David Bueno – Press La Galera\nEntrevista a Salvador Macip a ‘L’Illa dels Llibres’\nfebrero 10, 2015 enero 29, 2015 presslagalera Deja un comentario\nAmb Eduard Martorell i David Bueno, l’escriptor i científic Salvador Macip ha publicat Els límits de la vida, una novel·la divulgativa sobre ciència i els orígens de la vida.\n«Tal com diu Salvador Macip a l’entrevista ‘la vida és una cosa fabulosa i fascinant’.\nEls límits de la vida (La Galera) segur que ben aviat serà una obra recomanada als instituts perquè a més de ser una novel·la molt divulgativa i amena és un cant a l’optimisme i a l’esperit de lluita.»\n«…El llibre és un cant a la vida en tots els seus formats. Volíem compartir amb els lectors aquesta sensació d’estar meravellats amb la seva riquesa que solem tenir els científics. A més, la història que expliquem és de lluita i superació, que és l’actitud que creiem que hem d’adoptar quan, sovint, la vida ens clava una bufetada.»\n‘Els límits de la vida’ a Ràdio 4\nenero 19, 2015 enero 19, 2015 presslagalera Deja un comentario\nNo us perdeu la entrevista que li han fet a David Bueno, coautor del llibre Els límits de la vida, a Ràdio 4.\nPodeu escoltar l’entrevista complerta aquí.\nEduard Martorell, coautor del llibre ‘Els límits de la vida’ a l’ARA Criatures\nImagen diciembre 1, 2014 presslagalera Deja un comentario\n‘Els límits de la vida’ al Diari El Punt/Avui\nImagen noviembre 28, 2014 presslagalera Deja un comentario\n‘Els límits de la vida’ a La Plaça del Llibre\nnoviembre 20, 2014 noviembre 19, 2014 presslagalera Deja un comentario\nPlaça del Llibre són unes jornades de visibilització de la literatura en català a València, parant especial esment en la literatura feta des del País Valencià i per editorials valencianes, però obertes a escriptors i a editorials de tot l’àmbit lingüístic.\nAvui, dijous 20 de novembre a les 10:00 h fan una trobada David Bueno, divulgador científic i autor del llibre Els límits de la vida.\nTrobareu més informació de la trobada aquí.\nEntrevista a Salvador Macip a ‘barnafotopress.com’\nnoviembre 13, 2014 noviembre 11, 2014 presslagalera Deja un comentario\nSalvador Macip: “El llibre Els límits de la vida transmet la passió i l’interès per la vida”.\nPodeu veure l’entrevista complerta aquí.\nEntrevista a David Bueno, autor de ‘Els límits de la vida’, a l’ARA Criatures\nImagen noviembre 12, 2014 noviembre 11, 2014 presslagalera Deja un comentario\nEntrevista a Salvador Macip al diari Vilaweb\nnoviembre 11, 2014 noviembre 5, 2014 presslagalera Deja un comentario\nSalvador Macip, autor del llibre Els límits de la vida, va ser entrevistat pel diari digital Vilaweb.\nA l’entrevista ens parla sobre el llibre, la fascinació per la vida i la pèrdua d’una generació de científics que ha acabat anant-se’n del país de resultes de les retallades.\nUs convidem a veure l’entrevista complerta aquí.


El món s'acaba ...: Es pon el sol (XXVIII)\nLa Maria Rosa feia una vida d'allò més regular. Es llevava a dos quarts de set, es dutxava i es vestia. A les set baixava a esmorzar -aleshores era quan jo arribava-, un suc de fruita, un got de llet i cafè i una torrada amb formatge de règim -gairebé mai havia vist que canviés. Ho sabia perquè era ella que li comprava el menjar a la botiga d'Esparreguera, tot i que ara, que havien obert el Bonadespesa al poble, ja no li feia tant la compra. Set talls de formatge baix en greix cada setmana, tres enciams, tomàquets, api, porros i fruita variada -millor meló que cap altra cosa-, i la resta la duia ella de Barcelona.\nUn cop esmorzada li donava instruccions de si volia que aquell dia planxés o fes els banys a fons o els armaris de la cuina. Li deixava els diners per si havia d'anar a comprar i se n'anava amb el cotxe cap a la feina. Li pagava per setmanes, sense fallar mai, i no regatejava quan li demanava un augment del preu de les hores.\nTornava a la tarda, sobre les quatre, es canviava i se n'anava amb la bicicleta. Això ho sabia perquè li ho havia explicat ella i, perquè ja se sap, això és tan petit!\nMentre la Conxita xerra, han pujat a l'habitació de la Maria Rosa. La Sió ha obert l'armari i va separant peces de roba en una pila damunt la moqueta del vestidor. Pantalons d'esport -les dues germanes gastaven la mateixa talla-, camises, alguns jerseis, una levita de pell i un parell de bosses de mà. L'abric de visó, que la repugna d'allò més, el separa per la seva mare, i la jaqueta de pell de guineu, tres o quatre bruses i dos vestits jaqueta els ofereix a la Conxita. Totalment torbada, i encantada, la Conxita no s'atreveix a acceptar-ho perquè ho troba massa car.\n- Vols dir, Sió? Segur que la teva mare no ho trobarà a faltar?\n- No pateixi Conxita, estic segura que la meva germana ho voldria així. Sempre deia que n'estava molt de vostè, que era molt polida i de tota confiança, o sigui que estic convençuda que això hagués estat el que ella hauria volgut.\nNo s'havia posat vermella en dir aquella mentida, encara que ningú podia dir que ho fos. La Conxita acaricia amb goluderia mal dissimulada la pell de guineu, fins i tot s'ha permès unes llagrimetes d'emoció. La Sió sap que podrà comptar amb ella sinó la vessa amb algun comentari, i decideix fer una provatura i li pregunta, mentre va remenant calaixos distretament:\n- Senyora Conxita, el dia que va passar l'accident - fa una pausa mentre tria cinturons que ha tret del calaix de dalt de la calaixera d'antiquari- sap si va venir algú a veure la meva germana?\nLa Conxita s'està prenent seriosament la pregunta, parada al mig de l'estança, als peus del llit, de cara al vestidor i amb la jaqueta de guineu a la mà -sembla que no se'n pugui desprendre.\n- Ai, Sió, filla meva! i com vols que ho sàpiga jo, si a les deu del matí ja era fora! Cada dia, bé, els dies que feia els armaris de la cuina no, que marxava a les dotze, però mai hi era la teva germana quan jo me n'anava. Aquest dia vaig marxar a les deu, com sempre, i ja no la vaig veure més, pobreta.\nSospirà i s'assegué un moment al descalçador dels peus del llit, amb la guineu a la falda.\n- I, els caps de setmana, vostè també venia?\n- No, i ara! els caps de setmana jo faig festa. Bo es posaria el meu home si treballés els caps de setmana!\n- Així, doncs, tampoc sap si la meva germana dinava aquí?\nIntentava seguir mantenint el to pausat i casual, mentre feinejava dins el vestidor plegant roba i afegint-la a alguna de les piles.\n- No, no dinava mai aquí, pel que jo sé no en sabia gaire de cuinar. Ai! perdona, no ho volia dir això.\n- No passa res, ja ho sabia això, però, per casualitat, no sabria pas on dinava?\nLa Conxita posa cara de criatura que se sap la resposta davant el mestre.\n- Al club de golf, és clar!\n- Al club de golf? No sabia que n'hi hagués cap aquí?\n- I no n'hi ha cap, aquí només tenim el tennis, bé ara en diuen el paddle, que van canviar d'amos i ho van fer de més d'upa. El club de golf és a un poble prop d'aquí, a Sant Esteve. Ella hi anava a dinar i a fer una partida, o com es digui això que fan.\n- I hi anava sola?\nEl silenci fa que la Sió tregui el cap per la porta del vestidor. La Conxita sembla molt interessada en un filet que surt d'una costura de la jaqueta de guineu. Fa cara de preocupada, com si hagués trobat la tara en un producte de la pila de saldos. La Sió insisteix, veu que allí hi ha quelcom d'interessant. Si la Maria Rosa es veia amb algú, el més probable és que ho fes els caps de setmana.\n- De debò Conxita, si sap qui era m'ho ha de dir, pot ser important, sap?\nS'asseu al seu costat, la Conxita s'enfutisma per moments, no li sembla bé parlar a una mestressa d'una altra, encara que sigui morta, perquè sempre s'acaba corrent la veu i pot perdre alguna feina.\n- Important per a què? La Maria Rosa és morta, ves. Tant li fa amb qui es veiés, no?\nAixeca els ulls plorosos i mira la Sió a la cara, amb l'esperança de què no segueixi posant-la en aquell compromís. Ni per totes les guineus del bosc es jugaria la feina.\n- Bé, Conxita, els mossos m'han deixat entreveure que la mort de la meva germana no estava del tot clara i, també voldria conèixer la gent que ella coneixia, per saber-ne més.\n- Què dius ara, Sió! Que potser no va ser un accident? D'on les treus aquestes idees? A més, no em puc creure pas que el senyor de ... -es posa tota vermella i tanca la boca sorrudament.\n- Conxita, m'ho dirà oi qui és aquest senyor? Vostè el coneix, oi?\nLa Conxita se sent acorralada. S'abraça a la pell cercant algun tipus de complicitat amb la certesa que ja ha badat massa la boca i que tant se val, ja ha perdut. La Maria Rosa ja no la pot despatxar per haver xerrat, els de Ribot no són clients seus i, a més, li té molta mania al pet bufat de la vella. La Sió li cau bé, se la veu amable i generosa -prem una mica més la jaqueta, la durà al casament del seu nebot, d'aquí a quinze dies, apa quina cara farà la seva cunyada quan la vegi ...\n- Conxita! què no em sent?\n- Ai, sí! quin espant! perdona Sió, estava pensant, és que, saps? a mi em fa molta angúnia dir mal de ningú, però, és clar, això no és com criticar, oi? al cap i a la fi m'ho va dir la teva germana un dia que se sentia trista perquè havia agafat el grip i jo la vaig venir a cuidar, i ell estava aquí ... fent visita, com si diguéssim. Però se'n va anar tot seguit que vaig arribar jo i em va dir: cuidi-me-la bé, eh? i jo vaig pensar: té, mira, és prou bon mosso, però això són ganes d'embolicar la troca, veïns com són, i aleshores la Maria Rosa m'ho va dir i em va pregar que no ho digués a ningú, que ell encara no s'havia decidit a deixar la dona. I jo li vaig dir que s'estigués tranquil·la, que poca feina tindria si fos una bocamolla, amb la feinada que tinc! com si em pogués dedicar a anar d'un lloc a l'altre explicant la vida de la gent, ningú em voldria per treballar ...\n- Ai, sí, perdona Sió, però això ja t'ho he dit abans, era en De Ribot, en Josep De Ribot, el veí, l'home de la senyoreta Natàlia, el gendre d'aquell poll ressuscitat de Donya Pepi.\nLa Sió es queda badant mirant la Conxita, que ara, ja alliberada del terrible secret, s'emprova davant el mirall del vestidor, la jaqueta de pell de guineu.\nAixí que era el sopes d'en De Ribot? No el coneix pas massa, a més del funeral, potser s'han vist un parell de cops. Li sembla un pobre noi ric, sense massa sang, però com més hi pensa, més natural ho troba. No se'ls veia massa feliços a ell i la dona, probablement sigui un matrimoni de conveniència, un "arreglu", que diria la seva àvia si fos viva. I la Maria Rosa necessitava algú que la fes sentir admirada, després del numeret del seu home amb la secretària a la que, per cert, no ha vist gens. Ho preguntara al seu ex-cunyat.\nPublicat per Clidice a 9:46\nXeXu 19 d’abril de 2017, a les 15:55\nAixí que hi havia un 'querido'. Vaja vaja.


El berguedà Lluís Torner rep el Premi Nacional de Recerca 2016 - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl berguedà Lluís Torner rep el Premi Nacional de Recerca 2016\nÉs director de l'Institut de Ciències Fotòniques (ICFO) i ha estat premiat per la seva "investigació pionera" en un acte presidit pel president de la Generalitat de Catalunya, Carles Puigdemont\nefe 21.03.2017 | 22:05\nEl físic berguedà rep el premi de mans del Carles Puigdemont. @Govern\nEl berguedà Lluís Torner ha estat guardonat aquesta tarda amb el Premi Nacional de Recerca 2016 en un acte presidit pel president de la Generalitat, Carles Puigdemont, que ha reivindicat el model d'investigació científica català i ha fet una crida a "consolidar-lo" en el lliurament de la 27 edició del Premi Nacional d'Investigació 2016.\nPuigdemont, que ha presidit l'acte celebrat aquesta tarda al Teatre Nacional de Catalunya, ha assegurat que Catalunya ha perseguit una investigació "a la frontera del coneixement, competitiva i amb alt retorn científic", i ha subratllat que és un model que "no es pot posar en risc".\nEl guanyador del guardó, dotat amb 40.000 euros i atorgat pel Govern i per la Fundació Catalana per a la Investigació i la Innovació (FCRi), ha estat el director de l'Institut de Ciències Fotòniques (ICFO), el berguedà Lluís Torner, per la seva "investigació pionera".\nTorner ha explicat que sempre assegura als seus fills que "si no fumen i tenen sort viuran tot el segle XXI i veuran coses espectaculars, moltes d'elles creades per la investigació i la ciència".\nTorner és llicenciat en Ciències Físiques per la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB), doctor i catedràtic de la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC), i va concebre i ha desenvolupat l'ICFO, entitat de la qual és director des de la seva creació el 2002 i que s'ha convertit en un centre de "referència global".\nLluís Torner "de mica en mica, la ciència catalana serà més i més reconeguda arreu del món" #PremisRecerca pic.twitter.com/swNyJBbzxP\n„ Coneixement (@coneixementcat) 21 de marzo de 2017\nSegons ha explicat Puigdemont, Catalunya ocupa la segona posició a la Unió Europea en distincions i fons rebuts per centres catalans respecte a la seva població, un indicador de l'"èxit" del model de la comunitat i la "tossuderia" dels seus científics.\nEl president també ha destacat que la Universitat de Barcelona està entre les 50 millors del món en producció científica i entre les 100 més innovadores d'Europa.\nEl director de l'FCRI, Antoni Esteve, ha reivindicat que "Catalunya ha construït un sistema de primer nivell en l'àmbit del coneixement", i ha afirmat que "serà la regió europea més atractiva en el camp de la investigació" en els pròxims 30 anys.\nA més de Torner, la Generalitat i l'FCRI també han atorgat el Premi Nacional d'Investigació al Talent Jove, dotat amb 10.000 euros, a Samuel Sánchez Ordóñez, professor d'investigació ICREA a l'Institut de Bioenginyeria de Catalunya (IBEC), que ha llançat un missatge a les institucions en afirmar que "marxar" a l'estranger per "complir els somnis" hauria de ser "una opció i no una obligació".\nEl guardó al mecenatge científic ha estat per a la Fundació la Caixa, que ha aportat 130 milions per a la investigació entre 2010 i 2016, i que, segons el seu president, Jaume Giró, que ha recollit el premi, es convertirà en la "primera fundació d'Europa" en inversió científica els anys vinents.\nEl Centre Tecnològic de l'Aigua (Cetaqua), format per Aigües de Barcelona (Agbar), la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC) i el Consell Superior d'Investigacions Científiques (CSIC), ha estat reconegut amb el premi al partenariat públic en I+I.\nFinalment, el programa infantil del Súper 3 de la Televisió de Catalunya "Dinàmiks", presentat per Dani Jiménez, ha rebut el guardó de Comunicació Científica.\nPuigdemont, Esteve i diversos premiats han aprofitat la cerimònia d'entrega per recordar el doctor Pere Mir, mort el passat 10 de març i guardonat el 2011 amb el mateix Premi Nacional d'Investigació per la seva contribució a la investigació científica i el seu mecenatge.\nL'actriu Sílvia Bel ha conduït l'acte, que ha transformat l'escenari del TNC en una aula per representar el lloc on s'inicia l'aprenentatge, i ha recordat que tots "som baules d'una cadena infinita de transmissió del coneixement".\nEl conseller d'Universitats i Investigació, Jordi Baiget, i el de Sanitat, Toni Comín, també han assistit a l'acte, entre d'altres diputats, polítics, científics i empresaris.\nEl Premi Nacional d'Investigació reconeix a l'investigador que hagi contribuït recentment i de manera significativa internacionalment a l'avanç d'una disciplina científica en qualsevol dels seus àmbits: ciències humanes i socials, ciències de la vida i de la salut, enginyeries i tecnologia i ciències experimentals.


Punt on és fàcil perdre's. Cal agafar un camí que ix a mà esquerra pujant en forma de S fins una tanca metàl·lica que hi ha i seguir vorejant-la. És molt fàcil passar de llarg si no s'està atent. Està just abans que la via verda s'encaixone entre terraplens. A la part dreta de la via també hi ha tanca amb gossos que poden servir-nos d'avís (si s'adonen de la vostra presència i lladren, clar!).\nSi desitgem realitzar la pujada o la ruta per la variant, en aquest punt deurem seguir recte, i seguir les indicacions de la variant.\nEn aquest encreuament devem agafar el camí / pista menys marcada. Ix just de front de què venim nosaltres i puja en zig-zag a través del bosc. És una senda marcada amb les esbosses groga-blanca de senda PR.\nS Mas de la Cova. Agafar la pista que puja a mà esquerra sense asfalt.\nPossible drecera. En aquest punt és possible atallar agafant un camí que puja cap a l'esquerra. Té prou pendent. No és recomanable si voleu pujar més tranquil·lament, però amb força i un poc de tècnica, és 100% ciclable.\nPunt d'unió amb la variant. Des d'ací podem, be seguir per la ruta normal fins el cim, be tornar cap al principi per uns travesses, o seguir la variant inversament per la cresta de la muntanya.\nPic dels Plans. Per a baixar, haurem d'agafar una trialera que ix entre la pista per on hem pujat i la reixa de l'antena que hi ha. Aquesta prou marcada, no busqueu camins gairebé-inexistents. Té una primera part amb molta pendent, però després se suavitza. Si no es desitja agafar la trialera, es pot realitzar la baixada per la mateixa pista que a la pujada i després agafar una altra pista que passa per la pedrera (mirar el mapa).\nCava del Rentonar. Pou de neu en excel·lent estat de conservació, amb tota la sostrada completa. Si hem baixat per la pista, passem pel costat de la cava, si hem baixat per la trialera, tal com apareix en el track, passarem uns metres més amunt per la senda i haurem de desviar-nos si la volem visitar.\nTrialera molt divertida. És fàcil perdre's en aquest punt si seguim el camí més marcat que segueix recte planejant, però el recorregut millor és baixar per la trialera que ix a l'esquerra amb bo pendent però sense escalons ni pedres.\nFi de la trialera. Eixim a una pista MOLT ràpida. Circular amb atenció . Al final hi ha una cadena.\nS Eixim de la pista a la carretera del port de Benifallim, entre Benifallim i La Torre dels Maçanes. Tot just eixir, a escassos metres, devem de nou abandonar la carretera agafant una pista a mà esquerra.\nLa pista acaba en una casa derruïda. Haurem de seguir travessant el bancal de l'esquerra en el punt on acaba la pista. Aquesta lleugerament marcat pel pas de ciclistes i excursionistes. A l'altre extrem del bancal reprenem una senda prou més marcada.\nArribem a la carretera Alcoi - Benifallim. En aquest punt, ben vam creuar la carretera i seguim per la ruta assenyalada, o ben seguim per la carretera fins a la font del Regadiu (Wpt 12).\nSi us trobeu cansats en aquest punt, podeu seguir per carretera fins a Alcoi, però en un altre cas, la ruta recomanada segueix per davall de la carretera. Passem pel túnel que hi ha al costat de la font i que ens porta a l'altre costat de la carretera. Pugem arrossegant (si no sabeu fer trial) els escalons de pedra de la riera fins que de nou podem muntar seguint una bonic senda.\n"#F De nou tornem a agafar els túnels fins al poliesportiu.\nDeixem la Via Verda per a dirigir-nos cap a La Sarga.\nEixim a la carretera d'entrada a La Sarga. La seguim cap a l'esquerra.\nS La Sarga. Passem pel seu interior seguint després la pista marcada al mapa..\nArribem a la carretera d'entrada del Mas del Pouet de Dalt, just al costat de la carretera nacional N-340. Evitarem xafar-la girant momentaneament cap a la masia, a l'esquerra, però als pocs metres girem per una altra carretera asfaltada cap a la dreta, fins a arribar al WPT 18.\nAbandonem l'asfalt de nou, agafant la pista que ix cap a l'esquerra creuant la barrera, i que es dirigeix al Mas del Fondo.\nATENCIÓ, Punt conflictiu. Hem d'abandonar la pista per a agafar una senda camuflada que circula cap a la dreta i per davall d'un bosc de carrasques.\nDe nou eixim al costat de la N-340, a l'entrada de la pista al Mas de Cano. Seguim aquesta pista cap a l'esquerra.\nNo hem d'arribar a la masia. Quan la pista principal realitza una corba de 135 graus, agafem la pista que ix a l'esquerra, que aquesta senyalitzada com que va al "camp de futbol". El Mas de Cano és una masia condicionada per a campaments juvenils.\nS ATENCIÓ, Punt conflictiu. Deixem la pista per a agafar una senda camuflada que ix cap a la dreta en fort pendent ascendent. Plat xicotet i pinyó gran. És una senda que ens portarà fins a la cresta dels Plans amb molta pendent i trams molt tècnics. Els més forts i tècnics podran pujar tot el tram ciclant, la resta, a estones ciclant i a estones empenyent.\nArribem a la pista principal que puja des del Port de la Carrasqueta. Girem a l'esquerra per a pujar un pendent curt però empinat i amb moltes pedres, que de nou només pujaran els més tècnics i forts.\nPart més alta de la variant. Ara toca abaixar una trialera.\nAtenció, si voleu seguir la variant integrament, per aquest punt, i camp a través seguint la cota dels bancals abandonats, podrem eixir a la pista que puja i per la que vindríem si estiguérem realitzant la ruta normal. En cas que desitgeu unir la variant amb la ruta principal per a pujar fins al pic, seguiu la senda que entronca amb la pista més amunt. Des d'aqueix punt, seguir les indicacions de la ruta normal.\n"#F Arribem a la pista principal, per la que vindríem si estiguérem realitzant la ruta normal. Podeu seguir la ruta normal, o tornar des d'aquest punt, però travessant per unes divertides trialeres en compte de seguir la pista. La trialera s'agafa des d'aquest punt, creuant la carretera i seguint vessant baix.\n"#F Trialera divertida, però curta. La resta del camí una vegada que de nou entronquem amb la pista principal, segueix el mateix recorregut que la pujada normal.


Notícies - Page 38 of 38 - Stsgrup\nDissabte dia 6 de gener a les 10 del matí vam rebre els tres reis mags i els seus patges a la Residència STS Misericòrdia. Carregats de regals van venir a repartir a totes les persones que viuen a la residència. Durant tota la nit havien tingut molta feina repartint il·lusió i regals per tots\nAquesta tarda em rebut la visita dels Reis Mags d’Orient i han portat regals per tots els usuaris, senyal de que es deuen haver portat bé! Molts usuaris han recordat moments de la seva infància. Hi ha hagut cabuda per l’emoció i, inclús, per algunes llàgrimes. Fins el pròxim any Reis Mags!\nActuació Grup Mediterrani\nUn cop més, ahir vam rebre l’actuació del Grup Mediterrani i, com sempre, ple de varietat, professionalitat i dedicació. Els usuaris van gaudir molt!\nCALÇOTADA 2020 STS SANT SANVADOR\nSortim de calçotada a Cambrils\nFABRICA XOCOLATES CREO\nTaller de voluntariat alumnes d’AURA


L’Ajuntament i Sorea firmen un conveni per segon any consecutiu - Inici\nData i hora oficial 18.06.2019 | 20:02\nL’Ajuntament i Sorea firmen un conveni per segon any consecutiu\nDimecres, 3 d'abril de 2019 a les 11:00\nDurant el 2018 les famílies més vulnerables s’han beneficiat d’aquest servei que ha suposat un import de 2.000 euros en bonificacions\nL’empresa Sorea, juntament amb la col·laboració de Serveis Socials del municipi, ha pogut donar solució al pagament de factures de persones en situació de vulnerabilitat. És el segon any que Sorea i l’Ajuntament firmen aquest conveni i durant el 2018 s’han bonificat 19 factures. Això ha suposat un import bonificat anual de 1956,30 euros.\nEls beneficiaris d’aquest servei són aquells col·lectius de persones que es troben en precarietat econòmica i que amb aquesta bonificació es vol contribuir a superar la situació de risc en la qual es troben. Per sol·licitar-ho cal adreçar-se a Serveis Socials del municipi i un cop avaluat cada cas, es tramitarà la bonificació amb Sorea.\nD’altra banda, també existeixen altres ajuts i bonificacions sobre la factura de l’aigua , com la tarifa per a llars amb més de tres persones que afecten als conceptes d’aigua i cànon i en poden gaudir aquells habitatges on la unitat de convivència sigui superior a 3 persones, a Vilanova del Vallès 294 famílies ja estan acollides en aquesta tarifa, la sol·licitud es pot fer a l’oficina del servei municipal d’aigua, a les oficines de l’Agència Catalana de l’Aigua o en línia, a través de la web de l’ACA.\nCom a mesura complementària, Sorea també posa al servei de tota la ciutadania diverses formes de flexibilitat de pagament. Pe una banda hi ha el ‘Compromís de Pagament’, la més sol·licitada i permet a les famílies fraccionar les factures en diversos pagaments sense cap cost addicional. A Vilanova del Vallès, s’ha sol·licitat aquesta forma de pagament en més de 176 factures d’aigua. D'altra banda, ‘12 gotes’ és una opció que permet dotze pagaments regulars i passat l’any es regularitza la possible diferència de consum.\nFactura digital per contribuir a la reducció del consum de paper\nSorea ha llançat una campanya per animar els seus usuaris a passar-se a la factura digital i contribuir així a reduir el consum de paper i la producció de residus. L’usuari no només podrà rebre les factures de forma digital sinó també la resta de correspondència relativa al servei li podrà arribar a través de correu electrònic. D’aquesta manera, a més, la comunicació és més efectiva i immediata.\nSota el lema Els boscos, vius. I la correspondència, digital, Sorea ha elaborat una campanya que posa el focus en la sostenibilitat medi ambiental i social. D’una banda, la companyia promou reduir el consum de paper alhora que es disminueix la generació de residus, la qual cosa té un impacte directe en la sostenibilitat del planeta. De l’altra, Sorea destinarà l’estalvi que suposa deixar d’enviar aquesta correspondència a una causa social: el Programa de Pobresa Energètica de Creu Roja. La companyia va destinar 325.500 euros al 2018 a fons socials a 157 municipis de Catalunya, de forma que més de 1.500 llars en situació de vulnerabilitat econòmica van pagar zero euros pel seu servei d’aigua. Amb aquesta donació a Creu Roja, SOREA reforça el seu compromís en garantir l’accés a l’aigua.\nPer cada nou usuari de factura digital, Sorea donarà 1 euro al Programa de Pobresa Energètica de Creu Roja.\nDarrera actualització: 03.04.2019 | 11:37


Thai House Beach Resort Koh Lanta Tailàndia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n707 Moo 2, Long Beach, Ban Saladan, Krabi, Platja Pra Ae, Koh Lanta, Tailàndia, 81150 - Veure al mapa\nBarri Platja Pra Ae Platja Pra Ae Baan Klong Khong Platja Pra Ae Platja Klong Tob Platja Klong Dao Platja Klong Dao Baan Klong Khong Baan Klong Khong Baan Klong Khong\nIdeal tant per a la diversió com per al relax, Thai House Beach Resort es troba a la zona de Pra Ae Beach de la ciutat de Koh Lanta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nThai House Beach Resort també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Koh Lanta. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, habitació familiar, restaurant, visites turístiques, servei de bugaderia.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, balcó/terrassa, ventilador, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Thai House Beach Resort.\nTots els tipus de viatgers (122) Parelles (42) Viatgers en solitari (16) Famílies amb infants petits (20) Famílies amb infants grans (6) Grups (38)


1000 Petites Illes des del cap de Creus fins al cap de Gata – Samarucdigital\nArticles 25 July, 2017\nEl projecte Petites Illes de la Mediterrània finalitza un estudi de més de 1000 illots espanyols, des del cap de Creus fins al cap de Gata. El pla recopila informació des de l’any 2012 sobre la singularitat natural i cultural d’aquests micro espais marítim terrestres.\nEl projecte anomenat Petites Illes de la Mediterrània (PIM) amb 10 anys d’antiguitat desenvolupa un segon pla conegut com a Atles de les Petites Illes de la Mediterrània Occidental. Mitjançant el mateix un grup de biòlegs i científics ha estudiat durant els darrers 5 anys la singularitat de més de 1000 illes, illots i esculls del litoral oriental de la península Ibèrica des del cap de Creus a la província de Girona fins al cap de Gata en la d’Almeria. D’aquestes 1000 illes caracteritzades s’han distingit 176 que són les que denominen PIM, Petites Illes de la Mediterrània per la seua rellevància, singularitat i especial aïllament.\nEl projecte PIM està emparat bàsicament pel Conservatoire du Littoral, una institució del Ministeri de Medi Ambient francés amb més de 40 anys d’existència dedicat a la conservació de tota la conca mediterrània. Bona part de les seues actuacions s’han centrat en la compra de terrenys amb gran valor ambiental i cultural per a més tard iniciar una gestió adequada. La seu espanyola d’aquesta institució gal·la es troba a la població alacantina d’Alfàs del Pi a l’edifici del Centre d’Educació Ambiental de Carrabiners, un lloc situat al mig de l’àrea d’estudi del litoral mediterrani espanyol. Un dels aspectes que més preocupen els responsables espanyols d’aquest projecte de conservació és la gestió d’aquests micros espais insulars. “La gestió de les petites illes de la Mediterrània és un repte per a nosaltres. Són espais rellevants pel que fa a la biodiversitat perquè barregen elements del medi marí i terrestre. Cal tenir encompte que són llocs molt singulars, ja que el seu aïllament ha permés la conservació d’espècies que han desaparegut de la costa. Un altre gran repte és que són illots molt atractius per a les persones, sobretot durant l’època estival. Per tant el gran desafiament és conjugar l’alta freqüentació d’ús públic, de vegades molt intensa per part dels visitants i turistes, amb la seua conservació. Aquesta és la dificultat”, ha indicat el delegat del Projecte Iniciativa PIM a Espanya, Eduardo Mínguez.\nPetites Illes de la Mediterrània (PIM) té com a objectiu la conservació, l’estudi i la posada en valor dels petits arxipèlags i illots que hi ha a tota la conca mediterrània encara que se centra de manera més directa a la Mediterrània occidental. Els treballs de camp més importants s’estan realitzant a la costa africana, en països com el Marroc i Algèria.\nAl litoral valencià es troben dos dels llocs més rics en patrimoni cultural i ambiental de tota la conca mediterrània espanyola. “Són les illes Columbretes, excepcionals pel que fa a biodiversitat, presència d’endemismes i qualitat ambiental dels seus hàbitats i també l’illa de Tabarca que és extraordinàriament rica en patrimoni cultural. Aquests dos arxipèlags són els més excepcionals i valuosos, possiblement d’aquesta subconca mediterrània espanyola”, ha matisat Eduardo Mínguez. L’estudi coordinat des de l’Alfàs del Pi, seu del projecte PIM a Espanya, ha detectat el cas de dos illots valencians de gran importància ecològica –el Portitxol i el Descobridor– amb una deficient gestió. “Aquí hem detectat un buit pel que fa a la gestió que a més implica a la costa de la Marina Baixa perquè és una costa singular que encara presenta un estat de conservació molt rellevant i necessita a parer nostre una mica de regulació”, ha acabat dient Mínguez.\nPart de l’Equip PIM\nEls gestors del projecte PIM sustentats pel Conservatoire du Litoral francés han realitzat estudis sobre la biodiversitat i el patrimoni natural de les illes del litoral mediterrani espanyol a través del programa Atles de les petites illes de la Mediterrània. Actualment l’equip dirigit per Eduardo Mínguez, biòleg i membre del Col·legi Oficial de Biòlegs de la Comunitat Valenciana (COBCV) realitza treballs d’assessorament a l’Ajuntament de Xàbia amb vista al proper Fòrum de Turisme Sostenible que tindrà lloc el pròxim 27 d’octubre a la ciutat costanera alacantina. Aviat donaran a conéixer el nou informe sobre la biodiversitat i el patrimoni cultural dels illots que es troben al mar d’Alborán i la costa sud espanyola.\nRelated ItemsActualitatActualitat 2Alfàs del PiArticlesCàtedra obertaCentre d'Educació Ambiental de CarrabinersCOBCVConservatoire du LittoralEduardo Mínguezel Descobridorel Portitxolilla de TabarcaIlles Columbretesmar d'AlboránMedi AmbientMedio AmbienteParaula de SamarucPetites Illes de la Mediterrània (PIM)


70 anys de la Genisenca de Taradell – Etnologia.cat\n70 anys de la Genisenca de Taradell\n15 gener 2020 museudelterLeave a comment\nCoincidint amb els actes de la festa major d’hivern de Taradell, el Grup de Recerca Local de Taradell (GRLT) farà l’acte anual que serveix per repassar la feina realitzada al llarg del darrer any i que porta per nom Fent Memòria 2019. Un any recollint records i vivències de la gent gran de Taradell. També es presentarà l’audiovisual sobre els 70 anys de la cobla Genisenca.\nEl Grup de Recerca Local de Taradell es va crear l’any 2009 davant la necessitat de recollir els records i vivències dels taradellencs que van néixer i viure al segle XX i que han estat testimoni d’un segle d’importantíssims canvis socials, tecnològics, polítics i culturals. Des de llavors s’han enregistrat al voltant de 290 entrevistes i s’han realitzat 23 documentals. (per saber-ne més: https://www.taradell.cat/fent-memoria/projecte-fent-memoria.html)\nEl darrer d’aquests documentals amb la Genisenca de protagonista. El 9 d’abril del 2020 farà 70 anys que la cobla Genisenca va fer la primera actuació oficial. El Grup de Recerca Local de Taradell s’avança a aquesta commemoració i el proper dissabte estrenarà un documental en el qual s’explica la història de la formació al llarg d’aquests 70 anys, posant èmfasi en la fundació però també en l’evolució i els canvis que ha patit al llarg d’aquests anys fins a l’actualitat, amb una formació que s’ha rejovenit i que compta amb una mitjana de 60 actuacions anuals.\nData: Dissabte 18 de gener a les 11h\nLloc: Biblioteca Antoni Pladevall i Font de Taradell. Carretera de Balenyà, 101. 08552 Taradell\nPer a més informació: www.museudeltercat – 938515176 – info@museudelter.cat


Yavapai-Prescott - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n182 habitants (cens de 2000)\nLa tribu Yavapai-Prescott es troba en una reserva de 1.413 acres (5,72 km²) al centre del comtat de Yavapai, al centre-oest d'Arizona. Té menys de 200 membres tribals. La tribu té un centre comercial, dos casinos i un hotel on la reserva confina amb la carretera estatal 69 a Prescott (Arizona). També hi ha un parc empresarial a la reserva fora de la carretera estatal 89 al nord de Prescott. El cens de 2000 va registrar una població resident de 182 persones a la reserva índia Yavapai-Prescott, 117 dels quals són d'ascendència ameríndia. El cap tribal durant 1940–1966 fou Viola Jimulla.\nEls serveis encarregats de fer complir la llei són proporcionats pel Departament de Policia Tribal Yavapai-Prescott.\nCoord.: 34° 33′ 02″ N, 112° 26′ 06″ O / 34.55056°N,112.43500°O / 34.55056; -112.43500\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Yavapai-Prescott&oldid=16173499»\nComtat de Yavapai\nTribus reconegudes federalment d'Arizona\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 18 des 2015 a les 02:52.


10 coses més dolces de la temporada de vacances | CAT.MichaelrMccartySpalmBeach.com\nSi som religiosos o no, la majoria de nosaltres ens encanta celebrar el Nadal cada any. La temporada de vacances és un moment especial de l'any quan les famílies fan tot el possible per veure entre si, les parelles prenen mini descansos junts, i que succeeixin coses màgiques.\nPotser el millor del Nadal és que vostè no ha de ser un nen de set anys d'edat per gaudir-ne. Vostè pot estar acostant als trenta anys, té feina més estressant del món, i tot i així es comporta com un nen vertiginós durant la temporada festiva.\nDe fet, el Nadal és un temps per relaxar-se, per fer feliços - i per aconseguir súper emocionat per això gran caixa embolicada regal que és pel que sembla per a nosaltres!\nPerquè ara hi ha només uns pocs dies per al gran dia, anem a fer una ullada a les 10 coses més dolces sobre la temporada de vacances.\nDurant l'any, quan es treballa totes les hores que Déu envia, és difícil veure massa de la seva família. Pot ser que viu amb el seu cònjuge, i potser que vegi a la seva mare i el pare de tant en tant, però reunions familiars no ha estat el mateix des que va sortir de casa seva.\nEl Nadal és l'excusa perfecta per a tota la família per a una festa. S'uneix a les persones, i ens anima a conduir centenars de milles per passar un moment tan especial de l'any amb persones especials. Els assumptes de família, i és durant la temporada de vacances, quan ens adonem del molt que significa per a nosaltres.\nL'expectació ha estat la construcció dels últims dies, i tot s'arriba a un punt culminant en la vigília de Nadal. Els presents es col·loquen al voltant de l'arbre, que li dóna l'oportunitat de sentir i agitar les caixes d'endevinar el que té aquest any. Les begudes s'aboquen, nadales es canten, i tothom està a punt per al gran home perquè aparegui per la xemeneia.\nLa vigília de Nadal és també el dia quan finalment arribar a establir-se; que has fet totes les seves compres, i ara vostè pot relaxar-se amb els seus éssers estimats i en general gaudir de l'ocasió. També pot obrir almenys un dels presents si la seva mare el deixa!\nDonar regals i veure l'alegria que porten a la gent és el que pot fer que el Nadal super dolça. Sabent que tingui el seu éssers estimats alguna cosa que realment estima que fa que el seu dia molt més, que en realitat l'obertura dels seus propis regals.\nNadal ha de ser un moment per posar un somriure a la cara d'algú, i es pot fer això amb un regal especial. L'emoció que tenim quan ens movem les nostres presents fa que tot el que compres agitat pel que val la pena.\nLlevat que es treballa en el comerç minorista, on la música de Nadal és més o menys jugat sense parar durant quaranta dies i quaranta nits, la música de Nadal és especial.\nCada un té les seves cançons favorites, cançons que ens porten de tornada a la infància quan el Nadal va ser tot sobre el temps fora de l'escola, oodles de regals increïbles i gran cuina de la mare.\nTambé tenim uns pocs plaers culpables. Mariah Carey, algú?\nSi es prefereix Frank Sinatra, Michael Bublé, Nat King Cole, Wham! o nadales tradicionals, hi ha música de Nadal per a tothom. Asseguts al voltant d'un foc calent, beure ponx d'ou i escoltant la música és una manera perfecta de passar el temps durant la temporada de vacances.\nOlor arbre de Nadal\nUna gespa acabada de tallar pot recordar-nos estiu, però un arbre de Nadal és l'olor especial que recorda a tots de la major època de l'any.\nSimplement no hi ha millor olfacte que l'olor de l'arbre de Nadal. L'aroma tradicional de pi acabat evoca la nostàlgia, i ens porta de nou a totes Nadal passat impressionants. Només ve al voltant d'una vegada a l'any, el que fa que sigui més màgic, i ens transporta a un lloc molt màgic.\nEscrita a mà targetes de Nadal\nD'acord, ningú escriu un missatge manuscrit més. Ens comuniquem amb els nostres amics a través de textos curts, correus electrònics i missatges impersonals, descarat Facebook que contenen més emoticones que les paraules.\nRaó per la qual escrits a mà targetes de Nadal són molt especial.\nTargetes de Nadal són encantadors, i la recepció d'uns pocs en el lloc dels teus amics és part del que fa la temporada de vacances tan especial.\nÉs fins i tot millor quan el seu amic s'ha fet l'esforç de fer realitat la targeta si mateixos.\nNo només als seus decoracions de Nadal - tot i que són dolços i terribles - decoracions i llums de Nadal, sinó per tota la ciutat que brillen a les finestres i portar a la seva ciutat amb vida.\nSempre és dolça quan els seus veïns s'uneixen amb les festes i s'il·luminen les seves cases amb llums, arbres i ornaments. És part de la màgia.\nTambé fa sentir tot càlida i difusa a l'interior a mesura que circula a casa del treball en la foscor durant una última vegada abans de les vacances. Impressionant.\nEstà bé, certament no neva tots els anys (i depenent d'on visqui, pot ser que mai neu), però quan cau la neu durant la temporada de vacances, és una de les coses més dolces mai. És, literalment, posa la cirereta del pastís. Vostè simplement no pot vèncer a un Nadal blanca.\nPaisatges nevats són les postals, i poden fer que una ciutat ordinària sembli una mica fora de la seva pel·lícula favorita de Nadal.\nTenint els seus fills a veure a Santa Claus\nSí, nosaltres, els adults encanta el Nadal.\nPerò el Nadal és també per als nens, i portar els seus fills a veure a Santa Claus en el període previ al gran dia és una de les coses més dolces que mai podria fer.\nVeure el seu fill emocionar mentre expliquen a Santa el que volen aquest any omple el seu cor d'alegria, i és encara millor quan se sap que encara creuen en l'home de la barba.\nPel·lícules de Nadal!\nNo hi ha res millor que la solució per passar la nit amb la seva parella davant d'un foc ardent i veure la seva pel·lícula favorita de Nadal.\nJa es tracti d'Elf, Sol a casa, és una vida meravellosa, vostè té el correu, o les vacances, només hi ha una cosa super dolça sobre les pel·lícules de Nadal que ens ajuden a escapar de les realitats de la vida quotidiana. Si encara no estàs sentint "Christmasey" ficar la pel·lícula favorita de Nadal a i entrar a la festa!


ERC està disposada a escoltar les idees de Mas i Pujol sobre la refundació del catalanisme i la vaga fiscal ! directe!cat\ndirecte ! a La República. N. 4126. Dissabte, 17 d'abril de 2021 10:24 h\nPolítica Última actualització Dimecres, 5 de setembre de 2007 05:00 h\nERC està disposada a escoltar les idees de Mas i Pujol sobre la refundació del catalanisme i la vaga fiscal\nL'independentisme és "l'únic horitzó possible"\nEl portaveu del grup parlamentari d'ERC, Joan Ridao, ha explicat en roda de premsa que el seu partit està disposat a escoltar la proposta del líder de CiU, Artur Mas, de refundació del catalanisme, sempre que inclogui com a objectiu la 'consecució d'un estat propi', i també la idea de l'expresident de la Generalitat Jordi Pujol d'insubmissió fiscal, si és que ho diu 'seriosament' i és una proposta que també recull Mas.\njoan Ridao durant la compareixença / ACN\najuts, atur, automoció, desenvolupament, deslocalització, ero, generalitat, infraestructures, lear, política industrial, préstecs\nRidao ha assenyalat que la proposta de crear un moviment polític ampli de catalanisme de Mas demostra com l'autonomisme 'està en retirada' alhora que l'ha qualificada com 'contrària' al que s'està donant a l'Europa 'més avançada'. La norma a Europa, ha dit, és el pluralisme i la fragmentació política. També l'ha definit com a 'contrària a la cultura pròpia de Catalunya'.\nAquestes crítiques, però, no han dissuadit Ridao de deixar una porta oberta a la proposta de Mas sempre i quan tingui com a 'punt de partida' i 'únic horitzó possible' l'independentisme. D'altra banda, Ridao ha demanat a CiU que accepti les propostes d'ERC d'unitat d'acció del catalanisme a Madrid, amb un objectiu proper com és la discussió dels pressupostos del govern espanyol pel 2008. Ridao ha resumit la posició d'ERC com a 'pluralisme a Catalunya i cohesió a Madrid'.\nSobre la idea de vaga fiscal de Pujol, Ridao l'ha qualificada com a una 'radicalització' que no s'havia conegut fins ara en boca de l'expresident, però que de totes maneres, si és 'seriosa' i 'té prou autoritat sobre CDC i sobre Artur Mas', aleshores ERC està disposada a parlar en el cas que persisteixi la 'situació d'espoli fiscal'. Per ERC, es tracta d'una qüestió 'perfectament estimable' i 'a tenir en compte amb vista al futur'.\nRidao també ha anunciat que aquest dijous es presentarà el document d'esmenes als pressupostos del 2008 que el partit té intencions de lliurar la setmana vinent al ministre d'Economia, Pedro Solbes, i als agents socials i polítics.\n5 de setembre de 2007, 20.18 h\ncrec que equiparar l'horitzó nacional de ciu i psc és simplement innacceptable tot i que ciu no s'hagi declarat mai sobiranista pur i dur (per cert, esquerra no ho era tampoc fins que va venir en Colom). ciu vol ser una mena de PNB on no tothom és independentista. A ciu li ha mancat el coratge i donar un cop de puny a a la taula davant de l'espanyol de torn quan calia. L'estratègia antiga de ciu era possibilista (peix al cove) però no tenia límit final. El límit del psc és l'esp... Llegir més\n5 de setembre de 2007, 19.31 h\nTorna l'equidistància?qui se la creu, lo vostre es tripartit i tripartit a tot arreu,i si no us quedeu a l'oposició com a barcelona,clar a la generalitat feia falta un canvi despres de 23 anys pero a barcelona desprès de 30 no fa falta,ai mare meva i dir aixòo de l'estatut preguntal'hi a montilla si l'hi agradava l'estatut que ha quedat o ell encara el volia mès retallat,sino escolta les declaracions del dia despres de l'aprovació de l'estatut, i encara mès preguntal'hi el teu lider que e... Llegir més\n5 de setembre de 2007, 18.25 h\nGalceran- Tan CIU com el PSOE es van posar d´acord per establir el sostre que volien per Catalunya durant els propers 30 anys (estatut de la Moncloa) .\nPer tant, veient que l´horitzó final dels uns i els altres era el mateix., ERC va decidir pactar amb les esquerres.\nAra, si CIU es refunda i aposta pel sobiranisme, és evident que pactar amb el PSC no tindrà cap sentit, però a dia d´avui em sembla que CIU aspira al mateix que el PSC, desplegar l´esattut vigent i llestos.\n5 de setembre de 2007, 17.12 h\nel que no entenc ni entendré mai és que en Ridao digui que l'independentisme és l´únic horitzó possible i que per altra banda digui que el pacte amb els socialistes és el més rendible. Com que això és radicalment incompatible (crec que no cal que expliqui pq), no crec en el que diu. Crec (i ho dic de debò) a més que tot el que diuen els dirigents d'esquerra sobre aquest tema és per pur tacticisme.\nNo hi haurà mai referèndum el 2014 si esquerra no es recolza amb la C de ciu i ai... Llegir més\n5 de setembre de 2007, 16.18 h\nEl que heu de fer és menys escoltar i més actuar. Desprès d'haver fet president en Montilla no teniu cap mena de credibilitat independentista.\n5 de setembre de 2007, 14.17 h\nQue no esquerranosos, que no cola, tot sabem que tu Ridao odies a Convergència, Pujol, i sobretot a en Mas.\nAra que s'acosten les eleccions no parleu d'independentisme, ni de poder fer pactes amb ningú que no sigui el PSOE, perquè no us penseu que tots els Catalans som imbècils i encara us creiem.\nAmb els d'esquerra res de res, no hi ha entesa possible, és l'enemic de Catalunya i de Convergència, el seu únic objectiu és destruïr Convergència, per tan no hi ha res a parlar ni a acorda... Llegir més\n5 de setembre de 2007, 13.11 h\nAmic Pere Tàrrega, la proposta del tancament de caixes no l´ha fet pas el Ridao sinó que l´ha fet el Pujol.\nPer cert, un Pujol que quan manava amb majories absolutes era molt manso i ara que és un polític retirat sembla un Maulet.\n5 de setembre de 2007, 11.33 h\nRidao, ets l'amigueta dels socialistes, et posen, no? deus desitjar que en Montilla et dugi a Palau. Ara no cal que et facis l'equidistant, home, que se't veu el "plumero", ens heu colat un indigent moral, el cordobés de l'any, a la Generalitat i ara parleu de referèndums i de tancament de caixes, però de què vas?\nEsceptic El Vallés Oriental\n5 de setembre de 2007, 08.41 h\nLa proposta es bona i la idea d'una "entente" Esquerra - CiU, engrescadora. La qüestió es si això va en serio, es un globus sonda o una estrategia politica d'en Mas per intentar parar la caiguda de Convergència. El problema , però, es que l'enemic el te a casa. Duran i Unió no volen sentir parlar de la proposta. Ja veurem en que queda tot això.


▷ Descobreix la 'Mar de Sons i Vi' al Museu Pau Casals del Vendrell\nDescobreix la 'Mar de Sons i Vi' al Museu Pau Casals del Vendrell\nLa nova proposta consisteix en una visita guiada al museu i un tast de vins de la DO Penedès als jardins de la Vil·la Casals, maridat amb el so del violoncel, en un marc incomparable davant del Mar Mediterrani.\nCoincidint amb la Setmana Santa, el Museu Pau Casals presenta una nova activitat que sota el títol “Mar de Sons i Vi. Una experiència per als sentits!” pretén fer emocionar el visitant amb la història i la música de Pau Casals. Una activitat que comença amb la visita guiada a la seva casa d’estiueig a la platja de Sant Salvador i acaba al jardí del museu fent un tast de vins DO Penedès dels cellers Avgvstvs Fòrvm i Jané Ventura, tot escoltant una petita audició de violoncel, instrument icona del músic català.\nUna proposta doncs, per aprofitar un dels últims dies festius de la Setmana Santa per visitar la Vil·la Casals i el seu magnífic jardí, tot degustant els vins del territori i amb el mar i el so del violoncel, de fons.\nCal de tenir en compte que les places són limitades i que s’ha de fer reserva prèvia trucant al Museu (977684276) o bé enviant-hi un correu electrònic (museu@paucasals.org).


Com puc evitar les nàusees i els vòmits de l’embaràs? | Atenció a la Salut Sexual i Reproductiva (ASSIR)\n← FLAIX: Estrena del curtmetratge: Silenci\nFLAIX: La família més gran de Catalunya →\nAproximadament el 75% de les gestants poden tenir algun tipus de nàusees durant la gestació.\nL’hormona causant d’aquest malestar és la gonadotropina coriònica humana, coneguda com l’hormona de l’embaràs. Aquesta hormona és una de les responsables de les transformacions que el cos de l’embarassada experimenta.\nTot i que les nàusees de l’embaràs són freqüents, normalment no constitueixen una malaltia en si mateixa. Encara que de vegades, aquestes nàusees produeixen molts vòmits i la dona pot arribar a perdre més d’un 5% del seu pes corporal. Quan això succeeix estaríem parlant d’hiperèmesi gravídica i és aquí quan la dona requeriria un ingrés hospitalari.\nTot i que no sempre les nàusees i els vòmits són tan greus com en el cas de la hiperèmesi, les ganes de vomitar solen aparèixer principalment durant el primer trimestre, normalment entre la setmana 5 a la 18 de gestació, o de vegades es pot perllongar més temps, coincidint amb els moments en què s’incrementa el nivell de l’hormona gonadotropina coriònica. Això produeix incomoditat i malestar a la gestant, ja que es poden donar al llarg de dia i en llocs públics. Una bona alimentació conjuntament amb remeis poden ajudar a reduir-les.\nMenjar freqüentment petites quantitats d’aliments.\nBeure molt líquid.\nEvitar els aliments o olors que les produeixin (ex: fregits).\nEvitar estades amb fum.\nReduir el cafè.\nBeure líquids freds, ja que es toleren millor que els calents\nAbans de dormir ventilar l’habitació.\nMenjar fruits secs, rics en magnesi, també ajuda.\nMastegar gingebre cru o prendre 2-3 infusions de gingebre amb un tall de llimona durant el dia.\nDeixar a la tauleta de nit galetes de gingebre. Prendre’l just abans d’aixecar-nos, ens ajudarà a absorbir l’àcid estomacal.\nSi les nàusees són molt intenses i semblen no millorar, consultarem amb la nostre llevadora/tocòleg, qui valorarà la possibilitat de donar-nos algun medicament per combatre-les.\nLlevadora ASSIR Santa Coloma\nAquesta entrada s'ha publicat en consells, embaràs i part i etiquetada amb alimentació, Consell, embaràs, nàusees, preventiva. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


Medicina Preventiva i Epidemiologia | Vall d'Hebron Barcelona Hospital\nEl Servei de Medicina Preventiva i Epidemiologia s’ocupa de l’atenció individual i col·lectiva en aquest àmbit. És un servei de salut pública destinat a servir la comunitat hospitalària i l’àrea d’influència.\nEl Servei, que es va crear l’any 1976, ha estat pioner a Catalunya i Espanya en l’organització de sistemes de vigilància epidemiològica de les infeccions nosocomials, que són les adquirides a dintre del centre, durant el període d’assistència hospitalària. També ho ha estat en la vigilància i prevenció del risc biològic en el personal sanitari. A més, és un centre de referència nacional pel que fa a vacunacions, i també destaca per la seva Unitat de Deshabituació del Tabac.\nVigilància i control de les infeccions nosocomials\nPrevenció de les infeccions d’origen ambiental\nRegistre de tumors


Els Serveis Socials Bàsics són el primer nivell del sistema públic de serveis socials i la garantia de més proximitat als usuaris i als àmbits familiar i social. Atenen, detecten i fan prevenció de situacions de necessitat personal, familiar i/o comunitària per garantir l´autonomia de les persones perquè visquin dignament.\nEl servei està organitzat de manera que la comarca està dividida en tres sectors.\nEls municipis d´Alcover, Vila-rodona i el Pla de Santa Maria, tenen servei setmanal i atenen visites dels municipis de l’àmbit de cobertura.\nEl Servei de Català de l’Alt Camp (SCC) té com a objectiu facilitar el coneixement i l’ús de la llengua catalana a la comarca de l’Alt Camp en tots els àmbits.\ni els dimarts,\nde les 16:30 a les 18:30.\nÉs l’organisme de consum d’àmbit comarcal que informa les persones consumidores sobre els seus drets i deures i tramita les queixes, reclamacions, denúncies i sol·licituds d’arbitratge.\nAixí mateix, desenvolupa tasques de mediació per resoldre els conflictes entre consumidors/es i agents econòmics, d’inspecció i control de mercat, i educació en consum.\nD’aquesta àrea depenen els serveis de transport escolar, menjador escolar, ajuts de suport a escolarització, i les colònies d’estiu.També s' encarrega de promoure la cultura i donar suport a les activitats culturals que promoguin les institucions públiques i privades i els particulars i que contribueixin al desenvolupament cultural, educatiu i social de les persones de la comarca de l’Alt Camp.\nSom un servei comarcal que desenvolupa projectes per a joves i assessora els municipis de la comarca que fan o volen fer polítiques de joventut.\nEl nostre equip està format per una tècnica de joventut i dos dinamitzadors juvenils mancomunats.\nSom un punt d'informació juvenil (PIJ) que pertany a la Xarxa catalana d'informació juvenil\nÉs l’àrea que s’encarrega d’orientar i donar suport als emprenedors en la realització del pla d’empresa i que en certifica la viabilitat. També informa sobre tràmits i subvencions i organitza cursos de formació. Així mateix, gestiona el programa INICIA.\nCal concertar visita per telèfon.\nL’Oficina d’Habitatge té com a objectiu oferir informació per facilitar a la ciutadania l’accés a l’habitatge, mitjançant els següents serveis: ajuts a la rehabilitació, accés a l’habitatge protegit i social, ajuts al lloguer i borsa de lloguer.\nÉs l’àrea encarregada de fer la promoció turística de la comarca a nivell turístic i també de coordinar les accions que es fan en el context de la marca turística de la Ruta del Cister, juntament amb les comarques de l’Urgell i la Conca de Barberà.\nCarrer de Mossèn Martí, 3\nOficina Comarcal de Turisme de\nPlaça de Sant Bernat, 1\ni de 15:30 a 19:00 h\nDiumenges i festius,


La immigració en l'obra de Maria Barbal una representació de la catàstrofe social? / - Resultats de la cerca - Traces : base de dades de llengua i literatura catalanes\nPàgina inicial > Resultats de la cerca: La immigració en l'obra de Maria Barbal una representació de la catàstrofe social? /\nNo s'ha trobat cap coincidència exacta per social?, però canviant-lo per social ...\nLa immigració en l'obra de Maria Barbal una representació de la catàstrofe social? / dins Amazon\nLa immigració en l'obra de Maria Barbal una representació de la catàstrofe social? / dins Google Books\nLa immigració en l'obra de Maria Barbal una representació de la catàstrofe social? / dins Google Scholar\nLa immigració en l'obra de Maria Barbal una representació de la catàstrofe social? / dins Google Web La immigració en l'obra de Maria Barbal una representació de la catàstrofe social? / dins INSPIRE\nLa immigració en l'obra de Maria Barbal una representació de la catàstrofe social? / dins NEBIS\nLa immigració en l'obra de Maria Barbal una representació de la catàstrofe social? / dins Scirus


La Comunidificadora 2021\nDijous, 21/01/2021 fins Dilluns, 25/01/2021\nJa es troben obertes les inscripcions a aquest programa encarat a convertir projectes col·laboratius a un format procomú\nEl programa es va crear el passat 2016 en base a una iniciativa ciutadana, amb l’objectiu de reorientar cap al bé comú projectes que es basin en l’economia col·laborativa. Aquest projecte va ser assumit dins el Pla d’actuació Municipal i més tard pel govern municipal dins el paraigua de Barcelona Activa.\nAquest 2021 arrenca una nova edició de la Comunidificadora, per a la qual s’han obert les inscripcions i per a les que ja hi ha les primeres sessions informatives. El programa pretén enfortir, entre altres, a col·lectius que promoguin estratègies sostenibles i respectuoses amb el medi ambient, que comptin amb gestió horitzontal i que plantegin relacions de producció justes.\nLes primeres sessions informatives es duran a terme dijous 21 de gener a les 12h i dilluns 25 a les 16h. Ambdues sessions tindran una durada d’una hora, i ja es pot realitzar la inscripció a través d’aquest enllaç. Per altra banda, també es troben obertes les inscripcions al programa, que es poden realitzar a través d’aquest enllaç.


Contra els Països Valencians - Diari de Girona\njosep torrent 07.09.2015 | 00:00\n"Les elits polítiques i mediàtiques conservadores valencianes ja estan traginant llenya per formar la foguera en què cremar els heretges catalanistes"\nlluís Llach, que a més de ser un excel·lent cantautor, és un tipus intel·ligent, va ser dels primers a reivindicar-se com "un valencià del nord" i en referir-se als territoris de l'antiga Corona d'Aragó que comparteixen un mateix idioma com "Els Països Valencians". El cantant de Verges i ara candidat per Girona de l'opció sobiranista Junts pel Sí pretenia evitar el rebuig que produeix a la Comunitat Valenciana l'expressió Països Catalans amb una pirueta verbal.\nNo ha estat l'únic a voler congraciar-se amb els ciutadans d'aquesta terra amb un gest idèntic. Quan La Caixa va comprar el Banc de València, un dels seus màxims responsables, reunit amb un grup d'empresaris, també es va autodefinir com "un valencià del nord". Segurament no comptava amb la resposta d'un dels presents que li va respondre que tampoc tenia inconvenient a considerar-se "un català del sud" sempre que l'entitat atengués les necessitats financeres de l'empresariat valencià. La resposta del banquer català va ser una cosa així com "la pela és la pela" i els crèdits a preu de mercat. I aquí van acabar les bromes entre els valencians del nord i els catalans del sud.\nAquest pròleg té a veure amb el "Procés" que impulsa Artur Mas per aconseguir la independència. "Procés" en què més d'un dels seus promotors s'ha sortit de mare en el seu afany de ser més catalanista que ningú. Especialment distingit en aquest esforç ha estat el conseller de Justícia del Govern català, Germà Gordó, que en un acte públic va opinar que "la construcció de l'Estat no ha de fer oblidar la nació sencera", en referència als territoris de la Comunitat Valenciana, Balears, la Franja de Ponent a Aragó i la Catalunya francesa als habitants dels quals hauria de concedir la nacionalitat catalana. Gordó no va dir res aliè a les elits polítiques i culturals catalanes a les quals caldria unir grupuscles dels territoris abans esmentats que creuen fermament en el projecte dels Països Catalans. El problema d'aquestes elits no és que apareguin com a provocadors, prepotents i un punt imperialistes, que també. El problema seriós és que són uns ignorants. No tenen la menor idea de què és la Comunitat Valenciana, ni com és la seva societat ni què pensen els seus habitants. Reclamen el dret a decidir per ells, però pretenen imposar el seu projecte als altres sense consultar i sense tenir en compte les conseqüències que per al català, l'únic vincle comú a tots aquests territoris de l'antiga Corona d'Aragó, va tenir el procés sobiranista en el qual estan embarcats.\nNomés la crisi econòmica ha canviat l'ordre de les prioritats dels valencians. L'èxit d'un partit d'esquerres i valencianista -no nacionalista com s'entesta a fer veure Ciutadans- com Compromís a la ciutat de València, antic bastió de la dreta més rància i portaestendard de l'anticatalanisme, s'explica en part perquè els seus habitants no han fet cas als espantalls d'un PP esgotat i sense idees. Però el rebuig a Catalunya i al català hi són a l'espera que algú aixequi la tea per iniciar un altre acte de fe en què cremar el Joan Fuster de torn, encara que aquest no sigui un pensador de la categoria del de Sueca i sí un polític. Si a Catalunya els seguidors del "Procés" (inclòs Lluís Llach) no s'adonen del desastre que el triomf del sobiranisme suposarà per al valencià/català en aquest territori i a les Balears és que no han entès res per molt "valencians del nord" que es proclamin. Ja l'any passat ho va explicar molt bé Raimon quan va expressar els seus dubtes per les conseqüències de l'èxit dels sobiranistes.\nLes elits polítiques i mediàtiques conservadores valencianes ja estan traginant llenya per formar la foguera en què cremar els heretges catalanistes. El PP, cas únic en la història de les societats democràtiques, impulsant l'analfabetisme cultural i històric i Ciutadans, fabricant nacionalistes i sobiranistes on amb prou feines n'hi ha, són dos partits que busquen obtenir rèdits electorals a costa, fins i tot, de dividir els valencians, com ja va fer la UCD a finals dels 70 i primers dels 80 del segle passat. Que Catalunya sigui el primer client de les empreses valencianes no sembla importar-los en absolut. Populars i seguidors d'Albert Rivera estan convençuts de dues coses. Una: després del 27-S, amb independència del que diguin les urnes, a Catalunya res canviarà. Dos: qui es mostri més ferm en la defensa de la unitat d'Espanya serà el que més vots aconseguirà. Les elits catalanes ignoren què passa al sud del Sénia i, és més, no els importa. Les espanyolistes només busquen vots a costa del que sigui. Una convergència "non santa" contra els interessos del país dels valencians.


La plataforma contra els megacreuers adverteix: ara toca prendre decisions valentes per limitar-los al port de Palma - Amics de la Terra\nComunicat de la “Plataforma contra els megacreuers”, de la qual Amics de la Terra forma part.\nEl que passa amb els megacreuers a la ciutat de Palma és l’expressió d’un conflicte entre els interessos econòmics de grans corporacions globals del turisme de creuers, contra els drets d’una bona part de la ciutadania de Palma.\nDavant d’aquest conflicte, les autoritats locals, fins ara, s’han posat de banda de les grans corporacions i els seus aliats empresarials locals. El motiu és la idea obsessiva de recuperar l’economia tal com era abans de la Covid, costi el que costi. És el seu pla.\nCom hem dit altres cops la plataforma de 30 entitats socials de Palma contra els megacreuers, el turisme de creuers a Palma té més de 100 anys d’història i mai no havia tingut cap problema. Quan els creuers salten d’una mida gran a una mida «mega» i quan es concentren el mateix dia, és quan comencen els greus problemes ambientals i socials que tenim ara.\nAquests megacreuers poden arribar a embarcar més de 6000 turistes i més de 2000 persones de tripulació. Consumeixen el pitjor fuel del mercat i desembarquen a petits ports del Mediterrani milers de persones alhora. La seva pròpia competència els fa escollir les mateixes rutes i ports, en els quals conflueixen molts alhora. Canvien el ritme de la ciutat i alteren el comerç de proximitat. La vida normal de la ciutadania desapareix al voltant dels itineraris que realitzen els creueristes, normalment als centres històrics. Per a més inri, s’ajunten amb altres onades de turistes que arriben amb cotxe o amb autobús, convertint la ciutat històrica en un soc permanent, brut i saturat.\nLa recent investigació sobre els impactes dels megacreuers, realitzada simultàniament per la Universitat de Girona, Exeter i l’Institut de Turisme de Croàcia, dirigida pel Doctor en Biologia Marina Josep Lloret, després de l’anàlisi de més de 200 articles científics , confirma el mateix que moltes altres investigacions dels últims anys.\nEs diu que l’emissió de carboni per turista durant set dies és equivalent a la que pot produir un ciutadà mitjà a Europa durant tot un any. Passar una nit en un megacreuer consumeix tanta energia com passar 12 nits a un hotel normal. Un megacreuer en ple rendiment pot generar al voltant de 3 tones de residus al dia. Un sol megacreuer emet el mateix CO₂ que 12.000 cotxes normals.\nSegons l’estudi esmentat, l’emissió de micropartícules de sofre i òxid de nitrogen, altament nocius per a la salut de les persones, arriba als mateixos creueristes, a la tripulació i a totes les persones que es troben en un radi de diversos quilòmetres a prop del port. La toxicitat de l’exposició freqüent als gasos de combustió dels motors és tan alta que afavoreix el desenvolupament de malalties cardiovasculars i el càncer de pulmó.\nA més dels diversos impactes sobre la qualitat de l’aigua del port que redueixen a la mínima expressió la biodiversitat, les molèsties que es produeixen a la vida normal de la ciutat són molt importants, ja sigui pels sorolls nocturns de les seves activitats un cop amarrats a port, o per les excursions massives de grups que travessen el cor de la ciutat. Tot això provoca al llarg del temps un estrès dels serveis públics de neteja, una baixa de qualitat dels serveis de taxi per a la ciutadania i una desaparició dels comerços normals a les vies de tràfec turístic creuerista.\nI bé, no ens han dit científics i polítics reiteradament que el canvi climàtic és una amenaça local i global contra la qual hem de lluitar tots plegats? Doncs no, el conjunt de grups polítics que governa les nostres institucions i els de l’oposició, no es posen d’acord en com aturar aquest fenomen. Sabent que Palma és la segona ciutat europea darrere de Barcelona en més contaminació per creuers, no prenen serioses mesures al respecte.\nAixí que, enmig de la disputa política d’un color i l’altre per marcar l’agenda política l’any previ a eleccions, des de la Plataforma contra els Megacreuers, que caminem lent per arribar lluny, seguim dient que ni 5 ni 3… la nostra ciutat, la nostra illa, el nostre mar, el nostre aire, en resum, la nostra vida, no suporten més d’un creuer al dia al port de Palma.


IB3N | Sergi Enrich reconeix que ha estat molt a prop de jugar a la Premier League\nIB3 Notícies > menorca > Sergi Enrich reconeix que ha estat molt a prop de jugar a la Premier League\nSergi Enrich reconeix que ha estat molt a prop de jugar a la Premier League\nEl davanter aparca la il·lusió de competir a Anglaterra i agraeix l'esforç de l'Eibar per renovar-lo tres anys\nSergi Enrich passa les darreres hores a Menorca, sempre envoltat dels seus. El davanter de l’Eibar és feliç per haver renovat tres temporades. Però ha reconegut a IB3 que enguany ha estat més a prop que mai de partir cap a la Premier League anglesa.\nLa penya que duu el nom del tanc de Ciutadella va regalar al seu referent una vetllada entre familiars, amics i admiradors. Un bon moment per posar nota al curs anterior. La confiança de l’Eibar i de l’entrenador José Luis Mendilibar envers Sergi Enrich, autor de 7 gols i 4 assistències, ha estat clau perquè el club d’Ipurua es converteixi en el projecte de vida del ciutadellenc.\nEl jugador s’alegra de l’ascens del Mallorca que, com molts, va viure en plenes festes de Sant Joan. Personalment, Enrich creu que el tren de la selecció ja no tornarà a passar per a ell. Del que ningú no dubta és que, amb Sergi Enrich pel mig, tota la carn es posarà a la graella.


"Llàgrimes de petroli" a l’Amazònia nord peruana\nAlerta Amazònica busca finançament per la realització d’un documental que donarà veu als pobles indígenes afectats per grans vessaments de petroli.\nAlerta Amazònica està realitzant el seu proper documental, "Llàgrimes de petroli", per donar a conèixer la realitat dels pobles indígenes Awajún, Achuar i Huampis, que viuen en territoris on les companyies petrolieres operen des de fa quatre dècades, provocant recentment dos vessaments de petroli de gran magnitud.\nAlerta Amazònica és un col·lectiu especialitzat en la realització de documentals sobre conflictes ambientals a la regió andina i amazònica, en els què els pobles indígenes són els protagonistes. Per poder realitzar "Llàgrimes de petroli" han engegat una campanya de micromecenatge per obtenir finançament.\nA l'Amazònia Nord del Perú la successió de fuites de petroli i abocaments d'aigües molt salinitzades i contaminades amb metalls pesats ha generat una contaminació endèmica, provocant profunds impactes a la salut ambiental. Les infraestructures obsoletes com els oleoductes, construïts fa 40 anys, en vèncer el seu cicle de vida pateixen trencaments periòdics, abocant milers de barrils al riu i als aiguamolls.\nEls últims accidents van ocórrer el 25 de gener i el 3 de febrer de 2016 a les províncies de Bagua i Morona i han abocat més de 3.000 barrils de petroli. Aquests vessaments han afectant directament entre 6.000 i 10.000 persones, la majoria de comunitats indígenes de les riberes dels rius Chiriaco i Marañón. A més, l'aïllament geogràfic d´aquests conflictes ambientals alimenta la impunitat corporativa i la desprotecció pels pobles afectats.\nProyecto Lágrimas de Aceite from Alerta Amazónica on Vimeo.\npetroli, amazònia, documental, arts escèniques i audiovisuals, biodiversitat i espais naturals


Tercera república, procés constituent i socialisme\nUn punt d'inflexió en la lluita de classes de l'Estat espanyol\nLa derrota soferta pel PP i el PSOE a les eleccions europees del 25 de maig, al costat de l’avanç d'Esquerra Unida, la irrupció de Podem i les massives mobilitzacions contra la monarquia el 2 de juny, poques hores després que el borbó Joan Carles I abdiqués a favor del seu fill, són esdeveniments que marquen un punt d'inflexió històric en la situació política de l'Estat espanyol. Consoliden el clima de final d'època que es viu des de l'esclat del 15-M a 2011, acceleren la crisi de tot l'engranatge polític del qual s'han servit els grans capitalistes des de la Transició i, el més important, han contribuït a estendre la idea que un canvi social, econòmic i polític profund no només és urgent i necessari, sinó possible, la qual cosa és un esperó encara més gran per a la participació en la lluita política organitzada d'un sector cada vegada més ampli de la joventut i dels treballadors .\nLa vaga de Panrico ha deixat en evidència la crisis del sindicalisme burocràtic.\nEL 16 de juny, els treballadors de Panrico-Santa Perpètua van posar fi a la vaga indefinida, després de vuit mesos de duració. Ningú pot fer cap mena de retret als més de dos cents vaguistes que s'han deixat la pell en aquesta lluita desigual contra l'empresa, el Govern de la Generalitat i, lamentablement, la direcció de CCOO. Ans al contrari, és de justícia destacar que els treballadors han demostrat una capacitat de sacrifici i resistència, així com una determinació en la lluita contra els atacs que servirà d'exemple per a molts altres.\nAturar la repressió contra els que lluiten exigeix una resposta contundent\nEl govern del PP i els sectors més reaccionaris de l’aparell judicial estan emprenent una àmplia i dura ofensiva en contra del moviment obrer i els sindicalistes que més es destaquen a les lluites. A tot l’estat espanyol hi ha 81 procediments penals relacionats amb accions vaguístiques que afecten a més de 260 treballadors, pels quals les peticions de presó sumen 125 anys.\nProclamació de Felip VI. Fracàs absolut en la escenificació d'una falsa renovació\nEncara que a Madrid era dia festiu, el PP va posar autobusos gratuïts i lluïa un sol esplèndid, l'assistència ha estat minúscula. Per molt que els presentadors de televisió i radio parlessin de milers de persones abarrotant els carrers, el ridícul ha estat manifest: les imatges han estat rotundes i, malgrat la cura a l'hora de seleccionar els millors plànols, ni tan sols enfront del palau real han aconseguit omplir més de la meitat dels jardins.\nBrasil: El Mundial es converteix en el referent de la protesta social\nLa burgesia brasilera estava plena d’optimisme per la celebració i els fastos organitzats al voltant del Mundial de futbol d'aquest mes de juny i de les Olimpíades en 2016. Amb aquests esdeveniments pretenia enfortir la imatge de país "modern" amb aspiracions imperialistes mentre obtenia avantatjosos beneficis amb la construcció d'infraestructures, al doble o més del pressupost inicial, amb una mà d'obra sobreexplotada. Ja van nou treballadors morts directament en les obres de construcció d'uns estadis que superen amb escreix el gastat a Sud-àfrica i Alemanya.\nQuatre anys de lluites i l’avenç de l’esquerra ho han fet possible!\nCentenars de milers al carrer a tot l’Estat amb la bandera republicana!\nPer un referèndum democràtic per abolir la monarquia! Per una República Socialista Federal!\nLes eleccions europees a Catalunya s'han celebrat en un context en el qual la qüestió nacional centra la situació política, solapant-se amb la contestació massiva a les retallades socials i la polarització dreta-esquerra que s'ha vist en la resta de l'Estat. És evident que una part de la població catalana ha entès aquestes eleccions com una oportunitat per donar un cop al nacionalisme espanyolista del govern del PP i la seva furiosa oposició al dret a l'autodeterminació, però també per rebutjar la política de retallades de la qual CiU és completament partícip.\nEls plans de l'imperialisme occidental pateixen un dur revés. Situació revolucionària en l'Est d'Ucraïna\nEls esdeveniments a Ucraïna segueixen desenvolupant-se de manera vertiginosa, desbaratant els plans del govern lacai de Kíev i les bandes feixistes, dels seus mentors, l'imperialisme nord-americà i europeu, i també de l'oligarquia capitalista que governa a Rússia. Allò que va començar com un moviment clarament reaccionari a la capital, encapçalat per les milícies nazis que van ocupar la plaça Maidan gràcies al suport occidental, ha desencadenat una insurrecció de la classe obrera al Sud-est del país. Després de més de dues dècades de restauració capitalista, els vents de la revolució social tornen a bufar a Europa de l' Est.\nPer un referendum democràtic per abolir la monarquia!\nAquest matí a les 10:30h Rajoy ha anunciat, en una breu compareixença, la imminent abdicació del rei Juan Carlos I. La monarquia, una institució heretada del franquisme, està completament desprestigiada. Ho està pel seu recolzament a la política de retallades, per la seva implicació en la corrupció, per la seva vida de luxe i malbaratament al marge de sofriment de la majoria, pel seu caràcter reaccionari i antidemocràtic, per ser un dels pilars de l'esquema de dominació dels capitalistes durant els últims quaranta anys.\nGir a l'esquerra!\nCop al PP i al PSOE, i espectacular increment del vot a l'esquerra de la socialdemocràcia!\nLes eleccions europees a l'Estat espanyol han suposat un fort creixement d'Esquerra Unida i Podem, reflectint l'ascens de la lluita de classes i els grans moviments de protesta que s'han succeït en aquests anys. Els tres aspectes més destacables dels resultats electorals han estat: 1) la duríssima garrotada a les polítiques reaccionàries del PP en tots els àmbits, especialment per les retallades en les despeses socials, la contrareforma laboral, la LOMCE, pels atacs als drets i llibertats democràtiques, i per la seva defensa del nacionalisme espanyolista; 2) la pronunciada caiguda del PSOE, per la seva política conciliadora amb la dreta i la seva assumpció, en la pràctica, de les mesures d'austeritat dictades per la banca i els grans empresaris 3) el gran increment del suport a Esquerra Unida, que ha triplicat els seus vots, i la forta irrupció de Podem, identificades clarament com a opcions a l'esquerra de la socialdemocràcia.


Armengol centra el discurs del Debat de Política General en l'educació\tArmengol centra el discurs del Debat de Política General en l'educació\nCondemnen l’ex-president Jaume Matas a set anys d’inhabilitació per prevaricació\nL’ex-president del govern Jaume Matas ha estat condemnat a set anys d’inhabilitació especial per a càrrec públic per un delicte de prevaricació, tot i que l’audiència provincial l’ha absolt del delicte de tràfic d’influències. A més, haurà de pagar els 1,2 milions d’euros que va costar el projecte de l’Òpera de l’arquitecte Santiago Calatrava. Malgrat que la fiscalia havia demanat una pena d’un any i tres mesos de presó, el jutge ha desestimat la petició.\nAquesta sentència correspon a la peça número tres del cas de corrupció Palma Arena, anomenada cas Òpera. La justícia ha considerat que Matas havia actuat amb un ‘sentit patrimonial’ del càrrec i que va assumir atribucions que no li corresponien. L’han sentenciat per haver prescindit de les normes sobre la contractació administrativa i els magistrats també han conclòs que havia compromès les arques públiques.\nLa resolució explica que Matas va reconèixer que la idea de construir l’Òpera i de contractar Calatrava va ser seva. ‘Va contravenir tots els requisits legals i va evitar la concurrència de més professionals prou capacitats per a dur a terme una idea indeterminada, sense concreció, que admetia plasmacions, versions o projectes diferents’, afegeix.\nLa sentència no és ferma i ara Matas podrà presentar un recurs de cassació al Tribunal Suprem. Aquesta és la cinquena condemna a Matas pel cas Palma Arena.


1a CURSA D’ORIENTACIÓ POPULAR DE CORNELLÀ DE LLOBREGAT - Ajuntament de Cornellà\n1a CURSA D’ORIENTACIÓ POPULAR DE CORNELLÀ DE LLOBREGAT\n1a CURSA D’ORIENTACIÓ POPULAR DE CORNELLÀ DE LLOBREGAT El 16 de maig arriba la 1a Cursa d’Orientació Popular a Cornellà de Llobregat. Una activitat on posaràs a prova el sentit de la orientació a la vegada que practiques exercici físic. Gaudeix d’una jornada diferent i segura! https://www.cornella.cat/ca/viure-a-cornella/cornella-humana/esport/noticies/1a-cursa-d2019orientacio-popular-de-cornella-de-llobregat https://www.cornella.cat/ca/viure-a-cornella/cornella-humana/esport/noticies/1a-cursa-d2019orientacio-popular-de-cornella-de-llobregat/@@download/image/Instagram Cursa Orientació.png\nEl 16 de maig arriba la 1a Cursa d’Orientació Popular a Cornellà de Llobregat. Una activitat on posaràs a prova el sentit de la orientació a la vegada que practiques exercici físic. Gaudeix d’una jornada diferent i segura!\nLa 1a Cursa d’Orientació Popular de Cornellà de Llobregat es celebrarà el 16 de maig amb sortida al Parc del Canal de la Infanta. Inscriu-te, vine amb roba esportiva, nosaltres t’entregarem el mapa que et correspongui, I JA POTS COMENÇAR!\nLa cursa es divideix en 3 modalitats i pots participar en qualsevol d’elles:\nCursa Familiar: modalitat grupal fins a 4 participants, amb petits i grans del mateix grup bombolla. Aquesta Cursa és apta per a persones amb mobilitat reduïda que necessiten desplaçar-se en cadira de rodes o altres elements, ja que la Cursa es farà en un espai sense barreres arquitectòniques. Hauran de marcar el seu pas pels punts de control sense cap ordre establert en el menor temps possible.\nCursa Iniciació: les persones participants hauran de marcar el seu pas per tots els punts de control en un ordre establert al mapa, ja que el recorregut és lineal. La distància a superar és curta (3.600m).\nCursa Score: les persones participants hauran de recercar i marcar el seu pas per tots els punts de control indicats al mapa. El recorregut és lliure, cadascú escull l’ordre amb que es visiten els controls. S’han de validar tots els controls.\nEls horaris de la jornada son els següents:\nTotes les modalitats de Cursa tenen el punt de sortida al Parc del Canal de la Infanta a partir de les 10h (al costat de la pista de bàsquet i les taules de tennis taula).\nA partir de les 09:30h es podran fer inscripcions presencials (es recomana la inscripció via web masmec.cat )\nDe 10:00 a 12:00h: entrega de mapes i sortides.\n14:00h: límit horari d’enregistrament d’arribades.\nDinàmica de la cursa:\nArribar al punt de sortida i recollir mapa que facilitarà la organització.\nS’anotarà la hora i minut de sortida al mapa.\nAnar fins la següent fita que indica el mapa (segons la modalitat escollida)\nLa fita conté una pinça que haureu de marcar en la casella corresponent del registre que apareix al full del mapa.\nCompletar totes les fites i entregar el mapa en el punt d’arribada on s’anotarà la hora i minut de finalització.\nLa classificació dependrà del temps que es triga a completar tot el recorregut i el número de fites correctament marcades al full de registre.\nA través de la web www.masmec.cat o presencialment el mateix dia de la Cursa (es recomana la inscripció via web).\nTotes les inscripcions son gratuïtes.\nMesures sanitàries de l’esdeveniment:\nSeran d’aplicació les mesures vigents en el moment de l’esdeveniment, en matèria de salut pública per a la contenció del brot epidèmic de la pandèmia de COVID-19.\nSerà obligatori l’ús de mascareta fins el moment d’inici de la cursa de cada participant.\nLa organització disposarà de gel hidroalcohòlic en la sortida i arribada de la cursa.\nS’haurà de complir en tot moment la distància de seguretat entre grups estables i participants, amb especial control en la zona de recollida de mapes.\nTotes les persones participants han de registrar-se mitjançant una inscripció, d’aquesta manera es compleix el control d’accés obligatori per les activitats esportives.\nLa Cursa d’Orientació tindrà sortida esglaonada per cada participant o per cada grup bombolla durant un període de 2 hores, d’aquesta manera no ha d’haver contacte estret entre aquests en cap moment.\nNo hi haurà servei de guarda-roba\nLes persones participants es comprometen, en el moment de la inscripció, a:\nNo presentar-se a l’activitat en cas que presentin cap simptomatologia del Coronavirus SARS-CoV-2 o amb qualsevol altres tipus d’infeccions\nNo presentar-se a l’activitat en cas que hagin estat positius o hagin estat en contacte proper amb alguna persona amb simptomatologia provable o confirmada per infecció de COVID-19 en els 14 dies immediatament anteriors a l’activitat.\nHaver llegit el reglament i mesures informatives i de prevenció d’higiene disposats per l’organitzador de l’activitat i acceptar complir responsablement, en la seva totalitat, amb les pautes que hi figuren, atenent així la seva exclusió de l’activitat esportiva davant algun incompliment d’aquestes.\nL’activitat esportiva es desenvoluparà per zona urbana i de parcs i jardins de la ciutat.\nEl transit és obert, no tenim cap preferència afegida pel fet de participar en aquesta activitat.\nCal fer ús dels passos i de les zones habilitades per als vianants.\nÉs molt important respectar els altres vianants, l’entorn urbà i de jardins, i les propietats privades.\nHem de mantenir un comportament cívic i coherent en tot moment.\nNo és permès seguir d’altres participants ni agrupar-se, tret dels participants en la Cursa Familiar, que és grupal. Cadascú ha d’utilitzar els seus propis mitjans per tal de identificar els punts de control.\nEn cas de retirada cal comunicar-ho a l’organització.\nÉs obligatori estar degudament enregistrat per participar en l’activitat (web www.masmec.cat o presencialment el mateix dia de la Cursa). Podeu enregistrar-vos en totes les modalitats que creieu que podeu fer en el temps establert (Familiar, Iniciació, Score).\nEls menors de 18 anys faran la inscripció amb la supervisió del tutor/a legal.\nL’organització resoldrà qualsevol reclamació.\nHi haurà un número de contacte al mateix mapa per ús en cas d’emergència mèdica o incidència greu.\nSEGUEIX-NOS A LES XARXES PER REBRE TOTA LA INFORMACIÓ:\nInstagram i twitter: @esportscornella\nTambé pots trobar informació a la web www.masmec.cat\nNO T’HO PENSIS, VINE I GAUDEIX D’UN MATÍ D’ACTIVITAT FÍSICA SEGURA!! T’HI ESPEREM!\nOrganitza: l’entitat +MEC i el Departament d’Esports.


***** Aresta Sud de la Dent Blanche (4.357m) (850m, AD) | SomGuies.cat\nQuan entres a la Vall d’Herens ja queda clar qui mana allí. Al fons s’alça una piramide colosal i solitaria que no té cap ruta normal d’aquelles fàcils i turístiques. És la Dent Blanche. Deu ser per això que no hi abunden gaires alpinistes en comparació a les riuades de gent que circulen pel macís del Mont Blanc en aquestes èpoques. Però millor que continui així, i que tant sols siguin aquells que no busquen cims de catàleg, ni rutes mastegades, ni aproximacions amb telefèric, els afortunats de poder gaudir d’una ascensió tècnica i salvatge i, sobretot, d’unes vistes espectaculars des de dalt d’un cim lluny i oblidat.\nData: 3 d’agost del 2015\nZona: Alps Penins, Valais, Vall d’Herens (Suissa)\nDificultat: AD. Vam trobar l’aresta molt seca i per tant vam progressar molt en roca, entre III i IV com a màxim depenent per on s’encaren els 6 gendarmes que hi ha.\nAproximació: Des de Sion ens dirigim cap a Evolene enfilant la Vall d’Herens. Continuem per una carretera estreta fins a Ferpecle, passem el poble i aparquem en una corba just davant del cartell de “prohibit continuar amunt” (1.900m). A partir d’aquí el camí és evident i cal seguir les marques blanques i vermelles i els cartells que indiquen “Cabane Rossier” (Cabane de la Dent Blanche CAS). El refugi està a 3.507m, i per accedir-hi cal remuntar una llarga vall de prats alpins, per llavors entrar en una morrena que alterna petites llengües de neu, roca, grava, blocs (marques blaves i trípodes de fusta) i finalment una aresta rocosa i una glacera de neu.\nRefu: Sopar i dormir val 58€ amb carnet FEDME. L’aigua no va inclosa al sopar i val 6€ l’ampolla. Nosaltres vam pujar 4 litres per cap que, degut a la calor, vam poder recollir a uns 30 minuts del refugi. Tot i així aquest any al lavabo hi havia aixeta i sortia aigua.\nFa un any ja vam intentar la Dent Blanche amb la Sílvia, però el seu grampó dret va dir prou quan tant sols portavem una hora d’ascensió i vam haver de girar cua enrabiats i frustrats. Aquest any, però, ho tornem a intentar, amb grampons nous i ilusions renovades.\nEn Rusky surt d’Avinyó i jo de Tona, deixem un cotxe a Vic i ens trobem amb la Sílvia a Girona, que ens carrega amb la seva flamant furgo. Perpinyà, Narbone, Montpeller, Orange… costa avançar, molt de transit, és dissabte i els francesos frisen per tornar a casa i/o anar a la platja. Ens mengem alguna cua. Sort que després de Valence la cosa comença a fluir… Chambery,Ginebra, Martigny, Sion i la nostra bella i coneguda Vall d’Herens.\nA diferencia de l’any passat els núvols no ens deixen veure la Dent Blanche. Gairebé 12 hores després arribem a Evolene i com que som animals de costums, aparquem, sopem, dormim i esmorzem al mateix lloc que ho vam fer l’any passat, en un recó amagat al costat d’un torrent que amb un parell de rectificades aconseguim retrobar. De moment, però, ni rastre de l’aresta.\nL’endemà ens ho prenem amb calma. Ens despertem amb el sol, esmorzem tranquilament, fem les motxilles, preparem el menjar i acabem de remuntar per la pista amb el cotxe fins passat Ferpecle, on de casualitat, trobem aparcament al mateix lloc que fa un any.\nDent Blanche, de dreta a esquerra l’aresta Sud.\nL’aproximació és llarga i bonica. Glaceres, cims, morrenes i salts d’aigua per tot arreu. Els ulls es colapsen en aquest entorn alpí tranquil i solitari. Però ens hi sentim bé, som on volem estar, caminant a un ritme pausat en un entorn increïble i canviant.\nAvancem sense treure-li l’ull de sobre a l’aresta, començant a imaginar tot el què pot passar demà. Es veu força enfarinada, segurament de neu nova que acabarà sucumbint a la calor. En fa tanta que anem amb pantalons curts i bota rígida, estranya combinació, està clar, però així estan les coses. El dubte és en quin moment ens haurem de tapar.\nEl camí és un caos de pedres, rampes de roca pulida amb grava, gel, neu i aigua. Tothom passaria per un lloc diferent si no fos per les marques que insistentment van marcant el camí. La morrena és espectacular, un espai que sembla d’un altre planeta.\nA mesura que ens apropem al refugi, l’aresta va prenent forma, cada cop més escarpada i vertical i van apareixent, com bolets, cada un dels sis gendarmes a superar. La poca neu que va caure ahir prácticament ha desaparegut i sembla que trobarem una aresta molt més seca que l’any passat. Demà veure’m si això és millor o pitjor.\nI finalment el refugi, com sol passar als alps, penjat d’una paret. Arribem acalorats i amb pantalons curts, una anomalia que ens hauria de fer reflexionar.\nI al refu ens acabem de relaxar, preparant els estris, sopant i fent una partideta de cartes amb unes vistes i una posta de sol extraordinaria. Ens sentim tranquils i confiats, com si fossim uns convidats especials d’una muntanya que ja fa uns dies que ens està esperant.\nDent d’Herens (4.171m) al fons a l’esquerra.\nEns llevem una mica abans de les 5 i comencem a caminar a les 6. Sortim gairebé els últims de la dotzena d’alpinistes que avui compartim aventura. No tenim pressa, massa temps esperant per no intentar gaudir de cada sensació. I la primera és gràcies a la lluna, que ho tenyeix tot d’una llum blanca i pastosa.\nNo fa fred ni bufa vent. Tot és perfecte, fins i tot sembla que el sol ilumini expressament, al nostre pas, la Dent d’Herens i el Cerví. Impossible no aturar-se i mirar bocabadats aquesta increible estampa. Emociona veure una barreja tant bestial d’inmensitat i bellesa.\nCerví i Dent d’Herens\nI per allà al mig nosaltres, amb un ull a l’aresta i l’atre que ho vol captar tot. No paro de resseguir amb la mirada les tres arestes que formen una muntanya increible i que tinc pendent des de fa temps, el Cerví. Però els dos cops que ho he volgut probar no he pogut ni començar. És qüestió de temps.\nEl Cerví espectacular: d’esquerra a dreta aresta Hornli, Zmutt i Lyon.\nUna llengua de neu i gel ens escup a l’aresta de roca. Inmenses cornises que cal trepitjar amb delicadesa, ni massa a l’esquerra ni massa a la dreta.\nPer fi entrem al terreny rocós. Davant nostre el primer dels sis pilars a superar: el Gran Gendarme. Ahir sopant ja vam decidir que no l’escalariem: al ser tres preferim anar per feina en els gendarmes i passar-los el més ràpid possible, és a dir, escaquejant-los per allà on sigui més fàcil.\nDe moment encara no hem tret la corda i ho farem tant sols si algú dels tres ho demana o cal fer algún llarg d’escalada. I de moment no és el cas. Progressem amb seguretat, amb el nivell suficient que ens demana el nostre cap i el nostre cor. I tan el cap com el cor estan molt concentrats en cada moviment.\nCom isards o cabres cadascú segueix el seu camí. En Rusky i la Sílvia van per l’esquerra mentre jo m’acosto a la base del Gran Gendarme i em ve un impuls irresistible d’escalar-lo. Faig el primer llarg però de seguida m’obligo a anar a buscar el corredor de l’esquerra. M’ajunto amb ells i progressem per un corredor penós, de roca trencada i ple d’estaques que es mouen. Segur que amb un bon tou de neu la progressió seria millor.\nCorredor de l’esquerra del Gran Gendarme\nEls altres gendarmes els encarem per allà on ens diu la intuició. Alguns es poden rodejar, altres cal encarar-los pel dret. Per fi traiem la corda i escalem. La roca és bona i l’escalada plaent. Memoritzem el descens i els ràpels.\nL’emoció va augmentant amb l’alçada. Progressem divertint-nos de no saber que ens depararà el proper pas. L’impuls d’aixecar el cap i sentir-se ocell és irresistible. Un luxe estar permanentment acompanyat d’aquestes muntanyes colosals.\nLa roca s’acaba i amb ella les dificultats. Encarem l’últim tram d’aresta, ara ja de neu fins al cim. L’alçada es nota, però avui està clar que la muntanya ens pertany. Els pocs alpinistes que teniem al davant ja han complert i tal com haviem desitjat, arribem en la més absoluta intimitat dalt de la Dent Blanche.\nUna creu de ferro de 1966 és testimoni de la nostra alegria esbojarrada i confident de les nostres intimitats. L’ascens a fluit de l’inici fins la fi. Hem gaudit cada moment sense contratemps i hem compartit entre els tres aquesta passió alpinística que ens ompla i ens fa creixer.\nMassís del Montblanc. A l’esquerra el Gran Combin, al centre el Montblanc i les Jorasses, la dreta Maudit, Tacul, Agulles de Midi, les Droites, Agulla Verte, Mont Dolent…\nMassís del Monte Rosa, Dufourspitze, Punta Gnifetti, Lyskamm, Pollux, Castor…\nI els nostres vigilants d’ascensió Cerví i Dent d’Herens\nLa baixada és tranquila i finalment ho fem fins al cotxe. Teniem previst intentar el Cerví per la Lyon però sembla que la calor ha fet que les autoritats tanquin aquesta ruta. O sigui que haurem d’improvitzar un pla B o C. De moment la idea és creuar cap a Italia i descobrir la Vall d’Aosta. Un amic ens hi espera, també algunes escalades i segurament més aventures.\nPD: l’any 2014, un alpinista alemany sord que feia l’aresta en solitari em va deixar fotografiar aquestes resseyes molt ben detallades de la Dent Blanche. Moltes gràcies!\nRusky 17/08/2015 en 17:48- Respondre


Treballadors de menjadors escolars denuncien que Eurest els explota - Diari de Girona\nTreballadors de menjadors escolars denuncien que Eurest els explota\nUna cinquantena de persones es concentren davant la seu de la Generalitat a Girona per reclamar la implicació de les administracions · Denuncien contractes mensuals i l'incompliment del conveni\nanna font 11.11.2020 | 23:33\nEls treballadors concentrats ahir davant la seu de la Generalitat a Girona. Marc Martí\nEls treballadors concentrats ahir davant la seu de la Generalitat a Girona.\nUna cinquantena de treballadors d'Eurest, la multinacional dels menjadors escolars, es va concentrar ahir al matí davant la Delegació de la Generalitat a Girona per denunciar «l'explotació laboral» que pateixen i reclamar la implicació de les administracions. La concentració va anar acompanyada d'una performance en què van fer suc de taronja per denunciar que l'empresa «exprimeix» la plantilla i per criticar que Eurest incompleix el conveni col·lectiu.\nEl president del Comitè d'Empresa Eurest Girona per CCOO, Yasser Saadoune, assegura que hi ha 148 treballadors «explotats», d'una plantilla de 358, a qui s'aplica el salari mínim interprofessional i no el reconegut per conveni, la qual cosa representa una diferència de 100 euros menys.\nSegons el comitè d'empresa, la direcció ha modificat els contractes per uns altres de mensuals que es renoven cada trenta dies. Aquesta situació genera inestabilitat i angoixa als treballadors. A més, asseguren que l'empresa ha fet un «ERO encobert» que s'ha aturat per la «pressió» sindical.\nPer tot plegat, els treballadors demanen a la Generalitat i als consells comarcals on presta servei (Selva, Baix Empordà, Gironès i Alt Empordà) que s'impliquin i obrin les negociacions amb els representants sindicals d'Eurest.\nRecorden que l'empresa s'encarrega dels menjadors escolars a través d'una adjudicació feta per les administracions. Saadouna considera que incompleix el contracte de concessió que ha signat amb els consells comarcals i que representa una «malversació de fons públics».\nA més, la vocal de prevenció de riscos laborals del comitè, Sofia Geli (UGT), reclama a l'empresa que proporcioni als monitors de menjador tot el material de protecció necessari per la covid-19.\nAcusen les administracions de ser «còmplices» de l'explotació que denuncien, per no implicar-s'hi, i reclamen que actuïn.\nEl comitè d'empresa assegura que seguirà pressionant per millorar les condicions laborals i no descarten impulsar noves accions i convocar una vaga.


El Campello acull una nova trobada de directors de la Inspectoria Maria Auxiliadora\n-\tPer: Marta M Peirat.\n12/02/2018 - 95 Visites\nDurant els dies 8 i 9 de febrer es va dur a terme la segona reunió del curs 2017/18\nDurant els dies 8 i 9 de febrer, en la casa salesiana del Campello, es va dur a terme la segona reunió del curs 2017/18 en una trobada que reuneix als directors salesians i laics de les diferents presències i als membres del Consell Inspectorial.\nLa trobada va començar durant la vesprada del dijous amb un temps d'oració i diàleg sobre l'atenció i la cura dels germans majors. L'endemà, l'ex inspector Cristóbal López, va presidir les laudes i l'Eucaristia, li va acompanyar en la concelebració tot el consell inspectorial i el conseller regional per a la Regió Mediterrània, Stefano Martoglio. En la seua homilia, molt sentida, Cristóbal va donar gràcies a Déu per tots els germans de la inspectoria i va recordar a Sor Eusebia Palomino, en el dia de la seua festa.


ELS PROBLEMES DE LA SON S’ASSOCIEN A LA FATIGA PANDÈMICA | Mutualitat Catalana de Futbolistes\nELS PROBLEMES DE LA SON S’ASSOCIEN A LA FATIGA PANDÈMICA\nPer MCF · 17 març, 2021\nLa pandèmia de la Covid ha portat molts conceptes nous lligats a aquesta situació. Un d’ells és l’anomenada fatiga pandèmica. La Societat Espanyola de Pneumologia i Cirurgia Toràcica (SEPAR) l’associa als problemes de la son.\nLa fatiga pandèmica comporta un aspecte negatiu i és que la ciutadania deixa de buscar informació relacionada amb la Covid-19 i, a més, es produeix una relaxació amb les mesures necessàries per prevenir-la. Moltes persones deixen de complir les mesures com feien al principi.\nActualment, entorn del 30% de la població té confirmat algun d’aquests símptomes de la fatiga pandèmica. Malgrat que afecta a tota la població, no ho fa per igual en tots els col·lectius. Els adolescents i joves es troben més afectats per la fatiga pandèmica perquè tenen menor tolerància a les restriccions relatives a no sortir i a altres normes que s’han de complir.\nI està relacionat amb la son perquè, en l’estar en casa, algunes persones no tenen l’obligació d’aixecar-se per anar a treballar u altra ocupació. A vegades resulta complicat controlar l’horari per aixecar-se per anar a treballar o altra ocupació. A vegades resulta complicat controlar l’horari per aixecar-se, dormir la migdiada o anar-se’n al llit, ni tan sols dels dinars.\nSegons SEPAR, la falta d’exposició a la llum solar també afecta, ja que al no sortir al carrer, la melatonina -hormona que produeix la glàndula pineal del cervell i que aquesta produeix per ajudar a agafar el son- no es regula bé.\nLa melatonina ajuda a estar desperts o adormits. En aixecar-se, sortir al carrer i amb l’exposició a la llum solar, s’inhibeix i estem desperts. I, durant la nit, s’activa i ens ajuda a quedar-nos adormits.\nL’insomni és altre gran trastorn conseqüència de moltes de les patologies i problemes relacionats amb la pandèmia.\nS’adorm pitjor perquè moltes persones es troben sotmeses a una gran ansietat i depressió al tenir problemes econòmics, laborals, de conciliació o familiars malalts, entre altres, i no són capaces de quedar-se adormides quan regressen a casa.\nTambé es desperten abans d’hora i no són capaces de tornar a adormir-se, de forma que pateixen insomni de despertar precoç. D’aquí que surtin problemes de son i s’associïn directament a la fatiga pandèmica.