es doblarà a partit de l'1 de gener; la tarifació és com la de Dublin, és a dir, que la primera mitja hora és de franc i un cop passat aquest límit s'ha de pagar en funció de les hores. Segons els operadors del servei, actualment ja hi ha uns 800 inscrits i s'espera que amb l'entrada en funcionament aquesta xifra augmentarà força.\nEn total hi ha 195 bicicletes repartides en un nombre d'estacions que estaria al voltant de les 18 però que no és definitiu arran de la polèmica generada amb diversos col·lectius de ciutadans com veïns a qui s'ha eliminat places d'aparcament al seu carrer o ciclistes que han vist que d'alguns llocs s'ha retirat l'estructura metàl·lica on podien lligar-se entre 40 i 50 bicicletes. En el cas de la University Road i després d'un debat força pujat de to s'ha decidit de no ubicar-hi cap estació tot i que ja n'hi havia una d'acabada.\nURL curta: ves.cat/l_vT\nDiumenge, 19 d'octubre 2014 08:00\nEl bicing de Cork arribarà amb sis mesos de retard\nL'èxit del Dublin Bikes, el bicing de la capital que fa unes setmanes va celebrar el seu cinquè aniversari i que no para de batre rècords d'ús, va fer que d'altres ciutats d'Irlanda també en volguessin un i al setembre de l'any passat la National Transport Authority (NTA) va decidir que les següents a tenir-ne serien Cork, Galway i Limerick.\nL'entrada en funcionament del servei, que rep el nom del patrocinador, Coke Zero, estava prevista per al juliol però una sèrie de problemes logístics n'ha retardat la inauguració. El primer a funcionar serà el de Galway, ho farà el proper 10 de novembre, amb un parc mòbil de 205 bicicletes i 19 estacions; en aquesta ciutat ja hi ha un bicing intel·ligent però només funciona a la universitat. A Limerick, amb 215 bicicletes i 23 estacions, serà a final de novembre.\nEl que està més endarrerit és el de Cork, que tindrà 320 bicicletes i 31 estacions. Un portaveu de l'NTA ho ha justificat dient que el retard venia derivat per problemes a l'hora de seleccionar la localització de les estacions i la seva electrificació així com de la producció de les bicicletes. Així doncs, ara es preveu que el bicing rebel entri en funcionament a mitjan desembre, gairebé sis mesos més tard del que s'havia previst inicialment.\nURL curta: ves.cat/l-iu\nDissabte, 13 de setembre 2014 00:00\nDublin Bikes fa cinc anys amb regals per als matiners\nEls dublinesos que ahir de bon matí van agafar una Dublin Bike van trobar una bossa de paper a la cistella davantera que contenia una armilla triangular reflectora Sam Browne i una funda per al seient (foto); tot amb la inscripció Dublin Bikes i el logo Coca Cola Zero, que recentment ha esdevingut el patrocinador del bicing dublinès després de passar per caixa. Al principi les despeses anaven a càrrec de l'empresa JCDecaux a canvi de disposar gratuïtament de grans plafons publicitaris al centre de la ciutat.\nEl motiu dels regals era que Dublin Bikes feia cinc anys. Durant aquest període el servei s'ha consolidat i com a exemple hi ha el rècord de viatges fets en un sol dia el passat 4 de setembre amb 13.614; l'any passat es van fer més de 2,5 milions de trajectes i es preveu que la xifra no pari d'augmentar gràcies a l'ampliació de la xarxa d'estacions, que arribarà a les 100, i del nombre de bicicletes fins a les 1.500 unitats.\nL'èxit de Dublin Bikes ha estat totalment inesperat i és que només fa uns anys anar en bicicleta pel centre de la ciutat era considerat de sonats, tant per les inclemències del temps com pel volum de trànsit. Però la construcció d'infraestructures com carrils bici, l'augment dels costos relacionats amb el cotxe i la conscienciació pel medi ambient han fet que cada vegada sigui més normal desplaçar-se per la ciutat pedalant sobre dues rodes. Actualment hi ha 46.695 persones amb un abonament anual, que costa 20 euros.\nURL curta: scur.cat/5M0N6G\nDijous, 16 de gener 2014 00:00\nDublin Bikes cap als afores\nSembla que amb la darrera expansió de Dublin Bikes, que durant els propers mesos triplicarà el nombre de bicicletes i ampliarà la zona de cobertura cap als Docklands i cap a l’oest, ha excitat dues de les quatre administracions locals del comtat de Dublin i la National Transport Authority ja ha aportat 75.000 euros per tal de fer un estudi de viabilitat, que serà analitzat pel South Dublin County Council, amb seu a Tallaght (Dublin 24), i el Dún Laoghaire-Rathdown County Council per tal de decidir si també implementen el servei de bicing a la seva zona d'influència.\nURL curta: ves.cat/iwzp\nDiumenge, 29 de desembre 2013 00:00\nDublin Bikes de récord just abans de l’expansió\nEl sistema de bicing de la capital irlandesa, el Dublin Bikes, ha batut el récord de trajectes en un any car durant els primers onze mesos del 2013 ja hi ha hagut més d’un milió i mig de desplaçaments, realitzats pels 36.636 abonats del passi anual i els 10.266 del de tres dies. Així doncs, les bicicletes blaves es consoliden com a mitjà de transport per a molts ciutadans, que el veuen net, econòmic i lliure de preocupacions a l’hora d’aparcar. Des de la seva entrada en servei l’any 2009 hi ha hagut més de 6 milions de desplaçaments.\nTambé durant el 2013 s’ha batut el récord de trajectes en un sol dia, més concretament el passat 8 d’octubre quan n’hi va haver 6.973; l’octubre sempre és el mes en què hi ha el dia amb més trajectes de l’any i això s’explica pel fet que molts estudiants comencen les classes i al principi van en bicicleta; després, quan fa més fred, ho deixen i van a peu o en transport públic.\nLa majoria dels trajectes són inferiors als 30 minuts, per la qual cosa no s’ha de pagar res, a banda de l’abonament. A més, ara fa unes setmanes va començar una expansió de la xarxa d’estacions i del nombre de bicicletes que al mes de juliol arribaran fins a 100 i 1.500 respectivament; això fa preveure un increment en el nombre de trajectes. Tanmateix, aquest augment no serà gratuït i l’abonament anual va passar, el passat 6 de desembre, de 10 a 20 euros.\nURL curta: ves.cat/h6JP\nDissabte, 23 de novembre 2013 00:00\nDublin Bikes paga l'expansió doblant la tarifa anual\nEl proper dijous començarà l’esperada expansió de Dublin Bikes després de diversos retards causats per la manca d’acord entre l’ajuntament i JCDecaux, que veia inviable de fer-se càrrec de tot el cost generat per les 58 noves estacions i les 950 noves bicicletes. Fins ara l’empresa assumia tot el cost a canvi de disposar de panells publicitaris a diversos llocs de la ciutat.\nL’augment del parc de bicicletes i estacions, que es farà de manera esglaonada fins al juliol, es finançarà mitjançant una subvenció de la National Transport Authority per un import de 5,5 milions d’euros i per les subscripcions dels usuaris, que doblaran el preu passant dels 10 euros anuals actuals fins als 20; el que falti ho posarà JCDecaux. El passi per a tres dies valdrà 5 euros.\nURL curta: ves.cat/hst3\nDiumenge, 22 de setembre 2013 08:00\nCoke Zero Bikes, el bicing de Cork, Galway i Limerick\nEl secretari d’Estat de Transport, Alan Kelly, ha anunciat que les ciutats de Cork, Galway i Limerick tindran un servei de bicing similar a l’exitós Dublin Bikes de la capital irlandesa que, en només 5 anys, ha fet incrementar un 40% l’ús de la bicicleta entre els dublinesos i que en els propers mesos ampliarà la zona de cobertura.\nEl bicing de les tres ciutats rebrà el nom del patrocinador, Zero Coke, que va imposar-se a les altres tres empreses que van presentar una oferta. En total hi haurà un parc de 700 bicicletes i 73 estacions repartides de la manera següent: 315 bicis i 31 estacions a Cork, 200 i 23 a Limerick, i 185 i 19 a Galway. En el cas de Galway la ciutat tindrà el Zero Coke i el servei estrenat recentment a la NUIG.\nUn cop triat el patrocinador, la National Transport Authority (NTA) ha publicat les bases del concurs a fi que les empreses interessades presentin les seves ofertes i el servei hauria d’entrar en funcionament a partir del juliol vinent, incrementant en uns 700.000 el nombre de desplaçaments en bicicleta.\nEl cost total d’instal·lació serà d’uns 4 milions d’euros i Coca-Cola Ireland n’aportarà 3 al llarg dels propers cinc anys; les despeses anuals de manteniment s’estimen en uns 900.000 euros. A més, el departament de Transport i l'NTA destinaran 12 milions d’euros a crear o millorar infraestructures destinades als ciclistes.\nURL curta: ves.cat/hm00\nDissabte, 14 de setembre 2013 00:00\nLa NUIG estrena un servei de bicing intel·ligent\nLa National University of Ireland de Galway (NUIG) s’ha avançat a les ciutats que volen copiar l’exitós Dublin Bikes i ha engegat un servei propi de bicing al seu campus de 102 hectàrees que, a diferència del que hi ha a Dublin, és intel·ligent. Cada una de les 45 bicicletes disponibles té el seu "cervell" amb un teclat i un GPS.\nLes bicicletes, de color violeta i amb un cistell davanter, no s’han de lligar enlloc sinó que es deixen aparcades en qualsevol de les vuit estacions que hi ha repartides pel recinte universitari. Al teclat s’hi ha d’introduir el codi secret de l’usuari i la pantalla indica quin és el codi per desblocar el cadenat integrat. El GPS controla que ningú pugui treure-les del campus i que els usuaris les deixin a les estacions.\nLa subscripció anual costa 10 euros i els primers 30 minuts d’ús són gratuïts; després es cobra 50 cèntims per una hora, 6,50 euros per quatre hores i 2 euros per hora a tot el que passi de les quatre hores.\nEl sistema, anomenat SPIN, l’ha instal·lat l’empresa britànica GrandScheme Ltd, que ja gestiona projectes similars a les universitats angleses d’Oxford i Sunderland, i el manteniment el durà a terme West Ireland Cycling, una empresa local.\nURL curta: ves.cat/hmv_\nDimarts, 20 d'agost 2013 00:00\nLimerick tindrà servei de bicing la tardor del 2014\nEl centre de Limerick disposarà d’un servei de bicing després que l’èxit rotund del Dublin Bikes hagi fet que la National Transport Authority promogui aquesta manera de desplaçar-se a altres ciutats del país com Cork, Galway i Limerick. En el cas de Limerick el servei tindrà 200 bicicletes repartides per 23 estacions que tindran 400 places disponibles. De moment ja s’ha publicat el concurs públic per a les empreses interessades, que hauran de fer la instal·lació i el manteniment del servei.\nEl Limerick Smarter Travel (LST), aquest és el nom que rebrà el bicing, és una inciativa iniciada conjuntament per l’ajuntament de la ciutat i el consell del comtat. Paul O’Neill, project manager del servei, ha afirmat que l’objectiu del LST és fomentar el transport respectuós amb el medi ambient, econòmic i saludable per als usuaris.\nURL curta: ves.cat/hkK1


tens un racó dalt del món: Presentació d'Una sortida digna a Falset\nUn plaer escoltar-te.\nQue tingues molta sort amb aquest llibre!!!\n13 de juny de 2010, a les 18:19\nUna abraçada per a l'Agustí Masip, per a Falset i el Priorat en general i per a tu i el teu llibre.\n13 de juny de 2010, a les 18:59\nSi sabessis el mal que fan algunes cançons...\n13 de juny de 2010, a les 19:19\nPresentar el teu llibre a la teva comarca... ha de ser un goig! Moltes felicitats de nou! El llibre va creixent!\n13 de juny de 2010, a les 19:29\nMolta sort. Això de presentar una cosa tan teva i al davant dels teus, deu ser una passada.\n13 de juny de 2010, a les 20:31\nTibau, sempre tens una Sortida digna!\n13 de juny de 2010, a les 22:02\nentre a aquest enllaç que et portaràs una sorpresa\nsalut i a veure si descansem que faràs un pet com una aglà\n13 de juny de 2010, a les 23:54


Fira del Gall 2011\nPàgina d'inici\tAgenda\tFira del Gall 2011\nDel 17 al 18 de desembre de 2011 - Vilafranca del Penedès (Alt Penedès)\nEl cap de setmana abans de Nadal, Vilafranca celebra el tradicional mercat que gira al voltant del gall negre del Penedès, una raça autòctona que celebra el 25è aniversari de la seva recuperació. Aquesta coneguda fira comercial compta amb un bon nombre de parades de venda d’aviram de pagès i vins amb Denominació d’Origen Penedès. L'oferta es completa amb una mostra gastronòmica de cuina del gall i un ventall de tallers i activitats que promouen els productes de la zona.\nPer altra banda, la festa compta amb actes lúdics com la cercavila popular, el concurs de truites i un mercat d’artesania. Els més menuts podran gaudir d'espectacles d’animació infantil i del trenet de la fira. Per a ells se celebra l'espectacle ‘Porta’m el xumet’, que convida els infants a fer-se grans i donar el xumet a la Gallina Ballarica a canvi d’un caramel.


Amb el teu mòbil vell pots canviar vides.\nOxfam Intermón i Movilbak ens hem unit perquè el reciclatge sigui també un gest solidari.\nSi tens un mòbil que ja no utilitzes, ara pots canviar-lo per llavors, llibres escolars, bidons d'aigua, eines i recursos necessaris per millorar la vida de les persones dels països més pobres. Ara pots reciclar el teu mòbil de forma molt senzilla.\nVull enviar el meu mòbil per Correus\nSi tens un mòbil vell i vols donar-lo a Oxfam Intermón, descarrega't l'etiqueta prefranquejada per enviar-lo gratuïtament. Enganxa l'etiqueta al sobre i entrega el sobre amb el mòbil a una oficina de Correus i Telègrafs.\nVull donar el meu mòbil a través de Movilbak\nEntra al lloc web de Movilbak  i ven el teu mòbil a favor d'Oxfam Intermón. Aquí trobaràs tota la informació que necessites i inclús pots esbrinar quant val el teu mòbil abans de donar-lo.\nVull donar uns quants mòbils\nSi ets un particular, empresa, escola o organització i desitges donar 30 o més mòbils, pots trucar al 902 929 605 per sol·licitar una recollida gratuïta. Només tindràs que adjuntar l'etiqueta prefranquejada.\nQuè succeix amb el telèfon mòbil?\nEls telèfons obsolets o inservibles es reciclen a una empresa especialitzada respectant el medi ambient. No obstant això, els telèfons que puguin ser reutilitzats, es condicionen i se'ls dóna una segona vida útil allargant així la seva funció i minimitzant encara més l'impacte mediambiental. Així, els telèfons donats, són enviats a la central de CMR a Londres, empresa gestora de residus, on són classificats segons el seu estat funcional o obsolet. Aquells que funcionen es tornen a posar en circulació novament, mentre que els inservibles són enviats a una planta de reciclatge on els materials es separen convenientment. Tot el procés de reciclatge es du a terme d'acord amb la directiva europea vigent i, a més, CMR compta amb els certificats de la ISO 1400: Estàndard internacional en la gestió ambiental i el Reglament EMAS: Normativa europea de sistemes de gestió ambiental.\nEnvia gratuïtament el teu telèfon mòbil enganxant aquesta etiqueta  en el paquet.\nAmb aquest gest aconseguim\nReciclar els elements respetant el mediambient.\nReduïr la demanda de components como el coltan, un mineral que degrada ecosistemes i genera conflictes armats a la República Democràtica del Congo.\nRecaptar fons per donar suport als projectes d'Oxfam Intermón perquè cada dia més persones puguin accedir a una vida digna.\n* Només es poden enviar telèfons mòbils, en funcionamient o no, amb bateria (però sense carregador ni tarjeta SIM ni altre element).\n** Tingues en compte que és la teva responsabilitat eliminar les dades del seu(s) telèfon(s) mòbil(s) abans d'enviar-los a Movilbak. Aquestes dades inclouen, per exemple, dades personals, SMS, fotos, jocs, cançons o qualsevol altra dada. Recorda que Movilbak no accepta cap responsabilitat en relació amb la seguretat, la protecció, confidencialitat o l'ús d'aquestes dades i és la teva responsabilitat assegurar-te que aquestes dades s'eliminen del teu telèfon abans de enviar-ho. En enviar a Movilbak el teu dispositiu, et compromets a alliberar l'empresa (i a Oxfam Intermón) de qualsevol pèrdua, reclam o danys pel que fa a les dades tancades o emmagatzemades en el mòbil o en qualsevol mitjà de comunicació utilitzat en combinació amb el dispositiu.\nDescarrega't el cartell informatiu  i difón la iniciativa entre la teva gent.


EQUIP HH: 06/01/2006 - 07/01/2006\n1: El Pedraforca vist des de el càmping\n2 : Refugi Lluís Estasen\n3: El camí a seguir\n4: L’arbre foradat\n5: En Magí i en Gerard van sobrats\n6: Podem contemplar la roca anomenada El Gat\n7: Les parets del Pedraforca\n8: Un moment de descans\n9: Gósol a nostres peus des de el Coll del Verdet\n10: vista del refugi Lluís Estasen a sota\n11- Zona de grimpada\n12: Zona de grimpada\n13: El coll del Verdet, des de la zona de grimpada\n14:El grup al cim del Pollegó superior\n15: baixant cap a l’enforcadura\n16: La Carmen al començament de la tartera\n17: Baixant per la tartera\n18:Relliscades i caigudes a dojo\n19:En Carlos satisfet per l’it aconseguit\nDescripciò de la ruta\n(1)La ruta comença al _Mirador del Gresolet_. Per tal d’arribar-hi hem de seguir la carretera de Saldes a Gòsol i girar a la dreta al primer trencant passat el poble de Saldes,seguint la carretera fins a la seva finalització uns 6 km aproximadament. Nosaltres varem seguir la pista que segueix on finalitza la carretera fins que veiem una petita caseta destinada a guardar llenya.\nDes d’aquest punt surt a la nostra esquerra un camí (senyalitzat) que ens permet pujar fins el refugi _Lluís Estasen (2) molt ràpidament. Un rètol (3) al costat del refugi ens indica que hi ha dos camins per pujar des d’aquí al Pedraforca: per la tartera (no gaire recomanable) o pel Coll del Verdet. Nosaltres seguirem el del Coll del Verdet. El camí no té cap problema d’orientació indicat amb senyals grocs i blancs i l’iniciem deixant el refugi a la nostra dreta.\nEl camí continua pel bosc de pins tot apropant-se a la Canal de Riambau. Una vegada travessada la canal i un parell de canals secundàries, comença a pujar amb més força (4-5).\nEl camí passa després per una zona de penya-segats (6-7) des d’on tenim una bona vista de la vall formada per la riera de Gresolet i dels cingles del mateix nom. Tot seguit el camí arriba a la Canal del Coll de Verdet i s’enfila muntanya amunt tot seguint-la i sortint del bosc.\nAra la pujada es fa més forta, però en pocs minuts assolim una zona més planera on podem distingir la cara sud de la serralada del Cadí (el Comabona és visible) (8). Passat aquest tram el camí torna a guanyar pendent, ara ja fortament i ens enfila ja cap al *Coll del Verdet*.\nEn pocs metres sortim ja definitivament del bosc i el camí transcorre per una zona força aèria. Cal dir que el camí en els últims metres abans d’arribar al Coll del Verdet està format per una pedra força petita, cal mirar bé on es posen els peus.\nEn arribar al *Coll del Verdet* (13) podem veure Gósol als nostres peus (9-10) i també la cara sud de la Serralada del Cadí. Seguim el camí a l’esquerra i pugem ja en direcció a la roca nua que es presenta al davant. En pocs minuts arribem a la paret que hem de grimpar. La grimpada no té cap mena de dificultat si la pedra és seca (11-12). Cal tenir en compte que es tracta de la cara nord i que en algunes èpoques de l’any no hi toca el sol en tot el dia. Es una grimpada llarga però que es fa ràpidament.\nEn finalitzar-la veurem la carena que cal seguir durant uns metres (ja sense pendent) fins la base de cim. Aquí tenim la segona grimpada i la possibilitat de diferents vies de pujada. Tot i això, està senyalitzada i no hem de tenir problemes.\nEn arribar a l’avantcim veiem una gran fita i el Pollegó superior és ja a tocar, el camí fins a ell ja només comporta petites grimpades. Ja som al cim (14) i la vista des d’ell és realment impressionant, aprofitem per esmorzar, i ens preparem per la baixada.\nIniciem el descens (15) dirigint-nos cap a la l’Enforcadura només cal seguir els senyals grocs que hem seguit des del Coll de Verdet. El descens també es fa per roca, però no arribem a patir massa, doncs és un corriol molt ben marcat excepte potser en alguns punts molt específics que sí ens obliguen a posar mans i el cul a terra.\nUna vegada arribats a *l’Enforcadura* veiem gent que puja direcció oest (a la nostra dreta). Aquest és el camí de Gósol, nosaltres hem de baixar cap a l’est (a la nostra esquerra) tot anant a cercar la immensa tartera que hi ha entre el Pollegó Superior i l’Inferior.\nPocs metres després de passar l’Enforcadura s’inicia la *tartera* (16). El començament pot ser la part més delicada ja que està composta de pedres molt petites i amb poca quantitat el que fa que sigui molt senzill relliscar.\nMes avall el gruix de pedres es més gran. Una vegada a sobre d’aquest “coixí” podem baixar corrent (17) , en tot cas sempre amb passes llargues que ens permeten tenir el cos inclinat enrere per evitar caigudes (18). Aquesta forma de descens és la més pràctica ja que descendir poc a poc per aquesta tartera pot ser totalment esgotador, doncs la tartera té més de 500 m de desnivell i 1.5 km de llargària.\nUna vegada finalitzada la tartera, aquesta passa a ser un corriol que s’endinsa al bosc i només cal seguir-lo per tal d’arribar en 15 minuts al _refugi Lluís Estasen (19) des d’on donem la sortida per finalitzada. Mapa de la ruta (20)\n*Pujada acumulada: *1150 m.\n*Alçada mínima-màxima :* 1568 m.-2506 m\n*Distància aproximada: *8.6 km\n*Temps amb parades : *5’30 h\n*Ruta circular: *Si\n*Accessos*:Per arribar hem de seguir la carretera de Guardiola de Berguedà a Gòsol i pendre el primer trencant a la dreta passat Saldes (no cal entrar a Saldes)\n* Data de la sortida: *3-Juny-2006\n*Integrants:* Carmen , l’avi Joan , Salvador , Toni , Magí , Carlos , Dani , Cristian , Manel i Gerard\nEtiquetes de comentaris: Descripciò ruta Pedraforca\nCatalunya Pedraforca, España


El Departament d'Agricultura fomenta la dist... - Govern.cat\nEl Departament d'Agricultura fomenta la distribució d'aliments ecològics per a consum social i/o local\nquery_builder 11 juliol 2012 11:33\nEl Departament d’Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural (DAAM) ha convocat els ajuts de minimis per al foment de la distribució d’aliments ecològics per a programes de consum social i/o local corresponents a 2012, com publica avui el Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya (DOGC). El termini de presentació de sol·licituds és de quinze dies i finalitza el proper 28 de juliol.\nLa producció agroalimentària ecològica és un sistema de producció encaminat a l’obtenció d’aliments d’elevada qualitat nutritiva i organolèptica mitjançant l’aplicació de mètodes productius sostenibles i respectuosos amb el medi ambient i l’entorn rural, sotmesos a un estricte sistema de control i certificació. I cal recordar que el passat 17 de maig es va posar en marxa un Programa de foment interdepartamental de la producció agroalimentària ecològica per al període 2012-2014, com a continuació de l’anterior Pla d’acció per a l’alimentació i l’agricultura ecològiques, en el que s’inclou, entre les mesures per al foment de les produccions, l’establiment d’ajuts per al foment de la distribució d’aliments ecològics per a programes de consum social i/o local.\nLa distribució d’aliments ecològics és un dels punts crítics d’aquest sector agroalimentari, atesa la gran atomització de l’oferta. Per tal de continuar donant suport al sector i garantir, així, el subministrament local i regular d’aliments ecològics als menjadors socials, el DAAM convoca aquests ajuts, per un import total de 115.000 euros, i s’estableix un import addicional estimat de 50.000 euros, condicionat a les disponibilitats pressupostàries efectives. Val a dir que per aquesta convocatòria, la quantitat màxima d’inversió subvencionable reconeguda serà de 28.572 euros per entitat beneficiària.\nL’objecte dels ajuts són les actuacions de foment de la distribució d’aliments ecològics per a programes de consum social i/o local en l’àmbit territorial de Catalunya, que incloguin la creació i manteniment de centres de concentració de l’oferta de productes ecològics; i mitjans materials i humans per a la distribució dels aliments ecològics. En poden ser beneficiàries les empreses privades, tant persones físiques com jurídiques i institucions sense fi de lucre, dedicades majoritàriament a distribuir aliments ecològics a Catalunya, sempre i quan estiguin legalment constituïdes i inscrites al registre corresponent.\n[IMB1]Suposant que publiquin l’Ordre el proper dimecres 11 de juliol.


Flama del Canigó - Grup Patrimoni LH\nHome CulturalFlama del Canigó\nGrup que el proposa com a element patrimonial:\nClub Muntanyenc de L’Hospitalet de Llobregat\nEl Club Muntanyenc ja fa molts anys que baixa la flama del Canigó per encendre, amb la mateixa flama que s’encenen la resta de fogueres de tot Catalunya, les fogueres de L’Hospitalet.\nEn 2015 es va presentar una moció al Ple de L’Ajuntament de L’H per tal que l’Ajuntament donés suport – com ja han fet molts altres ajuntaments- la proposta per la qual la Flama del Canigó passi a ser considerada la Festa Nacional dels Països Catalans. La moció no va ser aprovada.\nLa Flama del Canigó és la festa d’encesa dels Focs de Sant Joan, símbol de la nostra identitat; una festa popular arrelada al llarg dels Països Catalans que té l’element del foc com a símbol preeminent. La tradició de les fogueres de Sant Joan és una celebració molt antiga, transmesa de generació en generació al llarg de molts segles.\nAmb ella, els primers pobladors de les nostres comarques festejaven la nit més curta de l’any, el solstici d’estiu. D’aquesta manera, s’han anat transformant aquelles celebracions prehistòriques en els Focs de Sant Joan actuals.\nÉs important per a la Ciutat, perquè ens uneix a la tradició i ens agermana a la resta dels Països Catalans. Simbòlicament és un fet extraordinari que cal mantenir-ho i transmetre-ho al llarg del temps: una mateixa nit, totes les poblacions s’il·luminen amb la llum de les fogueres que han estat enceses per la mateixa flama, que s’ha anat transportant arreu del territori des del cim del Canigó.\nFer-ne difusió i donar-li reconeixement institucional per a que tota la Ciutat participi d’aquesta gran festa i assegurar-ne així la seva continuitat al llarg del temps.


Jo, Jo, Jo i xarxes socials | Martech Zone\nDilluns, juny 22, 2009 Dimarts, octubre 4, 2011 Douglas Karr\nNo es tracta de tu!\nUna altra vegada… no es tracta de tu!\nCada vegada que parlo a les xarxes socials, sempre hi ha aquells pocs participants desconcertats que es pregunten per què ells Sempre hi ha preocupació per com ho gestionaran, el temps que suposen, quins avantatges suposa per a ells i una preocupació increïble pels desavantatges que pugui suposar la seva empresa. Un únic desavantatge pot impedir que una empresa passi a les xarxes socials ... i normalment ho fa.\nEn un esdeveniment recent, un dels participants va tenir dificultats per entendre per què. "Per què no les pàgines grogues?", Van preguntar? "Aquí és on vaig!", Van dir.\nLi vaig respondre: "Perquè esteu atents a com vostè treball, on vostè vaja, i com vostè comunicar-se. No esteu atents a les demandes dels consumidors, al comportament dels consumidors i als nous canals d’ingressos que s’obren amb els nous mitjans. Estàs pensant en això vostè. No esteu pensant on són els vostres clients potencials i els vostres clients ni on creixen en nombre ".\nEls vostres clients potencials i els vostres clients estan en motors de cerca ... esteu als resultats? Els vostres clients potencials i clients demanen ajuda a LinkedIn ... hi escolteu? Els vostres clients potencials i clients parlen de vosaltres a Facebook i Twitter. Esteu responent? O només us inscriviu al següent Estafa a Twitter per afegir 10,000 seguidors.\nAfegir les xarxes socials al vostre arsenal de màrqueting afegeix més complicacions? Potser! Si no el gestioneu de manera efectiva, pot suposar molta feina. Si el manipuleu, pot ser un desastre. Si ho aprofiteu, pot ser fructífer.\nUn cop assenyalat, es va encendre la llum i aquest particular assistent es va entusiasmar amb les oportunitats. El vostre negoci també ho hauria de ser. Hi ha una gran quantitat d’oportunitats. Puja a bord!\nTot cert. Tot i això, no sé quin tipus de participants teniu, però algú que creu que val la pena les pàgines grogues? !!\nAra les empreses tenen por, perquè els diners desapareixen. A més, tenen por de desconcertar les xarxes socials. El consultor que contracten els ajuda a guanyar diners?\nI usant el web per esbrinar com fer-ho? Doncs bé, hi ha un milió de frikis sense sentit empresarial per a tots els especialistes en màrqueting a Internet realment intel·ligents.\nLa seva por és real. No estan parpellejats. Educeu-los ...\nAh, i ho sabíeu, pel que sembla, el "bloc" està mort, com a mínim, per al màrqueting. És cert?\nSi és així, tota aquesta por a les xarxes socials ha de ser la raó per la qual.\nCom passa amb qualsevol mitjà, encara hi ha avantatges (m’atreviria a dir) a la publicitat a les pàgines grogues. Recordeu que hi ha un gran nombre de persones grans que no són a la xarxa. Si volgués orientar-los, probaré les pàgines grogues.\nPel que fa al bloc "mort", crec que és una afirmació incrèdula. Ara els blocs s’integren més ràpidament que mai en totes les estratègies web. Els blocs i les estratègies de contingut orgànic han crescut fins a convertir-se en les eines més efectives per adquirir cerques orgàniques. La majoria de les empreses no fan blocs per al màrqueting; veurem un contrari en això. CADA altre mitjà publicitari cau any rere any, a part de la cerca orgànica.\nGràcies pels comentaris. Ben aviat esperem la vostra participació.\n23 de juny de 2009 a les 9:08\nEstic d'acord que els blocs són una manera excel·lent de millorar el SEO i que s'han d'integrar als esforços de màrqueting. Tanmateix, quina mena de referències teniu per fer una còpia de seguretat de les afirmacions que afirmen que "els blocs s'integren més ràpidament que mai en totes les estratègies web"? A més de que "les estratègies de blocs han crescut fins a convertir-se en les eines més efectives per adquirir cerques orgàniques"?\nUna vegada més, estic d'acord en la seva major part amb el que dieu, però les afirmacions semblen una mica fortes i semblen incloses.\nÉs curiós si em podeu dirigir a algunes lectures que oferiran més validesa a les vostres reclamacions. Gràcies.\nSempre podeu revisar el fitxer Estat de la Blogosfera. Els meus 2 cèntims és que hauríeu de mirar els llocs de publicació dels principals mitjans de comunicació i trobareu que els seus sistemes de gestió de contingut s'han actualitzat per incloure blocs. El creixement empresarial i els blocs també augmenten significativament ... El pagament per clic s'ha reduït i la cerca orgànica ha augmentat. Hi ha percentatges de conversions més elevats i un retorn de la inversió posterior al trànsit orgànic, i els blocs són la solució més assequible per obtenir classificacions orgàniques.\n23 de juny de 2009 a les 6:29\nVaja, aquesta és una informació molt útil. Estic d'acord que no es tracta de mi. La vida social centrada. jejeje\nGran informació. Agraeixo els bons consells. El màrqueting a Internet és una d’aquestes coses que una persona realment necessita investigar per treure el màxim profit.\nFeu que arribi la informació.\nVP màrqueting, professor de màrqueting a Internet


Del terrat d'una casa curulla d'entusiàstics espectadors... - Endrets - Geografia Literària dels Països Catalans\nDel terrat d'una casa curulla d'entusiàstics espectadors...\nObra:http://www.endrets.cat/obra-ca.html (p. 173-174)\nDel terrat d'una casa curulla d'entusiàstics espectadors despenjaren uns cobrellits de domàs florejat, cosits els uns amb els altres, en què, amb grans lletres de paper, hi havia inscrit:\nAL VICTORIÓS CABDILL\nVISCA EL REI ABSOLUT!\nEls cobrellits conservaven encara els plecs d'haver estat llargament guardats a la calaixera. Ho lligaren tot amb unes complicades llaçades artístiques. Dels balcons saludaven els vocals de la Junta.\nVingué corrent l'agutzil del consistori municipal amb un coixinet brodat, al damunt del qual hi havia la clau simbòlica de les portes de Berga. Es col·locà a l'esquerra, a dues passes enrere de Torrebadella.\nEn aquell precís moment, la banda militar atacà una marxa molt ponderada. El bronze de les campanes, la música marcial, el xiulet de les criatures, la gresca de la gent i l'espetec de les canonades es combinaven en un xivarri popular certament enervant.\nEmprengueren, solemnes, la marxa. Anaven com a la processó. Primer, la música. Seguia la Junta en Corporació. Darrera, en Pep de l'Oli amb el seu batalló d'indesitjables. Al final, la població desbordada. Foren obertes les portes amplament. Al davant, en formació de combat, terrible en llur quietud, aparegueren les forces de l'exèrcit de Cabrera. Destacant-se un grup d'oficials i, entre ells, cobert de condecoracions, el terrible cabdill.\nEs glaçaren les sangs. Tot emmudí. Llavors, Cabrera, pas a pas, entrà a Berga.


El PSC exigeix que es revisi el concurs del projecte del Museu del Barroc - Regió7\nEl PSC exigeix que es revisi el concurs del projecte del Museu del Barroc\nEl grup municipal socialista considera que hi ha massa coses que «grinyolen» en el procediment\nPerspectiva de les obres a l’edifici del Museu, amb la capella del Rapte al davant | ARXIU/ALEX GUERRERO\nEl grup municipal del PSC a Manresa ha exigit al govern de l’Ajuntament que revisi el concurs per a la redacció del projecte museogràfic del futur Museu del Barroc de Catalunya que ha d’anar a l’antic col·legi de Sant Ignasi.\nEl procediment ha generat polèmica arran de la denúncia d’un dels equips que va participar en el procediment, l’empresa manresana Transversal, que acusa la guanyadora, la barcelonina Croquis, d’haver falsejat el currículum de mèrits (veure Regió7 del 9 de juny).\nEl portaveu del grup del PSC a l’Ajuntament, Felip González, considera que hi ha massa coses que «grinyolen» i que «hi ha prou raons per, com a mínim, fer una revisió de l’avaluació que va fer el jurat».\nEn un comunicat que va fer públic ahir el grup municipal socialista critica, igualment, les explicacions que ha donat el govern al respecte a la resta de grups municipals. Considera que són escasses, «insuficients, inconcretes i, sobretot, fetes amb certa desgana».\nTambé critica que el govern hagi rebutjat les impugnacions que va presentar Transversal amb l’argument que es van fer fora de termini, i que l’empresa guanyadora havia presentat una declaració responsable. «És això suficient?» es demana González. «Creiem que no». Per aquest motiu ha sol·licitat per escrit a l’alcalde tenir accés a l’expedient del concurs. D’entrada, però, demanarà al proper ple municipal que s’ha de celebrar aquest dijous que s’ajorni la tramitació del contracte amb Croquis un mínim de 45 dies perquè es pugui fer una revisió acurada de tot el procediment.\nEl PSC recorda que el jurat el va triar l’equip de govern, que el concurs es va aprovar en una junta de govern de caràcter reservat a membres del mateix equip de govern, i que quan es demanen explicacions en comissions informatives es refermen en que la impugnació es va presentar fora de termini. «Hem vist poca disposició a l’autocrítica», segons González, i «fins i tot un cert menysteniment al fet que aquesta qüestió pugui acabar als tribunals de justícia». Fet que, opina, seria molt més perjudicial que no pas revisar-ho tot en condicions.\nL’Ajuntament de Manresa va posar en marxa l’any passat el concurs d’idees per escollir el projecte museogràfic del museu. S’hi van presentar 14 empreses. Després d’analitzar i puntuar currículums i mèrits, en va convidar a quatre a redactar un projecte. La guanyadora va ser la barcelonina Croquis, segons va anunciar el passat abril l’Ajuntament. La firma Transversal va impugnar el concurs al·legant que Croquis havia falsejat els mèrits i s’hauria apropiat de projectes d’altres equips, cosa que li va permetre passar a la segona fase d’un concurs que finalment va guanyar.