El Vendrell. La Cultura: de novembre 2014\nEl proper diumenge 30 de Novembre a les 12h, la Vil·la Museu Pau Casals ofereix l’activitat familiar “Mediterrani”, un espectacle per a nens i adults en el què es combina la música i la plàstica. La Vil·la Museu Pau Casals programa l’activitat familiar “Mediterrani”, on l'expressivitat de la pintura al gouache i la improvisació musical en directe, pretenen obrir la porta de la imaginació. Encara que hi ha un fil conductor, ens interessa suggerir, no tant explicar una història, per entrar en el món personal de les imaginacions i dels somnis a partir dels sentits.\nPer a la seva creació, Manuel Martínez ha compost una peça de cinc moviments, música contemporània amb tocs de jazz que, amb l'expressivitat de la pintura al gouache en directe i la improvisació de Laura Borràs, pretén obrir la porta de la imaginació.\nL'espectacle dura entre tres quarts d'hora i una hora i és participatiu. Es farà un experiment: s'ha de portar un bloc petit (o gran, és completament lliure) i material per dibuixar (com ara llapis, llapis de colors, retoladors... poc i senzill, còmode d'usar!)\nL’activitat esta adreçada a nens de 3 a 6 anys.\nLes tarifes són de 3 euros tant per adults com per nens.\nCal fer reserva prèvia al telèfon 977 684 276 (ext. 1) o al correu electrònic museu@paucasals.org\nAuditori Pau Casals, tel. 977 68 34 68.\nMestre Oleguer d'Àngel Guimerà arriba al TÀG del Vendrell\nJaume Costa interpreta Mestre Oleguer, 2014.\nEl proper divendres 28 de novembre 2014, a les 22 h, al Teatre Àngel Guimerà del Vendrell (TÀG), es podrà veure el monòleg Mestre Oleguer, un text apassionant que ens revela el patriotisme d'un dels autors més grans que ha tingut mai Catalunya i fill predilecte del Vendrell: Àngel Guimerà.\nAquesta obra, dirigida i interpretada per Jaume Costa, és una de les poques peces teatrals que parla d'uns fets que van succeir el 1714, en què Mestre Oleguer, un senzill carreter, defensa amb dents i ungles la seva pàtria, desgranant els seus sentiments i la seva vida, transportat per la nostàlgia d'un\ntemps feliç. La música, creada especialment per a aquest muntatge, és de David Martell, reconegut pianista i compositor de Manresa.\nLa Vanguardia, 4 de maig de 1890, pàg 7\nAquest monòleg es va representar per primera vegada a Barcelona el dilluns 5 de maig de 1890 al Teatre Català Romea (actual Teatre Romea). El diari La Vanguardia del 4 de maig deia “Mañana a beneficio del eminente autor don Àngel Guimerà: la tragedia Rey y Monjo. Estreno del monólogo del mismo autor, Mestre Olaguer, episodio del sitio de Barcelona por Felipe V desempeñado por el señor Bonaplata”. Un mes més tard, a Reus, el diumenge 8 de juny de 1890, el monòleg es representava al Teatre Fortuny, on es pogué veure juntament amb l’obra Rei i Monjo, segons publicà el Diario de Reus dins de l’apartat “Diversiones públicas”. L’obra va ser interpretada per Teodor Bonaplata, de la Compañía Catalana del Teatre Català Romea. L’estrena del monòleg inèdit havia de comptar amb la presència d’Àngel Guimerà, segons el cartell que anunciava les obres del Teatre Fortuny.\nTeatre Fortuny, més d’un segle. Reus : Consorci\ndel Teatre Fortuny, 1994 d’Albert Arnavat...[et al.] (Vol. 1).\nMés endavant, a Barcelona, al teatre Novedades − Teatre Català, el 12 d’octubre de 1893 la Gran Compañía Dramática Catalana y Castellana la posà de nou en escena amb la interpretació d’Enric Borràs.\nEl monòleg va ser publicat per primera vegada a la revista Il·lustració Catalana el 15 d’agost de 1890. Posteriorment, la impremta La Renaixensa, on es publicaren la major part de les obres d’Àngel Guimerà, en va fer més de tretze edicions.\nAbans d’alçar-se el teló, dos o tres trets seguits: després un de sol.\nL’escena representa un carrer de Barcelona del barri de Ribera, tancat per una formidable barricada, a la que es pugui pujar per mitjà de caixes, bótes, sacs de terra i altra mena d’objectes de què es troba formada. Les cases dels costats estan mig destruïdes pel bombardeig i l’incendi. En l’escena i entre la runa, cadàvers de catalans. Pertot la desolació més completa. És al matí. En alçar-se el teló Mestre Oleguer està enfilat a la barricada i acaba d’engegar el fusell contra els enemics, veient-se encara el canó de l’arma que fumeja. Parla mirant per sobre de la barricada.\nTé: el darrer. En Ramon. És fred que gela!\nNi una tampoc! No puc mirar-lo! El pobre!\nTan graciosot i cor obert! I ara\nla seva dona està esperant que torni!...\nAh, que n’heu fet de mal! I sempre, sempre\nper lo mateix. Per governar aquí a casa:\nper tractar-nos com bens que se’ls degolla!\nI en bona fe que ho hem sigut bé massa!\nI ell molt més que ningú. Tot s’ho prenia\npel bon costat, i res de mal s’ho creia.\nFins un dia… i de bo que vaig cremar-m’hi.\nUn dia que al davant de la botiga\nfeia cantant amb mos fadrins un carro,\nd’aquells de quatre rodes per la sega.\nGairebé era enllestit, i sols mancava\nencerclar a cops de mall l’última roda\nque afinava el ribot, mentre que en terra\nel cèrcol s’enrogia enmig de brases.\nEll que allavors passava em va emprendre.\n-Mestre Oleguer, que Déu vos do bon dia.-\nEncaixem amb aquesta, i li pregunto:\n-Què hi ha de per allà dalt? – Han vingut lletres.\nDiu que ja tenim rei: que ve de França,\ni es dirà Felip V.- Felip? La pesta\nse l’emporti! Els Felips per Catalunya…\nhan sigut sempre de la pell del diable!\n-Diu, va fer, que és aquest bella persona.\n- Ja a Madrid cuitaran a fer-lo perdre.\n-I que vindrà a jurar les lleis antigues.\n-El jurat trencarà quan allà ho vulguin.\nCompany: estem perduts si la gent nostra\nno fa un va-i-tot: que hi ha segles i segles\nque ens volen acabar, i un dia i l’altre;\nva de pares a fills que sota terra\nfurguen en les arrels de Catalunya.\n-Mestre Oleguer: sempre ho veieu tot negre.\n- No, negre, no: color de sang i fora.-\nSe’n va riure en sentir-ho: i vaig quadrar-m’hi…\nque el riure aquell al cor no m’hi cabia.\n-Va a la mort Catalunya; i sou vosaltres\nels que aixequeu el cadafalc per ella.\nVosaltres, els prudents; la gent de l’ordre\nque us fa por un fantasma, i sou joguina\ndels d’allà i dels d’aquí que mercadegen\namb la hisenda i la sang del nostre poble.-\nVaig agafar-lo per un braç, i amb ira,\nsotraguejant-lo tot, que en vaig fer massa,\nli vaig dir tant cremat que no m’hi veia:\n-Formen l’Espanya, m’enteneu?, dos pobles.\nHi ha qui diu són germans. Sí, prou: se semblen\ncom l’aigua al foc, i com la nit al dia.\nVolen manar tots dos, i com en ella\nno hi caben pas, d’aquí que l’un o l’altre\nté d’aplatar el coll fins que li ajupin.\nValencians, mallorquins, i aragonesos\nunits als catalans fan un sol poble.\nElls tres ja han fet a tots, i sols nosaltres\nans l’orgull castellà no ens volem tòrcer.\nEl dia que caiguem! … Voleu saber-ho?\nAquí ho teniu: veieu les quatre rodes.\nDintre els cèrcols de ferro hi ha València,\nMallorca i Aragó; voltat de brases,\nja està a punt el grilló de Catalunya.\nVós deixeu-lo posar, i és fet el carro\nque tragini pel món de segle en segle\nun mort que fa vergonya: nostra raça\nvençuda per covarda i per indigna! –\nI el mall feixuc giravoltant en l’aire,\nsaltant-me el cor vaig acabar la feina.\nI ell .. no va riure més! I ha dat la vida!\nHa de semblar que Mestre Oleguer ha mort. En aquest moment la remor dels castellans s’ha de sentir al peu de la barricada. Després del crit de “Viva Felipe V”, Mestre Oleguer s’aixeca rígid caient mort desplomat en victorejar a Catalunya.\n¡Viva Felipe V!\nA fora, lladres!\nMentre cau el teló s’han de veure els soldats de Felip V que van traspassant la barricada.\nÀngel Guimerà, Obres completes II, Barcelona: Editorial Selecta (1978)\nEl Vendrell participa en la 19 Setmana de la Ciència amb una exposició sobre els neandertals a Catalunya al Museu Deu\nDins dels actes de la 19a Setmana de la Ciència, el Museu Arqueològic del Vendrell ha programat l’exposició “Neandertals a Catalunya”, que s’inaugurarà el proper 28 de novembre, a les 18 h, al Museu Deu. La mostra té com a objectiu divulgar quins són els jaciments de l’època dels neandertals a Catalunya i com era l’entorn d’aquesta espècie que va viure fins fa 37.000 anys i que va conviure amb els humans moderns. El dia de la inauguració de la mostra, els seus comissaris oferiran una visita guiada i probablement es podrà veure alguna peça del fons del Museu Arqueològic del Vendrell de l’època paleolítica.\nL’exposició “Neandertals a Catalunya” té apartats sobre la seva dieta, basada en el consum de carn complementat amb peix, marisc i recursos vegetals; sobre les seves creences o sobre el medi ambient en què vivien. Així mateix, s’explica que a Catalunya tan sols hi ha dos jaciments on s’hagin trobat restes humanes de neandertals: una antiga pedrera al Pla de la Formiga, a prop de Banyoles (Pla de l’Estany), i la cova del Gegant, al terme municipal de Sitges. A més, la cova del Mollet (Serinyà, Pla de l’Estany) ha proporcionat una resta que no s’ha pogut determinar si correspon a un neandertal o bé a un preneandertal. No hi ha consens científic sobre molts aspectes de l’origen i l’evolució d’aquesta espècie ni sobre com va desaparèixer, tot i que actualment es pensa que va quedar assimilada pels humans moderns (Homo sapiens).\nAquesta exposició ha estat elaborada i gestionada pel SERP (Grup de Recerca del Quaternari) i el DIDPATRI (Grup de Recerca del Departament de Didàctica del Patrimoni) de la Universitat de Barcelona.\nL’exposició es podrà visitar al Museu Deu del Vendrell fins al 26 de gener de 2015. El Patronat Municipal de Serveis Culturals oferirà visites per a escolars, tallers, conferències i visites per al públic en general al voltant del muntatge.\nPer a més informació: arqueologia@elvendrell.net\nLa figura de Pau Casals és molt coneguda i admirada al Japó. Fruit d’aquesta fascinació i de l’interès de grups de japonesos per visitar el Vendrell i l’entorn de Pau Casals, fa anys que va iniciar-se una relació amb diferents institucions japoneses així com amb el Consolat General del Japó a Barcelona. Per això, i de fa anys, la presència de grups i intèrprets del Japó, la majoria d’ells de gran prestigi, han estat presents a l’Auditori Pau Casals del Vendrell.\nUn d’aquests grups és Japan Kocarina Ensemble, que dirigeix Kurotaro Kurosaka que faran un concert, el diumenge, 23 de novembre, a les 12 del migdia, a l’Auditori Pau Casals.\nLa kocarina és un instrument que té el seu origen en l’ocarina, un antic instrument present a diferents països d’Amèrica i Europa. La kocarina té un so suau provinent de la fusta, i alhora se li vol donar el símbol de defensa del medi ambient i pel foment de la Pau.\nEl Sr. Kurotaro Kurosaka, director i impulsor de la Kocarina va nèixer a Nagano, Japó, l’any 1949. Es gradua a la Universitat i escriu cançons, començant la seva carrera musical com cantant folk. D’aquesta manera viatja arreu del Japó interpretant cançons de temes del medi ambient, i sobre la vida de cada dia.\nL’any 1995 un amic li regala un instrument, provinent d’Hongria, una ocarina. Ell fa conèixer al Japó i la transforma en una Kocarina. Treballant amb fusters japonesos li afegeix millores fent que tingui una gran precisió.\nA les Olimpiades d’Hivern de Nagano, l’any 1998, es va fer un recital de kocarines a l’estadi Olimpic, això permet que aquest instrument sigui conegut arreu del Japó. Les kocarines que es van fer servir provenient dels arbres que es van haver de tallar per construir les instal.lacions olímpiques.\nI és també a l’any 2000, que els membres de l’Orquestra de Kocarina de Nagano, fan un concert a Salt Lake City, estat de Utah dels EE.UU. d’Amèrica, futura seu d’uns Jocs Olimpics d’Hivern.\nEls anys 2006 i 2007 fan recitals al festival cultural oficial de les Olimpiades de Pekín.\nEl febrer del 2008 són convidats a fer un concert a la Casa de Concerts de Viena, i el 2010 a la seu de l’Associació Vienesa d’Amics de la Música.\nÉs al gener del 2011, i amb la presència de l’emperadriu Michiko del Japó, fan un concert a Tokio, celebrant els quinze anys de la creació de la kocarina, amb gran èxit. Per aquest concert es van utilitzar kocarines fetes a partir d’arbres que van sobreviure a la bomba atòmica d’Hiroshima.\nJapan Kocarina Ensemble va actuar per primera vegada al Vendrell, el gener del 2012, a l’Auditori Pau Casals.\nJapan Kocarina Ensemble presenta un programa de catorze peces, entre les quals hi ha cançons populars japoneses, xineses i escoceses, peces de música clàssica i també El cant dels ocells.\nEl concert permetrà acostar-se una mica més a la manera de ser dels japonesos i entendre vivències d'un país de l'Orient.\nVISOR'14 - ESCENARIS: 10 anys apropant la literatura al Vendrell\nVISOR'14 - ESCENARIS se celebrarà el dissabte 22 de novembre. Començarà a les 11.15 h a la Sala Nòrdica del Restaurant Xaloquell, a la platja de Sant Salvador (el Vendrell), i es perllongarà fins a les 20 h a través de cinc taules de debat i participació oberta. L'assistència és gratuïta.\nLa jornada VISOR’14 - ESCENARIS és la desena edició d'un projecte iniciat l'any 2005 per la promotora Bracket Cultura en col·laboració amb la Regidoria de Cultura de l'Ajuntament del Vendrell. Al llarg d'aquests deu anys i de forma ininterrompuda, aquestes trobades s’han reeditat comptant amb la participació de més de setanta autors, editors i periodistes culturals representants de diferents gèneres i estils literaris.\nL'objectiu inicial del projecte era senzill i és el que s'ha vingut mantenint al llarg de totes les edicions: es tracta d'apropar als amants de la literatura l'obra i l'experiència dels autors mentre es facilita el coneixement de diferents gèneres i estils literaris, partint de l'experiència dels mateixos creadors, estimulant alhora l'interès per la lectura i l'escriptura. A més, el caràcter divulgatiu de les jornades ha permès donar a conèixer temes tan actuals com la literatura de viatges o la novel·la negra, les sèries de televisió i la seva relació amb la literatura, la literatura infantil i juvenil, els secrets del sector editorial o les complexitats del món de la cultura.\nLa primera mirada de la jornada anirà dirigida als escenaris literaris. La ciutat i el paisatge no solament han estat el rerefons escènic de les narracions, sinó que també han estat l’argument en si mateix. Després, ens preguntarem pel significat de la literatura en uns moments en els quals conflueix una economia en recessió amb les incerteses d'un sector obligat a una revisió profunda.\nA continuació, transcorreguts vint-i-cinc anys de la mort de l'editor, poeta i narrador Carlos Barral, Calafell li ret homenatge amb el documental que s’estrenarà pròximament, Carlos Barral, tiempos de palabras, en el qual es recullen les anècdotes i les opinions dels qui van viure de prop la seva història. Així doncs, en l’última taula del matí, VISOR’14 es fa ressò d’aquest record amb la presentació del documental a càrrec dels qui van participar en la seva realització.\nEn la primera taula de la tarda, es tractarà de com l'escriptor rastreja les seves contradiccions mitjançant personatges que l’ajuden a salvar la distància entre la ficció literària i la pròpia experiència. En aquest sentit, són molts els autors que, des de qualsevol de les fórmules amb què s'ha batejat la literatura introspectiva, s'aproximen als orígens o als conflictes primerencs.\nPer finalitzar, es reflexionarà sobre el fet de viatjar més enllà dels límits de quatre parets, superar l’espai i el temps amb l'única ajuda de la ment, i construir un món interior poblat de paisatges imaginats. Des d'aquesta premissa, Xavier de Maistre (1763-1852) construeix la seva obra Viaje alrededor de mi habitación, amb la qual, com a rerefons, es farà una lectura escènica dels textos i un debat posterior entorn de l'obra de Maistre i de la idea del viatge imaginat.\nTota la informació de la jornada està detallada al web: www.visor14escenaris.blogspot.com.\n3 octubre 2014- 28 de febrer 2015\nLa Fundació Apel·les FENOSA acull fins a finals de Febrer vinent una mostra sobre els vincles que l’escultor va tenir amb les Manufactures Haviland de Limoges, una de les fabriques de porcellana més importants del món. L’exposició narra l’ amistat de l’ artista amb la família Haviland, i recull les escultures fetes d’ ençà dels anys 20 fins a la transcripció en porcellana als anys seixanta de peces de petites dimensions.\nUn dels aspectes més destacats de la mostra és la presència d’una sèrie de plats realitzats a començament dels anys 40, plens de sensibilitat i a la vegada amb un no desvetllat. Es coneguda la relació fraternal que Fenosa i Picasso varen tenir en els anys de l’ocupació alemanya de Paris. En aquesta època tots dos es veien a diari i seguien els esdeveniments de la Guerra. Fruit d’aquesta relació va ser l’execució d’alguns projectes compartit.\nFenosa va retratar Picasso i aquest també a Fenosa. Tots dos retrats varen desaparèixer. Justament l’exposició FENOSA I LA PORCELLANA apunta una nova col·laboració. Fenosa va voler fer una vaixella per Picasso a finals de 1940. El fet de ser en plena Guerra no va facilitar les coses, ni finalment el projecte va reeixir.\nA la mostra veiem, però, dos plats amb la iconografia del colom amb una branca d’olivera al bec i quatre amb el tema dels clavells. A les cartes de Fenosa a la familia Haviland es parla d’aquests plats i s’esmenta que són peces “per Picasso”. Vol dir això que Picasso era el destinatari o que hi va tenir a veure amb aquestes obres. Pel que fa als clavells, aquests no són precisament les flors preferides per Fenosa, i si representen la cultura andalusa, d’on era originari Picasso.\nPodria ser que fossin un homenatge al pintor. Una iconografia més picassiana és aquesta del colom de la Pau. Són aquests plats dibuixats per Picasso o ho són per Fenosa com un homenatge a Picasso?. De moment ens queda el dubte. Amb tota seguretat la data de 1941 no era molt escaient per encomanar a França una vaixella de porcellana, quan els nazis es passejaven per Paris i Picasso era subjecte de vigilància.\nFenosa, però, va fer aquestes obres i les va conservar per plantejar-nos ara qui era l’autor i qui el destinatari.\nUn grup d’alumnes francesos de violoncel participen al Vendrell en un projecte d’homenatge a Pau Casals\nEl proper cap de setmana, del 14 al 16 de novembre, el Vendrell rebrà la visita dels alumnes de violoncel dels conservatoris de Pau, Lescar i de Lons (França). En concret, vénen a presentar un projecte que van iniciar l’any 2013 coincidint amb el 40è aniversari de la mort de Pau Casals i que està centrat a homenatjar el Mestre amb obres compostes per ell (Sant Martí del Canigó), obres de compositors catalans (Cervelló), peces de J. S. Bach i cançons populars catalanes.\nA més, aquests alumnes complementaran la seva estada amb visites a punts emblemàtics del Vendrell relacionats amb el seu projecte: Vil·la Casals, Casa nadiua, Auditori Pau Casals, l’orgue de l’església, etc.\nAl concert d’homenatge que es farà el dissabte 15 de novembre, a les 19 h, a l'auditori de l'Escola municipal de Música Pau Casals també hi participarà el conjunt de violoncels de l’Escola Municipal de Música Pau Casals, interpretant dues peces de G. F. Handel i J. Haydn.\nCom a cloenda del concert, tots els violoncel·listes interpretaran El cant dels ocells.\nMaridatges de lletres i vi i matinal infantil a la Biblioteca del Vendrell dins del projecte "Biblioteques amb DO"\nLa Biblioteca Pública Terra Baixa del Vendrell va celebrar dijous la primera de les activitats programades per a l'edició d'enguany del projecte "Biblioteques amb DO", una xerrada dedicada a donar a conèixer les propietats medicinals del cep i el raïm, a la qual van assistir més d'una trentena de persones.\nConduïda per la periodista i fitoterapeuta Maria Pilar López Serra, la trobada es va completar amb un tast de vins ecològics del celler Cal Lluïsot de Bonastre, sobre els quals el seu responsable, Sebastià Pié, va explicar diversos aspectes relatius a les seves característiques i al procés d'elaboració.\nAquesta va ser la primera de les propostes per al públic adult que es desenvoluparan durant el mes de novembre. La propera sessió adreçada a aquest col·lectiu tindrà lloc el divendres dia 21, a les 19.30 hores, i anirà a càrrec de l'actor Carles Alcoy. Sota el títol Històries del vi i del beure, consistirà en una dramatització basada en la lectura de relats i textos literaris amb el vi com a tema central. La sessió es completarà amb un tast de vi dels cellers Avgvstvs Fòrvm. Per assistir-hi cal fer inscripció prèvia a la Biblioteca.\nPel que fa al públic infantil, també disposarà del seu espai en el projecte "Biblioteques amb DO". En aquest cas, serà el dissabte dia 15 a les 10 hores, i consistirà en una sessió de l'hora del conte que porta per títol "I jo seré boter" que anirà a càrrec dels seus autors, Iraida Llucià i Pep Querol. La sessió es complementarà amb un esmorzar de pa amb vi i sucre.\nEl mateix dissabte, a les 12.00, els infants podran participar d'un taller de manualitats amb taps de suro que anirà a càrrec de Laura Pérez. Tant l'hora del conte com el taller de manualitats s'adrecen als infants de 1r a 4rt, i cal fer inscripció prèvia a la biblioteca per participar-hi.\nAquest any d'especial celebració per al VISOR'14, la jornada s'inicia el divendres 21 de novembre, a les 21 h, al restaurant La Vinateria (Carrer Major, 12, del Vendrell), amb una JAM SESSION DE LECTURES BREUS oberta a la participació del públic. VISOR’14 – ESCENARIS no solament és una nova trobada, és també la celebració d'un projecte que resisteix al temps i a la precarietat. Per això, aquest any volem que qui escriu, qui interpreta, qui recita, qui gaudeix escoltant i llegint literatura s'uneixi al projecte participant en la jam session literària de VISOR’14.\nEncara que l'expressió jam session procedeix del món del jazz, el seu ús s'ha estès a altres àmbits creatius, així que, una jam session literària vindria a ser una trobada informal d'autors i autores reunits per compartir entre ells i amb el públic assistent la lectura de breus creacions literàries.\nL'assistència a la jam session és lliure i gratuïta, l'idioma podrà ser el que us sembli oportú i el gènere literari, el que més us agradi. Per participar en les lectures, és necessari inscriure-s'hi al correu electrònic visor14escenaris@gmail.com, indicant-hi el nom i cognoms, el gènere literari (poesia, relat...) amb el qual voleu participar-hi i alguns detalls de la vostra activitat literària (si encara no en teniu, tranquils, aquesta pot ser una bona manera de començar).\nLes intervencions no poden superar els cinc minuts per cada ronda de lectures. Si teniu obra publicada i voleu portar algun exemplar per posar-ho a la venda, no hi ha problema.\nSi, a més d'assistir-hi com a públic o lector, us ve de gust quedar-vos a sopar, apunteu-vos posant-vos en contacte amb el restaurant a través del correu electrònic lavinateria12@gmail.com o mitjançant el número de telèfon 637844997.\nPodeu trobar-ne tots els detalls al web\nA finals del passat mes de juliol, l’Ajuntament del Vendrell, amb el permís del Servei d’Arqueologia de la Generalitat de Catalunya, va cobrir de manera reversible el jaciment de la Creu de Coma-ruga per evitar-ne la continua degradació.\nEl jaciment de la Creu de Coma-ruga fou excavat l’any 2005 i el resultat provisional va ser que es tractava d’un establiment rural del segle I dC dedicat a la premsa i l’emmagatzematge del vi. Un cop es va finalitzar l’excavació, l’Ajuntament del Vendrell va decidir que aquest jaciment s’havia de conservar, ja que, malgrat que estava arrasat, era una mostra característica del poblament d’una època (en aquest cas, la romana) dedicada a una activitat que fins fa poc encara era la majoritària al Baix Penedès, com és el cultiu de la vinya. Per tant, la Junta de Govern local del 7 de març de 2005 va acordar sol·licitar a la Direcció General del Patrimoni Cultural la conservació de les restes arqueològiquestrobades a la Creu de Coma-ruga, la qual cosa va ser acceptada. A continuació, s’hi van col·locar unes tanques a l’espera de la urbanització i l’adequació de l’indret.\nNo obstant això, de resultes de la crisi i de diversos problemes tècnics d’àmbit urbanístic, la urbanització no es va realitzar i el jaciment va quedar al descobert i a mans dels elements atmosfèrics. La qüestió va empitjorar quan hom va robar les tanques que preservaven el jaciment. En aquest sentit, per la manca de pressupost de poder recuperar el jaciment com a element històric visitable i a fi d’evitar la contínua degradació per culpa dels elements atmosfèrics i humans, des de la Regidoria de Cultura es va decidir demanar permís al Servei d’Arqueologia de la Generalitat de Catalunya per cobrir el jaciment de manera reversible, i així poder preservar-lo fins que, en un futur, amb millors condicions pressupostàries, es pogués musealitzar.\nEn una primera fase i un cop obtinguda la resposta favorable de la Generalitat, es va netejar el jaciment d’herbes i brossa, i es van resseguir les estructures per retirar-ne la terra que s’havia anat acumulant al llarg dels anys. Posteriorment, un cop net el jaciment, es va procedir a tapar tot l’indret amb una malla geotèxtil que servís d’aïllant i que marqués el començament de les estructures. A sobre, es va cobrir amb tones de grava depurada, a fi i efecte d’igualar tot el terreny.\nActualment, s’està a l’espera de poder finançar una segona fase, que és la de tancar altra vegada l’indret (aquest cop amb tanques de materials no susceptibles de ser robats), amb la finalitat de delimitar i ajudar a preservar millor l’indret per poder reconstruir-lo posteriorment.\nLa Sala Portal de...


Afers exteriors illencs: El crak "econòmic" de Diamantina\nEl crak "econòmic" de Diamantina\nDia 14 de novembre de 2010\nRim, Rim!!! Sona el despertador a les 4.50 hores... recollim“as malas” en 5 minuts i baixam a tot pastilla cap a la recepció (sembla que ens sincronitzam perquè ens trobam tot dos a l’ascensor). Un taxista somnolent es recull a la porta de l’hotel i en 15 minuts ja hem fet la carrera cap a l’aeroport (cost 36 reals= 17 euros).\nComença a ploure amb intensitat i sembla no té intenció d’aturar (en Dani comenta atordit que sempre que agafa un vol la tònica és de mal temps). Sortim a l’hora prevista amb la companyia Jetweb i en una hora escassa aterram a l’aeroport internacional de Confins (Belo Horizonte).\nBelo Horizonte .... una bella denominació per una “bella ciutat”? Des de l’oficina turística ja ens informem que “nâo e bonita” i aquesta afirmació es confirma durant el trajecte de bus entre l’aeroport a la estació rodoviària. Encara hi ha esperances de trobar un centre pintoresc, però no podrà ser aquesta ocasió perquè l’òmnibus que ens ha de portar a la encisadora població de Diamantina està a punt de partir (en tres minuts)... Frissam en sortir del bus aeroport per ficar-nos a l’autocar que es troba a l’altre costat de l’estació i que trobam gràcies a l’ajuda d’un treballador de la companyia d’autocars “Pássaro Verde”.... la que ens pertoca.\nAixí i tot en Giueseppi lamenta no haver-hi quedat a Belo, ja que mirant el llibret turístic lliurat a la info de l’aeroport sembla que hi ha un bon grapat de museus interessants per visitar. El de les Joguines, el d’Història Natural, el del Cós i Morfologia Humana ... a més de bons exemples d’Arquitectura postmoderna, precursora de la de Brasília. No són bells en el sentit clàssic, cert, però tenen el seu interès històric i funcional. Potser encara hi tornarem? El temps ho dirà.\nA les 9.15 parteix el bús amb una durada de trajecte de 6 hores... (o sigui devers les 15.00 hores serem al nostre destí). En Josep desanimat s’enfada per les distàncies de Brasil i mentre el revisor ens cobra uns 62 reals= 30 euros per cap!!! Gastorum patatorum!\nUna vegada traspassat les rodalies de Belo Horizonte farcits d’edificis encimentats de l’any 60 rovellats o amb una pintura descolorida i amb carrers desendreçats i aleatòriament asfaltats, apareixen enrocades dels lloms dels tudons les anomenades favelas. No n’hi ha una, sinó moltes i aquestes van apareixent una darrera d’altra, en tant l’autocar va travessant els diferents pujols. Tardam gairebé uns 40 minuts en trobar terra incògnita i fem un pensament que evoca tristor i impotència Quanta gent deu viure aquí?, Que podríem fer per solventar aquesta marginació?\nLa gent humil conviu apinyada en situacions insalubres, sense clavegueram, sense aigua corrent i creiem sense energia elèctrica (és una imatge calcada als suburbis de la Índia, segons pensa en Daniel).\nA les 12.00 aturada a Curvero (esmorzam empadâo de frango –pollastre- i pâo de queijo amb uns sucs de taronges). Pensam que són un pocs secs aquests salgados –salats- que venen a estacions i bars. Hi ha poca cosa dolça, ni a l’aeroport ni quasi enlloc. Només hem trobat uns pastissets de fulls de poma bons a la rodoviària –estació de busos- de Brasília.\nA la vista, en Josep localitza un turista estranger, sembla del nord d’Europa, alemany o cosa així. Trobar un turista estranger pel Brasil no és cosa fàcil, de fet, es poden comptar amb els dits de les mans els que tenim vists fins al moment. Brasil o és massa gran i no es veuen o ens movem per indrets apartats.\nA les hores del bus ens endormiscam per recuperar-nos de la matinada o llegim- en J, per exemple, llig bona part de la propaganda/explicaçâo institucional arreplegada ahir en la visita al congrés federal –força interessant cal dir- i en Daniel procura enganxar-se amb música brasilera comprada al centre comercial de Brasília, però els tombs del bus per la mala qualitat de la carretera –buracos! Foradets (encara que sembli que digui burots!)-, els viratges brusquers, el renou del motor i la xerradissa socials son impediments a les nostres comeses.\nA la fi divisar Diamantina... les primeres cases antigues amb colors pasteis ja fan palès que ens trobam en una ciutat històrica. Ara toca cercar una pousada i trasllats de maletes. Decidim que sigui Pousada dos Cristais (cambra 3 per tot dos) i el trajecte el fem amb taxi compartit amb el turista alemany (confirmat) per un preu de 8 reals (uns 3,5 euros).\nDiamantina resulta ser una ciutat nascuda de l’explotació de les mines de diamants i or de les rodalies. Es comerciava i es traslladava pel “Caminho dos Escravos” fins al port de Parati (Sud de Rio) on s’embarcava direcció Portugal, engreixant les arques de la corona. Actualment la seva perfecta conservació li ha valgut el màxim guardó atorgat per la UNESCO. Carrers estrets i empedrats alats per cases colonials, places asimètriques, mercats antics, aigua que brolla de bustos/abeuradors, etc.. tot el seu conjunt emmarca la forma de vida de l’època de l’esclavatge. Recorre Diamantina és un retrocés als temps.\nPassejam per Diamantina, trobam el turista alemany fent voltes en solitari i decidim fer un piscolabis plegats al bar del costat,... xerrameca, això sí, l’idioma de cohesió social entre els tres és el portuguès, el que propicia una situació inusual al no emprar en cap moment l’anglès o el castellà. Unes bolinhas de bacalhau amenitzen el paladar durant la tertúlia. Posteriorment continuam el nostre descobriment per la ciutat antiga, afectats aquesta vegada pel pensament de la quantia econòmica gastada fins al moment. Podríem apaivagar la crisi borsàtil demanant injeccions de pasta a les nostres famílies, no menjar més durant tot el viatge, exercir de prostituts (aquesta darrera opció amb poca garantia d’èxit, encara que mai se sap...) acabam marejats a l’hotel amb tanta pujada i davallada de borsa.\nDesprés d’una mica de descans, feim l’eixida per al sopar que es duu a terme en el restaurant Al-Árabe (síiiiiiiiii, altre pic un restaurant àrab o més concretament libanès). Està ben estibadet el petit local i hem d’esperar a fora. Fa fred! Sí, o fredor, frescor. Qui associar Brasil a frescor com de tardor quasi hivern? Aquesta temperatura i l’arquitectura colonial dels temps portuguesos (que al seu torn tenen les cases certa influència pel que fa a la tipologia de les finestres, tipus com les de Menorca, mediterrània) no ens fan creure que ara mateix siguem en eixe país tropical.\nFinalment conseguim i canviam de taula a causa de la corrent i uns bons entrants de pasta d’albergínia i falalef calentets amb cualhada amb herbetes, pasta fina, uhmm..... boníssim. A continuació pla de xotet –carn tendra!- amb arròs de salseta ben bona –amb cava, prunes i ametles- ..... pastís de figues seques i anous. Soparet ben mediterrani, puix que encara no sabem quines són els especialitats brasileires. Bé, podem imaginar que cada estat federat té les seves. Mentre sopam, pensam que les despeses han estat altes i que caldrà baixar el ritme de GASTORUM OMNIPOTENS. Per a viatjar no basta pasta ni rasca.\nPer finir el jorn que ha començat prestíssim a Brasília les tasques d’aquesta escriptura i publicació de blog. A més de feisbukar una mica per veure què i qui hi ha pel món de la xarxa....\nPublicado por Mostel en 18:28\nmarkospereira 15 de noviembre de 2010, 11:36\n...m'reigut massa... molt guapo.\nSâo Paulo, dia 28 de novembre de 2010Avui són les ...\nParaty i les seves meravelles\nSortim de Rio "in extremis"... entram a Paraty (A ...\nHorror i psicosi a Rio\nRio de Janeiro: segura???\nSortida de Tiradentes entrada a Rio de Janeiro\nFotos de Sâo Joâo de Rei i Tirandentes\nTirandentes- Sâo Joâo de Rei- Tirandentes\nMaria Fumaça (II part)\nMariana- Ouro Preto\nDe Serra do Cipó fins a Mariana\nEstrada Real: de Diamantia a Serro\nAmics de Diamantina: fotos\nAmics de Diamantina\nBibibiri- Brasil és tot una favela-\nVisita institucional a Brasília DF\nEls espais de Brasília\nGoiás Vellho i Pirenópolis\nGoiás Velho o Cidade de Goiás\nadéus ao pantanal\nvol cap el Pantanal (Mato Grosso)\nIberia de las narices!!!!\nPitôes das Junias


Consultes amb resposta – Pàgina 2 – Terminologia jurídica\nHome Archive by category "Consultes amb resposta" (Page 2)\nEn castellà s’utilitza la denominació devengo per a fer referència a diversos conceptes. D’acord amb el diccionari de la Reial Acadèmia Espanyola, dos dels significats d’aquest terme són: la “cantidad devengada”, d’una banda, i el “momento en el que nace la obligación de pago de un tributo”, de l’altra. Tant…\n3 de març de 2017 4 d'abril de 2017\nEn el registre jurídic col·loquial, en castellà, és habitual l’ús de la forma vistilla. Fa referència a una audiència pública, sovint de caràcter informal, pensada per a ser molt breu. Aquesta característica temporal és el que explica la creació argòtica de la denominació vistilla en castellà, formada amb el substantiu…\nEn llenguatge jurídic català, esmenem. Hem d’utilitzar aquest verb quan volem fer referència a la introducció de canvis en un text, sia un contracte, uns estatuts, una sentència o qualsevol altre text. També podem utilitzar modificar com a sinònim, però en tot cas hem d’evitar el castellanisme subsanar. Ara bé,…\nJudicialitzar és un verb format a partir de l’adjectiu judicial (‘Relatiu o pertanyent a l’Administració de justícia’) amb l’afegit del sufix –itzar, un sufix culte, productiu en la formació de verbs de la primera conjugació a partir de noms i d’adjectius, amb el significat genèric referent a “processos i operacions”….\nEn català, el substantiu novació significa ‘Substitució d’una obligació per una altra de nova, en virtut d’una causa preexistent, que extingeix o modifica la primera’. Aquest terme, que podeu consultar al Cercador, es documenta també al Diccionari de la llengua catalana de l’Institut d’Estudis Catalans. Són correctes, però, un suposat…\nUna donació, en dret d’obligacions i contractes, és un acte de liberalitat pel qual una persona (el donant) disposa a títol gratuït d’una cosa o d’un dret a favor d’una altra persona (el donatari). Aquesta persona ha d’acceptar la donació, i amb l’acceptació, la cosa o el dret passa a…\n26 de juliol de 2016 24 de gener de 2017\nEn qüestió de contractes sovint hi ha d’haver raons o causes que en justifiquin la validesa o l’anul·lació. D’aquestes causes se’n diu causes justes o causes justificades. En castellà llegim en alguns textos legislatius justa causa, una forma que no és ni de bon tros antiga ni obsoleta, sinó que…\n15 de juliol de 2016 20 de juliol de 2016\nCada vegada més els ciutadans reclamem poder fer sentir la nostra veu en les decisions que ens afecten. No ens agrada que ens diguin què ens convé, ens agrada que ens preguntin quines necessitats tenim i que la resposta que donem sigui el punt de partida a les decisions de…


La nostra missió és guiar/acompanyar les criatures en edats d’Infantil i Primària en el seu procés d’autonomia i empoderament, amb l’objectiu que estiguin en el seu estat de major benestar en l’ara i en el futur.\nPerquè per a nosaltres benestar és sinònim d’èxit personal, i quina millor manera de garantir el benestar futur que tenir moltes experiències en l’ara?\nPer això, a MOMO ens comprometem amb l’educació per a la vida.\nEns comprometem amb el moment present de les criatures, amb respecte i acceptació pel desenvolupament de les seves pròpies capacitats, i ens comprometem amb la visió d’un món més humà i acollidor, on les criatures d’ara són i seran els creadors i creadores del seu propi benestar.\nAprendre des de la vida, en la vida i per a la vida.\nAquest compromís ens porta a pensar en quines són les capacitats que necessiten els nens i les nenes d’ara per ser futures persones creadores de benestar.\nAquesta mirada ens reforça la nostra visió, ens porta a l’essència.\nAfavorir la felicitat de la criatura: necessitats vitals satisfetes i desenvolupament d’un estat de consciència i connexió amb nosaltres mateixos i mateixes que ens porti a un estat d’equilibri i benestar.\nFomentar el desenvolupament de les competències bàsiques.\nAcompanyar el desenvolupament de la sensibilitat, empatia i cura dels processos de vida social i natural.


clothing, remedial teaching, vocational guidance, Art and handicraft\nTèxtil, confecció i pell.Confecció i moda: MP9. Moda i tendències, MP7. Acabats en confecció, MP5. Confecció a mida; FP específica de grau superior - Vestuari a mida i d'espectacles; FP específica de grau mitjà - Tèxtil, confecció i pell.Fabricació i ennobliment de productes tèxtils; Ensenyaments: Persones adultes, Ensenyaments artístics, Formació professional; Àrees/matèries: Treball de recerca; Tèxtil, confecció i pell.Patronatge i Moda: MP13. Projecte de Patronatge i Moda, MP10. Moda i tendències, MP9. Tècniques en confecció, MP1. Materials en tèxtil, confecció i pell; FP específica de grau superior - Arts i artesanies; Ensenyaments artístics - Arts plàstiques i disseny; FP específica de grau superior - Tèxtil, confecció i pell.Vestuari a mida i d'espectacles + information


/508_4m3s2d by Associació Cultural Anima’t Fitxes tècniques - issuu\nAntiga Audiència, diumenge 19 d’octubre de 2008\n4 meses, 3 semanas, 2 dias 4 luni, 3 saptamâni si 2 zile, Cristian Mungiu, 2007 Dues universitàries es troben en la difícil situació d’afrontar un avortament il·legal a la Romania de 1987.\nEl nou cinema romanès Sempre que un dels grans festivals del circuit europeu com Cannes, Berlín o Venècia descobreixen un nou valor i el premien, apareix el concepte de “nou cinema” amb gentilici “x”, com si en tots els casos, el públic tingués un conei-xement ampli de l’altra generació de realitzadors que l’havia precedit. Amb la pel·lícula que avui presentem va passar quelcom similar. Va ser premiada a Cannes, es va projectar a Donostia 2007 en la Secció de Perles d’altres Festivals i, seguidament, ja es va comen-çar a parlar del “nou cinema romanès”.\nPerò la pregunta és: quin és el cinema que precedeix la generació de Mungiu, si és que aquesta existeix i podem parlar realment d’una nova generació? Segons dades de Cahiers (edició francesa de 2007), en aquest país, anualment, només es comptabilitzen 10 pel·lícules estrenades, amb un 5% de quota de pantalla. Tanmateix Cannes premia\naquesta filmografia en totes les seves seccions, fins el punt que es parla també d’un cinema romanès per a festivals. El cert és que, només, després que Lucian Pintilie, pal de paller del cinema romanès dels 60, retornés al seu país i comencés a treballar amb el també director Cristi Puiu, es pot parlar d’un pont que lliga un cinema en precari, sota d’una dictadura, amb una nova generació que pot treballar sense les restriccions que s’havien imposat fins la desaparició del règim de Ceaucescu. Corneliu Porumboiu (Al este de Bucarest), Cristian Nemescu (California Dreamin’, 2006), Catalin Mitulescu (Trafic, 2004) i el mateix Mungiu, formen part d’aquesta fornada de cineastes amb major llibertat creativa que es defineix per un interès incisiu per revisar la història més recent del seu país amb una mirada propera al documental de tons obscurs que, de vegades, es perfila amb un sentit de l’humor que s’aproxima a la farsa.\nUna estètica al servei dʼuna ètica 4 mesos, 3 setmanes i 2 dies forma part d’un ampli projecte de Mungiu anomenat Relats de l’edat d’or integrat per sis curts que podien acabar formant part de dos llargs, dirigits per joves realitzadors i produïts pel mateix director, amb l’objectiu de presentar trossos de vida d’una època. El projecte va anar variant i, al final, Mungiu va acabar dirigint la pel·lícula que avui presentem. Davant del difícil repte de mostrar el moment concret en què dues joves passen per la difícil situació que, a una d’elles, se li practiqui un avortament, trobem una pro-posta valenta que no vol prendre partit en cap moment. El director decideix usar els recursos que són propis del llenguatge audiovisual. Ell mateix ha comentat en diverses entrevistes que es tractava d’usar una plani-ficació coherent amb el guió: preses llargues i plans fixes amb l’objectiu de trobar el centre de l’escena, el punt en què es pogués capturar la major quantitat d’informació possible i també\nProducció: associació cultural Anima’t · Tel. 977 228 595 · www.webtcc.org · A/e: animat@tinet.cat · Textos Esther Ferré Sarabia\neliminar els rastres propis del cinema com desplaçaments de càmera, il·luminació, filtres, música. El vuitanta per cent de l’acció transcorre en un hotel (real que es va decorar amb el mobles de l’època) i el que passa dins d’una de les seves habitacions, gairebé en temps real, esdevé una mena de metàfora que ens trasllada a un país europeu que en ple segle XX viu una situació política que, en moments de descomposició, ens pot portar a viure a les situacions quoti-dianes més abjectes. Otilia, la protagonista, (una excel·lent Anamaria Marinca) curiosament no és la noia que pateix l’avortament, si no la seva amiga. Els seus ulls, molt més atents que els de Gabita, són el recurs que utilitza el director per construir un dins-fora i unir aquesta història íntima i obscura amb la història d’un país que es desmembra i una societat que viu un moment en què les influències de l’Europa de l’Oest arriben i introdueixen dubtes, tant ètics com vitals. Mungiu domina amb profun-ditat la posada en escena i tota la pel·lícula està al servei del missatge però, para-doxalment, aquest missat-ge té com a objectiu dir el menys possible i servir només a l’espectador de vehicle per endinsar-se en un tros de vida d’un temps i d’un país. Una lliçó de cinema i al mateix temps tota una lliçó d’ètica.\n2007 4 luni, 3 saptamâni si 2 sile 2005 Lost and found 2002 Occident 2000 Corul pompierilor 2000 Nici o întâmplare 2000 Zapping\nDirector: Cristian Mungiu Productora: Mobra Films Guió: Cristian Mungiu Muntatge: Dana Munescu Vestuari: Dana Istrate Fotografia: Oleg Mutu Nacionalitat: Romania Durada: 113 minuts Actors Anamaria Marinca: Otilia Laura Vasiliu: Gabita Dragut Vlad Ivanov: Viarel aka Domnu Bebe Alexandru Potocean: Adi Radu Ion Sapdaru: Dr. Rusu Doru Ana: Benzanirul Tania Popa: Recepcionista nit


ERC planteja reunions bilaterals entre Govern i Estat per... ERC planteja reunions bilaterals entre el Govern i l’Estat per abordar els pressupostos – El Món\nERC planteja reunions bilaterals entre el Govern i l’Estat per abordar els pressupostos\nACN 17/11/2020 11:38 am\nEl portaveu d’ERC al Congrés, Gabriel Rufián, ha anunciat aquest dimarts que la seva formació ha registrat 320 esmenes parcials als pressupostos generals de l’Estat per al 2021 que, entre altres, recullen reivindicacions del territori a Catalunya i al País Valencià. A canvi, proposa reduccions de pressupostos per al Tribunal Constitucional, per als fons reservats de l’Estat, per al Ministeri de Defensa, pel Tribunal de Comptes -que afirmen que “s’ha convertit en un òrgan més de repressió”- i per la Casa Reial, que segons Rufián és “una institució tan opaca, antidemocràtica i corrupta no ha de tenir cap tipus de partida”. ERC planteja que les reivindicacions, així com el fons per als autònoms, s’abordin en reunions bilaterals entre el Govern i l’Estat. “No té sentit que diguin que no hi ha diners per als autònoms i es gastin 10.000 milions en defensa”, ha afirmat.\nERC també reclama que s’augmentin els impostos al joc online, que es redueixin els que afecten els productes d’higiene femenina i que s’incrementin les inversions a Rodalies. “Volem rebre el deute de l’Estat amb Catalunya i activar el fons d’immigració”, ha explicat Rufián, que també reclama més diners per a Dependècnia i per als ajuntaments.\nRufián ha recordat que el vicepresident del Govern ha demanat també fons per a ajudar als autònoms i la restauració. “Necessitem crear un fons per ajudar a la gent que es veu perjudicada pel tancament dels seus negocis”, ha assegurat. El republicà ha demanat que aquestes i altres reivindicacions es vehiculin a través de reunions bilaterals entre el govern espanyol i el govern de la Generalitat. “Estic convençut que el lehendakari Urkullu ha participat en les negociacions entre governs i considerem que hi ha d’haver una delegació per parlar de tot això”, ha afirmat.


L'ANC exigeix a Quim Torra una altra DUI i la llibertat dels presos\nL'ANC considera que «l’èxit» de la independència passa necessàriament per la via unilateral\nper Redacció dijous, 11 d’octubre 2018 - 08:57h\nL’ANC torna a posar Quim Torra en el punt de mira. Si a finals de la setmana passada l’assemblea posava un ultimàtum sobre la taula del president català per la proclama de la independència, ara l’ANC ha tornat a assenyalar Torra en exigir-li una altra DUI, la llibertat dels polítics empresonats i prendre el control del territori.\nSegons un document intern al qual ha tingut accés ‘El Periódico’, l’ANC veu la via unilateral com «la més probable», ja que la via pactada amb l’estat espanyol es veu una situació «molt poc probable». Per això, doncs, l’ANC llença el seu advertiment al President de la Generalitat: «l’èxit» de la independència passa necessàriament per la via unilateral.\nL’ANC demana a Torra una altra DUI\nEl diàleg, segons l’ANC, ha arribat al seu punt final. La legislatura de Quim Torra va començar amb una reunió «prometedora» amb Pedro Sánchez, tot i que ara l’ANC ja ha fet pales el seu malestar i insta Torra a començar a actuar.\nEn aquest sentit, doncs, l’associació independentista «prioritza començar a actuar» en la via unilateral perquè pronostiquen una «finestra d’oportunitat». L’ANC creu, sempre segons el document al qual ha tingut accés el mitjà citat anteriorment, que aquesta «oportunitat» es genera entre la «incapacitat del govern espanyol» i la «màxima fortalesa de la ciutadania independentista mobilitzada i determinada».\nTorra apel·la a un nou 1-O «amb totes les conseqüències»\nVa ser el passat 30 de setembre quan Quim Torra, en un acte en suport a les persones que es van veure afectades per l’1-O, on va assegurar que la llibertat de l’1-O és «una idea elèctrica» que s’ha de perseguir «de nou fins al final i amb totes les conseqüències».\nEn aquest sentit, Torra va advertir que «aquell primer d'octubre ens marca la fita per un nou moment, per un nou 1-O, en què haurem de fer exactament el mateix».\n«Haurem de fer exactament el mateix, una cadena de confiances, d'esperit no violent, apostar-ho tot a la democràcia i sobre tot ser capaços, havent perdut la por, de fer el pas que vam fer, un acte de desobediència civil com pocs s'han fet a la història recent d'Europa, això és el que tenim per davant i ho hem de fer», va apuntalar.


Prou retallades! 1 de juny a les 11:30 davant del Parlament | Dempeus per la salut pública\n← Protestes contra les retallades sanitàries\nI arriben les retallades i les privatitzacions →\nProu retallades! 1 de juny a les 11:30 davant del Parlament\nPublicado el 26 mayo 2011\tpor Dempeus per la salut pública\nDifonem una carta, del grup promotor de la Manifestació del 14 de maig contra les retallades, on valorem la mobilització del 14 de maig i agraïm la implicació de totes les entitats que us vàreu adherir. També aprofitem per animar-vos a participar en la propera acció de protesta, que tindrà lloc el proper dimecres 1 de juny, a les 11.30 davant del Parlament, ja que aquell dia es pot aprovar la pràctica eliminació de l’impost de successions.\n*PROU RETALLADES !*\nEl dissabte, 14 de maig, més de 200 entitats ens varem unir per defensar l’Estat del Benestar i protestar contra les retallades en els serveis públics.\nPrimer de tot, agrair fermament la vostra adhesió i la tasca de suport i difusió que heu dut a terme, en una activitat realment contrarellotge, per donar a conèixer i difondre la convocatòria de la manifestació, convocatòria que, lamentablement, com hem pogut corroborar, no ha rebut el suport dels mitjans de comunicació i ha depès, en gran mesura, de la gran xarxa que constituïm les organitzacions socials d’aquest país. Primer de tot, per tant, gran satisfacció pels resultats obtinguts amb aquesta convocatòria totalment social i ciutadana.\nDes de les entitats promotores, però, no entrarem en una guerra de xifres. Creiem que les persones que hi érem tenim molt clar que va ser un gran clam popular i, sobretot, volem posar en valor la unitat que varem aconseguir entre tots i totes i la voluntat de continuar construint-la i enfortint-la amb aquest objectiu comú.\nEn cap moment ens hem plantejat que res acabava ni començava el 14M. No començava perquè són molts els treballadors i treballadores dels serveis públics que dia rere dia, i arreu, es manifesten amb una geometria variable d’accions, i continuaran fent-ho, i són moltes les organitzacions que, de forma també coordinada, han impulsat la veu contra les retallades a molts territoris del nostre país organitzant diverses mobilitzacions ciutadanes com, per exemple, l’exitosa manifestació de Tarragona del proppassat dia 12, o les mobilitzacions a moltes altres ciutats i pobles de Catalunya.\nI continuaran fent-ho perquè el 14M no s’acaba aquí. La ciutadania continua mostrant el seu rebuig a aquesta manera d’abordar la sortida de la crisi i es continua mobilitzant. I si el Govern persisteix en la seva voluntat de retallar el nostre Estat del Benestar i els drets de ciutadania, continuarem oposant-nos-hi fermament!\nTenim reptes molt clars per al futur immediat i per a més endavant. Els pressupostos estan a punt d’entrar al Parlament, i ara aquest és el pal de paller de la nostra lluita: Garantir recursos suficients per mantenir, millorar i fer possibles uns serveis públics suficients i de qualitat, perquè la salut, l’educació, els serveis socials, l’atenció ciutadana, la seguretat… no són una mercaderia. I els defensarem fins a on calgui.\nPer aquest motiu us informem de la propera actuació que durem a terme, ja que el proper dia 1 de juny el Parlament de Catalunya pot aprovar la pràctica eliminació de l’impost de successions. La Plataforma per una fiscalitat justa, ambiental i solidària ha preparat una acció de protesta per aquell mateix dia a les 11.30 h, davant del Parlament (porteu cassoles!).\nUs animem a que us sumeu a la iniciativa i en feu difusió!\nEsta entrada fue publicada en Convocatorias, Salud pública y etiquetada Catalunya, retallades, salut, sanitat. Guarda el enlace permanente.


La 1era. Caminada S’terra.CAT x Prades a celebrar el dia 22 de setembre de 2013, és una prova no competitiva de resistència per muntanya i oberta a tothom, que té per objectiu efectuar un recorregut marcat en un temps limitat.\nEl recorregut total es de 35,300 km amb un desnivell acumulat total de 1.466 m, en la que s’estableix una classificació individual i per entitats, basada únicament en la participació.\nEl període d’inscripcions començarà el dia 5 d’agost i s’acabarà el dia 15 de setembre, no obstant, l’organització es reserva el dret d’admetre més inscripcions després del dia 15 de setembre amb el recàrrec corresponent. Les inscripcions estan limitades a 300 participants.\nLes inscripcions es podran fer de les següents forma:\n1. Realitzar el pagament de la inscripció amb un ingrés (*) al número de compte que indiquem:\nCompte “BANCO SANTANDER CENTRAL HISPANO”\n(*) En tots els casos el pagament ha de ser individualitzat, fent constar: nom i cognoms de la persona que farà la caminada. El resguard del pagament es demanarà el dia de la caminada.\n2. Enviar correu electrònic a l’adreça: elsbirimbins@gmail.com amb les següents dades:\nCaminada 35km o 19 km:\nNOTA: Si queden places lliures d’inscripció, el dia anterior o el mateix dia de la caminada, es podrà realitzar pagament en metàl·lic aplicant ombrejats gris (2) de la taula Preus de les inscripcions.\nEls drets d’inscripció inclouen: avituallament, samarreta de la Caminada S’terra.CAT x Prades (unitats limitades per als 300 primers inscrits) i s’inclou assegurança per la durada de la cursa per les persones no federades.\n5/8/13 a 15/09/13\nMés tard del 15/09/13 (2)\nSocis federats entitat A.E. Els Birimbins de Prades\nSocis no federats entitat A.E. Els Birimbins de Prades\nPublicat per Els Birimbins de Prades a 1:29\nLa 1era. Caminada S’terra.CAT x Prades a celebrar...


El govern espanyol s’inventa el ‘baleà’ com a llengua de les Illes – Diari de la llengua\n18 de maig de 2022 18 de maig de 2022 Diari de la llengua\t0 Comments\nL’executiu balear reclama a Espanya que es respecti el nom i la unitat del català\nEl govern espanyol s’ha empescat una nova denominació per a la llengua pròpia de les Illes Balears i ha qualificat, aquest cop, el català com a baleà. Ho ha fet al web oficial de la campanya La seguretat salva vides, del Pla Nacional de Sensibilització en Seguretat i Salut per al Sector Pesquer, que depèn del Ministeri de Treball, Migracions i Seguretat Social.\nEn aquest web, els usuaris podien descarregar-se el material en sis idiomes: castellà, català, baleà, basc i valencià. El contingut en català, baleà i valencià, però, estava en la mateixa llengua. El Ministeri va retirar el menú en la nova llengua al cap d’unes hores.\nAquest episodi recorda una altra iniciativa peculiar, en aquella ocasió, del grup parlamentari d’Unides Podem (UP) al Congrés dels Diputats espanyol, que l’any passat va tenir la pensada de presentar unes esmenes en les quals reclamava que s’anomenés “balear” la llengua catalana parlada a les Illes Balears.\nLa nova denominació de la llengua del govern espanyol, a part de provocar burles a les xarxes socials, ha causat la indignació del govern balear, que a través de la Direcció General de Política Lingüística (DGPL) s’ha queixat a l’executiu de PSOE i Unides Podem del fet que “impulsi la fragmentació lingüística utilitzant denominacions diverses per referir-se a la llengua catalana, incloent-ne d’inventades i amb grafies no normatives”.\nLa DGPL retreu al govern espanyol que “a més de distingir habitualment entre català i valencià, en contra de criteris científics i de la jurisprudència dels tribunals espanyols, el Ministeri de Treball, Migracions i Seguretat Social ofereix la versió lingüística en “baléà””, una denominació que “no s’ajusta ni a la normativa ni a cap nomenclatura popular, i a més s’ofereix escrita en una ortografia no acadèmica”.\nEl govern balear ha fet gestions per aclarir els fets i exigir una rectificació i l’adequació a la llei i a la ciència. “Les institucions oficials s’han de referir a la llengua pròpia de les Illes Balears com a “català” o, si ho considera necessari, i seguint el criteri del Consell d’Europa, com a “català/valencià”, per evitar oferir dues versions lingüístiques idèntiques sota etiquetes diferents que poden donar peu a interpretar que es tracta de dues llengües diferents”, remarca l’executiu.\nTambé ha expressat el seu rebuig al menyspreu a la llengua pròpia l’Obra Cultural Balear (OCB), que ha denunciat que “és intolerable que un govern promogui denominacions acientífiques”. La Plataforma per la Llengua ha demanat al govern espanyol que “deixin d’inventar llengües i, de pas, s’aturi la fragmentació del català”.\n← Mobilització pel dret de viure en gallec\nEl TSJC permet que un sol pare demani el 25% de castellà a tot Catalunya →\n10 de novembre de 2020 10 de novembre de 2020 Diari de la llengua\t1


29 Octubre 2018 – No cal que en facis gaire cas\nUna hora menys.\nJa fa un any i un dia que vam endarrerir els rellotges per darrera vegada, i ja hi hem tornat a ser. Torna el fred i a mitja tarda ja és fosc, un altre cop. Se n’ha parlat molt de reforma horària i tot plegat, però el fet és que hi tornem a ser, i se’ns va posant cara de tardor massa avançada, o d’hivern prematur. Ara ens parlen de l’any vinent, potser de la primavera, que ho podria canviar tot, per trencar aquesta dinàmica perversa d’anar avançant i tornant enrere, de tant en tant.\nAvui se m’ha acudit que el canvi d’horari potser també és una curiosa metàfora del que vivim, aquests darrers temps. Avancem, o ens ho sembla, però sempre acabem tornant enrere i, sumat i restat, no ens movem de lloc, tot i el trasbals de tants canvis. Ara que que sembla que aquella tardor tan anunciada, en realitat, només ha estat girar les busques del rellotge enrere, un cop més, i encarar la foscor i el fred, com sempre, a nosaltres també ens parlen de primavera i de no sé quantes coses. Però el temps passa i s’ensuma l’hivern. Més enllà de les paraules, la realitat.\nEncara que la polèmica no ha fet més que començar, o que potser es taparà amb altres realitats més mediàtiques, tot plegat també és com el debat sobre les llengües a l’ensenyament de casa nostra, on ja se senten els darrers batecs d’una immersió que mai no ha estat plena, ni de bon tros, i que ara es vol que cedeixi el pas a un multilingüisme que, al capdavall, suposarà un altre retrocés del català, com sempre, per no molestar ningú amb les nostres “particularitats” i amb les nostres manies. I no sóc jo qui ho diu, sinó el pare de la criatura immersiva.\nUna hora enrere, de nou, i el fred a tocar. I no ens demanarà si ens molesta o no. Simplement arribarà i es farà amo i senyor de tot.


Habitatge públic a Sant Cugat FOTO: Artur RIbera\nEl govern de Sant Cugat del Vallès vol que el 30% dels nous habitatges siguin protegits amb l'objectiu de facilitar l'accés a l'habitatge i incidir en el preu de mercat, ja que Sant Cugat és una de les ciutats més cares de l'estat. Per fer-ho, aprovarà una modificació urbanística que indueixi a propietaris i promotors de noves construccions a fer un 30% d'habitatge de protecció. "La situació de l'habitatge ens preocupa, pagar un lloguer es complica cada vegada més", ha reconegut l'alcaldessa Carmela Fortuny, que ha explicat que aquesta mesura vol ser un "impuls" per front a aquesta situació.\nEl camí de Barcelona\nA diferència de Barcelona, que ha aprovat una normativa per obligar que ho facin, Sant Cugat vol induir a propietaris a fer-ho. En cas que no vulguin, l'Ajuntament es reserva la possibilitat de comprar els solars i o els blocs i tirar endavant ell mateix el 30% d'habitatge protegit. "La proposta de Barcelona té una debilitat jurídica. Nosaltres no obliguem, induïm que ho facin per voluntat pròpia. És una estratègia realista", ha assegurat l'alcaldessa.\nEn aquest sentit, l'Ajuntament de Sant Cugat es reserva un pressupost inicial d'1,8 milions d'euros per tal de poder adquirir els solars o promocions. És una partida inicial, tenint en compte que si s'adquireixen solars per construir nous habitatges, la venda d'una part de pisos lliures permetrà finançar la construcció d'un 30% d'habitatge protegit.\n"Hem de fer tot el possible", afirma l'alcaldessa de Sant Cugat\nL'alcaldessa de Sant Cugat del Vallès també ha demanat fer un front comú a tota l'Àrea Metropolitana per fer front a aquesta problemàtica. "El preu de mercat s'ha incrementat de forma notable, no només a Sant Cugat, sinó a tot l'entorn", explica. És per això que veu necessari que més ciutats impulsin iniciatives com aquestes per tenir un efecte real en els promotors i poder incidir conjuntament en el mercat.\n"Hem de fer tot el possible per ajudar a les persones a quedar-se en els seus habitatges", ha finalitzat Carmela Fortuny.


Resultats de la cerca frase exacta: 663\n3. fetge accessori\n4. fetge amiloidal\nFetge amb degeneració amiloidal. [...]\n5. fetge bronzejat\nFetge de color bru característic de la caquèxia palúdica. [...]\n6. fetge cardíac\nFetge congestiu a causa, principalment, d'insuficiència cardíaca, si bé també es pot produir per altres causes capaces de crear un obstacle del retorn venós al cor dret. Hom distingeix un fetge d'estasi aguda i un d'estasi crònica; aquest últim, anatomopatològicament és anomenat fetge moscat o de [...]\n7. fetge cirròtic\nFetge retret i endurit, amb destrucció de cèl·lules hepàtiques i proliferació del teixit conjuntiu, característic de la cirrosi hepàtica. [...]\n8. fetge clavetejat\nForma especial de cirrosi en què els focus de neoformació conjuntiva fan semblar que a la superfície de l'òrgan hi hagi múltiples cabotes. [...]\n9. fetge d'acordió\nFetge cardíac el volum del qual augmenta o disminueix quan la descompensació cardíaca s'agreuja o es redueix. [...]\n10. fetge encordillat\nVarietat de fetge cirròtic en la qual l'òrgan sembla lligat amb cordills. [...]\nPàgines 1 / 67


MULTEN UNA NENA DE CINC ANYS PER VENDRE LLIMONADA SENSE LLICÈNCIA | COLLONADES\nMULTEN UNA NENA DE CINC ANYS PER VENDRE LLIMONADA SENSE LLICÈNCIA\nFrancesc Puigcarbó 26.7.17 Publica un comentari a l'entrada\nLa policia ha multat amb 166 euros al pare de la menor per vendre la beguda sense tenir llicència per a això.\nL'escena és la clàssica de qualsevol pel·lícula americana. Una taula instal·lada al carrer a manera de taulell i darrere d'ella una nena petita venent llimonada amb el seu pare a canvi d'uns centaus. A primera vista no hi ha res estrany en aquesta història, però a uns agents que van passar per allà no els va semblar massa bé l'invent. Van acabar condemnant al pare de la nena a pagar una multa de 166 euros per no tenir "llicència per comerciar".\nTot va passar dissabte passat a la zona d'East London de la capital britànica. El pare va quedar tan sorprès amb la resolució de la policia que va decidir treure a la llum el que ha passat en un article, que ha publicat el diari The Telegraph.\nSegons explica el pare, un professor d'Econòmiques a la Universitat de Londres, tot va començar quan la seva filla de cinc anys li va proposar muntar un lloc de carrer on vendre alguna cosa. Després d'un petit debat per acordar què anaven a vendre, van decidir muntar una paradeta amb llimonada.\nTot anava bé, i fins i tot havien aconseguit vendre gairebé tota la llimonada que havien fet minuts abans, fins que van aparèixer els agents. "La llimonada va desaparèixer ràpidament i la seva llauna per els diners es va omplir. Va ser un moment feliç. Mitja hora després van arribar quatre agents de policia ", recull el text del pare, André Spicer.\nDesprés que els agents lliuressin a Spicer el paper amb la multa, la nena es va sentir culpable i va preguntar en diverses ocasions al seu pare si havia fet alguna cosa malament, ha explicat Spicer en declaracions a Verne.\nNo obstant això, la història ha acabat, en certa manera, amb final feliç. El pare no haurà de pagar la multa de 166 euros després que l'Ajuntament de la ciutat hagi decidit cancel·lar la sanció.\nA més d'anul·lar la multa, el consistori també ha retret als agents la seva actitud. I reconeix que, tot i que l'actuació dels policies entra dins de la legalitat, els "va fallar el sentit comú".


La jutgessa decreta l'ingrés a la presó provisional sense fiança d'Ángela Dobrowolski\nPublicat 06/01/2021 18:56CET\nLa titular del Jutjat d'Instrucció Número 28 de Barcelona ha decretat l'ingrés a la presó provisional, comunicada i sense fiança de l'exdona del productor de televisió Josep Maria Mainat, Ángela Dobrowolski, després de ser detinguda aquest dilluns per provar d'entrar a la casa familiar al barri d'Horta-Guinardó.\nSegons ha informat el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC), la magistrada ha ordenat l'ingrés a la presó per un presumpte delicte de violació del domicili i, a més, per infringir les mesures cautelars que se li havien imposat amb anterioritat, en acostar-se a la casa.\nEn declaracions a Europa Press Televisió quan ha sortit del jutjat, els advocats de Dobrowolski han explicat que estudiaran recórrer la presó provisional, decretada per un termini de sis mesos, i que treballaran perquè pugui sortir abans d'aquest temps.\nEls lletrats també han explicat que donar-li la notícia ha estat difícil i que Dobrowolski, que va a ser traslladada a la presó de Brians 1, els ha manifestat que "l'única cosa que vol és estar amb els seus fills".\nEls Mossos han detingut quatre vegades Ángela Dobrowolski: la primera acusada d'intent d'homicidi del seu exmarit, la segona per la falsificació d'uns talons a nom del productor televisiu, la tercera acusada d'un robatori amb força a la casa del productor a Canet de Mar (Barcelona), i finalment la violació de domicili, motiu pel qual la Guàrdia Urbana la va arrestar aquest dilluns.


L'alcaldessa demana a Ensenyament l'ampliació de mòduls de FP a l'eix de la riera de Caldes — Ajuntament de Santa Perpètua de Mogoda\nper prova — darrera modificació 08/07/2015 12:20\nMés mòduls de Formació Professional per a l'Eix de la Riera de Caldes\nL'alcaldessa presenta al conseller Puig els projectes de l'eix de la riera de Caldes\nL'alcaldessa de Santa Perpètua i presidenta de l'Associació de Municipis de l'eix de la riera de Caldes, Isabel Garcia, ha demanat al Director General de Formació Professional Inicial i Ensenyaments de Règim Especial del Departament d'Ensenyament, Melcior Arcarons, l'ampliació de mòduls de formació professional a l'eix de la riera de Caldes. La petició, que es centra en les especialitats de vehicle elèctric i logística, l'ha realitzat en el decurs d'una visita que Arcarons ha efectuat aquest dimecres 17 de setembre a les instal·lacions del Centre de Recursos del Vehicle Elèctric (CREVE).\nDurant la seva visita va estar acompanyat del Delegat territorial del Vallès Occidental, Lluís Baulenas i de la Coordinadora de Formació Professional del Vallès Occidental, Carme Viñas.\nEl Consistori considera insuficient l'oferta formativa de l'eix de la Riera de Caldes que es limita a deu cursos, corresponents a tres famílies professionals: administració i gestió, electricitat i electrònica i fabricació mecànica. D'aquestes deu accions formatives, sis són d'administració.\nL'ajuntament va presentar als representants d'Ensenyament les instal·lacions del CREVE, la feina realitzada en l'àmbit del vehicle elèctric i les actuacions realitzades fins ara i les futures a desenvolupar en matèria de formació i reciclatge professional. A més van visitar les obres del Centre de Formació Ocupacional.\nA l'acte van assistir el president del Gremi de Reparació de Tallers de Sabadell i Província de Barcelona, Josep Manel López Beltran; el president del Gremi d'Instal·ladors de Sabadell i Comarca, Marià Brunet, el Director General del Centre Metal·lúrgic de Sabadell i Comarca, Gabriel Torras i el Director General d'Ascamm, Xavier López, que són entitats col·laboradores del CREVE. També va estar present la regidora d'Educació de Santa Perpètua, Neus Garcia\nL'alcaldessa va destacar la importància industrial que aquest territori té per Catalunya i va explicar que la logística i de vehicle elèctric són dos sectors amb futur que haurien de comptar amb oferta formativa a l'eix de la Riera de Caldes. Isabel Garcia va manifestar que el Director General s'ha compromès a revisar les especialitats existents al nostre territori i ha estat receptiu a estudiar la proposta encara que va avançar que la capacitat inversora del departament era escassa i va demanar la implicació de les empreses per acollir alumnes en pràctiques.\nEl CREVE és un centre pioner dissenyat específicament per donar serveis en les tecnologies del vehicle elèctric lleuger i, alhora, oferir un seguit de recursos de suport al teixit empresarial del territori per a la promoció de noves línies de negoci basades en el sector del vehicle elèctric. Es va inaugurar a l'octubre del 2013 i des de llavors ha posat en marxa diverses iniciatives, entre elles accions de formació per a 200 persones. Aquest centre s'engloba en el projecte Plataforma de desenvolupament del vehicle elèctric a la Riera de Caldes i també hi formen part La Llagosta, Palau-solità i Plegamans, Polinyà i Sentmenat.


Coleòpters – BioblitzBCN\nEls coleòpters (escarbats) són el grup d’insectes més nombrós de la terra (actualment es coneixen més de 370.000 espècies) i el més diversificat, ja que viuen en els ambients més variats.\nSón terrestres però la majoria són bons voladors, el segon parell d’ales són membranoses i aptes pel vol i es troben recobertes i protegides pel primer parell d’ales (els èlitres) que estan ben quitinitzades i endurides. Es pot considerar un grup d’insectes evolucionat (Oligoneòpters), ja que són insectes amb una nerviació alar reduïda i una estructura alar complexa, que els permet moure les ales endavant i endarrere i en estat de repòs, plegar-les sobre l’abdomen, i perquè tenen un cicle de vida molt complex per mitjà de metamorfosi complicada: amb les formes larvals de vida llarga, les formes pupals quasi immòbils i, a vegades, protegides per algun tipus d’embolcall, i les formes adultes de vida bastant curta, amb la missió de reproduir-se. Són sexuals, la majoria presenten algun tipus de dimorfisme sexual, i són ovípars.\nPareu compte en no confondre els coleòpters amb els heteròpters (xinxes de camp) o amb els dictiòpters blatodeus (paneroles).\nDoncs per tot arreu! Tant els adults com les larves es poden trobar en tots el biòtops imaginables, ja que la seva alimentació és molt variable. En tenim que s’alimenten de flors, altres s’alimenten de fongs o de fusta en descomposició i viuen sobre o sota les escorces i altres sota de les pedres, hi ha els que descomponen la matèria orgànica i viuen sobre i dels fems i dels cadàvers, també n’hi ha que són voraços depredadors d’altres insectes. Hi ha grups ben adaptats al retorn a la vida aquàtica i també hi ha formes paràsites, tant d’animals com de vegetals.\nPodrem recol·lectar els terrestres amb mànegues de rastreig i amb aspiradors entomològics i els aquàtics amb mànegues específiques per aquest medi. En el cas dels que viuen associats a la vegetació, un sistema molt efectiu és anar passant la mànega per les flors, els matolls i les herbes.\nEls adults es recol·lecten dins un pot amb serradures impregnades amb acetat d’etil (líquid que accelera la mort i els deixa flexibles), les larves es recol·lecten en un pot amb alcohol de 70%, encara que la millor manera per sacrificar-les és amb èter etílic.\nFora del pot, o en una etiqueta dins el pot, anotarem en llapis (és el millor sistema ja que no s’esborra amb l’alcohol) les següents dades de RECOL·LECCIÓ, que tot naturalista ha de tenir en compte, per tal de que la recol·lecció tingui un valor científic:\nON S’HA RECOL·LECTAT? (carrer, parc, llacuna, dades GPS, etc.)\nQUAN S’HA RECOL·LECTAT? (data i hora)\nQUI L’HA RECOL·LECTAT? (nom de la persona o grup)\nHi ha altres dades com, les de tipus ecològic (l’hàbitat), les de la metodologia emprada, etc., que no són bàsiques però poden ser de gran interès per conèixer millor la biodiversitat que estem analitzant.\nAl ser un grup tan nombrós i diversificat taxonòmicament es fa molt difícil poder determinar-los a nivell de gènere i d’espècie. La col·laboració dels especialistes d’arreu del món és la única solució. La majoria d’ especialistes, però, ho són a nivell de família, i entre els coleòpters existeixen més de 170 famílies conegudes, per tant, fins i tot algunes d’elles no són estudiades per a cap científic.\nEn la majoria dels casos, per arribar a desxifrar l’espècie no n’hi ha prou amb els caràcters morfològics externs i s’han d’analitzar els interns. Els aparells reproductors interns (genitalia o espermateca) donen una informació molt específica i valuosa per a la classificació (els experts han d’extreure i estudiar aquests caràcters).\nTot i així, tot naturalista observador i aplicat pot arribar a distingir gran part de les famílies d’escarabats amb l’ajut d’una bona guia de camp.\n© 2020 BioblitzBCN.


Fira de Santa Caterina d'Arbeca - Fires, festes, oci i llocs per visitar.\nPropera edició: 26/11/2021 a 28/11/2021\nA redós de la seva patrona Santa Caterina, i amb més de 500 anys d'antiguitat, els arbequins preparen la seva FIRA DE SANTA CATERINA, amb aquesta trobada d'amics, parents, artesans i firaires, pretenen recobrar l'esperit de les fires dels nostres avantpassats, i es preparen entrar a l'hivern.\nLa programació d'aquest tres dies justos, és ben variada i oberta a tots els gustos i edats; amb ells es pretén que tots els arbequins i amics que ens acompanyaran, gaudeixin amb els cinc sentits, i si pot ser, per una estona descansar del dia a dia i disfrutar de totes i cadascuna de les ofertes que les Regidories de Cultura i Festes del nostre Ajuntament han treballat per omplir el programa.\nL'Associació de Dones l'Olivera Arbequina, amb la idea de mantenir i animar a les noves generacions a recuperar les tradicions gastronòmiques tant nostrades a les cases de pagès, organitza el CONCURS de TRUITES.\nArbeca - Fira de Santa Caterina (Programa 2019) (6308.3 kb)\nDes de l’any 1505


Més ofertes que demandes d'ocupació a Sobreestants de Tàrrega\n© Les promocions del 96/97 i 97/98 celebren 20 anys.\nL’Escola de Sobreestants d’Obres Públiques de Tàrrega va acollir ahir l’acte commemoratiu dels 20 anys de les promocions 96/97 i 97/98 en les quals es van graduar 59 persones, i d’aquests una quinzena van ser presents en l’acte. En els parlaments tant les autoritats com els responsables del centre i de l’Associació de Sobreestants van reivindicar aquesta professió en un moment en què compta amb més ofertes de treball que no pas graduats. Així, l’entitat té actualment 40 ofertes de treball sense cobrir.\nL’alcaldessa de Tàrrega, Rosa Maria Perelló, va assegurar que “es tracta d’un ofici poc reconegut però imprescindible” mentre que el president del consell de l’Urgell, Salvador Bonjoch, va apuntar que “és un treball poc valorat però molt important, els sobreestants són els comandants intermedis de les obres que acaben solucionant molts problemes”. Perelló també va destacar que l’Escola de Sobreestants és única a Catalunya, per la qual cosa “Tàrrega és el punt de referència del sector i aquest centre contribueix a incrementar l’oferta acadèmica de la ciutat”.\nL’Escola de Sobreestants de Tàrrega va ser creada el 1983 i ofereix el cicle formatiu de grau superior en projectes d’obra civil que a partir del curs vinent formarà en competències BIM. Ofereix també cursos d’especialització i de reciclatge per al sector.


Star Hotel Nafpaktos Grècia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nPlatanitis, Nafpaktos, Nafpaktos, Grècia, 30020 - Veure al mapa\nAl visitar Nafpaktos, vosté es sentirà com a casa a Star Hotel, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Star Hotel, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix express check-in/check-out, servei d'habitacions, restaurant, servei de bugaderia, bar.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Star Hotel.


La Unió Europea accelera la negociació de pactes comercials\nCANVIS A LES RELACIONS ECONÒMIQUES\nDesprés del Canadà i el Japó, els 28 volen tancar abans de final d'any acords amb Mèxic i el Mercosur\nDissabte, 12/08/2017 | Actualitzat a les 20:53 CEST\nL’arribada de Donald Trump a la Casa Blanca no només ha revolucionat la política nord-americana. La seva vena proteccionista ha alterat profundament les relacions comercials amb tercers països, però al mateix temps ha obert la porta perquè actors com Europa apostin per reforçar la seva agenda comercial per aprofitar al màxim el buit deixat per Washington. A l’acord polític tancat a principis de juliol amb el Japó sobre el nou pacte comercial, la Comissió Europea vol sumar aquest any més aliances amb els països del Mercosur i Mèxic.\n«En els pròxims mesos es veuran molts més acords internacionals», assegura un alt càrrec europeu. «Tot l’espai que deixin enrere els nord-americans Europa l’ocuparà», augura. En els últims tres anys, Brussel·les ha tancat negociacions o ha començat a aplicar acords amb Singapur, Corea del Sud, l’Equador i el Vietnam. Després de set anys de converses i una recta final carregada de polèmica, la Unió Europea (UE) va aprovar a finals de l’any passat l’acord de lliure comerç amb el Canadà.\nEl 6 de juliol, només un dia abans de la cimera del G-20 a Alemanya i després de quatre anys de converses, la UE i el Japó van enviar un poderós senyal a Trump –que ha tret els EUA de l’Acord Transpacífic de Cooperació Econòmica (TPP) i ha aturat les negociacions del Tractat Transatlàntic de Comerç i Inversions (TTIP)– amb l’anunci d’un acord polític sobre un futur pacte de lliure comerç que abaratirà la importació de cotxes del país asiàtic a canvi d’una rebaixa d’aranzels per a la carn i els lactis europeus i un accés més gran a la contractació pública. «L’impuls polític és aquí. A Europa i a tot el món la gent comença a adonar-se del risc del creixent proteccionisme», va defensar fa unes setmanes la comissària de Comerç, Cecilia Malmström.\nEls negociadors europeus s’esforcen ara per teixir noves aliances al voltant d’unes altres dues prioritats per a Europa: Mèxic i el Mercosur. La UE i Mèxic ja disposen d’un acord global «que funciona» bé, segons asseguren fonts de l’Executiu comunitari. Però quan es va acordar, el bloc europeu comptava amb només 13 països membres, no hi havia euro i el mercat únic era molt més limitat. Així que el maig del 2016 es van obrir negociacions per modernitzar aquell pacte bilateral i integrar un capítol comercial més desenvolupat.\nLa quarta ronda de xerrades es va acabar fa unes setmanes i encararan la pròxima etapa al setembre –del 25 al 29– amb una sensació generalitzada d’optimisme. «Hem aconseguit bons progressos en pràcticament totes les qüestions. Hem intercanviat ofertes sobre béns, serveis i licitacions públiques i creiem que això donarà un nou ímpetu i ens permetrà avançar cap a l’objectiu, que és concloure les negociacions a finals d’any», afegeix la mateixa font sobre un país que té la UE com el seu tercer soci comercial més potent després dels EUA i la Xina.\nEncara queden molts assumptes pendents. Des de la protecció de les inversions fins a l’accés de productes fins ara no liberalitzats com l’agricultura i la pesca, passant per la contractació pública, la corrupció i fins i tot la imminent negociació entre Mèxic, el Canadà i els EUA per renegociar el Tractat de Lliure Comerç d’Amèrica del Nord (NAFTA), prevista per al 16 d’agost. «Sabem que implicarà recursos de la part de Mèxic, però confiem que podran participar en diverses carreres al mateix temps», asseguren.\nEl segon gran objectiu de la UE és aprofitar la conjuntura generada pels EUA per tancar un acord polític amb els països del Mercosur, l’Argentina, el Brasil, el Paraguai, l’Uruguai i Veneçuela, encara que el país de Nicolás Maduro no participa en les negociacions comercials. «Estem en un moment molt important de la política comercial i és necessari que els països facin un pas endavant», insisteix un alt càrrec europeu convençut que és possible tancar un acord abans que acabi l’any. «És un objectiu ambiciós però possible», sosté.\nLa UE i els països del Mercosur fa anys que negocien. Les converses han estat plenes d’alts i baixos i des del maig del 2016 viuen un nou moment després de la sortida d’escena de l’expresidenta argentina Cristina Fernández. La pròxima ronda de negociacions serà a principis d’octubre a Brasília i, encara que admeten que al final del procés no hi haurà plena liberalització en productes tan delicats com la carn, la UE creu que l’oferta serà atractiva. «Hi ha més voluntat, però encara no hi som», afegeixen.\nA diferència de Mèxic, la UE no disposa d’un marc que reguli les seves relacions amb els països del Mercosur, però això no significa que les seves relacions comercials no siguin importants. El bloc europeu és el primer soci comercial per al Mercosur, les exportacions europees a la regió van passar dels 21.000 milions el 2005 a les 46.000 el 2015, mentre que les exportacions del Mercosur van augmentar de 32.000 a 42.000 milions en el mateix període, essencialment alimentació, begudes, tabac, productes vegetals com la soja i el cafè, i la carn. La UE exporta maquinària, vehicles i peces, així com productes químics i farmacèutics, i va ser el principal inversor estranger en la regió amb 387.000 milions el 2014.\nMés de 40 pactes comercials en marxa\nMés de 30 milions de llocs de treball de la Unió Europea estan vinculats directament a la política comercial. O dit d’una altra manera, un de cada set llocs de treball depèn actualment del comerç.\nLa UE disposa de 36 acords bilaterals i regionals de comerç –inclosos els que s’apliquen provisionalment– que cobreixen 65 socis. A més a més, els Vint-i-vuit disposen de tres acords plurilaterals temàtics en el marc de l’Organització Mundial del Comerç (OMC), set acords bilaterals que cobreixen 25 països i, aprovats però que encara no s’apliquen, 18 pactes bilaterals més en negociació –amb Singapur, el Japó i Mèxic, entre altres–, a més de dos acords plurilaterals i set més que són objecte de preparatius per actualitzar tractes ja existents.\nDes que la UE va aprovar les directrius de negociació del TTIP (Tractat Transatlàntic de Comerç i Inversions), el juny del 2013, s’han celebrat 15 rondes de negociació; l’última, l’octubre del 2016 abans que Barack Obama deixés la Casa Blanca. L’arribada de Donald Trump a la presidència dels EUA ha congelat les negociacions i els contactes comercials entre les dues parts des d’aleshores són pràcticament inexistents. «Necessitem més temps per veure on estem», sosté la Comissió Europea.\nLa UE va aprovar les directrius de negociació l’abril del 2009 i va firmar l’acord amb el primer ministre canadenc el 30 d’octubre del 2016, després de superar la negativa de la regió belga de Valònia a aprovar el pacte. L’Eurocambra va donar el seu aval a l’acord el febrer d’aquest any, fet que significa que un cop el Canadà n’acabi la tramitació legislativa es podrà aplicar de forma provisional.\nA finals del 2012, la UE va aprovar les directrius de negociació i va aconseguir tancar un acord «de principis» sobre els principals elements de l’acord de col·laboració econòmica el 6 de juliol del 2017. El pacte eliminarà la majoria dels aranzels que paguen les empreses europees i que sumen 1.000 milions anuals, i obrirà el mercat japonès a les exportacions agrícoles. Alguns capítols segueixen encara negociant-se, com la protecció de les inversions i la cooperació regulatòria. L’objectiu és tancar un text a finals d’aquest 2017.\nEl Consell Europeu va autoritzar la Comissió a iniciar les negociacions per arribar a un acord d’inversions l’octubre del 2013, i el desembre del 2005, per a un nou pacte de cooperació. Les negociacions del segon estan estancades des del 2011 a causa de divergències entre els dos blocs. Pel que fa al pacte d’inversions, destinat a eliminar les barreres que impedeixen l’accés al mercat i protegir inversors i inversions als dos mercats, l’última ronda negociadora va tenir lloc el setembre del 2016 i no hi ha data per a la pròxima.


Xerrades i tallers de VuitOnze\nHome - Xerrades i tallers\nTaller online: Nadons en moviment\nNadons en moviment. El desenvolupament motriu dels 0 als 18 mesos: etapes motrius, jocs i estimulacions.\nTaller a càrrec d’Ariadna Verdeny, directora de VuitOnze Fisioteràpia Lleida i fisioterapeua pediàtrica. El taller serà online, el proper dissabte 28 de novembre, a les 10 hores. Té un preu de 30 euros. Col·labora La Tribufera.\nCal realitzar la inscripció a través del següent formulari de contacte.\nXerrada: Sense mocs!! Mare de Déu de Montserrat, les Borges Blanques\nAquest dijous 20 de febrer a les 19:30 hores, xerrada Sense mocs! a l’escola Mare de Déu de Montserrat, Les Borges Blanques. La directora de VuitOnze, Ariadna Verdeny, realitzarà la xerrada, amb consells i trucs per ajudar els nostres infants a prevenir els mocs, la tos, la bronquitis i l’otitis, ajudar-los a una ràpida recuperació i evitar les recaigudes.\nEdifici Els Frares\nC/ Montserrat 1, Borges Blanques\nDijous 20 de febrer – 19.30 hores\nTaller: Sense mocs! a Latribufera – 4a edició!!\nAquest dissabte 1 de febrer, a les 10:30 hores, taller sense mocs! a la Tribufera, espai familiar de Lleida. La directora de VuitOnze, Ariadna Verdeny, realitzarà el taller pràctic, amb trucs i consells per apendre a expulsar-los. A més, els assistents faran un rentat nasal.\nXerrada: Sense Mocs! Llar d’infants Maristes Montserrat de Lleida\nAquest dijous 23 de gener a les 17:30 hores, xerrada Sense mocs! a la Llar d’infants Maristes Montserrat de Lleida. La directora de VuitOnze, Ariadna Verdeny, realitzarà la xerrada, amb consells i trucs per ajudar els nostres infants a prevenir els mocs, la tos, la bronquitis i l’otitis, ajudar-los a una ràpida recuperació i evitar les recaigudes.\nLlar d’infants Maristes Montserrat de Lleida\nAv Catalunya 3, Lleida\nDijous 23 de gener – 17.30 hores\nXerrada: Sense mocs! A la Ludoteca del Centre Històric de Lleida\nXerrada: Sense mocs!\nAquest dijous 12 de desembre a les 10:30 hores, xerrada Sense mocs! a la Ludoteca del Centre Històric de Lleida. La directora de VuitOnze, Ariadna Verdeny, realitzarà la xerrada, amb consells i trucs per ajudar els nostres infants a prevenir els mocs, la tos, la bronquitis i l’otitis, ajudar-los a una ràpida recuperació i evitar les recaigudes.\nLudoteca del Centre Històric de Lleida\nCarrer Tallada 34, Lleida\nDijous 12 de desembre. 10.30 hores\nXerrada: Sense mocs! Al col·legi Sagrada Família de Lleida\nTaller Sense Mocs al Sagrada Família de Lleida | VuitOnze\nAquest dimecres 20 de novembre a les 17:30 hores, xerrada Sense mocs! al col·legi Sagrada Família de Lleida. La directora de VuitOnze, Ariadna Verdeny, realitzarà la xerrada, amb consells i trucs per ajudar els nostres infants a prevenir els mocs, la tos, la bronquitis i l’otitis, ajudar-los a una ràpida recuperació i evitar les recaigudes.\nCarrer Democràcia 20, Lleida\nDimecres 20 de novembre. 17.30 hores


Illes Balears - Decolònies - Central de Reserves\nLes Illes Balears són un arxipèlag de la Mediterrània occidental, format per quatre grans illes (Mallorca, Menorca, Eivissa i Formentera) i diversos illots. Són reconegudes com a nacionalitat històrica i constituïdes actualment com a comunitat autònoma d’Espanya.\nAmb 1.094.972 d’habitants distribuïts entre mallorquins, menorquins, eivissencs i formenterencs, les Illes Balears representen el 7,7% de la població total dels Països Catalans; delimitació basada en la similitud lingüística (no va existir mai com a subjecte polític) tot i que la comunitat de territoris catalanoparlants té el seu origen històric en l’expansió de la Corona d’Aragó.\nLa geografia de l’arxipèlag de les Illes Balears comprèn Mallorca i les adjacents illes de Cabrera, Es Conills i Sa Dragonera i les més menudes de Na Redona, Plana i Foradada; Menorca amb les illes de Colom i L’Aire; i les Pitiüses (Eivissa, Formentera i les adjacents illes de Tagomago, Santa Eulària, Sa Conillera, S’Espardell, S’Espalmador, Es Vedrà, Es Bosc, Ses Bledes i Ses Margalides). En total el territori fa 4.492 km² i va des del nivell del mar fins a 1432 m d’altitud al Puig Major de la Serra de Tramuntana de Mallorca. Les coordenades geogràfiques estan entre els 40º5’48’ i 38° 40′ 30″ de latitud N i entre 1° 12′ 47″ i 4º19′ de longitud E. Eivissa està separada de la costa del País Valencià per només 75 km de mar, aquesta mateixa distància separa Mallorca d’Eivissa. La distància mínima que separa Mallorca de Menorca és de 35 km.\nMallorca està constituïda per dues serres de muntanyes, orientades de nord-est a sud-est i per una plana baixa, més o menys accidentada, situada entremig de les dues serralades. La Serra de Tramuntana està a la banda nord-oest de l’illa, té nombrosos cims de més de 1000 metres d’altitud, hi predomina el modelat càrstic. La Serra de Llevant, paral·lela a la costa, al sud-est de Mallorca és més baixa i de morfologia més suau, l’altitud màxima és al Puig de sa Talaia Freda de 561 m d’altitud. La plana central de Mallorca presenta pujols i baixes muntanyes on hi destaca el Puig de Randa amb 548 m.\nMenorca és una illa baixa, la màxima altitud és a la Muntanya del Toro amb només 358 m. El sud de l’illa de menorca és calcari però el nord és àcid amb roques silícies.\nBunyola (Mallorca), Illes Balears\nA l’illa de Mallorca, al municipi de Bunyola, en l’ interior de l’illa, trobem la Més Informació\nLes destinacions més visitades


Residencial Pimenta Portimao Portugal - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nRua Dr. Ernesto Cabrita No 7, Portimão Centre, Portimao, Portugal, 8500-655 - Veure al mapa\nMés informació sobre Residencial Pimenta\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Portimao, Residencial Pimenta és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Residencial Pimenta, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Els clients de l'hotel poden gaudir de magatzem d'equipatge, servei d'habitacions, transport hotel/aeroport, habitació familiar, bar.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, escriptori, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, banyera per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Portimao, faci de Residencial Pimenta la vostra llar.\nNúmero de Identificación Fiscal: 7242/AL\nNúmero de llicència: 7242/AL


Tot llest a Montblanc per rebre els Reis d’Orient – Radio Montblanc\nTot llest a Montblanc per rebre els Reis d’Orient\nLa cavalcada estrena enguany recorregut\nMontblanc ho té tot llest per rebre, aquest dijous, a Ses Majestat els Reis d’Orient. Enguany, a més, la cavalcada estrena recorregut, començant a l’avinguda Doctor Folch i no a la Manel Ribé, com s’havia fet fins ara. D’aquesta manera, la cavalcada passarà per davant de la muralla Sant Jordi, que està totalment il·luminada, donant encara més espectacularitat a la cavalcada. A més, arriba amb alguna sorpresa que segur agradarà a tots els nens i nenes.\nEl recorregut arrencarà a les 6 de la tarda. De Doctor Folch passarà per Muralla Sant Jordi, Muralla Sant Francesc i Carrer Major. Després passarà per la Plaça Santa Anna, Muralla Santa Tecla, pujarà pel Carrer Riber i acabarà a la Plaça Major. Un cop allà, l’alcalde els entregarà les claus de totes les cases de la vila, perquè puguin repartit els regals a tots els nens i nenes.\nAbans, a dos quarts de sis de la tarda, els Reis d’Orient visitaran els avis i àvies de la Residència-Llar Conca de Barberà de Montblanc.


Apartment 56-1 Silvaplana Suïssa - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Apartment 56-1\nAl visitar Silvaplana, vosté es sentirà com a casa a Residenza Margun 87, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Residenza Margun 87 és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Els clients de l'hotel poden gaudir de habitació familiar, ascensor.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de sauna, esquí. Residenza Margun 87 és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Silvaplana.\nCal que informeu el Apartment 56-1 de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Cal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. Interhome t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus. En arribar, cal abonar un dipòsit de 300 CHF per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament.


Jordi Cruz: «No pot ser que jo que mai votaria al PP, ara votaria a Ayuso»\nEl xef català critica que «no hi pot haver tanta diferència entre el que fem a Barcelona i el que es fa a Madrid»\nper Antonio Ramos 20/04/2021 15:44h\nEl xef Jordi Cruz ha criticat aquest dimarts la situació que travessen els restaurants, els establiments d'hostaleria i l'alta cuina a causa de la pandèmia de la Covid-19. En una entrevista al programa 'Aquí, amb Josep Cuní', de la Cadena SER, conjuntament amb Carles Abellán i Joan Roca, el presentador de 'Masterchef' i xef estrella dels restaurants Àbac, Angel, Atempo i Ten's ha carregat contra la gestió de la crisi que han fet les administracions catalanes, assegurant que «no hi pot haver tanta diferència entre el que fem a Barcelona i el que es fa a Madrid».\nEntre rialles, Jordi Cruz ha assenyalat que «no pot ser que jo que mai votaria al PP, ara votaria a Ayuso. No pot ser». Una afirmació a la qual s'hi ha afegit el xef Carles Abellán, que ha manifestat que «jo soc d'esquerres i també votaria a Ayuso». En aquest sentit, Cruz ha lamentat que «tenim tots els restaurants tancats».\n«Hi ha hagut molt poca sensibilitat amb el sector»\nMés seriosament, el presentador de 'Masterchef' ha assegurat que «no ens ho han posat fàcil. Ajudes zero», alhora que ha lamentat que «hi ha hagut molt poca sensibilitat amb una activitat que és molt potent i essencial al nostre país. Un divendres, amb les neveres plenes, ens van dir que havíem de tancar». Cruz ha criticat que «no se'ns han donat diners i se'ns ha donat per morts». Així mateix, en referència a Barcelona, el xef català ha afirmat que «ens hem carregat la ciutat més maca d'Europa. Erem la tercera o quarta ciutat europea i ara estem a l'UCI».\nJoan Roca, del Celler de Can Roca, ha recordat que «nosaltres no demanem ajudes, però les demanem pel sector. El sector en general sí que s'ha sentit menystingut per les autoritats». El xef ha explicat la situació que han viscut al seu restaurant i com han gestionat la situació per no haver d'acomiadar cap treballador.