Política de cookies | La Nit de la Recerca\nDe conformitat amb la normativa espanyola que regula l’ús de cookies en relació a la prestació de serveis de comunicacions electròniques, recollida en el Reial Decret Llei 13/2012 del 30 de març, l’informem sobre les cookies utilitzades en el lloc web de l’ACCC (també el prestador) i el motiu del seu ús. Així mateix, li informa que en navegar en el lloc web, vostè està prestant el seu consentiment per poder utilitzar-les.\nSegons la directiva de la UE, les cookies que requereixen el consentiment informat per part de l’usuari són les cookies d’analítica i les de publicitat i afiliació, quedant exceptuades les de caràcter tècnic i les necessàries per al funcionament de la pàgina web o la prestació de serveis expressament demandats per l’usuari.\nSegons el temps que romanen actives, hi ha les de sessió (dissenyades per a demanar i emmagatzemar dades mentre l’usuari accedeix a una pàgina web) i les persistents (en què les dades s’emmagatzemen en el terminal i poden a les que es poden accedir i tractar durant un període definit pel responsable de la cookie, que pot anar d’uns minuts a diversos anys).\nCookies d’anàlisi (recullen informació de l’ús que es realitza al web),\nCookies d’afiliats (permeten fer un seguiment de les visites procedents d’altres webs amb les que el lloc web estableix un contracte d’afiliació).\n5. Tipus de galetes utilitzades per aquest lloc web\nLes cookies utilitzades al nostre lloc web són de sessió i de tercers, i ens permeten emmagatzemar i accedir a informació relativa a l’idioma, el tipus de navegador utilitzat i altres característiques generals predefinides per l’usuari, així com seguir i analitzar l’activitat que porta a terme per millorar i prestar els nostres serveis d’una manera més eficient i personalitzada. Les cookies utilitzades tenen, en tot cas, caràcter temporal, amb l’única finalitat de fer més eficaç la navegació. En cap cas aquestes cookies proporcionen per si mateixes dades de caràcter personal i no es fan servir per a la recollida dels mateixos.\nfacilitar a l’usuari la navegació i l’accés als diferents serveis que ofereix aquest lloc web;\nevitar a l’usuari haver de configurar les característiques generals predefinides cada vegada que accedeix a la pàgina web;\ni afavorir la millora del funcionament i dels serveis prestats a través d’aquest lloc web, després del corresponent anàlisi de la informació obtinguda a través de les cookies instal·lades.\nEn accedir al nostre web se l’informa que si segueix navegant se l’instal·laran diverses cookies de tercers, consentint així la instal·lació de determinades cookies que tindran com a única finalitat la de registrar l’accés al nostre lloc web per a la realització d’estadístiques anònimes sobre les visites, recopilant informació sempre de forma anònima. No cal que accepti la instal·lació d’aquestes cookies, pot navegar igualment per tot el nostre web.\nCookie d’Instagram, segons el que disposa la seva política de cookies.\nEn tot moment podrà accedir a la configuració del seu navegador acceptant o rebutjant totes les cookies, o bé seleccionar aquelles la instal·lació de les quals admet o no, seguint un dels següents procediments, que depèn del navegador que utilitzi:\nSi no desitja que els llocs web posin cap cookie al seu equip, pot adaptar la configuració del navegador de manera que se li notifiqui abans que es col·loqui cap galeta. De la mateixa manera, pot adaptar la configuració de manera que el navegador rebutgi totes les cookies, o únicament les cookies de tercers. També pot eliminar qualsevol de les cookies que ja es trobin en l’equip. Recordi que s’haurà d’adaptar per separat la configuració de cada navegador i equip que utilitzi.\nRecordi que si no desitja rebre cookies, ja no podrem garantir que el nostre lloc web funcioni com cal. Pot ser que algunes funcions del lloc es perdin i és possible que ja no pugui veure certs llocs web. A més, rebutjar les cookies no vol dir que ja no vegi més anuncis publicitaris. Simplement, els anuncis no s’ajustaran als seus interessos i es repetiran amb més freqüència.\nPer desactivar les cookies al telèfon mòbil, consulti el manual d’el dispositiu per a més informació.


Confiserie Melanie Shop Hotels - BEST HOTEL RATES Near Berlín Botigues Area - Alemanya\nCerca hotels a prop de Confiserie Melanie Shop\nMostra els 92 més populars Popular ara mateix a Berlín Més venut TRYP Berlin Mitte Hotel by Wyndham Chausseestrasse 33 Habitació de convidats reservada fa 1 minut, 10 segons\nDerag Livinghotel Grosser Kurfurst Neue Rossstr. 11-12 Business Individual reservada fa 8 minuts, 45 segons\nA&O Berlin Hauptbahnhof Hostel Lehrter Strasse 12-15 1 llit en un dormitori de 8 (Mixt) reservada fa 32 minuts, 23 segons\nTitanic Gendarmenmarkt Berlin Hotel Franzoesische Street 30 Habitació Clàssica reservada fa 57 minuts, 19 segons\nSavoy Berlin Hotel Fasanenstreet 9-10. Habitació Doble Superior reservada fa 1 hora, 20 minuts, 48 segons\nLlocs com Confiserie Melanie Shop atreuen viatgers a Berlín. Habitacions d'hotel oferides a les tarifes més baixes a Agoda.com moltes d'elles a prop de Botigues. Confiserie Melanie Shop és a prop d'una gran varietat d'hotels, amb seleccions com Hotel Castell am Ku'damm i Hotel Pension Kima. Usant el formunlari de reserves segures online d'Agoda.com per reservar hotels prop de llocs com Confiserie Melanie Shop és ràpid i senzill. Veure hotels és fàcil a través de la nostra pàgina de ciutat de Berlín , equipada amb eines de recerca i extensa informació dels hotels. Uns 3,500,000 viatgers han triat Agoda.com per trobar l'hotel perfecte a prop de llocs com Confiserie Melanie Shop.\nHotels a prop de Confiserie Melanie Shop el més proper\nEls millors hotels prop de Confiserie Melanie Shop


LARRÈGLE GILABERT, Pedro Alberto\nArxiver i gestor de documents.\nLlicenciat en Història (UAB), Graduat superior en Arxivística i Gestió documental (UAB-ESAGED) i estudiant del Màster de Gestió de Continguts Digitals (UB).\nVinculat al món dels arxius des de 2002, he treballat com a professional des del 2006, en totes les categories, en el sector públic (Administració estatal, autonòmica i local) i en el privat, i realitzant tasques tant d’arxiu històric com en gestió documental. Des de 2012 presto els meus serveis com a consultor per compte propi a la Fundació Joan Miró.\nMembre de la Junta d’Arxivers sense Fronteres Espanya (AsF) des de 2011, amb la que col·laboro des de 2007.\nEn relació al CIA/ICA he assistit a la CITRA Toledo 2011 i a la proppassada primera Conferència Anual de Brussel·les de 2013. Parlo, tan bé com puc, anglès i francès.\nEl Projecte d’organització i accés als arxius de la repressió de les dictadures d’Iberoamèrica\nEl projecte que es presenta, iniciat el 2005, ha impulsat la iniciativa de col·lectius d’arxivers iberoamericans per tractar i descriure fons que documenten violacions dels Drets Humans durant les dictadures del darrer terç del segle XX al continent americà, als que es dona accés a través d’un portal web amb voluntat de referència per a la recerca.\nEl Projecte d’organització i accés als arxius de la repressió de les dictadures d’Iberoamèrica va néixer el 2005 amb la voluntat d’aportar el coneixement tècnic dels arxivers al tractament i difusió de fons que documentessin violacions dels Drets Humans a les dictadures del darrer terç del segle XX del Con Sud, en concret, a l’Uruguai i a l’Argentina. D’aquesta manera es pretenia garantir la seva conservació i facilitar el seu coneixement als investigadors especialistes en la matèria. Aviat, l’interès de col·lectius d’arxivers de més enllà d’aquests límits geogràfics inicials va fer ampliar l’àmbit d’estudi del Projecte al conjunt d’Iberoamèrica.\nEl producte d’aquest projecte a data d’avui ha estat, en primera instància, la descripció arxivística d’uns quaranta quatre fons de d’Argentina, Bolívia, Colòmbia, Perú i Uruguai, procedents majoritàriament d’associacions de víctimes i de memòria històrica però entre els que també s’hi compten fons municipals, universitaris, sindicals, eclesiàstics i hospitalaris, entre altres. En segona instància, aquest conjunt heterogeni de descripcions amb vocació de cens, ha donat lloc a un portal base de dades web on es comuniquen aquestes dades i que pretén servir com a recurs per als investigadors i els interessats en general, aplegant-hi, com a complements a les descripcions, recursos per a l’assistència en la recerca, com són una àmplia bibliografia i webgrafia.\nExemple de desenvolupament d’un portal, seu d’un cens d’arxius, base de dades web, amb descripció multi nivell, set-centes descripcions arxivístiques conforme ISAD(G), descripcions complementàries d’autoritats, segons norma ISAAR(CPF), i d’institucions de custòdia de documentació d’arxiu, segons norma ISDIAH, i eines d’indexació i recuperació de la informació, en el marc del tractament i comunicació de fons d’arxius en defensa dels Drets Humans.\nCens d’arxius, Descripció arxivística, Drets Humans, memòria històrica, dictadures, repressió, Llatinoamèrica, Iberoamèrica, Arxivers sense Fronteres, AsF, cooperació internacional


OLOT RETAIL: INNOVACIÓ EN EL COMERÇ\nOLOT RETAIL: INNOVACIÓ EN EL COMERÇ 13 establiments participen d'aquest projecte, pioner a les comarques gironines\nAquest dimarts dia 4 d’octubre s’ha donat el tret de sortida a OLOT RETAIL un nou projecte que té per objectiu contribuir a la innovació del comerç d’Olot. El regidor de Promoció Econòmica, Estanis Vayreda, ha explicat que “l’Ajuntament d’Olot i l’Associació de Comerciants han proposat un projecte d’innovació i millora, únic a les comarques gironines, que es durà a terme durant els propers”. Aquesta iniciativa compta amb el suport de la Diputació de Girona, que col·labora en aquest projecte dins la línia de “Projectes Innovadors de Promoció i Dinamització del Comerç Local”.\nOLOT RETAIL consisteix en un acompanyament que permet analitzar quins són els aspectes que cadascun dels comerços participants vol millorar, s’acompanya d’una posterior visita a establiments seleccionats de Barcelona que han trobat sistemes de millora als aspectes que s’estan treballant i un acompanyament posterior per poder adaptar i incorporar aquelles millores que creguin convenients, a la realitat del seu comerç, del seu dia a dia i de la ciutat d’Olot.\nÉs un projecte que lidera INITLAND una empresa que té seu a Saragossa i al País Basc amb una àmplia experiència en dinamització, suport i acompanyament en col·lectius de comerciants i poden aportar el seu coneixement de casos que han desenvolupat més enllà dels que es visitin durant l’estada a Barcelona. Segons ha explicat Teresa Sánchez “s’ha començat amb la sessió formativa d’aquest dimarts en què s’ha treballat en detectar les necessitats dels comerços. Es continuarà amb una visita a establiments de Barcelona de les seves mateixes característiques i es finalitzarà amb un assessorament personalitzat de cada cas”. Algunes activitats es duran a terme en grup i altres a nivell individual per poder-ho enriquir amb les aportacions dels participants i per dur a terme accions de formació complementàries.\nAquest primer OLOT RETAIL compta amb la participació de 13 comerços: Fons d’Armari, No-Res, Carnisseria Planagumà, Can Batet, Cal Marxant, Can Manxa, Calçats Rovira, Mobles Joan Prat, Ràdio Coderch, Arqués Còpies, Koa Esports, Comercial Morera, Boutique Flora i finalitzarà abans d’acabar l’any.\nAquest programa recull la voluntat dels organitzadors de “posar eines a l’abast dels comerços locals per anar millorant, creixent i adaptar-se a una realitat tant canviant”, un aspecte que ha subratllat el president de l’Associació de Comerciants d’Olot, Jordi Rovira. Rovira s’ha mostrat confiat que aquest projecte tindrà continuïtat en futures edicions.


Cafè doble, si us plau! - Pànxing\nDe cara al maig, potser era més adient recomanar-vos terrassetes xules, oi? El mes vinent, us ho prometo. Almenys alguna temàtica més estiuenca. Però és que em moria de ganes d’investigar cafeteries on prendre un excel·lent cafè. No és cap ximpleria, és molt difícil de trobar. És més, en tot el Maresme, només en conec aquestes dues (estic disposada a escoltar les vostres descobertes en la matèria) i no n’he trobat més que igualin o superin el seu nivell. Són poquetes, però tremendes! Si sou amants del cafè, i molt puristes, ho agraireu. I si no ho sou tant, no patiu, perquè aquests indrets són d’allò més cuquis i teniu infinites alternatives d’alta qualitat: smoothies, tes, begudes orgàniques... Així que diguem adéu a cafès recremats i dolents, i endinsem-nos a aquest mar de sabors i sensacions. Som-hi!\nDos temples especialistes en cafès… i amb molt d’encant\nVerde Oliva, El Masnou\nI aquí tenim l’altre santuari del cafè. 100% recomanable! Una sort tenir-lo al Maresme. Aprofitem-ho! Cafè d’especialitat espectacular, decoració exquisida, bona música, deliciós menjar i servei de la Sara (la mestressa) excel·lent.\nPerò encara hi ha més! El local també ofereix un espai de venda de productes locals i sostenibles (bijuteria, cosmètica natural, objectes de decoració, roba de cotó orgànic, ceràmica…), i en ell també s’organitzen tallers d’artesania i treballs manuals. Aquestes són les botigues que m’agraden! Amb un espai de degustació, amb un mini tenda, i on s’hi poden fer cursos o tallers interessants.\nUn racó màgic on s’hi respira amor per tots costats, i les postres són espectaculars. Tasteu el carrot cake, el brownie vagà, el cheesecake o l’entrepà amb advocat. Si voleu començar el dia amb bon peu, aquest és el lloc ideal. I per a berenar, o per a treballar (disposa de wifi) o si aneu amb nens, també és l’adequat. La plaça Nova de les Dones del Tèxtil compta amb gronxadors i el terra és perfecte per patinar. Mentre els menuts s’esplaien, vosaltres podeu entrar en mode “zen” fàcilment.\nPlaça Nova de les Dones del Tèxtil, 1.\nOh! Cintes, Vilassar de Mar\nAquest lloc mola. Mola molt! Pel producte, per la decoració, pels amos i per l’ambient (i l’olor!) que s’hi respira. Per mi, ho té tot. La Glòria i en Paco, artistes ambdós, han sabut cuidar tots els detalls, els visuals i els gustatius. Perquè aquesta cafeteria d’especialitat té més coses a part d’una àmplia gamma de cafès exquisits.\nTambé és una botiga d’ultramarins, que també es poden degustar in situ. Tots els productes que tenen, de beure i de menjar, són gourmets o especials, gens anodins. I aposten fermament per la proximitat i el bon fer.\nSi voleu emportar-vos cafè a casa, venen bossetes de 250 grams de cafè. Jo sóc fan de l’afruitat de Guatemala “El Mirador” (poma vermella, préssec, llima, aranja, mel i xocolata) i el “Bule Hora” d’Etiòpia (papaia, taronja, albercoc, vainilla, xocolata i mel).\nUn espai molt inspirador, acollidor, que té terrassa i que regala un servei excel·lent. Us sentireu com a casa!\nC/ Doctor Masriera, 1.\nSi t’ha agradat llegir l’article Cafè doble, si us plau!, també et pot interessar llegir CA L’ITALIÀ.


Optimisme, la millor manera d'afrontar l’esclerosi múltiple\nHi ha moltes maneres de reaccionar davant el diagnòstic d'esclerosi múltiple (EM): culpar la malaltia fins a cansar-se, donar-li l'esquena i fer veure que no existeix, cridar una i altra vegada fins a quedar-se sense veu... però res d'això canvia el moment en què la vida de moltes persones es capgira.\nLa realitat és així de crua, un imposició inevitable que no es pot analitzar amb temps ni descartar. L'EM es manté aquí, a l'aguait, truca a la porta quan menys t'ho esperes. Malgrat totes les incomoditats i injustícies cal ser positiu i pensar que l'esclerosi múltiple no serà mai la protagonista de l'obra.\nL'EM no s'ha presentat per arruïnar el dia ni per obligar a canviar els plans a ningú. Ni de bon tros suposa un impediment per aconseguir tot allò que un es proposa i desitja. Hi ha molts joves que un dia es van plantar, van dir "prou", i van recuperar les regnes de les seves vides. S'han de desafiar les pors que apareixen pel camí i celebrar els petits avenços de la ciència.\nI encara que segur que hi ha coses que s'han deixat de fer des del moment del diagnòstic, mai s'ha de sucumbir a la por. És una batalla que acaba de començar i cal afrontar-la amb un desig inigualable de victòria. Com diu un proverbi xinès, "si camines sol, arribaràs més ràpid; si camines acompanyat, arribaràs més lluny".\nsandra, a les 06.12.2017\nDarrera actualització a les 08:29:28 26 de setembre de 2020


El Parlament Europeu ratifica Von der Leyen com a presidenta de la Comissió\nJunqueras, Puigdemont i Comín demanen a Sassoli que el Parlament Europeu els reconegui la immunitat\tJunqueras, Puigdemont i Comín demanen a Sassoli que el Parlament Europeu els reconegui la immunitat\nL'Open Arms desembarca 62 migrants al port italià de Tàrent\tL'Open Arms desembarca 62 migrants al port italià de Tàrent\nL'eurocambra ni pren en consideració que els CDR siguin ‘organitzacions terroristes’\tL'eurocambra ni pren en consideració que els CDR siguin ‘organitzacions terroristes’\nEl Tribunal d’Estrasburg condemna Espanya per no haver admès recursos d’empara de presoners bascs\tEl Tribunal d’Estrasburg condemna Espanya per no haver admès recursos d’empara de presoners bascs\nEls europeus gasten cada any uns 30.000 milions d'euros en drogues\tEls europeus gasten cada any uns 30.000 milions d'euros en drogues\nEspanya no pot demanar l'extradició de Valtònyc, segons l’advocat general del Tribunal de Luxemburg\tEspanya no pot demanar l'extradició de Valtònyc, segons l’advocat general del Tribunal de Luxemburg\nSis morts pel cap baix en un terratrèmol a Albània\tSis morts pel cap baix en un terratrèmol a Albània\nItàlia ofereix un port segur a l'Open Arms per desembarcar les 62 persones rescatades\tItàlia ofereix un port segur a l'Open Arms per desembarcar les 62 persones rescatades\nLa UE dóna suport als organismes de l'ONU en contra de les crítiques d'Espanya\tLa UE dóna suport als organismes de l'ONU en contra de les crítiques d'Espanya\nCorbyn promet un referèndum sobre el Brexit en els seus primers sis mesos com a primer ministre\tCorbyn promet un referèndum sobre el Brexit en els seus primers sis mesos com a primer ministre\nEl plenari aprova el nou executiu per 461 vots a favor, 157 en contra i 89 abstencions\nEl Parlament Europeu ha ratificat la presidència de l’alemanya Úrsula Von der Leyen a la Comissió Europea, que començarà el seu mandat la setmana que ve. Per 461 vots a favor, 157 en contra i 89 abstencions, el plenari del Parlament Europeu ha aprovat l’equip de 26 comissaris i la presidenta que formaran l’executiu europeu, 12 dones i 15 homes. Així, la cambra també ha donat el seu vistiplau al socialista Josep Borrell com a cap de la diplomàcia europea i vice-president de la CE.\nEl Regne Unit de moment no tindrà una cadira a l’executiu de Von der Leyen arran de la seva negativa a nominar un candidat en ple període electoral. Per aquest motiu, la CE va començar un procediment d’infracció en contra, deixant clar que ha pres totes les mesures possibles per forçar a Londres i evitar crítiques sobre la seva legitimitat.\nEl Partit Popular Europeu, el Partit Socialista i els liberals de Renovar havien anunciat que votarien a favor de la Comissió Von der Leyen, mentre que el grup dels Verds/ALE ha optat majoritàriament per l’abstenció. En canvi, els independentistes escocesos de l’SNP hi han votat a favor. ‘Tornarem i comptem amb vostè’, li ha dit l’eurodiputat Alyn Smith, referint-se al Brexit. L’Esquerra Unitària (GUE/NGL) i els ultres d’Identitat i Democràcia han votat en contra.\nL’executiu necessitava una majoria simple amb més vots a favor que en contra per obtenir l’aval de la cambra. Cadascun dels eurocomissaris ja es van sotmetre per separat a un escrutini dels eurodiputats, mentre que el plenari del Parlament Europeu va votar al juliol per una estreta majoria a favor de Von der Leyen com a presidenta de la CE.\nUna Comissió Europea ‘geopolítica’\nEn un discurs sense novetats, Von der Leyen ha presentat el seu equip i programa al plenari del Parlament Europeu aquest dimecres al matí. L’alemanya ha reivindicat com a prioritat la lluita contra el canvi climàtic de manera ‘inclusiva’ i la ‘digitalització’ de l’economia europea. ‘Protegir el nostre clima és una qüestió existencial per a Europa i el món’, ha remarcat.\nVon der Leyen no ha pogut complir la seva promesa de formar un executiu completament paritari, però aquest dimecres ha promès que els gabinets dels eurocomissaris ho seran.\nDurant la conferència de premsa sobre repartiment de càrrecs entre els eurocomissaris, Von der Leyen va anunciar que la seva voluntat és presidir ‘una Comissió geopolítica’.\nTres vice-presidents potents\nLa CE tindrà tres vice-presidències potents amb Frans Timmermans, Margrethe Vestager i Valdis Dombrovskis. L’holandès Timmermans serà el primer vice-president executiu i liderarà el ‘Pacte Verd Europeu’, mentre que la danesa Vestager serà la segona vice-presidenta al capdavant de la política digital i, a més, eurocomissària de Competència, la mateixa cartera que té ara.\nCom a tercer vice-president executiu, el letó Dombrovskis liderarà els afers econòmics i també serà comissari de Serveis Financers, en una responsabilitat similar a l’actual.\nBorrell, cap d’exteriors\nCom a nou Alt Representant, Borrell formarà part de l’executiu de Von der Leyen. Es tracta d’un càrrec que, a més de gestionar la diplomàcia europea i presidir les reunions de ministres d’exteriors, comporta una cadira a la CE com a vice-president.\nSi bé Borrell estarà al capdavant de la diplomàcia europea, fins a tres eurocomissaris tindran carteres amb una destacada dimensió exterior.\nEl diplomàtic hongarès Olivér Várhelvi serà el comissari encarregat de les relacions amb els països veïns de la UE i la seva ampliació, mentre la finesa Jutta Urpilainen serà l’eurocomissaria de Col·laboracions Internacionals, que tindrà la vista especialment posada a l’Àfrica.\nCom a responsable de Comerç, Phil Hogan liderarà les negociacions del bloc amb tercers països en aquesta àrea en un moment tens en l’escena internacional per la guerra comercial entre els Estats Units i la Xina.\nLa txeca Vera Jourová s’ocuparà de Drets Fonamentals i l’ex-ministre d’Afers estrangers belga, Didiers Reynders, serà eurocomissari de Justícia. Al capdavant de l’àrea de migracions hi haurà el fins ara portaveu de la CE, Margaritis Schinas, que ocuparà una vice-presidència anomenada ‘Promovent la forma de vida europea’. El títol d’aquesta cartera es va canviar fa unes setmanes després de la polèmica generada pel nom inicial ‘Protegint la nostra forma de vida europea’.\nL’àrea d’Interior ara estarà en mans de la sueca Ylva Johansson.\nTres vice-presidències per a l’est d’Europa\nMentre que les vice-presidències més potents han anat a mans dels països nòrdics, Von der Leyen ha compensat l’est d’Europa amb dues vice-presidències més no executives. En la seva quarta legislatura com a comissari, l’eslovac, Maroš Šefčovič, serà responsable de les relacions interinstitucionals, la txeca Jourová a la cartera de Valors i Transparència, i la croata Dubravka Suica estarà centrada a mitigar l’impacte de la globalització i les amenaces a la democràcia.\nSota vigilància de les vice-presidències i la mateixa Von der Leyen, l’italià Paolo Gentiloni s’ocuparà d’Economia, l’austríac Johannes Hahn gestionarà Pressupostos, el luxemburguès Nicolas Schmit Ocupació i la romanesa Adina Valean de Transports. Mercat intern quedarà en mans del francès Thierry Breton, que també gestionarà l’àrea d’indústria de la defensa.\nUna cartera pels Verds\nEl jove lituà de 28 anys i únic polític dels Verds en aquesta comissió, Virginijus Sinkevičius, serà l’eurocomissari de medi ambient. Tanmateix, com a responsable del ‘Pacte Verd’, Timmermans estarà per sobre d’aquesta cartera.\nEl polonès Janusz Wojciechowski s’encarregarà d’Agricultura, l’estoniana Jadri Simson d’Energia, la xipriota Stella Kyriakides de Salut, la búlgara Mariya Gabriel d’Innovació i Joventut i la maltesa Helena Dalli d’Igualtat.


Inspira't - ICONO Barcelona Cultural Services: tours, rutas, visitas con guía y actividades team building en Barcelona y Cataluña.\nAbans ja hem triomfat en…\nAbril 2019. Esdeveniment Team Building: Trivial, Tapes Tour i masterclass de salsa\nNo és la primera vegada que muntàvem una activitat per a Total però aquesta va ser especial. Volien una activitat de cohesió de grup divertida on hi hagués espai per al menjar. L’escenari no podia acompanyar millor per mesura i oferta i a més enxampem una d’aquestes tardes de principi d’abril amb sol. Combinem el nostre trivial, un team buildinga mig camí entre el joc i la visita, amb 3 parades gastronòmiques ben assortides. L’esdeveniment acabo amb una masterclass de salsa on els més atrevits (i els que àdhuc tenien força) van treure el ritme de dins per a delectar a tots el grup amb els seus passos de ball.\nGràcies per fer-nos còmplices de la vostra alegria!\nNovembre 2018. Activitat team building a mida\nA principis de la tardor 2018 Schibsted (empresa matriu de Habitaclia i Fotocasa) ens va contactar per a organitzar un esdeveniment adaptat als seus valors. Després d’alguna reunió de treball i molta creativitat va quedar una activitat pensada a mesura per a sorprendre els empleats i fer que passessin una tarda màgica sense oblidar en cap moment que, encara que fora des de la sínia a la part alta del Tibidabo, estaven treballant.\nNovembre 2016. 10 anys d’èxit\nEn 2016 es va complir el 10è aniversari de l’inici de la Ruta La Catedral del Mar, basada en l’obra de l’església del Mar d’Ildefons Falcones.. Per a celebrar-ho, Cristina, la guia que més vegades ha fet la ruta ens parla dels seus encants i secrets.\nEncara que en aquests deu anys no ha deixat mai de sortir, ara torna a estar en boca de molts gràcies a la sèrie de Televisió de TV3, Antena 3 i Netflix.\nSi encara no les has fet, no te la pots perdre.\nTour Comercis Centenaris\nUn passeig pels comerços de la Barcelona de fa 100 anys\nUn tour especial en perill d’extinció. Cada vegada són més els negocis centenaris del centre de la ciutat que decideixen tancar les seves portes. La pujada dels lloguers, la proliferació del turisme low cost, la despoblació del barri antic són alguns dels problemes als quals s’enfronten molts dels propietaris de les botigues i que fan inviable seguir amb el llegat familiar.\nEsperem que les que queden trobin la complicitat i ajuda necessària per a aconseguir subsistir a la ciutat. Visitar-los i veure com treballen cada s’està convertint en un privilegi possible per a pocs.\nGimcana per descobrir Barcelona\nEn les nostres gimcanes els participants acostumen a treure el millor de si. En moltes ocasions, es descobreixen talents ocults durant les hores de treball en l’oficina.\nUs deixem un cas que ens va deixar enamorats. A nosaltres i a tots els passejants de les Rambles de Barcelona que es van parar a escoltar.\nLa Discovering Gòtic és sens dubte la nostra millor activitat de cohesió team building per a descobrir Barcelona.


El Baix Penedès reforça l'atenció a víctimes de violència masclista\nEl Baix Penedès reforça l'atenció a víctimes de la violència masclista\nEn casos d'urgència, l'atenció es pot fer de manera presencial\ndimecres, 8 d’abril 2020 - 11:23h\nDes del Consell recorden que, des de la declaració de l'estat d'alarma, han augmentat a tot l'estat un 18% les trucades al telèfon d'atenció a les víctimes de la violència masclista. El confinament ha fet augmentar el risc per a les víctimes que han de conviure permanentment amb el seu agressor. Amb aquest servei, la tècnica prestarà servei de forma itinerant als onze municipis que prenen part en la iniciativa.\nAtenció presencial en casos d'urgència\nActualment, l'atenció inicial es fa de forma telefònica i telemàtica, per la situació de confinament pel coronavirus, però des del Consell puntualitzen que, en casos d'urgència, es podrà fer de forma presencial. El telèfon de l'Àrea de Benestar Social del Consell Comarcal és el 977 157 177, i el correu electrònic del SIAD és igualtat.diversitat@baixpenedes.cat.\nagressió Violència domèstica


INICI CURS ESCOLAR 2018-2019 – L'Eliana TV\nAl voltant de 4.000 alumnes inicien el curs en l’Eliana.\nEl dilluns 10 de setembre arrancava el nou curs que, enguany, comptarà amb un camí escolar segur.\nEl passat dilluns 10 de setembre, els més menuts tornaven a la rutina: és el moment de començar amb les classes del curs 2018/2019. Així, amb il·lusió i ganes, i les motxilles preparades, molts feien el seu camí a peu a través del nou itinerari segur que s’ha adequat des de l’Ajuntament.\nSón al voltant de 4.000 els alumnes que estan escolaritzats a l’Eliana però enguany hem volgut visitar als menuts que iniciaven el curs a l’Olivera. Allí els professors els tenien preparada una gran benvinguda on la música i el bon ambient van marcar l’entrada.\nAixí, després de l’acte de benvinguda, l’alcalde de la localitat, Salva Torrent, va fer un resum de les diverses obres que s’han realitzat al llarg de l’estiu als centres escolars públics de la localitat i va recordar les que s’emportaran avant enguany.\nD’altra banda, la regidora d’Educació, Eva Santafé, va fer un balanç positiu per l’augment del professorat i va destacar els nous professors i professores d’anglés natius amb què contarà l’IES a partir d’aquest curs.\nAixí, amb somriures i algunes llàgrimes, arranca una nova etapa escolar.\nPreviousPrevious post:ARRANCA LA TEMPORADA DE L’ELIANA AMATEURNextNext post:RP ANEM AL TEATRE


Veïns de Portocolom protesten contra la construcció del passeig\n17 abril 2021 02:10\nLa plataforma Quin Port volem? va exposar ahir a mode de protesta una sèrie de dibuixos realitzats damunt tela en contra de la construcció del passeig per a vianants dins el municipi costaner de Portocolom. Les obres pictòriques creades pels artistes i pels pintors més representatius de Felanitx es penjaren a les façanes de les cases del Riuetó, coincidint amb la celebració aquest cap de setmana de les festes del Carme i amb la I Fira Marinera Tradicional.\nL'entitat ciutadana i els nombrosos veïns del Port es queixen del desenvolupament urbanístic promogut per la Sala i del projecte de passeig per a vianants que impulsa el Ministeri de Medi Ambient des de més o manco un any.\nPer altra banda, la plataforma ha enviat una sèrie de preguntes al Ministeri referents al passeig esmentat que aquest ha de finançar i que es troba en mans del PSOE a Madrid.\nL'associació demana als grups de l'oposició que siguin sensibles i responsables, i que es comprometin amb Portocolom i amb els seus espais més valuosos.


Canal Mediterrani TV SOC Emissora local de televisió de caràcter privat i d’àmbit pitiús, l’única que el 1995 funcionava amb normalitat. Per iniciativa d’un grup d’empresaris i després de passar un breu període experimental (aleshores treballant als seus estudis provisionals des Puig d’en Valls), Canal Mediterrani TV va començar a emetre la seua programació regular el juliol de 1991, des dels nous locals situats al carrer d’Aragó de la capital eivissenca.\nEl 1996, emetia sis hores diàries, de dilluns a dissabte (és a dir, 36 hores setmanals), de les quals el 90 per cent eren de producció pròpia. El contengut de la programació era molt variat: incloïa informatius, debats amb públic present, concursos, espais culturals, musicals, esportius i d’entreteniment. N’és el director Pablo Sánchez i han format —entre 1991 i 1995— l’equip periodístic dels programes informatius Joan Tur Ramon , Xico Lluy , Elisabet Clapés , Sílvia Fernández Principal, Fina Cardona, Nito Verdera i Llorenç Vidal , a més de diversos col·laboradors; Josep Antoni Bonet s’encarregava dels debats (“Debat amb públic”) i dels espais amb format de magazine (“Finestra al Mediterrani”, “Des del Mirador”); Agustí Prades i Natàlia Pallàs han conduït els concursos, mentre que l’escriptor Julio Herranz presenta el programa cultural “Ágora”.\nEl canal és equipat amb càmeres súper VHS, high-8 i betacam, les habituals a la majoria de televisions locals de l’Estat. Així mateix, disposa d’un equip propi de postproducció. Canal Mediterrani TV va traslladar-se el 1995 als nous locals de l’avinguda del 8 d’Agost d’Eivissa. L’emissora forma part de l’Associació de Televisions Locals (ATEL) i de Local Media, entitat que coordina les principals cadenes locals d’Espanya. [XLl]


Albiach acusa JxCat de trumpistes i demana a ERC que no governi amb ells\tAlbiach acusa JxCat de trumpistes i demana a ERC que no governi amb ells\nBorràs alerta que Illa no resoldrà els problemes de Catalunya: "Salveu-nos d'aquest salvador"\tBorràs alerta que Illa no resoldrà els problemes de Catalunya: "Salveu-nos d'aquest salvador"\nEl Consell per la República demana als independentistes de "no perdre ni un sol vot" el 14-F\tEl Consell per la República demana als independentistes de "no perdre ni un sol vot" el 14-F\n[VÍDEOS] Pablo Hasel: "A l'estat espanyol li farà molt més mal que jo em quedi aquí"\t[VÍDEOS] Pablo Hasel: "A l'estat espanyol li farà molt més mal que jo em quedi aquí"\nHi ha un altre parlament possible, però només amb la república\tHi ha un altre parlament possible, però només amb la república\nProtestes per Pablo Hasel davant la delegació del govern espanyol a Barcelona\tProtestes per Pablo Hasel davant la delegació del govern espanyol a Barcelona\nAlerta Solidària exigeix un compromís "nítid" perquè el govern es retiri de les causes contra independentistes\tAlerta Solidària exigeix un compromís "nítid" perquè el govern es retiri de les causes contra independentistes\nForcadell es retroba amb Junqueras després de sortir de Wad-ras\tForcadell es retroba amb Junqueras després de sortir de Wad-ras\nAragonès assegura que implantar la república és una qüestió de “sumar majories” i no de “retòrica” i “declaracions”\nEl cap de llista d’ERC a les eleccions del 14 de febrer, Pere Aragonès, ha assegurat aque implantar la República catalana no és una qüestió de “declaracions” o de “retòrica” sinó de “fer-la”, “sumant majories”, “parlant clar al món” i “guanyant les eleccions amb més del 50% de vots independentistes”. En un acte de campanya a Lloret de Mar (La Selva), després que la presidenciable de JxCat, Laura Borràs, s’hagi compromès a “activar” la DUI si l’independentisme supera el 50% dels vots, ERC ha demanat d’abandonar la retòrica, fer créixer el moviment i adoptar una estratègia conjunta. Aragonès ha demanat el vot pels republicans per fer la reconstrucció en clau de “justícia i progressisme” i no “decidida per la Moncloa i l’Ibex-35”.\nSobre la reconstrucció econòmica després de la pandèmia de la covid-19, Aragonès ha dit que cal que la lideri un govern d’ERC i no pas un “del 155 de Salvador Illa i el PSC”. “Aquesta és l’elecció el 14-F”, ha afirmat. Després de l’aplicació del 155 i que el govern espanyol convertís la Generalitat en “una gestoria”, per Aragonès es va evidenciar la necessitat que el país comptés amb un govern “fort”.\nPer tot plegat, Aragonès ha subratllat que el 14-F només hi ha “dues fórmules de govern possibles”: els que defensen l’autodeterminació i l’amnistia i que volen reconstruir el país en clau progressista o els del 155. “Són dues fórmules de governar. Un candidat pot posar d’acord a tot el 155, l’Ibex-35, els poders fàctics, els poders econòmics, la Moncloa, els jutges, Vox, Cs i el PSOE mentre que l’altre farà política i posarà d’acord els que defensen l’autodeterminació i l’amnistia”, ha relatat.\nAragonès s’ha mostrat crític amb la proposta del PSC de traslladar la seu del senat espanyol a Barcelona. Ha constatat que aquesta proposta està “rovellada” i que demostra que el PSC no vol “solucions” sinó apostar per l'”oblit i l’amnèsia”. “Tornar a la Catalunya del blanc i negre. Nosaltres la volem diversa, de tots colors i amb totes les esperances, drets i llibertats”, ha conclòs.\nA l’inici del míting ha tornat a insistir que no es poden oblidar de totes les persones que “pateixen” per la covid-19. Ha tancat la intervenció fent una crida a anar a votar el 14-F i a omplir les urnes de vots republicans. Una vegada més ha dit que és l'”oportunitat” perquè després de quaranta anys d’intercanvis entre “socialistes, convergents i semiconvergents” hi hagi una presidència d’ERC. “Aquest és l’únic canvi. És el canvi que es decideix en aquestes eleccions”.\nRovira i les “debilitats” de 2017\nLa secretària general d’ERC, Marta Rovira, ha assegurat que la república no és allò que es “declara i ja està” sinó que s’ha d’impulsar “estratègicament” per construir-se. En una intervenció telemàtica des de Suïssa, on està exiliada, Rovira ha recordat que l’independentisme té pendent de superar “totes les febleses” detectades l’octubre de 2017.\nRovira ha recordat que el moviment ha de consensuar una estratègia comuna, marcar-se un objectiu i tornar a generar “complicitats” entre la ciutadania. També ha explicat que cal superar el discurs “amenaçant” de l’estat espanyol que apunta que l’independentisme porta “ruïna” i que s’ha d’arribar en zones del país on hi ha molta “feina a fer” per promoure aquesta opció política.\nLa número 2 d’ERC ha parlat de generar “complicitats internacionals”. Respecte al 14-F, ha apuntat que l’independentisme pot demostrar que suposa més del 50% de la ciutadania. “Hem de ser molts més i treballar molt més. Només treballant aconseguirem guanyar la república”, ha argumentat. Ha constatat que governant també es fa república.\nFinalment, Rovira ha demanat a la ciutadania que vagi a votar el 14-F perquè l’estat espanyol l’ha imposat plantejant “presó, repressió i la gestió d’una pandèmia global”. “Ells no decideixen res, el 14-F és a les nostres mans. Depèn de nosaltres que omplim les urnes de llibertat, esperança i república”, ha destacat.\nRovira ha estat crítica amb Salvador Illa en creure que va cometre “deixadesa de funcions” quan va abandonar el ministeri de Sanitat per passar a ser candidat del PSC.\nJordà demana d’abandonar les “promeses falses”\nPer la seva banda, la cap de llista d’ERC per Girona, Teresa Jordà, ha seguit la línia de Rovira i ha puntualitzat que posar dates per la independència és “perillós” i “molts cops mentida”. “Cal construir el país i abraçar més d’hora que tard la república catalana”, ha reclamat.\nJordà ha demanat deixar-se de “promeses falses” perquè “no toca”. “No toca per esgarrapar quatre vots, tot això és més seriós. Va de construir un país sòlid, un projecte que sigui útil a la gent, que ens serveixi. Volem ser més i hem de preparar-nos millor”, ha conclòs.


ActualitatAsiatecaFestivals i activitats 21 de Maig de 2018 JR Armadàs 0\nDel 17 al 22 de juliol es retrà un especial homenatge a aquella pel·lícula i al seu director i productor hongkonguès Stephen Chow (周星馳) un dels més taquillers a la China conegut a occident per films com Kung Fu Hustle (KungFusion), C17 o The Mermaid. A banda de Chow l’esport al cinema asiàtic serà el gran protagonista d’aquesta edició i esdevindrà l’eix temàtic al voltant del qual giraran una bona part de les produccions seleccionades. L’homenatge a Stephen Chow tindrà com a part nostàlgica la projecció de la primera pel·lícula que es va poder veure a la Bassa dels Hermanos a l’edició inaugural del Festival Nits, l’any 2004: Shaolin Soccer (2001). Els espectadors també podran gaudir també d’un recull de films asiàtics que tenen l’esport com a protagonista amb la retrospectiva ‘Àsia en forma’.\nA banda d’això i per quart any consecutiu hi haurà una nova publicació de la Biblioteca FesNits: Stephen Show! El cinema espectacle de Stephen Chow. Ja ha començat una campanya de micromecenatge a Verkami. El llibre, escrit per Domingo López, comptarà amb il·lustracions originals de Mr. Yuen Tai-Yung, creador de més de 200 cartells de pel·lícules emblemàtiques de l’època daurada del cinema de Hong Kong (del 1975 al 1992). Yuen Tai-Yung va visitar Vic durant l’última edició del Festival Nits per presentar el documental sobre la seva vida, The Posterist (Hui See-Wai, 2016), i ha cedit dibuixos de Stephen Chow per a aquesta edició, un dels quals il·lustra la portada del llibre.


lacuina: TIRAMISÚ DE MADUIXA\n60 grams de súcre\nunes 10 maduixes\nEn primer lloc, serparem les clares de les rovells. Als rovells, els hi afegim 60 grams de súcre, i barregem fins que quedi crema. Tallem les maduixes, algunes en làmines fines per decorar el fons del got, i la restaen daus. Muntem les clares a punt de neu.\nEn un bol, barregem el formatge amb la crema de rovells i el súcre. Barregem bé, fins que quedi una crema espesa.\nAfegim les clares muntades a punt de neu, i amb una espàtula removem suaument, perquè no baixin les clares. Reservem.\nEn uns gotets per postre, posem un fons de làmines de maduixa, enganxades a la vora del got. Al centre posem una cullerada de melmelada de maduixes. Afegim la crema de mascarpone que tenim reservadafins omplir la meitat. Afegim alguns daus de maduixa, i un altre cullerada de melmelada i ho cobrim amb mascarpone.\nDecorem amb més maduixes i deixem refredar.\nPublicat per Unknown a dijous, de maig 30, 2013\nTAGLIATELLE A OU AMB SALSA AL FUNGHI


29 d’abril de 1945 | EL TERCER REICH\nHome // diari // 29 d’abril de 1945\n24 Octubre 2019 Marc 3 comments\nEn el búnquer de Berlín, a primera hora de la matinada, Adolf Hitler i Eva Braun es van casar en una cerimònia civil per tal de deixar constància de que Eva era la dona oficialment del dictador i per reconèixer la seva lleialtat. La cerimònia va ser oficialitzada per un inspector municipal dut pel ministre Joseph Goebbels. Era un supervisor encarregat de la recol·lecció d’escombraries en el districte berlinès de Pankow, l’oficial Walter Wagner, que havia arribat aquella nit al búnquer després de que l’haguessin anat a buscar en el seu lloc de combat en una trinxera a prop de Friedrichstrasse, combatent contra l’avantguarda soviètica en una unitat de la Volkssturm. Wagner vestia l’uniforme del Partit i el braçalet de la Volkssturm i quan va entrar al búnquer Hitler i Eva ja l’estaven esperant.\nEl casament va tenir lloc en el petit saló de les conferències, a la part privada del búnquer. A més de la parella i de Walter Wagner, i varen ser presents els testimonis Joseph Goebbels, per part del nuvi, i Martin Bormann, de la núvia. Hitler portava la seva guerrera habitual i Eva anava maquillada i duia un vestit negre de seda, que tant li agradava a Hitler, unes elegants sabates, un collaret de perles, i en el seu cabell duia lligat dos fermalls d’or i en el canell esquerre lluïa un rellotge de platí incrustat de diamants. Un cop va començar la cerimònia, Wagner els va preguntar si els dos eren aris i si estaven lliures de malalties hereditàries, preguntes que varen respondre afirmativament. En el moment de firmar el registre, Eva va començar a escriure el seu cognom amb una B però llavors ho va corregir posant una H, i la firma de Hitler va quedar illegible pel seu tremolor a la mà. Els anells no se sap del cert d’on varen sortir, però segons va declarar Rochus Misch havien sigut trobats en una caixa forta de les SS i, probablement, pertanyien a jueus morts en algun camp de concentració. El document del casament que es va descobrir deia així:\n(La següent línia del document ha sigut esborrada per coincidir amb la línia de plegat del paper i per haver-se corregut la tinta amb ell) si desitja vostè contraure matrimoni amb el nostre Führer Adolf Hitler. Si és així, li demano que respongui amb un sí.\nQuan va acabar l’acte, la parella va sortir al passadís de conferències i varen rebre la felicitació dels generals i de les secretàries que s’havien quedat i, tots junts, ho van celebrar bevent xampany, inclús Hitler es va servir una copa, tot i que era abstemi. Wagner, per la seva part, va ser tornat a la trinxera a la Friedrichstrasse i mai més es va saber res d’ell. En aquell moment, Hitler murmurava que s’acostava al final del nacionalsocialisme. La parella va donar la mà a tots els presents i després es varen retirar a les seves habitacions privades on varen ser convidats a entrar-hi Bormann, Goebbels, la seva esposa Magda, els generals Hans Krebs i Burgdorf, Nicolas von Below, Arthur Axmann, la cuinera Constanze Manziarly i les dues secretàries Traude Junge i Gerda Christian. Hitler els va explicar el motiu d’aquell enllaç, remarcant la fidelitat que li havia mostrat Eva, i va afirmar que ell li recompensava casant-s’hi. També va dir que tant ell com Eva es suïcidarien aviat i va donar instruccions perquè es guardés un bidó de gasolina a la sortida del búnquer amb la finalitat de cremar els seus cossos. Després, Hitler es va emportar a Traude Junge a una habitació per escriure el seu testament davant de Goebbels i Bormann com a testimonis. Traude estava molt nerviosa en aquell moment. Mentre Hitler dictava el seu testament, a la cantina hi va haver un ball per la celebració del casament de Hitler i Eva Braun.\nEn el testament, anomenat Testament Polític, Hitler no va mostrar cap tipus de penediment, va culpar als jueus de tot i va forçar a continuar amb la guerra i a seguir treballant per mantenir les lleis racials i la lluita contra els jueus. La segona part del testament dictaminava l’expulsió del Partit dels ministres Hermann Göering i Heinrich Himmler pels danys incalculables que havien provocat i la deslleialtat cap a ell. Va nombrar a l’almirall Karl Döenitz president del Reich, cap de la Wehrmacht i Ministre de Guerra, Goebbels va ser nombrat canceller del Reich, Karl Hanke va ser nombrat Cap de les SS i de la Policia i Paul Giesler va ser nombrat ministre de l’Interior. Seguidament, va incloure en el nou govern a en Herbert Backe com a ministre d’Agricultura, en Martin Bormann com a cap del Partit, en Walther Funk com a ministre d’Economia, en Robert Ritter von Greim com a ministre de la Luftwaffe, en Hupfauer com a ministre del Treball, en Robert Ley en el Front del Treball, en Werner Naumann com a ministre de Propaganda, en Karl Saur com a ministre d’Armament, l’Artur Seyss-Inquart com a ministre d’Afers Exteriors, en Gustav Adolf Scheel com a ministre de Cultura, en Lutz Graf Schwerin von Krosigk com a ministre de Finances, en Ferdinand Schörner cap de l’Exèrcit i l’Otto Georg Thierack com a ministre de Justícia. Hitler va deixar constància de que moriria amb el cor alegre i va assegurar que després de la seva mort seguiria estant a prop del nou govern i que els acompanyaria sempre. En el nou govern no hi va incloure homes com Albert Speer i Joachim von Ribbentrop. Heus aquí el document:\nHe decidit, doncs, quedar-me a Berlín i, aquí, donar-me mort voluntàriament en el moment en que cregui que ja no puguin ser mantingudes per més temps la posició del Führer i de la mateixa Cancelleria. Moro amb el cor joiós per la consciència dels incommensurables objectius i gestes dels nostres pagesos i obrers, i per la contribució, única a la història, de les joventuts que porten el meu nom.\nDesprés, Hitler va dictar el seu Testament Privat, que va ser més breu, i on va explicar els motius del seu matrimoni amb l’Eva Braun, i va deixar tots els seus béns a la família de la seva dona i a les seves secretàries per tal de que poguessin viure de forma burgesa, tot i que ell considerava que no tenien gaire valor. Curiosament, només va mencionar a la Franciska Braun, la mare de l’Eva, i no va mencionar el nom de les dues germanes ni del pare, en Friedrich Braun. Totes les obres d’art que havia adquirit va demanar que fossin traslladades a la ciutat de Linz. En el final del testament va explicar que amb la seva esposa havien decidit morir per escapar de la vergonya de la derrota o la capitulació i que volien que els seus cossos fossin cremats en els llocs en que havien realitzat la gran part del seu treball en el transcurs dels últims 12 anys. El testament personal d’en Hitler deia el següent:\nA la quatre de la matinada, la Traude Junge va acabar de mecanografia el testament, i l’altra secretària, la Gerda Christian, va acabar de passar a màquina el text que va ser firmat per en Bormann, en Goebbels i els generals Hans Krebs i Wilhelm Burgdorf. Nicolaus von Below va firmar el testament privat. Dels dos testaments se’n varen fer quatre copies perquè no es perdessin; una va ser destinada als arxius d’en Bormann i les altres tres varen ser enviades a través de les línies soviètiques a l’Albert Kesselring, l’encarregat del sud d’Alemanya, en Döenitz, que es trobava a la zona nord, i al mariscal Ferdinand Schörner, que estava combatent a Bohèmia. Els missatgers que van portar els tres testaments d’en Hitler van ser Heinz Lorenz, un funcionari del Ministeri de Propaganda, el comandant Willy Johannmeyer i el SS Standartenführer Wilhelm Zander. Després de que Hitler se n’anés al llit a descansar, la Traude va pujar a la planta alta del búnquer per aconseguir menjar per als fills d’en Goebbels. Però en aquella planta es va trobar amb una festa sexual entre oficials de les SS i noies joves que havien sigut seduïdes amb la promesa d’estar a la Cancelleria del Reich. Per la seva part, Joseph Goebbels, després de firmar els testaments d’en Hitler, va demanar-li, molt emocionat i amb llàgrimes als ulls, a la Traude Junge redactar la seva pròpia apologia en l’Apèndix al Testament Polític del Führer, on va dir que tot i que Hitler li havia ordenat marxar de la capital per formar part com a ministre d’un nou govern, per primer cop es negava a obeir una ordre d’en Hitler. En el testament també va explicar que amb la seva esposa Magda, i en nom dels seus sis fills, no deixarien Berlín i que posarien fi a les seves vides. A més, va dir que en el deliri de la traïció que rodejava a en Hitler en aquells dies decisius tenia que haver-hi almenys uns pocs que es mantinguessin fidels a ell inclús fins la mort, tot i que això contravingués a una ordre formal del testament polític d’en Hitler. Goebbels va acabar de firmar el document a les cinc de la matí. El document diu així:\nAl matí a Berlín va deixar de ploure i els soldats soviètics es varen poder fer la idea per on s’havien de dirigir. Durant el dia, els soviètics varen aconseguir fer-se amb el control del Ministeri de l’Interior després d’una lluita aferrissada amb granades i metralletes, i estaven a uns 500 metres del Reichstag. Pensaven que l’endemà hi arribarien. Des de primera hora la 301º Divisió de fusellers del coronel Antonov va començar el seu assalt. Dos dels seus regiments de fusellers varen atacar el quarter general de la Gestapo situat a la Prinz-Albrechtstrasse, però a la tarda varen tenir que retrocedir pel contraatac llançat per les Waffen-SS. Per altra banda, el destacament del SMERSH, adscrit al 3ª Exèrcit de xoc, va rebre ordres de començar a obrir camí cap al districte governamental amb l’objectiu d’arribar a la Cancelleria del Reich. Una companyia de reconeixement va rebre instruccions de detenir a en Hitler amb vida.\nA les afores de Berlín:\nEl 12ª Exèrcit alemany del general Busse s’amagava al bosc proper a la població d’Halbe per intentar fugir cap a l’oest. Els departaments polítics soviètics varen intentar convèncer als soldats supervivents de que es rendissin llaçant un quart de milió d’octavetes, fent sonar els altaveus amb missatges gravats de presoners alemanys demanant la rendició i els soldats soviètics cridaven entre els arbres que la guerra havia acabat i que ja era hora de tornar a casa. Desesperat per la situació, Wilhelm Keitel va trucar al general Gotthard Heinrici, que havia abandonat el seu quarter general de Hassleben sense permís, i el va acusar de desobeir les ordres i li va assegurar que el rellevarien del seu càrrec pel general Hasso von Manteuffel, però aquest s’hi va negar. Poc després, l’Alfred Jodl també va acusar a en Heinrici de covardia i li va ordenar que es presentés en el nou quarter general del OKW. Els ajudants d’en Heinrici varen témer que l’executessin i el varen convèncer perquè no hi anés.\nA les deu del matí, quan Hitler es va despertar després del casament, va preguntar al general Hans Krebs on es trobava l’Exèrcit d’en Walther Wenck, però el general, disgustat, li va tenir que dir que no en sabia res. Llavors li va preguntar on eren els soviètics, i Krebs li va respondre que avançaven i que en 48 hores estarien a la Cancelleria. Krebs li va explicar que no podien esperar cap miracle i que les tropes havien patit grans pèrdues i ja no tenien armament. Hitler va tenir clar que no podia esperar un miracle i que per tant tot estava perdut. A més, va rebre informes del mariscal Ferdinand Schörner que deien que les zones de rereguarda estaven desorganitzades i que la població civil complicava les operacions. Tots els de dins del búnquer varen ser conscients de que no hi hauria possibilitat de victòria, i Freytag von Loringhoven, juntament amb en Boldt, varen demanar permís a en Hans Krebs per unir-se a les tropes que es trobaven a l’exterior. Krebs va dubtar en un principi, però després de parlar-ne amb el general Burgdorf varen donar permisos per sortir del búnquer. Un dels que va marxar durant aquella jornada, el coronel Nicolas von Below, l’oficial d’enllaç de la Luftwaffe, se li va demanar que entregués un missatge d’acomiadament a les forces armades. En el missatge que portava Von Below, la Kriegsmarine va ser felicitada, a la Luftwaffe se li varen demanar excuses per la traïció d’en Hermann Göering i a la Wehrmacht es varen fer distincions entre els valents soldats i els mals generals.\nAl migdia es va celebrar com era costum una conferència de guerra. Els correus havien dut notícies de que les tropes soviètiques estaven a 400 o 500 metres de la Cancelleria. Al vespre es va difondre al búnquer la notícia de la mort del dictador Benito Mussolini i la Clara Petacci el dia anterior. Quan Hitler va llegir aquella notícia va quedar impressionat i no va poder reprimir un moviment involuntari que li va fer tirar la seva tassa de te. l’Eva va córrer per eixugar el te, però Hitler li va agafar el braç i li va dir que no ho podria recollir perquè era la seva sang. Amoïnada, li va preguntar si farien el mateix amb ells, i Hitler li va explicar que no podrien perquè els seus cossos serien incinerats. Atemorit amb la idea de que el cianur no fes efecte en el moment de suïcidar-se, Hitler va insistir en el doctor Stumpfegger que provés el cianur amb la seva gossa Blondi, que s’havia escapat del seu lloc per estar amb ell juntament amb els seus quatre cadells. Llavors va ordenar a l’Erich Kempka que enviés bidons de gasolina des del garatge a la Cancelleria per cremar el seu cadàver i el de la seva esposa. Preocupat per aquest tema, Hitler va discutir amb el doctor el millor mitjà i més segur per suïcidar-se, i li va preguntar si la càpsula de cianur li donaria temps de disparar-se un tret o ho hauria de fer l’Otto Günsche. Stumpfegger li va respondre que ho podria fer ell mateix, ja que el verí no feia efecte d’immediat. Preparant-se pel moment final, Hitler, davant l’Eva i el doctor, va treure la seva Walter de 7,65 i se la va introduir la boca mentre li preguntava en el doctor s’hi ho feia bé. Un cop acabat l’assaig, Hitler va ordenar que tots els gossos del búnquer es matessin a trets de revòlver, cosa que va fer plorar als sis fills de Goebbels. La Magda els va intentar consolar dient-los que aviat anirien tots amb l’oncle Adolf. Poc abans de la sessió de la tarda, amb l’ajuda del cuidador de gossos d’en Hitler, el sergent Fritz Tornow, Haase li va obrir la mandíbula a la Blondi i va trencar-hi l’ampolla de cianur amb unes alicates. La gossa es va desplomar a l’instant al terra. Hitler no hi va ser present, però va entrar a l’habitació immediatament després. Va mirar durant uns segons a la Blondi i després, amb llàgrimes als ulls, va marxar sense dir res i es va tancar a la seva habitació.\nA les deu de la nit es va celebrar una altra reunió on el comandant de Berlín, el general Helmuth Weidling, va dir que els soldats soviètics havien avançat per la Saarlandstrasse i la Wilhelmstrasse, i que estaven molt a prop del Ministeri de l’Aire. Des del nord de la ciutat havien penetrat en els carrers entre la Bismarckstrasse i la Kantstrasse, i des del sud fins al suburbi de Grunewald i Reichsportfeld, on únicament una petita força alemanya seguia lluitant en el riu Havel, a Pichelsdorf. Weidling va acabar dient que les tropes soviètiques arribarien a la Cancelleria l’1 de maig de 1945. Després de la reunió li varen demanar a en Hitler que aprovés les sol·licituds per poder marxar del búnquer. Freytag von Loringhoven, el seu amic Gerhard Boldt i el tinent coronel Rudolf Weiss varen decidir marxar. Li varen dir al general Hans Krebs que havien de sortir del cercle soviètic per arribar fins on hi havia el general Wenck. Acceptant la proposta, el dirigent alemany va preguntar a en Freytag von Loringhoven com pensaven marxar de Berlín. El comandant li va exposar la ruta des del subterrani de la Cancelleria del Reich fins a Havel, on allà agafaria una barqueta. A en Hitler li va encantar la idea i li va aconsellar que agafessin una barca amb motor elèctric perquè no feia soroll. Von Loringhoven li va dir que si era necessari podrien utilitzar un altre tipus d’embarcació, però llavors Hitler es va mostrar cansat de cop i volta i li va encaixar la mà sense energia a cadascú d’ells per acomiadar-se’n i els va dir que donessin records al general Wenck i que s’afanyés a arribar perquè sinó seria massa tard. Nicolaus von Below també li va demanar permís a en Hitler per marxar a l’oest. Hitler hi va accedir d’immediat i aquella mateixa nit Von Below marxava. Duia amb ell una carta d’en Hitler per en Keitel en la que, segons els records d’en Von Below, reiterava les seves lloances a l’armada, culpava del fracàs de la Luftwaffe a en Hermann Göering i censurava a l’Estat Major. Deia que no es podia creure que els sacrificis del poble alemany haguessin sigut per res. Durant la nit es va rebre la confirmació per part d’en Keitel de que no podien esperar ajuda de cap més Exèrcit. A les onze de la nit, Hitler va telegrafiar cinc preguntes a l’Alfred Jodl, que estava a Dobbin, en l’últim quarter general de l’Alt Comandament de l’Exèrcit, demanant-li que li digués on estava la punta de llança del general Wenck, quan es produiria l’atac, on estava el 9º Exèrcit, on estaven les tropes del general Holste i quan havia d’esperar l’atac d’aquest últim. Enfonsat, Hitler es va retirar a la seva habitació acompanyat per l’Arthur Axmann, on varen parlar durant una hora sobre la joventut. Quan l’Axmann va sortir, el doctor Stumpfegger li va preguntar a en Hitler si podia fer alguna cosa per ell aquella nit, i Hitler li va dir, mig adormit, que Wenck arribaria aviat i que no patís.\nEls soviètics varen travessar el Tiergarten i es varen endinsar a l’àrea pròxima dels edificis oficials. En el bàndol alemany, la Nordland, sota el comandament d’en Mohnke, es trobava situada a la Cancelleria del Reich, i de sobte varen rebre missatges positius que explicaven l’avanç de les tropes del general Wenck i les negociacions amb els Aliats. Però la situació era massa desesperada per ells; el comandant Krukenberg només va rebre com a reforços a 100 agents de la policia d’avançada edat i els seus homes estaven massa cansats per lluitar. Els soviètics ho tenien tot de cara, i el 8º Exèrcit de guàrdies del comandant Vasili Chuikov, que estava lluitant a la Wilhelmstrasse, va atacar en direcció nord, a través del canal de la Landwehr, cap al Tiergarten, i es varen aproximar al quarter general del comandant Weidling, situat en el Benderblock. Davant la imminent amenaça, Weidling va convocar a tots els comandants de divisió i els va fer saber l’última comunicació que havia mantingut per ràdio amb el general Reyman des de Potsdam ,que li havia dit que una part del 12º Exèrcit del general Wenck havia avançat cap a Fercht, al sud de Potsdam, però que ningú sabia s’hi havien obert una ruta per escapar. A continuació, Weidling els va dir que pensava fer una fugida cap a l’oest a través de la Heerstrasse.\nA primera hora del matí, Walter Schellenberg, acompanyat per un astròleg, va comunicar al ministre Heinrich Himmler la negativa dels Aliats occidentals de negociar la pau.\nA Obersalzberg, Karl Koller va arribar a la zona per ordres del nou cap de la Luftwaffe Ritter von Greim, però allà va saber que Hermann Göering havia sigut traslladat i ningú sabia a on.\nEl que quedava de govern alemany va exigir als propietaris de la marca de beguda Fanta que canviessin el nom del seu producte per un altre en dos dies sinó volien anar tancats en un camp de concentració. Com que Hitler es va suïcidar el dia següent aquella exigència no es va dur a terme. Anys més tard, l’empresa Coca-Cola va comprar la marca Fanta.\nEn el camp de concentració de Theresienstadt varen arribar 650 dones hongareses i eslovaques procedents de Leipzig.\nLa força alemanya atrapada al voltant de Frankfurt-an-der-Òder va intentar sortir de la seva bossa per arribar a Berlín. Aquest intent va dur tres dies d’una salvatge lluita. De la seva dotació original de 200.000 homes, en moriren 60.000, i 120.000 varen ser fets presoners. Només petits grups varen aconseguir escapar entre les línies soviètiques. Al nord d’Alemanya, els soviètics varen lluitar per alliberar el camp de Ravensbrück.\nEls nord-americans varen avançar cap a la ciutat de Munic després de que quatre divisions fossin proveïdes de gasolina subministrada per aire. Una tropa d’assalt de l’exèrcit nord-americà va ocupar la residència d’Eva Hitler en el número 12 de la llavors Wasserburger Strasse (Actualment Delpstrasse). Paul Giesler va fugir a Berchtesgaden, però abans va autoritzar un bany de sang. El major Günther Caracciola i l’intèrpret de la companyia, Maximilian Roth, varen ser afusellats en el patí del Ministeri Central del Govern Regional en el carrer Ludwigstrasse per la seva participació el dia anterior en l’organització Freiheitsaktion Bayern, un grup de resistència format 400 per soldats i civils, per facilitar l’arribada dels nord-americans. El mateix destí varen patir altres homes com Hans Scharrer, Harald Dohrn i Hans Quecke. El capità de l’organització, Rupprecht Gerngross, va aconseguir fugir. Giesler també va ordenar connectar per últim cop l’alarma antiaèria. En un discurs transmès per ràdio abans de marxés de la capital bavaresa, va exigir a la població aixecar-se un cop més contra les forces nord-americanes.\nAbans, durant l’avanç, els nord-americans varen arribar a un altre camp de concentració. A les cinc de la tarda, la 20º Divisió blindada i la 45º i 42º divisions d’infanteria del 157º Regiment del 7º Exèrcit nord-americà varen alliberar el camp de concentració de Dachau després de lluitar contra els soldats alemanys a menys de tres quilòmetres de Dachau. Els alemanys havien proposat diversos plans per matar als presoners perquè no escapessin amb vida, ja fos bombardejant el camp o bé enverinant la sopa, però els projectes varen ser irrealitzables en mig del caos del moment. En vida varen trobar-hi 67.000 presoners en vida, 30.000 en el camp principal, però també molts cadàvers que varen fer enfurismar als soldats. A l’interior dels vagons i llançats per les vies descansaven 2.310 cadàvers en descomposició, alguns despullats, altres amb l’uniforme blau i blanc del camp; la majoria eren polonesos que havien mort d’inanició després de ser evacuats en marxes de la mort de Buchenwald. Només n’hi havien 17 en vida. Als nord-americans els va enfadar molt veure els habitants del voltant marxaven en bicicleta per la carretera, sense mirar el tren de la mort, per anar a saquejar els magatzems de les SS del camp.\nAmb l’odi al cos, els nord-americans varen executar als guàrdies de les SS i varen fer baixar els guàrdies de les torres de vigilància i a continuació els varen matar a sang freda. Els investigadors varen concloure més tard que havien metrallat com a mínim a 28 guàrdies de les SS després d’haver-se rendit. Un cirurgià del batalló de la 1º Companyia nord-americana es va negar a curar als SS ferits. Uns quants presoners varen acorralar als kapos i als sospitosos de ser informadors, i els varen colpejar amb pales. A un Kapo li varen fer talls per tot el cos, li varen fregar les ferides amb sal i li varen disparar un tret. Un soldat va donar a un intern una baioneta perquè decapités a un guàrdia. A altres guàrdies els hi varen disparar a les cames per immobilitzar-los. Uns altres varen atacar als soldats de les Waffen-SS. A més, els reclusos varen profanar als alemanys morts i moribunds amb pales i pedres, aixafant cranis i tallant dits. Tots aquells actes es varen acabar quan varen arribar els metges i els enterramorts, i es va informar al comandant suprem Dwight D. Eisenhower, que va exigir investigacions extrajudicials per part de les forces nord-americanes.\nEn total varen morir a Dachau 3.000 alemanys, 12.000 polonesos, 6.000 soviètics, 6.000 francesos, 6.000 italians, 2.000 txecs, 1.500 eslovacs, centenars de noruecs, danesos, belgues, holandesos i grecs, 40 suïssos, 11 anglesos i 1 albanès. Entre els alliberats hi havia el periodista Nerin Emruallh Gün, que va escriure el 1968 la primera biografia de l’Eva Braun i un llibre sobre l’assassinat del president John F. Kennedy que va despertar les sospites de la CIA, ja que el varen considerar un possible implicat en l’assassinat del President.\nTambé aquell dia va ser alliberat el camp de presoners de Sandbostel, Stalag XB, que des del 13 d’abril de 1945 rebia els evacuats del camp de presoners de Neuengamme i molts dels seus kommandos. Els nord-americans no varen tenir que lluitar perquè havien negociat amb el comandant del camp, el coronel Otto Bürer, l’entrega del camp. Els nord-americans es varen trobar amb centenars de cossos amuntegats al terra o en les fosses comuns.\nEsquadrons de bombarders B-17 nord-americans i Lancaster de la RAF va començar a llançar provisions alimentàries per alleugerir la difícil situació dels famèlics civils del país.\nAl nord d’Itàlia, en el palatí quarter general del mariscal de camp Harold Alexander a Caserta, Heinrich von Vietinghoff, de l’Alt Comandament del 10º Exèrcit, i Karl Wolff varen firmar la rendició incondicional de totes les forces alemanyes a Itàlia, prop d’un milió d’homes del Grup d’Exèrcit C, amb el general Morgan, el cap d’Estat Major d’en Harold Alexander, l’Allen Dulles, el cap de l’OSS a Suïssa, i en presència del general soviètic Kislenko. La rendició va entrar en vigor a partir de les dotze del migdia del 2 de maig. Albert Kesselring, consternat, va destituir a en Vietinghoff i el va substituir pel general Scholz, que ràpidament, davant l’evidència, es va rendir. Els suïssos, els Aliats i molts italians i alemanys a Itàlia estaven preocupats per una prolongació de la campanya a la Fortalesa Alpina, i la probable destrucció de la indústria del nord d’Itàlia com a resultat de la política de terra cremada d’en Hitler. Els Aliats varen ocupar Milà i Venècia. A Milà, els guerrillers varen afusellar el cap d’Estat Major de la Milícia feixista, l’Achille Starace.\nA Viena varen tornar a funcionar els tramvies.\n1 Juliol 2016 at 16:23\ngràcies per compartir-ho, ja tinc nova lectura per a aquesta nit.\n2 Juliol 2016 at 8:00\n11 Maig 2019 at 13:54\nThank you so much ??https://educheapessay.com/


Sant Adrià té el millor cadet d’Espanya: el Femení ja és campió nacional (45-68) - Diari de Sant Adrià\nSant Adrià té el millor cadet d’Espanya: el Femení ja és campió nacional (45-68)\n27/05/2017 – El conjunt de Glòria Estopà fa història a Huelva, superant el Stadium Casablanca per proclamar-se rei estatal del bàsquet femení cadet.\nSón les millors i ho han demostrat. La generació del 2001 del Snatt’s Femení Sant Adrià ha tornat a tocar el sostre del bàsquet espanyol, tal com va passar durant la seva etapa infantil. A Huelva, l’entitat lila hi suma un nou èxit històric: un campionat d’Espanya cadet que suposa el segon títol del club en aquesta categoria.\nEn la final disputada contra el Stadium Casablanca, les jugadores de Glòria Estopà delectarien el públic amb un nou recital de superioritat. L’entrenadora lila aconsegueix un nou èxit esportiu aquest curs, després d’assolir l’ascens a Lliga Femenina com a membre del staff de Jordi Vizcaíno.\nEl cadet del Femení no donaria opció al bloc aragonès, ofegant-lo des de l’inici amb una intensitat defensiva admirable. Les adrianenques es mostrarien valentes per acceptar els canvis defensius, aporta que deixaria el Stadium sense anotar durant els quatre primers minuts del xoc.\nEl període inicial ja deixaria clares les línies mestres del duel (6-20), guió que el Casablanca seria incapaç de capgirar (19-34). Snatt’s controlaria el rebot en tot moment i això permetria a les liles córrer i dominar el ritme. El rival, a més, cometria 21 pèrdues de pilota i es mostraria incapaç de jugar amb regularitat (33-52).\nL’últim quart gairebé es convertiria en un pur tràmit pel Femení Sant Adrià, conjunt que estaria liderat per Celia Carbonell (18 punts i 20 de valoració) i Gedna Capel (19 de valoració). Carbonell acabaria sent proclamada MVP de la final, dibuixant el millor desenllaç possible d’un campionat d’Espanya excel·lent pels interessos liles.\nArticle anteriorFestival i cap a la final: el Femení Sant Adrià és a un pas de proclamar-se campió d’Espanya cadet (41-81)\nArticle següentEl Benjamí ‘A’ i el Cadet ‘D’ del Sant Gabriel són campions; el Femení passa a la tercera ronda de la Copa Catalunya (0-2)


El govern de les Illes ho ha pactat amb els grups ecologistes GEN-GOB i SOLDECOCOS\nEl litoral de Formentera serà el primer exemple de governança participativa en espais naturals protegits al país després d’aconseguir un acord de custòdia marina entre la Direcció General d’Espais Naturals i els grups ecologistes GEN-GOB i SOLDECOCOS. Aquest acord té com a objectiu garantir la participació dels agents implicats per a millorar la gestió i governança dels espais Xarxa Natura 2000, segons que ha informat el govern de les Illes.\nA més, es pretén facilitar la transferència del coneixement entre l’administració, el món científic, els sectors socioeconòmics que desenvolupen activitats en el litoral, les ONG de desenvolupament local sostenible, així com les entitats de conservació i recuperació del patrimoni històric i ambiental.\nDes del govern han destacat que aquest pla pilot de governança està alineat amb els objectius del projecte integrat Life Ip Intermares, en el qual participen els ministeris espanyols de Transició Ecològica i de Ciència, SEU-Birdlife i WWF. Al setembre és previst que es convoqui un primer taller amb els agents sectorials per a formar la taula de custòdia marina, configurar el seu funcionament i establir un pla d’acció per a implementar una sèrie de mesures concretes del pla de gestió.


Nervis al PP: "descarten" que les eleccions municipals serveixin per implementar la República La República\nEl secretari general del PPC, Santi Rodríguez, als faristols del Parlament\nEl secretari general del PP a Catalunya, Santi Rodríguez, ha rebutjat que les eleccions municipals de 2019 puguin convertir-se en una votació sobre la República que va aprovar el Parlament a l’octubre: “Ni per fer la independència ni per no fer la independència”.\n“Els que es presentin dient que aquestes són unes eleccions per guanyar la independència, la República o coses d’aquestes, que els ciutadans sàpiguen una vegada més que els estan enganyant” i que utilitzaran els seus vots per a una cosa diferent del que han de servir, que és per triar qui dirigeix els municipis, ha advertit en una entrevista d’Europa Press.\nEl dirigent popular ha subratllat que els comicis de 2019 són per escollir “qui administrarà els recursos més propers a la ciutadania” i s’encarregarà de qüestions com la neteja, la seguretat, l’enllumenat i la promoció econòmica.\n“Estaríem enganyant les persones i els ciutadans si ens presentéssim a aquestes eleccions dient que serveixen per a l’independentisme o el no independentisme”, ha insistit, i ha apostat perquè el PP presenti candidatures estrictament municipalistes.\nPor a Barcelona\nSobre la llista del PP a Barcelona, ha explicat que la decisió s’ha posposat per les eleccions catalanes del 21 de desembre i el procés de renovació del partit, i que apostar de nou per Alberto Fernández dependrà de “si ell té voluntat o no voluntat de continuar”.\nEn qualsevol cas, ha defensat que al PP “hi ha persones preparades per assumir aquests reptes” i que estan a l’espera de veure en què queda una possible candidatura de l’exprimer ministre francès Manuel Valls al consistori barceloní, amb qui ha admès contactes però cap acord.\n“La lectura principal que té l’operació Valls és intentar guanyar l’alcaldia i aquesta majoria a qui la té, que és a Colau i a un partit que segurament s’ha preocupat de moltes coses, menys del que passa a Barcelona”, per la qual cosa el seu objectiu se centraria a l’Ajuntament de la capital catalana i no és extrapolable.\n“No veiem que una operació d’aquestes característiques pugui tenir un trasllat al Parlament de Catalunya. Crec que és bé que els catalans tinguem diferents opcions polítiques i no només blocs”, com creu que ha ocorregut des de l’eclosió del procés sobiranista.


Fidels al nostre origen\n“En temps de decadència els nous apedreguen als originals”\nEls nostres són temps de decadència. Des de la caiguda del Mur fins l’arribada de la crisi, Occident decidí tirar per la borda de la seva travessia arrogant, tots aquells factors que havien donat vigor i significat a la societat europea. Es varen desprestigiar els principis, es va considerar sobrer el pensament i es va preferir la instantània velocitat de la comunicació al dens repòs en què s’elaboren les idees.\nLes frases de reflexió i de prudència no tenen el prestigi que mereixen perquè un romanticisme estúpid les considera etapes de moral de carència d’heroïcitat, de precarietat de les conviccions. Però sempre són els períodes de reconstrucció en els que Occident ha tingut que tornar a aixecar amb modesta fermesa i una absència de gestualitat, els recursos físics i els valors espirituals aniquilats en els temps de vanitoses aventures i d’insensats experiments.\nPerò els temps heroics de veritat han estat els de silenciosa laboriositat de discret coratge cívic, de profunda afirmació de les idees, en que els homes han desobeït l’extraordinari valor del que per nosaltres és normal.\nLa destrucció d’un ordre econòmic ha permès constatar que hem extraviat el nostre esperit, hem deixat seques les fons d’aquella inspiració que va permetre als homes d’Occident aixecar-se de les cruels crisis i que ells tenien el rigor d’uns valors que els va permetre sortir de les crisis. Ells havien custodiat uns principis en els que es podien reconèixer fins en els moments més difícils.\nEn la seva desesperació, aquells que descobreixen ara la podridura d’aquest extermini cultural, els torna a fascinar el discurs de lo nou, la propaganda de l’inèdit, la idolatria de la joventut, el fervor pel que res es deu al passat. La nostra obligació és denunciar a aquells que han estat responsables d’aquest letal abandó: les elits polítiques, els líders culturals, els que varen tenir cura de la formació dels més joves i els que haurien haver conservat un patrimoni que esdevé irrevocable.\nI més encara, ens hauríem d’oposar a qui ens apedrega des de lo nou, la virtut insigne de la nostra originalitat. Valors permanents però no immòbils, valors històrics però no passatgers, valors constants però no rancis. En el nostre principi està el nostre fi. En el nostre origen està la novetat de cada dia. En els fonaments de la nostra civilització es troba la resposta als problemes que poden fer que una generació sencera es torni a malmetre maleint la seva sort, després d’haver-se entusiasmat per la seva supèrbia.\nEditorial La Drecera 157 maig - juny 2016


Màster en Direcció art – ESCAC – El cine no se estudia, se aprende\nEl director d’art és el professional responsable del disseny i creació dels escenaris de tot tipus de produccions audiovisuals. Per això, és fonamental que sàpiga interpretar un guió o una història, per tal de dissenyar l’univers fictici d’una pel·lícula.\nTitulació: Màster Propi en Direcció d’Art\nDirectora del Màster: Tere Zuluaga\nCoordinadora del Màster: Tere Zuluaga\nAquest curs té com a objectiu principal introduir a l’alumne en el món de la direcció artística cinematogràfica. L’estudiant coneixerà el procés de treball d’un director d’art i podrà dur a terme una proposta artística basada en un text narratiu. També aprendrà a dissenyar la proposta estètica d’una pel·lícula, el concepte visual general fins a la seva concreció en un decorat concret i el disseny de el personatge.\nTreballar l’originalitat en el desenvolupament i l’aplicació d’idees que conformen el resultat visual de la pel·lícula.\nCrear atmosferes que contribueixin a donar forma a l’emoció.\nConcebre, dissenyar i desenvolupar l’espai, el vestuari i l’attrezzo d’una obra audiovisual i transmetre adequadament el resultat de el projecte a l’equip de l’llargmetratge.\nCoordinar el disseny espacial d’un projecte: ambientació, escenografia i objetos.\nAdministrar el pressupost d’art i el calendari de treball, buscant l’optimització de temps i recursos.\nGraduats i llicenciats en Arquitectura, Escenografia, Comunicació Audiovisual, Belles Arts, Art, Disseny o Història de l’Art.\nPer accedir al màster cal presentar un portfoli i realitzar una entrevista personal. En base a les capacitats i coneixements del candidat, el departament d’Art de l’ESCAC decidirà si es requereix cursar algun dels dos blocs de la formació complementària.\nDenominació dels estudis: Màster Propi en Direcció d’Art\nPla d'estudis Màster en Direcció d'Art


Encara penses que el jardí és una obra efímera? (Desmuntant tòpics II) | jardins i patrimoni\n← ANY JOSEP CARNER “EL PRÍNCEP DELS POETES”\nEls gerros Mèdici en els jardins de Catalunya →\nEl Capricho. Comillas. Jordi Diaz Callejo, 2017\nEs considera evident que el jardí és una obra creativa que neix, creix i mor i per això es diu que és efímera. Segons es dedueix d’aquesta creença, un jardí està abocat al fracàs des del seu inici creatiu. Aquesta posició, reforçada moltes vegades per la nostra experiència professional o personal que ha vist in situ i en imatges nombrosos jardins abandonats i que sembla força assenyada, és tan fal·laç en el seu principi com en la seva formulació.\nPensar que els jardins neixen, creixen i moren és un tòpic, un error que es funda, entre altres motius en una falsa idea romàntica de la decadència basada en un passat idealitzat que encara arrossega la societat sobre el que és un jardí.\nNo és apropiat dir que com en el jardí es treballa amb matèria viva i com la vida vegetal està subjecta al cicle de la vida, el jardí està abocat també a la seva mort.\nCreem jardins perquè són promeses de felicitat, expectatives d’un futur millor. Els jardins són utopies personals, creacions intel·lectuals que tenen una manifestació material.\nUn jardí abandonat. Maresme. Jordi Diaz Callejo, 2013\nTots els béns que els humans hem estat capaços de crear es deterioren, necessiten un manteniment per evitar la seva destrucció, sigui quin sigui el seu material. Cada un al seu ritme, però tots els béns es degraden. Sabem que el material principal d’un jardí és la vegetació i d’aquí parteix part del desencert. Es parla de la mort del jardí i del seu caràcter efímer per analogia amb els éssers vius, per la seva mutabilitat, però les plantes no són l’únic material ni element de composició que intervé en la configuració d’un jardí.\nEn un edifici, per exemple, apareixen esquerdes que si no es reparen acaben per fracturar un parament, una balconada, una coberta o qualsevol altre element constitutiu del conjunt. Si no hi posem solució sabem que això ocasionarà amb el temps un dany major que pot arribar en uns anys a malbaratar l’element i a la llarga al col·lapse de la construcció convertint-la en un objecte ruïnós que ja no complirà la funció per a la que va ser ideat i construït.\nLes diferents tècniques de construcció i els diferents materials determinen cada una de les intervencions de reparació i els calendaris de revisió i manteniment de cada objecte.\nJardí abandonat. Baix Penedès. Santi MB, 2017\nEn un jardí es produeix una dinàmica de transformació contínua i molt ràpida, no parlo del deteriorament com en l’exemple anterior, sinó de canvis. La vegetació no deixa mai de créixer i conseqüentment de transformar la seva relació amb l’entorn en el que es desenvolupa i alhora de transformar aquest mateix entorn. Aquests canvis no són producte d’un desgast o desmillorament de materials, són els propis del comportament natural de les plantes i l’evolució del jardí.\nSobre el jardí actuen les lleis de la natura, els seus cicles, els agents atmosfèrics i el pas del temps que determina el creixement de la vegetació, entre altres. Aquest creixement pot provocar esquerdes amb una major rapidesa i capacitat de transformació que les produïdes pels materials inerts, poden “deteriorar“ els valors estètics i de composició del jardí, si no s’actua constantment. La perduda de valors i la degradació pot ser molt ràpida.\nJardí abandonat al Maresme. Jordi Diaz Callejo, 2019\nAquest necessari manteniment es deu a un procés diferent del deteriorament que suporta una construcció arquitectònica. Aquestes transformacions, fruit del dinamisme propi del jardí no són motiu de reparació, sinó d’adaptació entre la voluntat creadora del jardiner i les forces vitals de la natura.\nConservar, mantenir un jardí és conceptualment molt diferent que mantenir un edifici.\nAbans he parlat deliberadament d’actuar i no de corregir, si en altres manifestacions creatives cal corregir les seves transformacions, es a dir “restaurar-les” per portar-les al seu estat original, si parlem de jardins això és impossible, la restauració tal i com s’entén en altres béns no és aplicable als jardins. El jardí no es deteriora com pot succeir amb altres béns, el jardí evoluciona, i és el jardiner l’especialista en adaptar, en conduir de manera adient aquests canvis perquè no es perdi la funció per la que va ser creat i els valors que se li van voler atribuir quan va ser concebut.\nEls jardins necessiten disciplina i constància per mantenir la unitat i la continuïtat del seu disseny.\nJardí abandonat a la Garrotxa. Jordi Diaz Callejo, 2020\nCada ofici té els seus materials i les seves tècniques per intervenir de manera destra i creativa, cada ofici te el seu propi manual d’instruccions . La jardineria té el seu i el seus intèrprets són el jardiners.\nNo és lògic ni admissible doncs, que els jardins es regeixin pels estàndards i pautes de conservació i criteris d’intervenció que regulen altres expressions artístiques o oficis que no són les apropiades per regular el món vegetal d’un jardí i el jardí mateix.\nMalgrat això, és cert que en ocasions els jardins, pel seu caràcter utòpic, per allò de ser una promesa de felicitat i benestar, deixen de ser-ho quan desapareix el seu creador i no existeix un hereu intel·lectual que reculli la quimera del seu llegat.\nEls jardins no són obres efímeres, és l’abandó de les nostres il·lusions que els fa mortals.\nAquesta entrada ha esta publicada en Jardiners, Jardins, Jardins desapareguts, Restauració i conservació de jardins. Afegeix a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


La carpeta: de febrer 2007\nL’Ajuntament de Valls fa una selecció d’arquitectes per a la construcció del nou edifici a Ca Creus, al carrer Sant Pere, edifici que ha d’acollir la nova biblioteca per a la ciutat de Valls. De entrada, el sistema que s’utilitza, el mateix que es va fer amb el Pati, em sembla un encert. És important que l’obra pública que es faci sigui una referència per a la ciutat i que es puguin escollir quines són les diferents opcions i que es pugui analitzar quin serà el projecte més adequat i funcional per a la ciutat. A més és una bona notícia que despatxos d’arquitectes amb reconegut prestigi es presentin a aquest concurs. I també he de dir que em sembla també del tot adequat que la nova biblioteca s’ubiqui al barri antic de la ciutat ja que això ha de provocar un fluxos de moviment de persones important, qüestió important per revitalitzar el barri antic.\nDe totes maneres, l’edifici per molt maco que sigui, que ja he dit anteriorment que és important que sigui una bona construcció atractiva i funcional, no és el que fa que una bibliteca sigui més o menys usada i sigui un indret de més o menys activitat cultural, com a mi em sembla que ha de ser aquest equipament. Per tant per espectacular que sigui la instal·lació sinó està dotada amb el personal necessari perque pugui tenir un horari el màxim ampli possible i amb la dotació econòmica correcte, no acomplirà l’objectiu de dinamització cultural i de la lectura que es demana a unes instal·lacions d’aquestes característiques.\nEn aquest sentit, cada vegada que vaig per algun acte a la Biblioteca Xavier Amoròs de Reus que es va inaugurar no fa gaires anys sento una sana enveja, i així li ho he dit al seu director diverses vegades, de no gaudir d’una instal·lació d’aquestes característiques a la meva ciutat. La Biblioteca de Reus està ubicada en un edifici emblemàtic, l’antic escorxador de la ciutat. Està ben dotada en tots els sentits que esmentava anteriorment i fa activitats de manera que esdevé un organisme animador cultural de la ciutat. L’horari és també una de les qüestions importants ja que els dies entre setmana està oberta ininterrompudament de les 10 del matí a les 8 del vespre. El resultat és que sempre hi ha moviment, que sempre que hi he anat hi he vist moltes persones consultant llibres o llegint la premsa o les revistes. I a més a més, ofereixen les seves intal·lacions i les preparen amb curesa perquè es poguin fer presentacions de llibres amb totes les condicions. A mi la veritat m’agradaria que la meva ciutat tingués una instal·lació d’aquestes característiques. L’horari de la biblioteca de Valls té poc de a veure amb el de la de Reus ja que a la nostra ciutat, la biblioteca nomès obre per les tardes.\nI una altra qüestió, la biblioteca és un lloc d’estudi on, per exemple, els estudiants puguin trobar un espai tranquil per poder preparar els seus examens tot tenint a l’abast llibres o enciclopèdies que puguin utilitzar en moments determinats per aclarir dubtes o ampliar els temes que estan preparant. En aques sentit, aquesta setmana llegia una carta d’una estudiant que es queixava que no li havien deixat entrar a la biblioteca la carpeta amb els seus apunts, que cal deixar la carpeta a fora a les guixetes i només entrar els fulls de paper. I no és la primera vegada que sento aquesta queixa i em sembla que valdria la pena que això es revisés.\nEl nostre país necessita que es fomenti la lectura. Estem en els països de la cua d’Europa pel que fa als índex de lectura i tots els agents culturals estan d’acord en el sentit que unes bones instal·lacions bibliotecàries són una de les millors inversions que es poden fer per fomentar l’hàbit de llegir. Segons l’enquesta dels hàbits de lectura a Catalunya el 2005, hi ha un 42,5% de catalans que declaren que no llegeixen mai o gairebé mai, per tant sols un 20,5% que declara que llegeix almenys un cop o dos a la setmana i un 9,9% que declara que llegeix almenys un cop al més. Aquestes dades contrasten molt amb els índex de lectura dels països nòrdics o de la Gran Bretanya. I també la mateixa enquesta ens diu que és llegeix més a les grans ciutats que a les zones rurals. Cal doncs que a comarques tinguem bones instal·lacions pel foment de la lectura. En aquests moments, doncs, que la ciutat es disposa a fer una inversió important pel nou edifici de la bibliteca, hem de demanar a les administracions que en són responsables que una vegada fetes aquestes inversions amb la infraestructura, facin un pas més enllà i procurin i analitzin de quina manera s’ha d’actuar per convertir la nova biblioteca de la ciutat de Valls amb un centre d’animació cultural amb activitats i amb uns bons horaris. Si ho fan, faran un bon servei pel foment de la lectura i de la cultura a la ciutat de Valls.\nArticle publicat al setmanari El Pati de Valls, el febrer del 2007\nPublicat per Jordi Ferré a 18:22 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: cultura, El Pati, lectura, llibres


El PSC demana negociar sense condicions davant el "desastre" de la DUI\nIceta reclama que Puigdemont aparqui la ruptura unilateral i que Rajoy torni les competències\n02 de d’octubre del 2017. Actualitzada 04 de d’octubre del 2017 a les 16:44\nMiquel Iceta ha reivindicat diàleg sense condicions davant el perill de "desastre imminent" de la DUI. El líder del PSC ha reclamat a Carles Puigdemont que aparqui la ruptura unilateral i a Mariano Rajoy que torni les competències a la Generalitat. Els socialistes catalans proposen no "excloure cap tema" del diàleg, inclós el referèndum pactat, encara que assenyalen que seguiran apostant per una reforma constitucional.\n"No a la independència i sí a la negociació", ha resumit Iceta davant la mirada atenta de la plana major del seu partit. Pilota al terra abans que la ciutadania pateixi més cops de pilota, com els que van patir molts en la "jornada nefasta" de diumenge. Després de tornar a condemnar la repressió "policial desproporcionada", ha advertit de la "gravetat extrema" de la situació.\nIceta ha demanat a Puigdemont i Rajoy que parlin i, en el marc de la comissió parlamentària impulsat del PSOE, ha assenyalat que es pot "dialogar sense excloure cap tema ni cap prefiguració". "D'allà en poden sortir moltes coses", ha advertit.\nReferèndum a Catalunya Patxi López PSOE Miquel Iceta Pedro Sánchez PSC PSC Independència de Catalunya Declaració unilateral d'independència (DUI)


Arxius diaris: 22 de gener de 2022\nComunicat oficial: Klaudia Lukacovicova\nComunicat oficial La jugadora de Cadí La Seu, Klaudia Lukacovicova, es troba de camí a Eslovàquia i s’absentarà uns dies de la dinàmica de l’equip per assumptes familiars. Sent el Sedis!\nEl fortí del Palau d’Esports ens torna al camí de la victòria\nEl Palau d’Esports ha tornat a ser un fortí en el primer partit de l’any davant la nostra gent. Un partit molt físic davant un rival que ens ha posat les coses molt complicades durant els quaranta minuts. Cadí La Seu ha sabut gestionar un b...\nEn cerca de tornar a trobar el ritme competitiu\nCadí La Seu s’enfrontarà aquest dimecres, a les 20:00, en directe per Canal FEB, a Movistar Estudiantes en la que serà la setzena jornada de la Lliga Femenina Endesa, partit aleshores ajornat. El rival: Movistar Estudiantes Ens visita Movi...\nSedis Esquitx gaudirà la Mini Copa 2022 de València\nSedis Esquitx i la Mini Copa, una experiència única i inigualable. En tot aquest gran esdeveniment que és la Copa de la Reina està reservada una oportunitat pels equips formatius dels clubs participants per gaudir d’una experiència única. És ...\nPresentat el XII Torneig L’en...


Repetidor - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nUn dispositiu analògic que amplifica un senyal d'entrada, independentment de la seva naturalesa (analògica o digital).\nEsquema d'un repetidor.\nEls repetidors treballen amb el senyal físic real, i no interpreten les dades transmeses, operant a la capa física, la primera capa del model OSI.\nEn el cas de senyals digitals el repetidor es denomina regenerador, ja que, de fet, el senyal de sortida és un senyal regenerat a partir de la d'entrada.\nEls repetidors s'utilitzen sovint en els cables transcontinentals i transoceànics, ja que l'atenuació (pèrdua de senyal) en aquestes distàncies seria completament inacceptable sense repetidors. Els repetidors s'utilitzen tant en cables de coure portadors de senyals elèctrics com en cables de fibra òptica portadors de llum.\nEls repetidors s'utilitzen també en els serveis de radiocomunicació. Un subgrup d'aquests són els repetidors usats pels radioaficionats.\nEls repetidors s'utilitzen extensament a la distribució de televisió (broadcasting), on són coneguts com a boosters o retransmissors de TV.\nAixí mateix, s'utilitzen repetidors en els enllaços de telecomunicació punt a punt mitjançant radioenllaços que funcionen en el rang de les microones, com els utilitzats per distribuir els senyals de televisió entre els centres de producció i els diferents emissors o els utilitzats en xarxes de telecomunicació per a la transmissió de telefonia.\nEn comunicacions òptiques el terme repetidor s'utilitza per descriure un element de l'equip que rep un senyal òptic, el converteix en elèctric, el regenera i el retransmet de nou com a senyal òptic. Atès que aquests dispositius converteixen el senyal òptic en elèctric i novament en òptic, aquests dispositius es coneixen sovint com repetidors electroòptics.\nEls repetidors telefònics consistents en un receptor (auricular) acoblat mecànicament a un micròfon de carbó van ser utilitzats abans de la invenció dels amplificadors electrònics dotats de tubs de buit.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Repetidor\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Repetidor&oldid=27396938»


‘Música en paper’ mostra partitures, publicacions i instruments d’artistes valencians – Les Bandes de Música\n‘Música en paper’ mostra partitures, publicacions i instruments d’artistes valencians\nLa Biblioteca Valenciana Nicolau Primitiu exposa una mostra dels fons musicals que guarda en els seus depòsits procedents de depòsits i adquisicions de compositors valencians com Agustí Alamán, Miquel Asins, Eduard López-Chávarri, Manuel Palau i Luis Sánchez Fernández, entre altres.\nL’exposició ‘Música en paper’, al monestir de Sant Miquel dels Reis, està composta per partitures autògrafes, partitures impreses, llibres, publicacions periòdiques, fotografies, materials audiovisuals, instruments musicals i nombrosos documents d’arxiu.\nD’Agustí Alamán s’exposa la partitura de l»Himne de la Mare de Déu la Salut d’Algemesí’ i ‘Per la flor del lliri blau’; de Miquel Asins, la banda sonora que va crear per a les pel·lícules ‘La Vaquilla’, de Luis García Berlanga i ‘La flor del taronger’; de López-Chávarri, la partitura ‘Aquarel·les valencianes’; de Manuel Palau, l’opera ‘Maror’; i de Luis Sánchez, ‘Instantáneas levantinas’ i les seues conferències sobre la relació de la medicina i l’art. Mitjançant un dispositiu d’àudio es pot escoltar un fragment de les composicions esmentades.\nLes societats musicals tenen un espai reservat en l’exposició amb programes de mà, fotografies i publicacions. El territori valencià compta amb 550 societats musicals (el 50�% de totes les que hi ha a Espanya), 40.000 músics i 200.000 socis. La Primitiva de Llíria, fundada en 1819, és la societat musical civil més antiga de tot Espanya. Des de 2018, la Generalitat va declarar les societats musicals bé d’interés cultural.\nTambé s’exhibeix la partitura més antiga que es posseeix, ‘Psalmodia per a missas de Navarro: para el uso de Ambrosio Molina y Ferre’, de 1793, i el llibre més antic amb anotacions musicals, ‘Manuale Valentinum ad sacramenta ecclesiase ministranda Valentiae: apud Petrum Patricium…’, de 1592. Una altra de les peces que desperta interés és ‘Tractat breu y explicació de tots los punts de la guitarra: per a que els valencias en son idioma puguen deprende a ferlos en més facilitat’, de 1760, i una òpera bufa de ‘Tirant lo Blanc a Grecia’, de Juan Altisent de 1958.\nL’exposició es pot visitar fins al mes de gener de 2020 i ha sigut comissariada per la tècnica de la Biblioteca Valenciana Maribel García Suria.


La Guàrdia Civil ahir el va detenir\nper Redacció divendres, 16 de març 2018 - 14:08h | Actualitzat a 16/03/2018 14:30h\nEl govern espanyol destitueix Antoni Molons. El secretari de Difusió i Atenció Ciutadana de la Generalitat ha estat destituït del seu càrrec després del registre que la Guàrdia Civil va fer ahir el seu domicili i al seu despatx al Palau de la Generalitat.\nL'operació, segons fonts policials, està emmarcada en el marc d’unes diligències ordenades pel Jutjat 13 de Barcelona per buscar possibles proves incriminatòries sobre el finançament del referèndum de l’1-O.\nMolons, investigat per delictes de malversació de fons públics\nDesprés dels escorcolls, la Guàrdia Civil va deixar ahir en llibertat al secretari de Difusió i Atenció Ciutadana de la Generalitat, Antoni Molons, tot i que els investigadors policials segueixen la seva pista.\nEn aquest context, doncs, Molons segueix investigat per suposats delictes de malversació de fons públics i desobediència.\nFinalment, Molons va recórrer ahir al seu dret a no declarar davant els agents de la Guàrdia Civil. Aquest, que va passar diverses hores a les diligències de la policia espanyola a Travessera de Gràcia de Barcelona, haurà de declarar davant el jutge quan aquest el cridi a declarar per presumptes delictes de malversació.\nLa Guàrdia Civil va buscar ahir documentació que els hi permeti corroborar el presumpte ús de fons públics per organitzar el referèndum, entre altres coses. Va ser el magistrat del jutjat d'instrucció número 13 de Barcelona, Juan Antonio Ramírez Sunyer, qui va ordenar que es procedís a efectuar la detenció en el marc d'aquestes diligències.\nSegons la investigació preliminar de la Guàrdia Civil, aquestes campanyes van suposar un cost de més de 500.000€.\nMariano Rajoy Generalitat de Catalunya


Més de 300 joguines solidàries | el malgratenc\nMés de 300 joguines solidàries\nUn total de 310 joguines s’han recollit aquest divendres al matí durant l’activitat solidària organitzada per Creu Roja a Malgrat de Mar. 140 joguines són noves, mentre que la resta, 170, són usades però que es troben en bon estat.\nDe la campanya de recollida de joguines d’enguany se’n beneficiaran 85 nenes i nens, pertanyents a 43 famílies malgratenques, segons s’ha indicat des de l’entitat.\nLa recollida s’ha dut a terme al pavelló de l’avinguda Tarragona. Durant la jornada, la pista de les instal·lacions s’ha ocupat amb jocs inflables. Una activitat lúdica que ha servit per a gaudi dels infants i com a complement a l’acció solidària. També s’ha repartit xocolata desfeta.


El Lleida prepara una queixa formal per l'arbitratge contra el Nàstic\nL'àrbitre va expulsar a Molo, l'entrenador del Lleida, a la segona meitat per protestar.\nL'entrenador de l'equip, Molo, ja va expressar el seu malestar després del partit\nActualitzada 18/02/2020 a les 13:42\nEl Lleida prepara una queixa formal per l'arbitratge que va rebre en el duel contra el Nàstic, el passat diumenge al Nou Estadi i que va acabar amb empat a 1. En aquell duel, el col·legiat va decretar un penal a favor del Nàstic per unes mans de Jose Ruiz a l'interior de l'àrea, una acció reclamada pels tarragonins i molt protestada pels lleidatans. Amb aquest penal, Bonilla va posar l'empat en el marcador.\nAquesta només va ser una de les accions que des del club de la Terra Ferma denunciaran sobre l'actuació arbitral de diumenge en la qual consideren que el col·legiat va actuar amb diferent criteri en funció de qui era el qui cometia la falta.\nL'entrenador del club lleidatà ja va expressar el seu malestar després de finalitzar l'enfrontament i des de l'entitat defensen que la manera de dirigir-se als jugadors no va ser la correcta i tampoc entenen l'expulsió de Garcés, ajudant de l'entrenador, i Molo per vermella directa sense que els avisés prèviament. El club també té pensat incloure les actuacions arbitrals dels partits que van disputar, també a domicili, contra Sabadell i Espanyol B.\nComenta el contingut : El Lleida prepara una queixa formal per l'arbitratge contra el Nàstic