Els CDR rebategen el Passeig d'Ègara amb el Passeig de l'1 d'octubre | La torre del Palau\nEls CDR rebategen el Passeig d'Ègara amb el Passeig de l'1 d'octubre\nHo han fet en un acte sindical al centre de la ciutat\nper Redacció , Terrassa , 13 de juny de 2018 a les 21:16 |\nCartell del Passeig de l'1 d'octubre a Terrassa | CDR Terrassa\nEls CDR de Terrassa han canviat el nom del Passeig d'Ègara pel Passeig de l'1 d'octubre en un acte per reivindicar el que va ser el dia del Referèndum a Catalunya. Els Comitès de Defensa de la República ho han fet durant l'acte sindical que han celebrat, aquest vespre al centre de Terrassa.\nL'acte "Si suspenem la democràcia, aturem la producció" ha comptat amb la presència de diferents membres sindicals com Àngels Font de la CGT, Roser Palol d'Intersindical, Dani. D.C. de la CNT i Dani Marcos de la COS.\nFa uns dies la CUP va presentar una proposta en el marc de la comissió de Nomenclàtor, canviar el nom del passeig del Comte d’Ègara, conegut com "el Passeig", per Passeig de l’U d’Octubre.\nSocietat, societat, nomenclàtor, CDR, 1 d'octubre\nPer Montserrat P.C. el 16 de juny de 2018 a les 11:34\nNo és , ni ha sigut mai, el carrer Ègara, ( que ja n' hi ha un) ni Passeig Ègara. Els terrassencs teniu la deshonrosa i inevitable condició de ser vassalls del titular del Passeig: EL COMTE D' ÈGARA. Aquest ha sigut sempre el seu nom. Seria desitjable treure la parauleta que ens retrau a un passat monàrquic.\nPer Anònim el 16 de juny de 2018 a les 08:21\nSupremacisme és quan un cop informat i generat el criteri propi l'imposes a la força a la resta de la població, considerant el seu criteri com a erroni per la seva deixadesa intel.lectual. Si, per contra, un cop informat el que fas és explicar de forma raonada per què creus que la teva opinió és millor, bo i respectant qui no creu que sigui així, aleshores estem parlant d'una societat civilitzada. Picar amb la porra és supremacisme, posar creus grogues a una plaça pública o canviar noms de carrers és supremacisme, negar-se a llegir un llibre en castellà per què està escrit en castellà és supremacisme, dir catalufos als catalans és supremacisme,... Hi ha blanc i negre, hi ha grisos i, fins i tot, hi ha colors, i no tots són el groc ni el vermell ni el taronja.\nPer Anònim el 15 de juny de 2018 a les 23:46\nDefinitivamente parece supremacismo. Por lo cual parece indepe.\nSi aquest és el nivell...\nPer Anònim el 15 de juny de 2018 a les 15:54\nAlguns han de cercar la informació a la Wikipedia, on entre altres milions de pífies s'esmentava (fins que una amiga meva ho va rectificar) que en Little Richard havia estat un cantant de Rockabilly. Ha, ha! Així doncs, suposo que els Txarango fan Hardcore. Tenir o no criteri és un fet que es pot contrastar, no una interpretació. I això no vol dir que es tingui el millor dels criteris, sinó simplement un. Perquè n'hi ha que es deixen arrossegar com ovelletes, sense la capacitat de qüestionar-se res, simplement obeint els desitjos d'uns pocs que són els que manipulen els ingredients amb què cuinen el brou.\nPregunta't a tu mateix...\nPer Anònim el 15 de juny de 2018 a les 10:25\nAixò de res és blanc, o negre, us perdeu els grissos, jo m'informo, tinc criteri propi, ..... És supremacisme, oi?\nMenys questions nen i més pensar\nPer Anònim el 14 de juny de 2018 a les 19:19\nLa violència policial gratuita, és clar que és ilegal, per això el cas d'Ester Quintana va ser jutjat.l' us de pilotes de goma és ilegal a Catalunya. Saps que vol dir sobirania popular? Doncs quan ho busquis a la wiquipedia parlem.\nPer Anònim el 14 de juny de 2018 a les 15:26\nCuando era pequeño si queria ver payasos tenia que ir al circo, hoy veo que para imaginarselos basta con mirar los rótulos de algunas calles juas juas\nSe me olvidó en el comentario anterior\nPer Anònim el 14 de juny de 2018 a les 15:18\nEntre los factores determinantes, entre los que no se encuentran los genéticos, se incluyen los cambios en el sistema educativo, en la nutrición o la lectura.\nPer Anònim el 14 de juny de 2018 a les 15:15\nCuando leí esta noticia no pude más que recordar este tema de otro medio de comunicación, esta misma mañana: Desde la Segunda Guerra Mundial las puntuaciones de coeficiente intelectual (CI) de los jóvenes no habían parado de crecer. Pero ha llegado un momento en que no solo se han estancado, sino que están bajando a gran velocidad. El declive, de al menos 7 puntos por generación, comenzó con los nacidos en 1976, que alcanzaron su edad adulta a mediados de la década de los noventa. Ya lo dijo el año pasado un comentarista de por aquí: "Estem anant enrera".\nPer Anònim el 14 de juny de 2018 a les 14:51\n1) L'Estatut que tenim és el de tots i totes perquè és aquell que ens regeix. Que hagi estat o no el desitjat o el votat a Catalunya és un tema en què no he entrat. Jo no trepitjo l'herba quan hi ha un cartell que ho prohibeix pel fet que jo el trobi inadequat. Anònim del 14 a la 1.25: Si vols una república paralitza el país, desafia, enfronta't, sigues insubmís i boicotejador... i tot això, si tens l'alçada moral de fer-ho en contra de la meitat de la població del teu territori que no ho desitja. 2) Jo substituiria tots els noms dels carrers de tot Catalunya i hi posaria els dels 2 milions que van votar "sí" en aquell referèndum de fireta i fraudulent. La qüestió és seguir fent propaganda per un projecte en què no es va explicar ni què ni com es faria, ni d'on sortiria el caler, es va il·lusionar la gent i després, a premsa i també davant de jutges, es va dir que no s'havia anat de debò, es va reconèixer que ni hi havia estructures ni manera d'haver pogut fer res, i que s'havia enganyat a tort i a dret per tal de rebre el suport del poble. 3) La violència policial no és il·legal. A la que et refereixes va ser abusiva, però totes les policies estan autoritzades a fotre llenya si reben les corresponents ordres. Recorda sinó els teus adorats mossos a la plaça Catalunya de Barcelona contra els del 15-M o com li van treure un ull a l'Ester Quintana quan no tenien dret a disparar les bales de goma que van emprar. 4) Mirar com de malament actuen els d'allà ha de ser compensat amb mirar com de malament actuen els d'aquí. Feu-ho i potser deixareu de ser hooligans fonamentalistes d'una o altra banda. 5) No esteu en una democràcia, ni espanyols ni catalans. Manen els grans fons d'inversions, els oligopolis, els lobbies o grups de pressió, el Club Bilderberg, els G8, G10 i un llarg etcètera. Els polítics de països, comunitats i autonomies tan sols decideixen sobre quatre coses. 6) Si parlem de drets podem començar pel de la salut, recordant com el senyor Mas va fer a Catalunya les retallades més milionàries de tota la península, retallades que, igual que les de les altres àrees espanyoles, han anat generant morts. Sobre el dret a l'habitatge ningú que no sigui el govern de l'Ada Colau a Barcelona pot tenir els nassos de dir que ha fet gran cosa per a intentar canviar l'estat actual de les coses. Aquella tindrà les mans lligades i li posen pegues per tot arreu, però almenys s'hi enfronta i lluita. I consti que, encara que no vingui al cas, jo no la votaria. 7) Res a la vida és blanc o negre excepte el color blanc total i el color negre total. Si us perdeu els grisos, us perdeu la vida. Vosaltres mateixos, jo prefereixo informar-me, crear-me un criteri propi, i no deixar que les meves emocions i creences em guanyin sempre la partida. Bon dia tingueu, estimats/des conciutadans/es.\nPer Anònim el 14 de juny de 2018 a les 12:27\nQué se puede esperar de una república en la que todo vale. Nos saltamos las leyes, cortamos carreteras, cambiamos los nombres de las calles,... De verdad, si esta es la república que unos quieren, conmigo que no cuenten, para ciudades sin ley es tan sencillo como que se vayan a Caracas, Sao Paolo o Tijuana. Prefiero una justicia que sea injusta, que un país sin justicia y que cada uno haga lo que le de la gana\nPer Anònim el 14 de juny de 2018 a les 08:44\nBravo CDR's. I respecte als comentaris, el que és ilegal és pegar a les iaies i avis indefensos, i impedir l'exercici de la democràcia, la llibertat d'expressió, el dret a l'autodeterminació que són drets internacionals que estan per sobre del dret "nacional"\nPer Anònim el 14 de juny de 2018 a les 07:21\nCal rebatejar els carrers i places de tot Terrassa amb noms relacionats amb el Procès. Així, amb una mica de sort, quan el carter ens dugui la carteta negra d'hisenda o la multa pel 'jo no vull pagar el peatge' no ens podrà localitzar. Altres noms, si fem curt, podrien ser els dels personatges de la novel.la de tele3, heroïnes de la Mercè Rodoreda, o presentadors del telenotícies comarques.\nAl de dos questions\nPer Anònim el 14 de juny de 2018 a les 01:25\nEm sembla que a Catalunya no tenim cap estatut de tots i totes. Un tribunal de 12 persones va decidir el 2010 que el que votavem ela catalans no servia. Per a que fos de tots i totes s hauria d haver votat si estavem d acord amb l estatut retallat. Per tant no digueu mes l estatuts de tots i totes ja que no existeix\nEls CDR, que es dediquin a acollir refugiats a casa seva si el que volen és fer un bé a les persones\nPer Mª Teresa Baldrich el 13 de juny de 2018 a les 23:40\nQuin personal, Déu ens en lliuri.\nPer Anònim el 13 de juny de 2018 a les 23:39\nTapar el nom del carrer d'aquesta manera: 1) No és democràtic. 2) És il·legal. Tan il·legal i anti-democràtic com els actes que van tenir lloc al parlament els 6 i 7 de setembre de 2017, començant per l'aprovació de la llei de transitorietat saltant-se els paràmetres de l'Estatut. De l'Estatut de tots i totes!


De tot una mica: El vuelo del ángel\nEl vuelo del ángel és una novel·la negra de Michael Connelly, publicada per Ediciones B dins la col·lecció La Trama. També hi ha altres edicions de butxaca.\nEn aquesta novel·la el detectiu de la policia de Los Angeles, Harry Bosch, ha d'investigar dos crims, un d'un famós advocat i un altre d'una dona que no hi tenia res a veure amb ell. A poc a poc, el detectiu veu que res és el que sembla i que hi ha moltes coses darrera la investigació. A més a més, haurà de lluitar contra el crono per tal d'estalviar a la seva ciutat una altra onada de disturbis racials.\nApassionant novel·la de Connelly, una més, amb un gran personatge, el Harry Bosch. Estic a punt per llegir-ne una altra, El observatorio.\nPublicat per Eloy a 13:29


Anem accelerats – Déu vos guard!\nAvui al Zapping hi ha un fotimer de coses, o sigui he passeu-vos i gaudiu! :) Comenceu el dia fent aquest test de puresa sexual… us dirà si sou purs, casts i si arribareu verges al matrimoni com la Britney Spears o la Verge Maria, o si sou uns pervertits com l’Ivan.\nSi ets noia (no només de cervell, sinó del tot) i el resultat és el màxim, tinc una bona noticia per a tu! Ja et pots casar en boles! (Per cert, et pots fer un tattoo com aquest, i enviar-me’l per mail? Gràcies! u_u )\nI si tens el màxim resultat i ets un tio, també tinc una bona noticia per tu… ja et pots endur les pelis porno al paradís! (i no cal que feu lo del tattoo).\nSí, sí.. ja sé el que esteu pensant… “Oh, Jun… avui els continguts del DVG són molt picants i picarescs. . . que atrevit que ets… jo que només gaudeixo llegint la Bíblia a lo Flanders, i fent campionats d’avions de paper… hauries de posar més coses sobre els valors ètics i morals, i discursos del nou Papa de Roma“\nPerò sabeu què passa? Que des de que m’he apuntat al gimnàs, vaig una mica… accelerat… u_u


La cuina de Cal Pepin: CONILL AMB CARXOFES I ALBERGÍNIES\n2 full de llorer\nSalpebreu el conill i sofregiu-lo a una cassola amb oli d'oliva. Quan sigui ben ros afegiu la ceba tallada a grills i els alls pelats. Afegiu el llorer. Deixeu que sofregeixi a foc lent uns 10 minuts. Peleu les carxofes, talleu-les en 4 trossos i afegiu-le a la cassola. Deixeu que sofregeixi 10 minuts. Afegiu el vi ranci a la cassola i deixeu reduir 5 minuts. Afegir una mica d'aigua o brou i deixeu que cogui fins que el conill sigui cuit. Talleu la albergínia a cubs i fregiu-la amb una mica d'oli en una paella apart. Finalment afegiu les albergínies a la cassola..\nAquests guisats son més bons si es deixen reposar d'un dia per l'altre.\nPublicat per Pepin a 22:24\nEtiquetes de comentaris: Avies, Carns, Verdures\nUn combinación perfecta.\nUmmm un altre de conill que bo\n25 de març de 2011 a les 10:36\nQuan veig els teus plats amb conill em fas venir ganes de fer-ne. El conill és una de les carns que porta menys greix i és molt fina. Aquest amb carxofes deu estar fantàstic\n4 de juny de 2011 a les 17:44


Bona feina! (JMarfany) : VÍDEO: Catalunya entre la utopia i la distòpia. 1a part (Programa 176 de LA CLAU de la nostra història)\nVÍDEO: Catalunya entre la utopia i la distòpia. 1a part (Programa 176 de LA CLAU de la nostra història)\nPrograma 176 de LA CLAU de la nostra història.\nL’any 1516, l’humanista i polític anglès Thomas More va escriure en llatí un assaig sociopolític que coneixem amb el nom d’Utopia... El nom d’una illa, un món feliç on no existeix el diner, on tothom té els mateixos privilegis, on no existeix la propietat privada, no hi ha ni violència ni pobresa, una societat ideal.\nDes de llavors identifiquem utopia amb aquell projecte, idea, objectiu que voldríem aconseguir, però que sabem o creiem saber que és del tot impossible. Ja ens agradaria, diem, però mai no ho aconseguirem. És la doctrina de tots aquells que no s’atreveixen ni s’atreviran mai a acabar amb l’statusquo, a trencar amb allò que està establert.\nLa distòpia és l’antítesi de la utopia. Si aquesta és el món ideal, la distòpia representa el món cruel que camina inevitablement cap al caos.\nUn exemple molt clar d’un món distòpic és el que ens presenta l’obra de George Orwell 1984, un assaig que ens mostra una societat totalitària on tot resta sotmès a la voluntat del “Gran Germà”.\nUn altre exemple de societat distòpica el trobarem en la novel·la “Un món feliç”, de l’escriptor britànic Aldous Huxley. És, aparentment, un món diferent del que trobem a 1984, però la pretesa felicitat és només una mascarada perquè tot està manipulat i condicionat per l’eficiència del sistema. Huxley avança la utilització de la tecnologia amb finalitats il·legítimes. Un món feliç i 1984 són dues mostres de societats diferents en la forma però idèntiques en el fons que no és altre que la i d’implantar el totalitarisme.\nAlfons Duran-Pich, en un article del 20 de maig passat titulat “Utopia o distopia” es pregunta: cap on caminem ara? Utopia o distòpia? Com ens estant preparant i construint les societats futures?\nDuran-Pich opina que les grans multinacionals, tecnològiques i financeres, porten ja temps preparant aquest futur i la recent pandèmia els ha ofert un plus inesperat que afavoreix les seves estratègies. Se’ns ven, diu, l’estat d’excepció (o d’alarma, com preferiu) com un paraigua protector de la població, un estat d’alarma al qual es podrà recórrer sempre que convingui. El camí natural ens condueix a la dictatova en versió occidental. Aquest és el “nou món feliç” que ens espera. Una arcàdia de felicitat controlada.\nAvui, a LA CLAU de la nostra història ens proposem reflexionar durant els 25 minuts que dura el programa sobre la Catalunya del futur, una Catalunya que es troba entre la utopia i la distòpia. Amb en Víctor Cucurull, el nostre assessor històric i director de la Fundació Societat i Cultura.\nLa frase de la setmana del filòsof francès Montesquieu:\nLa tirania del príncep oligàrquic mai no va ser tan perillosa per al benestar públic com l’apatia del ciutadà en una democràcia.\nMarxem un dia més amb el pensament posat en tota la nostra gent, la que pateix repressió, presó i exili. Els volem lliures. Els volem a casa.\nTornem la setmana que ve amb la segona part de "Catalunya entre la utopia i la distòpia".\nPublicat per Jaume Marfany a 9:23\nEl Diari de la LLengua. 17-A, atemptat de bandera falsa? Jordi Cuixart deixa Òmnium. M.Eugènia Gay nova Delegada del Gobierno\nLo somni, de Bernat Metge(3).- Tema, estructura, personatges.\nL’autor de Lo Somni planteja la seva obra com una discussió, un debat en forma de diàleg sobre tres temes principals: la immortalitat...\nLa Crida, liquidació en 15 dies\nVULL UNA RESPOSTA: Vuit temporades d'emissió setma...\nVÍDEO: Parlem amb el vicepresident de l'ANC. Lletr...\nVÍDEO: Independentistes d'Esquerra i Puigdemont. L...\nVÍDEO: Catalunya, entre la utopia i la distòpia. S...\nIndependentistes d'Esquerra valora el projecte pol...\nVÍDEO: El dia de l'orgull LGTBI. Puigdemont crea u...\nVÍDEO: Catalunya entre la utopia i la distòpia. 1a...


Iglesias diu que Colau podria ser presidenta d'Espanya després de ser alcaldessa: "Per què no?"\nPublicat 31/10/2019 11:41:50CET\nDefensa un referèndum a Catalunya amb tres opcions però no serà una línia vermella\nEl secretari general de Podem, Pablo Iglesias, ha assegurat aquest dijous que la dirigent dels comuns Ada Colau té l'objectiu per als propers quatre anys de ser alcaldessa de Barcelona, però que després de ser-ho vuit anys no tindrà límits: "Podrà ser la presidenta de la Generalitat, podrà ser la presidenta del Govern espanyol. Per què no?".\nHa assegurat que a ell li agradaria deixar la política després d'haver governat i creu que després seran lideratges femenins els qui agafaran el protagonisme: "Podria ser bonic: la presidenta d'Espanya, Irene Montero, i la de la Generalitat, Ada Colau", ha dit en ser preguntat per la número dos de Podem en una entrevista de Rac1 que ha recollit Europa Press.\nIglesias ha defensat un referèndum a Catalunya i ha dit que li agradaria que hi hagués tres preguntes: una sobre la independència, una altra que plantegi que Espanya continuï en les mateixes condicions i una tercera amb un encaix diferent --creu que privar els catalans d'aquesta opció seria un frau de llei--, encara que no serà una "línia vermella" perquè s'ha de buscar un acord.\nHa garantit que defensaran el mateix si governen amb el PSOE i tenint en compte la força de cada formació, i ha assegurat que, si ell fos president del Govern espanyol, es reuniria amb el de la Generalitat, Quim Torra, encara que ha dit: "Sospito que Torra no durarà gaire i que hi haurà un president o presidenta diferent".\nSobre la previsió del Govern de Pedro Sánchez de posar fi a la 'república digital' catalana, ha criticat: "No sé quina part del que ha dit la Junta Electoral de no utilitzar el Govern central per fer electoralisme no ha entès".\nHa avisat que, si el PSOE pacta amb el PP, molts votants socialistes no tornaran a votar-los, i ha dit que el pla de Sánchez de cara al 10 de novembre està "fallant", perquè Unides Podem no s'està enfonsant i potser al PSOE no li quedarà més remei que pactar, segons Iglesias.\nCreu que Sánchez ha acceptat vetos que provenen de les "clavegueres" per evitar que Unides Podem governi, i ha acusat el PSOE de tenir un discurs diferent a Madrid i a Barcelona sobre la plurinacionalitat, com creu que va passar amb el programa socialista abans d'afegir referències en aquest àmbit.\nSobre Cs, ha afirmat que no va ser conscient que "la radicalització en el seu discurs va posar una autopista perquè aparegués Vox" i ha arrossegat el PSOE, i ha rebutjat comparar Vox i la CUP --creu que tampoc no ho va fer Alberto Garzón (IU), sinó que es va referir al fet que podien obtenir suports en un mateix escenari--.


Holiday home Trosti 11 Veli Jezenj Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Holiday home Trosti 11\nAl visitar Veli Jezenj, vosté es sentirà com a casa a Holiday home Trosti 11, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Holiday home Trosti 11, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, calefacció, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, reproductor de DVD/CD a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Holiday home Trosti 11.


Aprendre a desaprendre | elCugatenc\nEn un país que es situa en els primers llocs en abandonament escolar primerenc, hauríem de fer un anàlisi profund de les causes que donen lloc a aquesta desmotivació massiva de la població jove. És fàcil culpabilitzar al sistema educatiu com a principal causa d’aquestes xifres, però en un exercici d’humilitat podríem traslladar la responsabilitat envers a nosaltres mateixos com a pares, mares i educadors per revisar les nostres fórmules per a educar.\nL’estudi de la FEDAIA (Federació d’entitats d’atenció i d’educació a la infància i a la adolescència) de febrer del 2012 revela que un 29% dels alumnes del país no obtenen el graduat d’ensenyament obligatori. Una xifra que, per cert, és el doble de la mitjana europea. També voldria destacar una altra xifra per reflexionar sobre les causes que poden originar aquest fracàs: mentre els fills de pares sense estudis presenten un risc de fracàs escolar d’un 63%, els qui han nascut en una llar on els progenitors tenen estudis primaris és d’un 41% i en els que tenen estudis universitaris aquesta xifra es redueix al 20%. En referència a l'origen social, els adolescents de classe treballadora presenten un 45% de risc de fracàs escolar, enfront del 23% dels fills de famílies de classe mitjana.\nPer tant, les famílies necessiten suport per poder oferir acompanyament als seus fills i que aquests obtinguin processos acadèmics exitosos. Entenc que la corresponsabilitat passa a ser, al mateix temps, de tota la societat i de les institucions públiques.\nVoldria en aquesta reflexió explicar el terme neuroplasticitat per poder partir d’algun fet científic demostrat.\nQuè és la Neuroplasticitat?\n“La neuroplasticitat és un terme que s'utilitza per descriure els canvis cerebrals que es produeixen en resposta a l'experiència. Hi ha molts mecanismes diferents de la neuroplasticitat que van des del creixement de noves connexions a la creació de noves neurones(…)”. Aquest terme que s’utilitza en diversos estudis de neurociència va sorgir també durant la investigació sobre el cervell i la meditació en el Laboratori Waisman for Imaging, Cervell i Comportament (WaismanLaboratory for BrainImagingandBehavior) de la Universitat de Wisconsin-Madison, on va estar directament implicat el Dalai Lama.\nEls resultats dels estudis suggereixen que, en el transcurs de la meditació durant desenes de milers d'hores, els practicants a llarg termini havien alterat en realitat l'estructura i funcionament dels seus cervells. Així doncs, la meditació (entesa com aquell conjunt d’estratègies de regulació emocional i d’atenció desenvolupades per obtenir i cultivar el benestar), podria estar ajudant a crear noves connexions dins dels cervells.\nD’altra banda, quan el psicòleg nord-americà Daniel Goleman va relacionar la intel·ligència emocional amb la capacitat d’ esdevenir millor estudiant, es referia a la capacitat que tenen les influències ambientals per modelar els circuits emocionals i socials dels nens i joves durant el neurodesenvolupament. Aquest fet significa que si els menors estan envoltats d’educadors que els ofereixen les eines correctes per interpretar les seves emocions, gestionar els conflictes i relacionar-se de manera positiva amb els altres, tindran un millor pronòstic en relació a la seva vida acadèmica.\nEl fet d’educar ja no pot significar només transmetre continguts, sinó que també passa per acompanyar als més joves des de la responsabilitat, des del propi exemple i des de la certesa de que es poden aconseguir canvis i obrir nous camins en els cervells dels qui escolten, i que per diversos motius actualment no estan interessats a prestar atenció.\nEns separem, i ara què?\nÉs curiós consultar l’Institut Nacional d’Estadística i descobrir que a Espanya durant l’any 2013 es van produir al voltant de 100.000 separacions i divorcis.


VÍDEO Un grup de veïns neteja el bosc de Tarragona i denuncia la deixadesa per part de l'Ajuntament | NacióTarragona\nper Redacció , 24 d'agost de 2018 a les 14:01 |\nEls veïns han netejat una part de la zona de Boscos i Cala Romana Foto: @javguerrero19\nLa neteja de la ciutat, dels boscos, de l'Anella Verda i de l'estat dels abocadors il·legals repartits arreu del terme municipal de Tarragona són alguns dels punts que sempre estan en el punt de mira de la ciutadania. Fa pocs dies, veïns de l'Albada i també el grup municipal d'ERC van denunciar un abocador a la zona de les Gavarres. En aquest polígon hi ha desenes de punt on la gent, que no respecta el civisme, aboca tot tipus de materials.\nEls boscos també acumulen deixalles i runes i per aquest motiu, un grup de veïns de Boscos i de Cala Romana va decidir fer una neteja, no remunerada, aquest dimecres. A través d'una piulada de Twitter mostren la gran quantitat d'objectes que van poder retirar de l'espai natural. Rodes de cotxe, runa, cadires de plàstic, burilles, roba, televisors, llaunes i ampolles de vidres, són algunes de les restes que van treure del bosc.\nEls participants en aquesta iniciativa denuncien l'estat dels boscos i demanen a l'Ajuntament de Tarragona que actuï immediatament.\nAhir vam retirar aquesta brossa del bosc a Tarragona. Demanem difusió i col·laboració de l'@TGNAjuntament per retirar tota la runa que hi ha abocada entre la vegetació al barri de Boscos.@naciodigital @tarragona21s @TGNdigital_tgn @diaridtarragona #netegemboscosicala pic.twitter.com/UIzJqnS9Jb\n— Javi Guerrero (@javguerrero19) 23 de agosto de 2018\nSocietat, bosc, Boscos, neteja, Cala Romana, Tarragona


Andorra Turisme confia tenir espectacle del Cirque du Soleil tot i la fallida de la companyia - Altaveu el diari digital d'Andorra\nAndorra Turisme confia tenir espectacle del Cirque du Soleil tot i la fallida de la companyia\nDes de la societat s’assegura que hi ha “contacte constant” amb l’organització i es mostren convençuts que es complirà el contracte amb dos shows previstos pel 2021 i 2022\n30/06/2020 (16:35 CET)\nUn instant d'un dels espectacles andorrans del Cirque du Soleil.\nAndorra Turisme confia que la situació econòmica que travessa el Cirque du Soleil, que a conseqüència de la crisi del coronavirus s’ha declarat en fallida, no afectarà els espectacles acordats per l’estiu del 2021 i del 2022. Des de la societat s’ha afirmat que estan en contacte continu amb la companyia canadenca i que esperen que, un cop avanci el pla de reestructuració impulsat per reconduir la situació, es pugui reiniciar la feina per preparar el show.\nFeia setmanes que es tenia clar que la Covid-19 havia provocat un fortíssim impacte en el Cirque du Soleil. Tots els espectacles que tenia arreu del món van quedar cancel·lats i ara ha anunciat que es declara en fallida per afrontar les dificultats financeres –amb un deute de 900 milions d’euros- al mateix temps que, amb el suport de la província del Quebec, han presentat un pla de reestructuració. La primera conseqüència és l’acomiadament previst d’uns 4.000 empleats.\nLa companyia defensa que la fallida i el pla de reestructuració és garantir la seva continuïtat\nEs tracta d’una forma, asseguren des de la companyia, de protegir el seu futur, tot recordant que “durant 36 anys sempre hem estat una organització exitosa i rendible”. Per tant, la voluntat és mantenir-la amb vida i, un cop sigui possible, reprendre els espectacles en marxa en el moment de l’esclat de la crisi sanitària.\nI, entre aquests, almenys aquesta és la voluntat d’Andorra Turisme, hi ha el que estava acordat per l’estiu de l’any vinent. Des de la societat s’ha assegurat que “estem en contacte directe amb la companyia canadenca i al corrent de la situació econòmica en què està immersa”. Es recorda, a més, que fa setmanes es va arribar a un acord per posposar el show previst inicialment aquest juliol i, per tant, “la intenció és mantenir aquest compromís contret i tirar endavant l´espectacle previst pel juliol del 2021 i del 2022”.\nPer això, es manté “un contacte constant” amb Cirque du Soleil, per “garantir la realització de l’espectacle a Andorra”. La previsió de la companyia, indiquen des de la societat publica, és “tornar a activar el més aviat possible els espectacles aturats” i “reprendre la seva activitat en els propers tres mesos”. Llavors, “es continuaran les converses entre Andorra Turisme i la companyia canadenca per tractar els detalls del nou espectacle previst pel 2021”.


José Antonio Zarzalejos: "Felipe habló el 3-O porque el Estado fracasó el 1-O"\nMadrid. Dilluns, 22 de febrer de 2021. 14:10\nActualitzat Dilluns, 22 de febrer de 2021. 14:21\nJosé Antonio Zarzalejos (Bilbao, 66 anys) va ser director del diari ABC, el diari més monàrquic d'Espanya. Diu a El Nacional: "Jo no soc monàrquic. Estic amb la monarquia". Com a periodista, les seves columnes s'han anticipat a l'abdicació i posterior exili del rei Joan Carles. Com a autoritat en l'anàlisi de la Corona espanyola ha escrit un llibre documentat i imprescindible per entendre com s'ha gestionat el pas d'un rei a l'altre, una cosa inèdita en la Història de la democràcia espanyola. A Felip VI, un rei en l'adversitat (Editorial Planeta) apareix tot. O gairebé tot. Les dues grans adversitats de Felip VI són el seu pare i Catalunya. Accepta una entrevista amb un digital poc monàrquic, El Nacional.\nJosé Antonio Zarzalejos, EP\nEl llibre dona algunes exclusives mai escrites sobre els reis, com el mal estat de salut mental del rei Joan Carles, pateix demència senil?\nParlo de lleu incapacitat cognitiva. A la seva edat provecta, 83 anys, pateix lapsus de memòria, més mediata que immediata, i té mala relació amb la realitat. Li impedeix de fer autoavaluacions de les seves conductes. Joan Carles no té la percepció que les seves conductes, que porten a la seva expatriació, eren inacceptables i inapropiades, i ja es veurà si amb conseqüències penals. Ell es victimitza i se situa en una bombolla. No acaba d'entendre què li passa.\nÉs vostè molt dur amb l'emèrit, li atribueix avarícia, promiscuïtat i prepotència. És dur sentir-ho en boca de vostè.\nEl dur no són les paraules, són els fets. Promiscuïtat és evident en el sexual. Al marge del seu matrimoni es coneixen 3 ó 4 relacions extramatrimonials. La més coneguda és Corinna Larsen. S'hauria de cuidar per la dignitat de la reina consort. Avarícia és evident: rep, en el millor dels casos, una donació de 100 milions de dòlars i els oculta a Hisenda sent cap de l'Estat. Suposant que no tingui un origen il·lícit, hauria de declarar-ho per l'Impost de Donacions i pagar-lo a la Comundad de Madrid. I prepotència perquè es val d'una situació privilegiada per saltar de la immunitat a la impunitat.\nEs preveu una Llei de la Corona, caldria evitar la seva immunitat per delictes fora de l'exercici del càrrec, com el frau fiscal?\nAquesta legislatura és improbable que es faci aquesta Llei. No està clar que la Constitució permeti regular l'Estatut del Rei sinó només aspectes de l'abdicació i la successió. Allò de la inviolabilitat es debat a molts països i hi ha una demanda de delimitar-lo: que no se'l protegeixi per delictes que pugui cometre en l'àmbit privat.\nAl seu llibre s'intueix que Iñaki Urdangarín va ser un boc expiatori: va fer el gendre el que va veure a Casa Reial?\nA això s'agafa la infanta Cristina per evitar fer un gest de contrició davant de la societat. No sé si Iñaki Urdangarín va veure aquests comportaments en el seu sogre. Amb aquests comportaments cal ser radicals i tallar-los. No van cridar Joan Carles ni com a testimoni perquè la seva inviolabilitat comprèn no poder cridar-lo a testificar. És així perquè del seu testimoni es podria derivar una responsabilitat penal. I era inviolable.\nCreu que Joan Carles serà imputat pel Tribunal Suprem?\nHi ha una part de les seves conductes que estan cobertes per la inviolabilitat, altres per la prescripció i altres per la regularització fiscal que va fer el desembre, per despeses fetes a càrrec de donacions de persones estrangeres. Paga més de 600 mil euros de regularització fiscal a la Comundad de Madrid. I allò del patrimoni a Jersey l'emèrit nega que sigui seu.\nHi ha certa cautela en l'Estat en protegir al rei. Per què el CIS deixa de preguntar per la valoració del rei, després de suspendre tant Joan Carles com Felip VI?\nDes de 2015 ja no pregunten. Jo soc partidari que de forma immediata el Govern pregunti sobre el rei als ciutadans perquè sembla que volen ocultar alguna cosa. Hi ha enquestes privades en què el rei treu notable però és cert que si es pregunta per monarquia treu aprovat raspat i si es pregunta per Felip VI treu notable. Però el CIS ha de preguntar. No hi ha transparència en això.\nEl seu llibre aborda que una de les adversitats del cap de l'Estat és el procés. Vostè escriu que a Catalunya hi ha "síndrome d'Estocolm col·lectiva" amb l'independentisme. Una metàfora severa. Pot explicar-la?\nEl llibre és dur amb Felip i amb el conjunt de la societat, també amb Catalunya. A Catalunya hi ha alta aristocràcia, alta burgesia, especialment la barcelonina, i són monàrquics. Però no parlen. Hi ha hagut ministres catalans en tots els governs d'Espanya. Hi ha dos pares de la Constitució que són catalans, Roca Junyent i Solé Tura. Catalunya va votar amb el percentatge més gran de sís d'Espanya a la Constitució. Això no ha desaparegut. Tota la classe dirigent catalana, l'empresarial, cultural, aristocràtica, plutocràtica ¿s'ha fet independentista? A això em refereixo amb la síndrome d'Estocolm.\nI el discurs de Felip el 3-O?\nRajoy és un home indolent, amb Catalunya o amb la corrupció. Amb tot. Rajoy pensava que el procés era una coartada per negociar contrapartides econòmiques amb la Generalitat. Felip parla amb Artur Mas i detecta que el problema és més seriós, no un mer procés de negociació. Veu que és una aposta rupturista que creix. El 3-O ve donat per aquesta divergència amb el criteri de Rajoy i perquè quan va a Catalunya després dels atemptats l'agost de 2017 comprova que l'Estat ha desaparegut. I el rei veu com l'Estat fracassa en Catalunya l'1-O. Hi va haver paperetes, urnes i col·legis. Encara que fos il·legal hi va haver un referèndum. El ministre Wert reconeix que aquell dia Rajoy entra en xoc. Davant d'això el rei demana a Rajoy de parlar el 3-O, ho consulta amb Miquel Iceta i Pedro Sánchez i pronuncia aquell discurs que a Catalunya és àmpliament mal rebut.\nEn aquest discurs el rei omet la brutalitat policial o que 2 milions van sortir a votar i els van atiar, per què ho omet?\nAixò és un terreny de les emocions i els sentiments. Hi va haver una avaluació política per fer aquest discurs. No soc capaç de dir si van encertar però van decidir cenyir-se al que es va cenyir i no a altres coses. Tingui en compte que la policia se sentia profundament humiliada per mal dirigida, mal coordinada i els agents van patir aquesta humiliació. Es va referir només a les autoritats de la Generalitat, però tot és discutible. Jo crec que al rei no li corresponia parlar d'això. Li tocava a Rajoy, al ministre Zoido o als jutges.\nZarzalejos i el seu llibre sobre Felip VI, EP\nLa direcció de l'Estat està en mans d'una família, com a hereditària. Vostè és crític amb la reina consort Letícia?\nNo soc crític, recullo declaracions crítiques de certs periodistes, progressistes o feministes decebudes que van creure que Letizia jugaria un altre paper i no només d'esposa i mare. La prioritat de Letícia ha estat educar les seves filles sense mitjancers. No han tingut tutors ni preceptors com era tradició. En particular Letícia s'ha ocupat de la seva educació. L'agenda de Letícia serà diferent quan les seves filles siguin majors d'edat. Jo desitjo que tingui un altre rol en el futur.\nCom s'explica que l'educació d'Elionor a Gal·les el paguin no els Pressupostos sinó del salari dels reis? És una estranya monarquia republicana.\nAl llibre ja adverteixo que Felip anunciarà el 2021, com ha succeït, que la princesa Elionor estudiaria a l'estranger. Li dono a vostè tota la raó: l'educació de l'hereva l'hauria de pagar l'Estat. Però hi ha tanta pressió crítica contra Felip que diu "que quedi clar que pago jo". S'ha passat del consens permissiu amb Joan Carles al consens inquisitorial amb Felip VI.\nJosé Antonio Zarzalejos i Felip, GTRES\nAcabem amb una altra opinió poc escrita que apareix al llibre: que el regnat de Felip durarà menys que el de Joan Carles.\nEn el s.XXI la vella idea que els reis moren al llit no és certa. Només els reis d'Anglaterra i Noruega són més grans de 80. Felip és el més jove de tots els regnants. Delimitarà el seu regnat perquè ara és molt més intens, és més sota els focus. I és bo que tinguin cicles que no siguin els vitals. El rei no se n'anirà per hostilitat. Se n'anirà quan vulgui ell o quan els espanyols canviïn monarquia per república. El primer que lliurarà les claus al president de la III República serà Felip VI.\nFamosos Brutal foto actual de Joan Carles: desmilloradíssim i amb problemes per caminar Arnau Vila\nFamosos La brillant felicitació d'Enric Calpena a Felip pel seu 53 aniversari Arnau Vila


Intel·ligència és, sobretot, l'art de fer preguntes. ENRIQUE ROJAS\nDe nou, amb la vella tristesa,\nes gronxen els joncs sobre el camp,\nde nou, d’enllà del riu en boires,\nem crides tu a mi des de lluny.\nS’esvaïren, fugint sens traça,\nles guardes d’eugues de l’estepa\ni es desferen les cruels lluites\nbaix el jou de la lluna minvant.\nI jo, amb la tristesa de segles,\ncom llop baix la lluna minvant\nno sé què faré amb mi mateix,\nno sé on puc volar cap a tu!\nJo escolto el tronar del combat\ni els crits de trompeta dels tàrtars\ni veig sobre Rússia, de lluny,\nun incendi gran i tranquil.\nCopsat d’una fonda tristesa\njo corro sobre cavall blanc…\ni s’encontren els núvols a lloure\nen l’aire nocturn i tenebrós.\nS’aixequen somnis lluminosos\ndins el meu cor tot fet bocins\ni tomben els clars pensaments\ncremats per un foc tenebrós…\nSorgeix, mon admirable encís!\nEnsenya’m a veure ben clar.\nS’alça dels cavalls la crinera…\nAl vent udolen les espases…\nALEXSANDR BLOK, “Els dotze i altres poemes”, Trad.: Guillem Nadal, Edicions del Mall, Barcelona, 1986.\nPublicat per Rodapoemes. Alexandre Planas a 23:23\nFrases sobre Bibliofília 714\nCita dominical / 711: Maria-Lluïsa Pazos i Noguera\nTaula rodona al congrés de l'AILLC de Vic. La GIEC: balanç, descripció i prescripció, reptes\n5 poesie per ricordarla: omaggio a Patrizia Cavalli\nsomni americà m\nAl Roc Roig de Guils en BTT\nDe nou, amb la vella tristesa, es gronxen els j...\nLa paraula m’atrapa en la memòria, fins al pu...\n...la poesia no pot ser hermètica fins a la incomu...\nLa Vall, abril 2022


Garriga, Francesc | Bernat Dedéu\nAhir va morir a l’Hospital de Catalunya el poeta Francesc Garriga Barata a l’edat de 82 anys. La seva editora, Ester Andorrà, encara va ser a temps d’ensenyar-li les galerades del seu últim poemari, que publicarà LaBreu Edicions pòstumament. Bernat Dedeu li ha dedicat un obituari personalíssim al seu blog, La Torre de les Hores, que reproduïm aquí.\nSi ara fossis aquí, diries: nen, fes el favor de no escriure una carrinclonada d’obituari, d’aquestes mandangues cursis que surten als diaris.T’asseuries al meu costat, m’agafaries de la mà i, simulant que mires a l’infinit tot dirigint una soprano imaginària, sentenciaries: si estàs trist i plores, escriu que estàs trist i plores, no diguis ‘la immensitat dels pollancres i l’adveniment del no-res em fa rajar aigua de les pupil·les’; dius el teu plor i prou tonteries, vale? Molt bé, doncs ploro i estic molt trist. Ploro perquè has mort, Francesc Garriga, perquè t’estimava un munt i em vas fer de pare, de mestre, d’amic i d’amor, perquè em vas ensenyar dues de les quatre coses que sé. Repassem. Primer: si has d’escriure una idea millor que sigui amb una frase que no dues, escriure és retallar. I jo, vinga a escriure i vinga a retallar. Segon: nen, para de llegir tant i camina, camina tot el que puguis i -quan vegis alguna cosa que t’encurioseix, una botiga, un museu- entra-hi i tafaneja, l’escriptura vindrà després. I jo, som-hi a caminar i som-hi a tafanejar. I tercer: Bernat, no siguis de ningú, sobretot no siguis de ningú. No, mestre, de ningú.\nAra, després dels anys, començo a entendre els teus versos. Intueixo què volies dir quan escrius farem l’amor com una almoina i crec saber què se sent quan fem un te per esperar el miracle. Ara ja sé què signifiquen les il·lusions i els propòsits falsos al setembre, ara ja sé la nota única i senzilla que s’amaga a les parrafades insuportables del Lohengrin. Però ja no hi ets, per recordar-m’ho i dir-me: nen, aquests articles que fas són un rotllo espantós, mentre -d’esquena, quan no hi era- em defensaves a mort. No hi ets, al Jardí de l’Ateneu, per dir-me, tot de sobte, mentre parlem de foteses: mira, Bernat, aquest arbre d’aquí no negocia, és arbre i prou, i així han de ser els teus pensaments, vale?Però ja no t’espero al jardí i ara només queden els arbres. T’enyoraré, sobretot, quan t’organitzin homenatges, i tots aquells que et van bandejar durant anys disparin unes lloances estatuàries: jo et miraré, Francesc, i veuré el teu somriure d’aneu a cagar al racó de la sala. Avui aniré a l’Ateneu, abraçaré l’arbre, beuré una cervesa i em compraré una pipa. Caminaré coix i diré que tenim els mots que mereixem.\nDoncs això, tenim els mots que mereixem.\nPublicat el 4 de febrer a La Torre de les Hores\nTeresa Costa-Gramunt el 5 febrer 2015 a les 10:40 ha dit:\nUna de les millors coses que li pot passar-li a un a la vida és tenir un mestre. El mestre es morirà perquè així obra la vida. Però, i l’herència? Ets ric per haver tingut un mestre que recordaràs com a poc vint vegades al dia.


Arriba el moment de la maduixa que té gust de maduixa | Consell Comarcal del Maresme\nInici Turisme Consorci de Promoció Turística Costa del Maresme Arriba el moment de la maduixa que té gust de maduixa\nArriba el moment de la maduixa que té gust de maduixa\nDel 23 d’abril al 29 de maig, jornades gastronòmiques de la maduixa de la Vallalta\nPer Sant Jordi: un llibre, una rosa i, al Maresme, també maduixes. El 23 d’abril comencen les Jornades Gastronòmiques de la maduixa de la Vallalta. Una edició que destaca per l’elevada participació de municipis. Són 10 les localitats maresmenques que ofereixen fins al 29 de maig degustacions i plats elaborats amb maduixes de la Vallalta, la maduixa com la d’abans, amb gust de maduixa.\nTot i que ja es pot consumir al llarg de tot l’any, és a la primavera quan la maduixa del Maresme gaudeix de les seves màximes qualitats aromàtiques i de dolçor. Aquesta fruita que s’ha convertit en icona del Maresme i que s’ha guanyat a pols la fama internacional per la seva qualitat serà la protagonista principal dels menús que, entre el 23 d’abril i el 29 de maig, serviran una seixantena de restaurants de la comarca i de les postres que prepararan una desena de pastisseries.\nLes jornades gastronòmiques a l’entorn de la maduixa tradicionalment s’havien fet en els municipis productors: Sant Cebrià de Vallalta, Sant Iscle de Vallalta, Sant Pol de Mar, Canet de Mar i Arenys de Munt. Aquest any, però, la maduixa ha trencat fronteres i també es podrà degustar en establiments de Cabrils, Pineda de Mar, Argentona, Vilassar de Mar i Premià de Mar. L’objectiu és doble. D’una banda, crear identitat territorial a partir dels productes autòctons i de l’altra, atraure el turisme de proximitat que cerca una gastronomia de qualitat.\nEl Consorci de Turisme i el Consell Comarcal del Maresme, a través del projecte Productes de la Terra Maresme que rep el suport de la Diputació de Barcelona, han col·laborat en la organització i edicó del fullet que recull els establiments que hi participen, així com els productors de maduixa de la Vallalta i els artesans alimentaris de la comarca que utilitzen maduixes del Maresme en l’elaboració dels seus productes. També es poden veure les activitats complementàries organitzades pels municipis i 4 receptes per assaborir d’una manera diferent la maduixa de la Vallalta. Els plats estan acompanyats d’una proposta de maridatge amb caves i vins de la DO Alella.\nPer veure les receptes facilitades pels restaurants: Sant Pau de Sant Pol de Mar (3 estrelles Michelin), Can Baladia d’Argentona, El Racó d’en Binu d’Argentona i Can Mingu de Sant Iscle de Vallalta, cliqueu sobre el document següent:\nPer veure el programa de les Jornades Gastronòmiques de la Maduixa de la Vallalta al Maresme 2011, consulteu el programa:\nPer fer una descàrrega més ràpida del document, podeu cliclar sobre el programa en baixa resolució:\nArticle anterior25 ajuntaments participen en el projecte Porta 22 Maresme\nArticle següentJornades Gastronòmiques de la maduixa de la Vallalta


Notícies - El Capio Hospital General ofereix proves pulmonars gratuïtes per lluitar contra l'EPOC\nEl Capio Hospital General de Catalunya (HGC)\nEl Capio Hospital General de Catalunya (HGC) organitza aquest dimecres una jornada de divulgació per ajudar a prevenir i tractar la malaltia pulmonar obstructiva crònica, coneguda com EPOC. La iniciativa, que s'organitza en motiu del Dia Mundial de la lluita contra aquesta afectació, inclourà la possibilitat que els assistents es facin proves de funció pulmonar gratuïtes de deu del matí a tres de la tarda.\nLes dificultats per fer tasques quotidianes o la necessitat de respirar oxigen per via artificial moltes hores al dia són alguns dels símptomes de l'EPOC, una malaltia que obstrueix la sortida d'aire dels pulmons i condiciona de manera marcada la qualitat de vida dels afectats. A més, es tracta d'una malaltia estesa, ja que només a l'Estat espanyol ataca una de cada 10 persones i en mata 50 cada dia de l'any. La seva causa principal és el consum de tabac.\nLa voluntat del Capio HGC és sensibilitzar la ciutadania sobre la necessitat de detectar a temps aquesta afectació, que es pot prevenir tot i que un cop apareix és incurable, oferint informació i la possibilitat de consultar especialistes en pneumologia. L'activitat té lloc dins el marc del Dia Mundial de l'EPOC, que té com a objectiu reduir els efectes d'aquesta malaltia arreu del món.


Tres persones moren ofegades en una platja de Marbella | Espanya | EL PAÍS Catalunya\nTres persones moren ofegades en una platja de Marbella\nLes víctimes són un monitor i dos nois d'un grup de discapacitats turcs de visita\nMàlaga 13 ABR 2015 - 20:16\tCEST\nTres persones de nacionalitat turca han mort aquest dilluns ofegades en una platja de Marbella (Màlaga) a primera hora de la tarda. Les víctimes són dos nois amb discapacitat auditiva, de 18 i 19 anys, i un dels monitors que els cuidava, de 30 anys. Tots formaven part d'un grup més ampli que estava de visita al municipi. Una quarta persona ha estat rescatada de l'aigua amb símptomes d'ofegament i ha estat traslladada a l'Hospital Costa del Sol després de ser estabilitzada d'una aturada cardiorespiratòria.\nEls joves, que van arribar a Marbella el 5 d'abril passat i estaven allotjats a l'alberg África, formaven part d'un grup d'estudiants de 10 alumnes i dos professors. Estava previst que marxessin el dia 18 d'aquest mes. Els fets han tingut lloc a la platja de la Venus, en ple casc urbà, quan s'han ficat a l'aigua per banyar-se. El 061 ha rebut la primera trucada d'alerta a les 15.22 h.\nFonts del Servei d'Emergències 112 Andalusia han explicat que dos dels cossos han estat localitzats gairebé immediatament i a un altre dels joves se l'ha buscat durant una estona abans que aparegués el seu cadàver. El jove ferit, de 18 anys, està ingressat a la unitat de cures intensives (UCI) en estat molt greu, encara que estable, segons han informat fonts de l'Hospital Costa del Sol. A la platja s'ha desplegat un fort dispositiu en el qual han participat agents de la Policia Nacional i Local, Guàrdia Civil i Protecció Civil, a més d'efectius del 061.


El Clínic estrena la Infoteca de materials d’informació i educació terapèutica per a pacients, familiars o cuidadors « Bloc del Clínic\nEl Clínic estrena la Infoteca de materials d’informació i educació terapèutica per a pacients, familiars o cuidadors\nEls Projectes Transversals 1 i 2 del Pla Estratègic 2016-2020, dedicats a la participació del pacient i a la informació i educació terapèutica del pacient, familiar o cuidador, respectivament, van fent camí i progressant dins NUCLI. Així, els passats 21 de setembre a la seu Villarroel i el 8 d’octubre a la seu Maternitat, es va presentar la nova Infoteca Clínic, un servei de registre, edició i repositori de materials d’informació i educació terapèutica (IET) per a pacients, familiars o cuidadors, que s’ha posat en marxa recentment amb l’impuls del Grup de Treball d’Informació i Educació Terapèutica de l’hospital (GTIET).\nLes sessions, presidides per Antoni Castells, director mèdic, i Gemma Martínez, directora infermera, i moderades per Joan Escarrabill, van consistir en dues intervencions: en la primera, Margarida Jansà va exposar els antecedents de la Infoteca, quins són els seus objectius i què pot aportar aquest servei als professionals Clínic. En la segona intervenció, Mª Lluïsa Vivó va explicar als assistents els diferents serveis que presta la Infoteca en quant a registre, repositori i serveis d’edició de materials.\nLa Infoteca té espai propi a la intranet, accessible directament des del bàner ubicat a la pàgina principal. Els materials del repositori estan indexats, de forma que és possible establir filtres de cerca, consultar les dades d’un material i/o baixar-se el document. Prèvia identificació d’usuari, els professionals que ho desitgen poden, a més, omplir el formulari disponible per sol·licitar el registre i la publicació d’un nou material al repositori. Els materials IET publicats a la Infoteca són també accessibles des de l’IPA Pacient i des del Portal Professional.\nLa informació i l’educació terapèutica al Clínic i el GTIET\nEl GTIET es va crear el 2014 i un dels seus objectius inicials va ser conèixer la situació a l’hospital quant a la producció de materials d’informació i educació terapèutica per a pacients o cuidadors, recabar l’opinió dels professionals en aquest àmbit i trobar aspectes de millora, tant en els programes d’educació terapèutica desenvolupats al Clínic com en els materials existents.\nLa recollida de material i l’anàlisi posterior portades a terme pel Grup va establir l’existència de 258 materials informatius, 70 activitats educatives adreçades a pacients i 37 programes estructurats d’educació terapèutica. Per altra banda, les propostes de millora recollides a l’enquesta entre els professionals assistencials en relació als materials va donar com a resultat una llista que gira al voltant dels següents eixos principals:\n• L’accessibilitat dels materials: mitjançant la seva disponibilitat a internet, la intranet i les aplicacions informàtiques assistencials.\n• La qualitat en l’elaboració i edició dels materials: mitjançant la unificació i el compliment dels criteris i recomanacions existents per a aquest tipus de materials, l’evitament de duplicitats de continguts, el seguiment de criteris de marca Clínic, el respecte per la multiculturalitat i l’elaboració en diversos idiomes, entre d’altres.\n• La transversalitat dels materials: mitjançant l’adequació dels continguts a l’assistència hospitalària i a l’atenció primària.\nAquests eixos, juntament amb la promoció de l’escolta atenta de l’opinió dels pacients i de la seva participació activa, marquen les activitats que desenvolupa el GTIET en els àmbits de la formació de professionals en educació terapèutica, de la difusió de l’educació terapèutica i de programes estructurats d’IET entre els professionals assistencials i la qualitat en l’elaboració de materials d’IET dirigits a pacients i els seus cuidadors.\nEl Clínic acull la reunió del comitè científic del principal congrés sobre ventilació mecànica\nAntoni Castells, GTIET, Infoteca, Joan Escarrabill, Mª Lluïsa Vivó, Margarida Jansà


Després d'aquesta època de confinament que a tots ens ha tocat viure, Los Secretos tornen a la carretera més actius que mai. El mític grup madrileny torna aquest estiu 2020 amb una gira de desescalada on ens mostraran el millor de la seva música, començant amb un deliciós i elegant format en sextet acústic.\nEl format triat per la banda no pot ser més encertat: a les guitarres acústiques d'Álvaro Urquijo, Ramón Arroyo i Txtetxu Altube, i el baix de Juanjo Ramos, se sumen Jesús Redondo davant un piano acústic i Santi Fernández amb un calaix.\nLa posada en escena, sòbria, recol·lecta i continguda; el context perfecte per a embolicar l'atmosfera melancòlica que desprèn la música d'aquest grup, sempre recognoscible amb l'inconfusible so Secretos.\nAmb arranjaments especialment assajats per a aquest format, repassaran les seves cançons més emblemàtiques, així com les noves obres del seu últim disc.


Comença la restauració de la porta de l’Arxiprestal de Morella | DiaDia\nHome Els Ports Comença la restauració de la porta de l’Arxiprestal de Morella\nComença la restauració de la porta de l’Arxiprestal de Morella\nMorella posa en marxa la restauració de la porta dels Apòstols de l’església arxiprestal de Santa Maria la Major amb la primera actuació a l’escultura de la Mare de Déu. L’obra va començar ahir amb el muntatge de la bastida i l’estudi previ de la situació de la figura. Aquesta intervenció permetrà concretar el projecte de restauració de la façana de l’església per a fases posteriors de la rehabilitació de tota la façana.\nL’alcalde de Morella, Rhamsés Ripollés, ha destacat que “és molt important conservar el nostre patrimoni, el qual s’ha preservat durant molts anys i cal cuidar-lo per a que segueixi mostrant tot l’esplendor de Morella”. A més, l’any passat van començar els estudis per a saber com es va construir la façana de l’església, l’estat de conservació actual i recollir informació de manera que ara poden començar la restauració. L’actuació a la porta dels Apòstols es durà a terme durant el mes de juliol i és un projecte de l’Institut Valencià de Conservació i Restauració (IVC+R CulturArts) en el qual col·laboren la parròquia, Bisbat, l’ajuntament de Morella i la Fundació Blasc d’Alagó.\nCal recordar que s’està ultimant el projecte definitiu de restauració i millora estructural i pictòrica tenint en compte tots els estudis realitzats i es presentarà en els propers mesos. D’aquesta manera, els treballs han començat per la porta dels Apòstols, del segle XIV i després es realitzaran a la de les Verges, del segle XV. Els estudis previs han permès establir un protocol per a l’avaluació del risc i l’eficàcia en els diferents tractaments possibles a emprar durant la fase de restauració de les portes. S’han fet servir tècniques d’estudi i documentació fotogràfica amb diferents longituds d’ona i els resultats d’aquest estudi han permès tindre un registre de l’estat actual de la façana i aporten informació sobre la presència de recobriments superficials.


Coordinació – Pàgina 13 – Escola Edumar\n3 d'octubre de 2017 general escolanova21 per Coordinació\nCineforum – Most Likely to Succeed\nEl dilluns 16 d’octubre a les 17.15 h tindrem l’oportunitat de visionar en V.O. subtitulada i a l’escola la película Most Likely to Succeed, un documental que mostra el dia a dia d’un institut dels Estats Units que segueix la metodologia de l’ensenyament basat en projectes. La pel·lícula es va presentar al festival de Sundance l’any 2015 i es considera […]\n2 d'octubre de 2017 general butlleti per Coordinació\nButlletí del mes d’octubre de 2017 amb informacions vàries de l’escola.\n29 de setembre de 2017 general escolanova21 per Coordinació\nPropostes organitzatives i visita de equip Escola Nova 21\nAmb l’inici de curs s’han posat en marxa diferents propostes organitzatives: espais de treball autònom a les aules, trianglès, itineraris, ambients, projectes d’empresa (hort, revista, teatre). També s’han consolidat activitats ja iniciades: grups interactius, tertúlies dialògiques i tallers. També hem rebut a l’escola la visita de l’equip del programa de l’Escola Nova 21 que s’ha reunit amb l’equip directiu, amb […]\n25 de setembre de 2017 general per Coordinació\n10 de setembre de 2017 general per Coordinació\nReunió presentació grups interactius curs 2017/18\nEl divendres 22 de setembre tindrà lloc una reunió informativa sobre els grups interactius que es portaran a terme a l’escola durant aquest curs. A la mateixa presentarem què són els grups interactius i com pots participar com a voluntari en aquesta forma d’organitzar l’aula en grups reduïts d’alumnat agrupats de forma heterogènia tant per nivells d’aprenentatge, cultura, gènere, etc. […]\n8 de setembre de 2017 general butlleti per Coordinació\nButlletí del mes de setembre de 2017 amb informacions vàries de l’escola. amb informacions vàries de l’escola.\n4 de setembre de 2017 general elpatiquevolem per Coordinació\nEl pati que vam fer – vídeo\nA la reunió d’inici de curs s’ha presentat el video de la jornada de transformació del pati del 4 de juny de 2017.\n20 d'abril de 2017 general escolanova21 per Coordinació\nEscola Edumar seleccionada com a mostra representativa de l’Escola Nova 21\nL’Escola Edumar ha estat una de les 30 escoles seleccionades per formar part de la mostra representativa de l’Escola Nova 21 juntament amb les següents escoles: Centre Escolar Empordà Col·legi Mare de Déu del Carme Escola Angela Bransuela Escola Antoni Botey Escola Barnola Escola Benviure Escola del Mar Escola Edumar Escola L’era de Dalt Escola La Immaculada Escola Les Savines […]


Pere Bonada i Roca - Enric Bonada i Dou - Els Bonada - Història d'una família de la Vall de Ribes\nAnys 1993 - 2013\nContinuació de la recerca\nPere Bonada i Roca\nAny - 1998\nENRIC BONADA i DOU\nEn Josep Bonada i Parés (1889-1967), germà petit d’en Francesc que l’havia acompanyat en alguna de les seves visites als arxius parroquials, va fer per a ell una còpia integra d’aquell llibre. Poc temps abans de morir, va demanar al seu fill Pere Bonada i Roca (1928-2013) que continués el relat de la història familiar, tasca que acceptà de bon grat i prometé complir. A partir d’aleshores, en Pere va començar a recopilar totes les dades, documents, anècdotes i fotografies relacionades amb la família Bonada.\nD’altra banda, l’Enric Bonada i Dou, nét d’en Francesc, s’assabentà de l’existència d’aquell manuscrit mitjançant en Pere que n’hi facilità una còpia. Sorprès per la lectura del text, ambdós es posaren d’acord per treballar conjuntament, amb l’objectiu d’elaborar un relat rigorós i veraç sobre el passat dels Bonada de la Vall de Ribes. Així doncs, el setembre de 1993, dedicant-t’hi moltes hores de lleure, i dies sostrets a la vacances familiars, començaren formalment els treballs per l’estudi de la història familiar.\nUns anys més tard, l’Enric Bonada i Sanjaume, coneixedor dels avenços que s’anaven produint, i veient la possibilitat de recuperar bona part del passat familiar, decidí col·laborar en el projecte participant assíduament en la tasca de recerca als arxius. En aquest llarg i feixuc procés, també varen comptar amb la valuosa ajuda de na Ramona Bonada i Ribera.\nMalauradament però, a les acaballes d’aquell llarg període de recerca, just abans de començar l’elaboració i redactat del llibre que teniu entre mans, en Pere ens va deixar víctima d’una llarga i penosa malaltia.\nComençar un projecte de recerca sempre és una tasca difícil pels sacrificis i renúncies que comporta, però encara ho és més quan es tracta d’endegar-lo sobre un tema desconegut, sobre el que no es te experiència i sense lligams amb la pròpia activitat professional.\nEn un primer moment, semblà que l’opció més plausible era transcriure íntegrament el text del manuscrit original, però ben aviat sorgiren dubtes. ¿Calia reproduir-lo literalment, amb la seva ortografia, o pel contrari s’havia d’adaptar a les normes gramaticals actuals?. Tanmateix, si l’opció era modificar-lo, consideràvem indispensable aprofitar l’avinentesa per ordenar les dades i anècdotes cronològicament, suprimint-ne algunes de repetides i rectificant-ne d’altres que coneixíem amb més certesa.\nFinalment però, hi hagué una causa per la qual decidírem replantejar tot el projecte i començar-lo de nou. Concretament, es tractava d’un petit error detectat en el manuscrit, en el que el propi Francesc situava el dia del seu casament en dues dates diferents. Per esbrinar aquesta incongruència, no ens quedà més remei que apropar-nos al món dels arxius. Un cop a dins, ens vàrem adonar ben aviat de les immenses possibilitats que ens brindaven aquests centres, per trobar noves dades de la nostra família.


El geriàtric Zoilo Feliu de La Bisbal impulsa iniciatives per aportar benestar als residents • Ràdio Capital de l'Empordà\nEl geriàtric Zoilo Feliu de La Bisbal impulsa iniciatives per aportar benestar als residents\nPoden escoltar música i comunicar-se amb les seves famílies amb tauletes\nCarme Solà, directora del geriàtric Zoilo Feliu de la Bisbal d’Empordà ens ha parlat al Supermatí d’avui de la situació actual a la residència. Ha explicat que des del 14 de març estan aïllats i per tant els residents no poden rebre visites de les seves famílies. En aquestes circumstàncies, l’equip de treballadors fa el possible per aportar-los alegria i benestar. A més, tot i que, de moment, no hi hagi cap resident que estigui contagiat, viuen amb el temor i la preocupació que el virus pugui entrar amb el material o el menjar que reben cada dia.\nPreguntada sobre les mesures preses a la residència, ha contestat que segueixen els protocols establerts com ara treball per torns i mínim contacte entre els treballadors o l’ús de la mascareta des del 19 de març. N’han rebut, com també de pantalles, per part de voluntaris de la Bisbal.\nTambé ha insistit sobre la importància de l’aspecte relacional i social, principalment perquè la majoria dels residents són d’alta dependència. En aquest sentit s’han iniciat projectes per aportar-los alegria i que han rebut molt bona resposta, com per exemple músics de La Bisbal que els van gravar cançons que poden escoltar amb tauletes tàctils.\nFinalment ha agraït tots els voluntaris que han fet recol·lectes de material, principalment mitjançant la Penya Blaugrana de Monells que els ha proporcionat les tauletes amb les que no solament poden escoltar música sinó també comunicar-se amb les seves famílies.\nPodeu escoltar l’entrevista sensera aquí:\nArticle anteriorLauv cancel·la el concert de Barcelona previst pel 14 de maig\nArticle següentLes exportacions gironines creixen un 20% a fora d’Europa des del confinament


TERRA SOLIDA - Estabilització de terra - TERRA SOLIDA\nSistema certificat per l’aplicació d’additius per l’estabilització de la terra.\nDesprés de moltes investigacions, assaigs «in situ» i proves al laboratori hem aconseguit un sistema d’aplicació d’additius certificat que garanteix l’homogeneïtat de la seva aplicació al sol existent.\naconsegueix transformar el sol existent en un tot.u estabilitzat amb l’additiu seleccionat.\nAquesta aplicació pot reduir en més del 60% el cost tradicional del paviment del camí.\nL’existència de roca, pedres o restes d’antics paviments de formigó o asfalt millora la qualitat granulomètrica del tot.u aconseguint i no comporta cap sobrecost.\nHem adaptat la maquinaria especificament pel sistema desenvolupat, hem format els recursos humans específicament per aquest tipus d’actuacions; aconseguim una aplicació de qualitat clarament contrastable que ens fa ser capdavanters en el sector de d’estabilització de paviments de terra mitjançant additius naturals.


Una dècada amb finals de Lliga al límit per al Girona - Diari de Girona\nUna dècada amb finals de Lliga al límit per al Girona\nL'equip s'ha situat a dos punts del «play-off» i és, altre cop, en disposició de gaudir d'emocions fortes en el tram decisiu del campionat, un fenomen que s'ha viscut en les últimes 10 temporades\nStuani celebra amb ràbia l'1-0 aconseguit de penal contra el Saragossa en el darrer partit disputat fins ara a Montilivi. girona fc\nDesprés de bona part de la Lliga molt castigat per tota mena d'entrebancs, el Girona ha trobat la destijada regularitat en el millor moment. Els de Francisco arriben a la recta final de la competició en plena forma i immersos en una ratxa que els ha fet sumar 16 dels últims 21 punts en joc. Aquesta sèrie ha fet que l'equip retallés punts respecte al play-off i s'hagi situat a només dos punts del sisè i del cinquè. Quan semblava que, amb la salvació al sarró, la temporada es faria llarga, aquest Girona ha demostrat que no en té prou i té ganes de passar-s'ho bé. Venen emocions fortes, com les que hi ha hagut, per bé o per malament, durant la darrera dècada, en què l'equip ha lluitat sempre, fins a les últimes jornades, per un objectiu o altre. Durant aquests deu anys hi ha hagut de tot, des de l'ascens a Primera del 2017 fins a salvacions miraculoses a Segona A com les del 2012 o 2014, passant per quatre ascensos frustrats a la màxima categoria i l'utòpic intent de lluitar per entrar a Europa del 2018.\n2011-12: Salamero al rescat\nAmb Josep Delgado a la propietat, la plantilla va fer el salt de qualitat que demanava Raül Agné. A l'hora de la veritat però, els resultats no van arribar i de seguida l'equip es va quedar a baix. Desnonat durant bona part del curs, Agné va ser fulminat i també el seu relleu, Josu Uribe. Delgado se la va jugar amb Javi Salamero, i Rubi de segon, per a les últimes 12 jornades. El lloretenc va tocar la tecla i va aconseguir sumar 7 triomfs, 4 empats i una sola derrota que van evitar el descens a Segona B.\n2012-13: El play-off de Rubi\nDesprés d'un any en què el Girona gairebé es crema, l'equip, de la mà de Rubi, va aprofitar l'embranzida per situar-se ben aviat a la part alta de la classificació. Amb ben pocs retocs respecte a la plantilla del curs anterior, el Girona va fer somiar per primera vegada, en l'època moderna, en la Primera Divisió. L'ascens directe estava encaminat però la inesperada derrota a Montilivi contra el Xerez (2-4) i les desfetes als camps dels rivals directes com Vila-real (4-1) i Almeria (2-1) van fer esfumar-ne l'opció. L'equip va jugar el play-off i després d'eliminar amb solvència l'Alcorcón, ja amb les forces al límit, va ser atropellat per l'Almeria a la final (0-1 a Montilivi i 3-0 al Mediterráneo).\n2013-14: El miracle Machín\nL'equip que es va quedar a les portes de Primera es va desmantellar gairebé per complet aquell estiu. Els problemes econòmics van obrir pas a una nova etapa d'austeritat i retallades. Ricardo Rodríguez va començar la temporada però al desembre l'equip es va desinflar i va ser substituït per Javi López, que tampoc va poder reflotar-lo. Al final, Delgado va apostar per Oriol Alsina a la direcció esportiva i el maresmenc, ja a la desesperada va jugar-s'ho tot a la carta de Pablo Machín. El jove sorià va agafar l'equip cuer però el va fer despertar i amb el ja històric 3-5-2 va ser capaç de guiar-lo fins a la salvació contra el Deportivo de la Corunya en l'última jornada (3-1).\n2014-15: El Lugo\nEl sistema i la filosofia de joc de Machín van tenir continuïtat el curs següent. També van continuar els bons resultats i el Girona va signar la millor temporada de la història, quant a punts (82). Tanmateix i malgrat tenir l'ascens directe a la butxaca, en l'última jornada contra el Lugo a Montilivi, un gol de Pablo Caballero en l'afegit va evitar-ho (1-1). El drama va ser màxim i en la promoció el Saragossa furgaria en la ferida remuntant (1-4) el que semblava un incontestable 0-3 a La Romareda.\nDe la mà de Machín, l'equip es va tornar a situar a les portes de Primera gràcies a una gran segona volta que li permetre disputar el play-off. Eliminat el Còrdova a les semifinals, l'Osasuna va acabar amb les esperances a Montilivi (0-1) després del 2-1 al Sadar.\nA la tercera consecutiva va anar la vençuda i el Girona va poder celebrar el salt a Primera per primer cop a la seva història. Els Granell, Eloi Amagat, Pere Pons, Sandaza, Kiko Olivas, Portu, Cifuentes, Aday, Coris i companyia es treien totes les espines de cop i gaudien d'una festassa que es va certificar a la penúltima jornada contra el Saragossa a l'estadi (0-0). Abans, els de Machín havien hagut de patir per mantenir a ratlla el perseguidor, Getafe, que també va acabar pujant al play-off.\n2017-18: El debut a Primera\nBen aviat es van esvair els dubtes en l'estrena entre els millors. L'Atlètic només empatar (2-2) i el Madrid va caure a Montilivi (2-1) en dos partits memorables. El sistema de Machín va rutllar també a Primera i l'equip es va salvar sense problemes. Fins i tot a la recta final del campionat es va arribar a somiar entrar a l'Europa League. Al final, una ratxa de 8 punts dels últims 24 ho va evitar.\n2018-19: Descens inexplicable\nTampoc semblava que hagués de patir el Girona en la segona experiència a Primera. Tanmateix, una ratxa de 3 punts de 30 en les últimes 10 jornades ho va dur tot pel camí del pedregar. Eusebio Sacristán no va poder fer reaccionar un equip que va tenir la salvació a la mà i la va perdre en la penúltima jornada contra el Llevant a l'estadi de Montilivi (1-2).\nEl que havia de ser un any d'impàs a Segona A es va convertir en un malson. Primer perquè l'equip amb el pressupost més alt de la categoria no va trobar la regularitat en els resultats ni amb Juan Carlos Unzué ni amb Pep Lluís Martí . Francisco Rodríguez sí que va saber tocar la tecla en les 6 darreres jornades fins a dur el Girona al play-off. Eliminat l'Almeria (1-0 i 1-2), l'Elx va esguerrar el guió previst. El 0-0 en un Martínez Valero amb una gespa de Tercera Regional, va deixar-ho tot per la tornada a Montilivi. A casa, la decisió de Pérez Pallas des del VAR d'expulsar Stuani va ser definitiva. El 0-1 de Pere Milla en l'afegit va confirmar una altra decepció.\n2020-21: Vius fins al final\nL'equip de Francisco s'ha situat a dos punts del Rayo i l'Sporting amb sis jornades per davant. El Ponferradina també hi és pel mig i tot fa preveure una recta final d'allò més emocionant. L'afició ha recuperat la il·lusió.


Tancades les inscripcions al Cros – Cros Popular de Sants\nTancades les inscripcions al Cros\nHola a tothom, hem de comunicar-vos que hem arribat als 1500 corredors a la cursa de 10 quilòmetres i hem hagut de tancar les inscripcions al Cros Popular de Sants. Ja no queden places disponibles ni per internet ni a Cotxeres de Sants. Moltes gràcies a tots i totes per la confiança que un cop mes heu dipositat a la nostra cursa i ho sentim molt pels que no us heu pogut apuntar.\nPer als corredors que participen a la cursa de 600 metres, de 0 a 6 anys, a la cursa de 3 quilòmetres, de 7 a 14 anys o per als corredors que corren la cursa adaptada encara queden places, però si us voleu apuntar us haureu d’apropar a Cotxeres de Sants.\nVoliem recordar-vos que, un cop més, el Cros Popular de Sants serà una festa pensada per als corredors i corredores però també per als veïns i veïnes del barri. Així doncs si us apropeu a algun dels punts d’animació que hi haurà el diumenge 31 al matí podreu gaudir de l’espectacle.\nCom ja és habitual ens acompanyaran els Geganters de Sants, però aquest any a més a més tindrem la participació de Diables i Tabalers de Sants. Gatorade també s’ha volgut sumar a la nostre festa i organitzarà diversos punts d’animació i avituallament al llarg de la cursa.\nA la imatge us oferim un esquema del punt d’arribada i sortida, a la Rambla de Brasil, on podreu trobar tots aquests serveis.\nI recordem un cop més que podeu recollir els vostres dorsals i les samarretes el dissabte dia 30 de 16’30 a 21 a l’Estació de Sants, on gràcies a la participació de la farmacia de l’estació tindreu un detall per a tots els que vingueu.


Si un any enrere algú m'hagués dit que m'atreviria a cuinar isard m'hagués posat a riure.\nSempre havia pensat que coure la carn de caça eren" paraules majors" i a més... d'on treuria jo l'isard? Doncs vet aquí que una de les meves coneixences cerdanes és caçador i el dia abans de Nadal va caçar un isard, ben net i desosat el va posar al congelador (la seva senyora ja es va queixar, ja, de que la nit de Nadal es passes l'estona netejant l'animal)i quan ens vam veure el dia 27 em va obsequiar amb un paquet on hi havia una espatlleta.\nI per si fos poc també em va dir com l'havia de cuinar, en vaig prendre bona nota i va quedar suprem!!\nA part de l'espatlla d'isard vaig necessitar:\n- una botella de vi negre\n- 4 cebes grosses.\n- mitja dotzena de grans d'all\n- una punta de bitxo\n- un farcellet d'herbes aromàtiques (llorer, farigola i una miqueta de romaní)\n- una cullerada de tomàquet concentrat\n- per fer la picada: un all cru, un parell de carquinyolis ( de de galetes Maria), mitja dotzena d'avellanes DOReus.\n-caldo de verdures o de pollastre\nTallem la carn a daus, eliminant nervis i parts més dures (això és el que em va costar més de fer, ja que els meus ganivets no tenen res a veure amb uns bons ganivets de tallar carn!) Posem la carn en un bol i la cobrim amb el vi negre i aixi la deixem tota la nit.\nTreiem la carn del vi i la deixem escorrer. En una cassola amb un bon raig d'oli enrossim bé tots els talls de carn, que haurem salat abans, i els reservem. En el mateix oli sofregim la ceba i els alls tot ben picat, i quan estigui d'un color daurat hi afegim el tomàquet concentrat, ho remenem tot, hi afegim el llorer i les herbes aromàtiques i ho passem a l'olla exprés. Quan torni a arrencar a bullir hi podem afegir la carn, la punta de bitxo, ho mig cobrim de brou i ho fem coure durant un parell a foc ben baixet dins l'olla exprés.\nPassat aquest temps fem desvaporitzar l'olla i l'obrim. Punxem la carn a veure si ja està al nostre gust, en cas que la trobeu dura mireu si cal una mica més de brou, torneu a tapar l'olla i la deixeu coure mitja hora més.\nTreiem la punta de bitxo, el llorer i el lligat d'herbes aromàtiques.\nUna vegada la carn cuita al nostre gust hi afegim una picada fet amb un parell de carquinyolis, un all cru i mitja dotzena d'avellanes. Hi posem uns quants ceps, en el meu cas els tenia congelats, i ho deixem coure, dins la mateixa olla, però ara destapada, un quart d'hora o fins que vegeu que el suc ha reduit i ha quedat una miqueta més espès.\nUn bon pa de poble i bon profit!!\nEtiquetes de comentaris: Avellanes bolets caça carn segon plat\nUbicació: Puigcerdà, Catalunya\nDelicias 3 de gener de 2012, a les 14:49\nQuin plaer que et facin aquest regal, no l'he tastat mai. Em passa com a tu, penso que és complicat cuinar aquest tipus d'animal. Hauria de ser boníssim.\nCotó de sucre 3 de gener de 2012, a les 16:28\nQuin bon regal que et van fer. A mi m'encanta fer estofats i que quedin ben tendres. Bon any!\nTiriti 3 de gener de 2012, a les 17:58\nPero es Isard?, mira que la cabra tira al monte, ja,ja..es broma, segur que estaba excels, un plat màgic, aviam quan convides?, jo porto el vi i la gana...\nLa Cuina Violeta 3 de gener de 2012, a les 19:08\nGanxeta, no he menjat mai isard ni l'he cuinat. De la manera que descrius com l'has fet ha d'estar molt bo. I és que no acostumo a menjar "caça". Al meu marit segur que li agradaria. Potser tot és posar-s'hi. Petonets,\nCuinagenerosa 3 de gener de 2012, a les 21:50\nquina manera més bona de començar l'any! amb un bon estofat de caça, no hi ha cap carn comparable a aquestes.\nFem un mos 4 de gener de 2012, a les 8:02\nNoia quina sort que et regalin l’Isard i t’ensenyin com cuinar-lo, aquesta recepta queda apuntada.\nPer cert, a la propera nosaltres portem el que faci falta, i la gana......\nFrancesc 4 de gener de 2012, a les 16:15\nAixò és tenir sort!!! Amb amics així, quin gust, no? Una recepta que ha de ser boníssima!! Salutacions\nAngie Perles 4 de gener de 2012, a les 22:30\nUn guiso exquisito seguro, Dolça! Te deseo un feliz año y unos felices Reyes! Besitos.\nAnna 5 de gener de 2012, a les 12:40\njaja Jo posaria la mà al foc que no cuinaré isard en tota la meva vida... I és una pena, perquè aquest que has fet tu havia de quedar deliciós!! Quina sort, que te'l regalessin; conserva aquesta amistat, ehh?? jaja\nstarbase 5 de gener de 2012, a les 14:01\nProfa porfa, Isard és 'rebecu' oi? :-P\nTapa't de tapes 7 de gener de 2012, a les 18:07\nCarai, que valenta! Et vas atrevir amb l'isard... jo només ho he intentat amb el poc senglar al vi negre i vaig tenir una feinada...!!! Segur que era deliciós, el teu isard, cuit "comme il faut"!!! Petonet\nMima 7 de gener de 2012, a les 21:53\nPenso que jo, com l'Anna, podria posar la mà al foc que no cuinarè Isard :O) Tot i que la recepta em tempta. Uns amics finesos ens vàren dur un embotic de ren i ... nop, tampoc no em va convèncer\nAnònim 7 de gener de 2012, a les 23:43\nAbans de començar a llegir és el primer que he pensat, o d'on ha tret l'isard aquesta noia? Je, je, ha veig que va bé tenir amics en tota la geografia catalana, de costa fins muntanya, però en aquesta mai hi havia caigut. No m'imagino quin gust pot tenir. De totes maneres felicitats pel plat, no sempre hi han ocasions com aquestes.\nMolt feliç 2012, guapa!\nNo tot són postres 8 de gener de 2012, a les 10:40\nDelicias, a vegades segons quins regals són un plaer... i un maldecap. Quan el vaig rebre vaig pensar, mare meva si això deu ser "impossible" de coure!!!! ;-D Però mira, me'n vaig sortir i força bé, pel que em van dir els que s'ho van menjar!!\nCotó de sucre, ben tendre en aquest cas va voler dir, olla exprés i força estona!\nTiriti, quan vulguis, ja t'ho vaig dir, a més ara ja saps com es va cap a les terres del sud. Quedem al "casino" d'Alcover? heheh ;-D\nNani, jo sóc de poca carn, i sobretot de poquíssima carn vermella, però davant l'obsequi mans a la cassola i endavant!!! Tu haguessis fet el mateix.\nManel, es nota que ets de muntanya. Nosaltres no n'hem començat a menjar fins ara que pugem a la Cerdanya. Abans alguna vegada pel Matarranya un civet de senglar... però de cuinar-lo? Mai m'ho hagués pensat!!\nSion, si us agrada la caça és una recepta prou facileta de fer.\nFrancesc, la veritat és que aquests amics són un encant, cada vegada que ens veiem "cau" alguna coseta, però aquesta vegada el regal em va sorprendre moltíssim.\nAngie, igualmente para ti!\nAnna, no ho diguis mai això, jo fa un mes enrere pensava el mateix, que la caça era cosa d'altres persones i mira!!\nÒscar, rebecu, si senyor, rebecu!!\nMarina, la feinada la vaig tenir a tallar la peça de carn, és molt més fibrosa que la carn de vedella o pollastre que normalment mengem i els estris de cuina no eren massa els apropiats, però bé, al final ho vaig aconseguir! I em sembla que a partir d'ara m'atreviré amb tot!!\nMima, com li he dit a l'Anna, no se sap mai!\nGemma, i d'on podria treure jo l'isard!!! mare meva si m'ho haguéssin dit un mes enrera... ara ja sé que només em cal trucar a l'Antonio, jejej\nJoan BIOSCA 8 de gener de 2012, a les 17:05\nM'encanten els estofats de peces de caça. Aquest estofat te una pinta genial.\nLa propera vegada pots provar de fer-la d'una sola peça amb els alls i les herbes aromatiques i la deixes al forn fins que al punxar-la no surti gairebe suc. Ben rustida.\nRuben 26 de gener de 2012, a les 15:59\nHas fet l'estofat tradicional de caça. Jo l'he fet 3-4 vegades amb senglar i la veritat és que surt molt bo, el marinat inicial serveix per estovar al punt la carn :-)


Feliciano López i Fonsi Nieto, units en la batalla legal contra Alba Carrillo\nFeliciano López i Fonsi Nieto, units en la batalla legal contra Carrillo\nBarcelona. Dimecres, 23 de Agost 2017. 17:59\nActualitzat: Dimecres, 23 de Agost 2017. 17:59\nAlba Carrillo es troba de vacances en un paisatge paradisíac amb la seva parella mentre s’està preparant tot un malson per quan torni. La model es va convertir en una de les protagonistes de la final de Supervivientes en tenir un tendre retrobament amb el seu fill. Però aquesta emotiva escena la portarà als jutjats.\nL’expilot Fonsi Nieto- exparella de Carrillo i pare del nen- va mostrar el seu disgust en veure com el petit anava a plató sense el seu consentiment. I ara ha donat un pas més enllà després de la controvertida entrevista de la mare de Carrillo a Sábado Deluxe.\nLucía Pariente: "Alba dejó a Fonsi porque se cansó de su actitud" #elretornodeluci\n— Sábado Deluxe (@DeluxeSabado) 19 de agosto de 2017\nNieto hauria posat a treballar el seu bufet d’advocats, segons Kiko Matamoros, per tal de sol·licitar al jutge la custòdia exclusiva del seu fill; una decisió meditada “després de sis anys aguantant”. El col·laborador de Sálvame ha assegurat que Fonsi interposarà la demanda el dia 1 per poder tenir al petit Lucas com més aviat millor. Una batalla legal en la qual podria ajudar-lo una tercera persona... l’exmarit d’Alba Carrillo, Feliciano López.\nEl Español ha publicat que el tenista hauria ofert la seva ajuda a Fonsi en haver agafat molta estima al nen durant el seu matrimoni amb Alba: “Feliciano declararà tot el que ha viscut amb ella si Fonsi li demana perquè vol el millor per Lucas”.\nLa notícia ha arribat ja a Carrillo i s’hauria posat en contacte amb Terelu Campos perquè confirmés que prendrà mesures dràstiques: “Com a mare sóc irreprotxable i seguiré lluitant. Quan torni a Madrid tindré una reunió amb els meus advocats, però estic tranquil·la. Crec que Fonsi s’està equivocant. Em fa massa gràcia que vagi Feliciano com a testimoni... ell que tingui els seus propis fills i que no parli dels meus”.\nEs produirà aquesta unió entre les dues exparelles de Carrillo?\nTelevisió Karmele, farta: “No penso tornar a 'Sálvame', em feien fàstic” Jennifer Navarro\nTelevisió La Pelopony denuncia el “sou ridícul” de 'Cazamariposas' Marc Bleda


Startups - Voluntariat Sènior d'Assessorament Empresarial\nQuè oferim a StartUps\nEn moltes ocasions, els promotors d’una StartUp es centren només amb la seva idea de valor sense adonar-se de que cal que tingui una bona estructura empresarial que li asseguri aconseguir l’èxit esperat.\nDes de Secotbcn podem aportar l’experiència dels nostres sèniors en la seva dilatada activitat en creació i direcció d’empreses, per tal d’ajudar a conformar l’StartUp. La disparitat de perfils professionals dins de Secotbcn, ens permet abastar tot tipus d’iniciativa.\nProposem una bona etapa de formació als promotors, en tot allò que està al voltant del món de les StarUps. Estadis esperats de creixement; formes de fiançament habituals; introducció als aspectes legals i de patents; màrqueting; lideratge etc.\nAjudem a l’emprenedor a afinar la idea de valor, de manera que sigui concreta i viable.\nAnalitzem les mancances que apreciem en la seva organització, ajudant-lo a establir un equip competent i complet.\nDonem idees i metodologia per tal d’identificar i concretar el mercat objectiu.\nOferim eines de treball que facilitin l’anàlisi, Canvas, Dafo, Kemban …\nTreballem amb els promotors per tal de preparar l’StartUp de la millor forma per poder aconseguir la necessària captació de fons.\nAjudem en l’elaboració del pla d’empresa en tots els seus aspectes, econòmic, financer, màrqueting, canals de venda, producció etc.\nInformem i aconsellem els millors fòrums per presentar la iniciativa, per tal d’aconseguir finançament o participació en l’empresa.


Arriba a Barcelona el primer creuer propulsat per gas natural liquat\nEl Port de Barcelona ha rebut aquest divendres el primer creuer propulsat per Gas Natural Liquat (GNL), l'AIDAnova, del Grup Costa. Segons ha informat l'empresa, el GNL és el combustible "fòssil més net del món, que reduirà les emissions en ports i mar gràcies als seus motors de doble combustible".\nEl Grup Costa ha destacat que és "clau" l'aposta del Port de Barcelona pel desenvolupament d'infraestructures que possibiliten l'atracament de vaixells propulsats per GNL, la qual cosa li ha permès convertir-se en el port més gran a permetre que els vaixells puguin resubministrar-se amb aquest combustible.\nFins al novembre del 2019, l'AIDAnova realitzarà itineraris de set dies pel Mediterrani amb escala en alguns dels destins més demandats pels clients alemanys, als quals donarà servei principalment, com Civitavecchia (Roma), La Spezia (Florencia), Marsella i Barcelona.\nEl pròxim 30 d'octubre arribarà a Barcelona un altre vaixell insígnia de Costa Cruceros, el Costa Smeralda, vaixell que utilitza la mateixa tecnologia i navegarà pel mediterrani occidental fins a l'abril del 2021


vulnerabilidad archivos - Blog de CJ\nFacebookTwitterGoogleWhatsAppTelegramMésCorreu electrònicImprimeixLinkedIn\tBerlín: davant l’extrema vulnerabilitat de les nostres vides\n20 desembre 2016 · by Xavier Casanovas · in Europa, Globalització, Pau, Violencia Xavi Casanovas / Santi Torres. Ens llevem amb la notícia d’un nou atemptat, aquest cop a Berlín. A l’espera de confirmar-ne l’autoria, restem un cop més atònits i colpits per les imatges i les xifres de la barbàrie. La nostra solidaritat amb les víctimes berlineses, i amb totes les víctimes d’allò que es va dibuixant poc a poc com una guerra d’abast més global del que haguéssim pogut imaginar. A Europa se li imposa una realitat nova i desconeguda, atemorida i recelosa per l’arribada forçosa de milers i milers de germans que fugen precisament d’aquella violència que tant ens horroritza i que ara ens colpeja de ben a prop.\n1. La primera reflexió ens remet a l’extrema vulnerabilitat de les nostres vides. Potser en algun moment hem arribat a pensar que érem éssers indestructibles, que la seguretat era intrínseca a la vida a Europa. La fragilitat de les nostres vides es posa en evidència en cada nou atemptat, en cada agressió a casa nostra. I no deixa de descol·locar-nos, de recordar-nos que la vida és quelcom realment fràgil a cuidar. (més…)\nFacebookTwitterGoogleWhatsAppTelegramMésCorreu electrònicImprimeixLinkedIn\tVulnerables, vulnerabilitzats\n28 setembre 2016 · by Josetxo Ordóñez Echeverría · in Drets humans, Migracions Josetxo Ordóñez Echeverría. Fa uns dies, uns quants membres de Cristianisme i Justícia vam poder compartir una deliciosa trobada amb Jon Sobrino. Sobre aquesta trobada escriu Josep Cobo al seu blog. El primer que va dir Jon Sobrino és que la història és “sang fluint”. Que la realitat humana, la biografia de la humanitat, es comprèn en la “sang que flueix”. Aquesta perspectiva inicial del “martiri” com a lloc epistemològic de l’esdevenir humà em segueix ressonant dins el cor des de llavors. És el “donar la vida” l’esdeveniment genuí per contemplar la realitat. Esdeveniment que m’atreveixo a dir que, per a Jon, existencialment té un revers en forma de “ser llevada la vida”. Donar i ser llevada la vida. Sang que flueix.\nEl Servei Jesuïta a Migrants Espanya presenta el seu informe anual 2015 sobre els Centres d’Internament d’Estrangers, els CIE. Un informe que recull les dades de 503 persones visitades en els CIE de Barcelona, Madrid i València l’any passat. L’èmfasi d’aquest informe està en el seu títol, que és el d’aquestes línies: “Vulnerables. Vulnerabilitzats “. L’informe diu que “vulnerabilitzada és aquella persona que ha estat portada a la situació de vulnerabilitat per mecanismes estructurals econòmics, polítics, socials i jurídics. (més…)\nFacebookTwitterGoogleWhatsAppTelegramMésCorreu electrònicImprimeixLinkedIn\tRecés a la ciutat (I): Menjar, casa i hospitalitat, somni de Déu i signe de contradicció\n24 març 2016 · by Pepa Torres · in Espiritualitat, Recés a la ciutat Pepa Torres. Aquesta tarda celebrem l’amor fins a l’extrem de Jesús, la radicalitat de la seva tendresa, que es fa cura fins al punt de, com diria el profeta Ellacuría, «carregar, encarregar-se i fer-se càrrec» de la humanitat més ferida. Jesús és la misericòrdia en acció, la misericòrdia en relació, viscuda cos a cos amb la gent més oprimida i exclosa. En Ell es fa carn i pren rostre el Déu cuidador de la creació i els profetes, que vetlla per la dignitat de tota criatura, que «no trenca la canya esquerdada ni apaga el ble que vacil·la»; el Déu que sosté i encoratja la fragilitat més extrema posant-se en el seu lloc (Is 42,3).\nEl que celebrem aquests dies, l’esdeveniment pasqual, no és un fet fortuït ni aïllat,\nsinó la conseqüència d’una manera d’estar en la vida de part de Déu, des de la seva misericòrdia i tendresa. El vocabulari de la tendresa en la Bíblia se centra fonamentalment, en l’Antic Testament, al voltant de les paraules rahum, rehem i rahamim, que es refereixen a les entranyes com a seu de l’afecte i les emocions més profundes, i que s’associen sempre a la compassió i a la misericòrdia. (més…)\nFacebookTwitterGoogleWhatsAppTelegramMésCorreu electrònicImprimeixLinkedIn\tMiguel González: “És crucial fer una pedagogia pública que resisteixi al populisme xenòfob”\n3 març 2016 · by Cristianisme i Justícia · in Charlas, Drets humans, Europa, Migracions Cristianisme i Justícia / Justícia i Pau / Mans Unides. En la propera sessió del cicle de conferències “Els dilluns dels Drets Humans” que tindrà lloc el proper 7 de març a les 19h a la sala d’actes de Cristianisme i Justícia, Maria Jesús Vega, portaveu i responsable de Comunicació i Relacions Externes de l’ACNUR, i Miguel González, director del Centre Ellacuría de Bilbao i coordinador del Servei Jesuïta a Migrants a Espanya, ens parlaran sobre les mesures que cal abordar per transitar d’una societat hostil a una d’acollida davant el drama de les persones refugiades. La taula estarà moderada per Carles Solà, periodista i director del programa “Tot un món” de Televisió de Catalunya.\nAbans de l’acte de dilluns hem pogut parlar amb Miguel González. Això és el que ens ha explicat… (més…)


Il·lustració a Llotja 2018. En Centre Cívic Urgell, Barcelona | La Ventana del Arte\nEn aquesta exposició es podrà veure una selecció dels millors projectes integrats, realitzats per l’alumnat del Cicle Formatiu de Grau Superior d’Il·lustració de l’Escola d’Art i Superior de Disseny: “Llotja”. L’exposició, seguint l’especialització del centre cívic en il·lustració i obra gràfica, inclou un apartat dedicat a mostrar les il·lustracions de l’alumnat de Llotja creades mitjançant l’aplicació de les tècniques tradicionals de gravat i estampació. Un conjunt d’obres de joves il·lustradors que tot just comencen a transitar l’apassionant camí d’aquesta professió.\nA cura d’Alícia Gallego, docent de l’especialitat d’il·lustració de EASD Llotja.\nInicio » Mapa de museos y exposiciones » Cataluña / Catalunya » Barcelona » Barcelona » Centre Cívic Urgell » Il·lustració a Llotja » exposición Nº 33005


access_timejunio 25, 2020 chat_bubble_outline No Comments\tfolder_open Arte y Cultura Català LGTBI\nLes sèries estan ordenades cronològicament per data d’estrena.\nUna part dels personatges, que porten les gemmes, no tenen gènere. A través de les fusions d’uns altres, apareixen personatges de gènere no binari. Steven a vegades usa vestit rosa i sabatilles amb pompons. Rubí i Safir protagonitzen les primeres noces lèsbiques de l’animació infantil mainstream. Apareixen famílies i relacions no normatives. Steven Universe va camí de convertir-se en una sèrie de culte que marca una fita en la història de l’animació.\nUna de les sèries més llorejades de la nova onada de produccions adolescents que tracten la diversitat, com Euphoria o Merlí. No obstant, aquesta sèrie noruega s’ha convertit en un fenomen mundial pel seu format, que consisteix a presentar als personatges com a persones reals amb perfils en les xarxes socials relacionats amb els episodis. A través dels capítols es presenten temes com les orientacions i identitats sexuals, el bullying, l’antiracisme o el feminisme.\nAquest docudrama (combina actuacions amb el gènere documental) recorre en 8 episodis la història dels sectors del moviment LGBTI als Estats Units que es configuraven com a activistes pels drets civils i la promoció a espais institucionals. Basada en les memòries de l’activista Cleve Jones, narra els esdeveniments de 45 anys, des de l’era post-Sontewall fins a l’actualitat, amb un elenc d’intèrprets amb trajectòria, com Rosie O’Donell, Guy Pearce o Whoopi Goldberg.\nDues germanes tornen a reunir-se en l’enterrament de la seva mare, on descobreixen que la seva companya de pis era en realitat la seva esposa. Personatges complexos. El retrat d’una família i un barri a Los Angeles, presentant la problemàtica de la gentrificació, el racisme institucional i la lesbofòbia interioritzada. Un elenc sense cares conegudes, però de gran qualitat i compost enterament per mexico-americanes. Tots aquests ingredients donen lloc a Vida.\nLa sèrie s’ambienta magistralment en la cultura dels balls de Nova York en els anys 80 i 90, filmada en el documental Paris is Burning. Les dues temporades de Pose transcorren en aquestes comunitats, on es reunia, desfilava, ballava, competia i es donava suport a la part més discriminada de la comunitat LGBTI: afro, llatins, trans, dragqueen i reines amb ploma. Amb l’elenc de persones trans més gran en una sèrie, la història retrata entre llums, escenaris, lluentons i maquillatge els profunds llaços de solidaritat teixits per persones que sofrien la part més dura de la pandèmia de l’VIH/SIDA, el rebuig familiar, social i la pobresa.\n“Quan era noia, no coneixia cap persona gai i no tenia cap accés a cap representació en els mitjans de gais, molt menys una representació positiva”. Aquesta és una de les raons de la creadora de la nova She-Ra, Noelle Stevenson, per a explicar les picades d’ullet a la diversitat del rellançament de la sèrie She-Ra i les Princeses del Poder, una trama nova del personatge She-Ra del clàssic de l’animació dels 80 He-Man.\n7.Històries de San Francisco (2019)\nAnna Madrigal, participant en la rebel·lió trans contra la policia de la Cafeteria Compton en 1966, compleix 90 anys a San Francisco. És la matriarca trans d’una família constituïda per fills i filles fugits del rebuig que conflueixen a la seva casa. Aquest acolliment és el centre de les Històries de San Francisco que es van adaptar en una sèrie inacabada dels 90, basada en els Tals of the City de l’escriptor Armistead Maupin. Aquests relats escrits en els 70 es reprendran com a base per a continuar la sèrie de forma renovada i mostrant de forma molt més oberta la diversitat sexual.\nAquesta sèrie posa el focus en un dels temes més invisibilitzats de la comunitat LGBTI: les persones amb diversitat funcional. A través d’un format lleuger pròxim a la webserie, ens endinsem en la vida de Ryan, un jove gai amb paràlisi cerebral i la seva supervivència en el món laboral i la vida afectiu-sexual. Una de les primeres produccions a tractar àmpliament la ignorada realitat de la vida sexual i la diversitat funcional, més enllà de Yes, we fuck.\nAl principi de cadascun dels capítols, la veu de Rue narra la història d’algun dels personatges, des de la seva infància i la relació amb les seves famílies, per a buscar respostes a les seves accions i objectius en la vida. Tot canvia quan coneix a Jules, una noia trans nova al poble, qui es torna la seva amiga inseparable i el seu gran amor. Una de les sèries adolescents amb major seguiment dels últims anys.\nEncara que el muntatge de la sèrie va ser interromput pel confinament i els capítols surten amb comptagotes, l’aparició del primer episodi de Veneno va impactar per la seva qualitat i expectatives. La història de Cristina Ortiz, la Veneno, és la d’una dona trans en situació de prostitució, que va fugir del seu poble a Madrid pel rebuig, i va arribar a ser un personatge indispensable en la televisió espanyola dels anys 90, que va explotar el fenomen per a guanyar audiència.


Durant els dies 1 i 9 d'abril la Casa de Cultura de Xàtiva acollirà les donacions de sang\nDurant els dies 1 i 9 d’abril la Casa de Cultura de Xàtiva acollirà les donacions de sang\nDes del Centre de Transfusions de la Comunitat Valenciana s'han demanat edificis públics sense activitat per tal d'evitar assistir als centres sanitaris\nEls dies vinents, 1 i 9 d’abril, la Casa de Cultura de Xàtiva es transformarà en un centre de transfusió de sang. Aquest edifici acollirà per primera vega aquesta tasca a causa de la petició del Centre de Transfusions de la Comunitat Valenciana que ha demanat edificis públics municipals que ara mateix no tinguen activitat, perquè els donants no tinguen contacte amb possibles malalts de coronavirus.\nLa Casa de Cultura es troba tancada al públic des de que va començar l’Estat d’Alarma.\nAquestes donacions es podran realitzar els dies 1 i 9 d’abril des de les 4 i mitja de la vesprada fins a les 9 de la nit.\nPaco Ibáñez ompli el Gran Teatre de Xàtiva