Vestir a l’última, amb dissenys elegants i per pocs diners. És el dogma de l’anomenada “fast fashion” (‘moda ràpida’), que ha dominat la indústria tèxtil les últimes dècades. Gegants com Primark, Zara o Mango són exemples perfectes d’una moda tan assequible, encertada i visualment atractiva com nociva i insostenible per al planeta, responsable del 20 % de la contaminació de rius i mars, del 2 % de les emissions de diòxid de carboni i d’entre el 6 % i el 8 % del consum d’aigua.\nOrganitzacions múltiples continuen denunciant les pobres condicions laborals dels seus treballadors. Es tracta, en definitiva, d’una pràctica amb costos mediambientals i socials alts que ha duplicat la producció de roba: de 50.000 milions de peces l’any 2000 a 100.000 el 2015, segons la Fundació Ellen MacArthur.\nCada espanyol inverteix en el seu vestuari una mitjana de 450 euros anuals. És un consum massiu, però el temps d’ús que donem a una peça s’ha reduït a la meitat els últims cinc anys, afirma Celia Ojeda, de Greenpeace Espanya. Els residus tèxtils també han augmentat: entre set i deu quilos per persona i any (en tota la Unió Europea, 16 milions de tones anuals). Amb prou feines en reciclem el 25 %, cosa que tampoc és fàcil per la barreja de fibres naturals i sintètiques.\nLa contaminació no es limita als químics dels tints i al tèxtil que llencem, ja que les peces amb polièster (no biodegradable) també desprenen residus en cada rentada que acaben al mar, i d’aquí entren a la cadena tròfica.\nDavant d’aquest model insostenible ha sorgit amb força un altre tipus de moda més verda i solidària que defensa un consum conscient, ecològic i més responsable amb el planeta. És l’anomenada “slow fashion” (‘moda lenta’), un model d’economia circular que promou reutilitzar la roba, reduir la contaminació i fer servir matèries primeres sostenibles i de qualitat, garantint a treballadors i proveïdors (idealment locals) un salari i unes condicions laborals dignes.\nADQUIREIX NOMÉS EL QUE NECESSITIS\nEl primer pas perquè el nostre armari sigui més sostenible és simple: cal comprar menys, i quan ho fem, “hem de reflexionar sobre les conseqüències que té la nostra compra, tant en la contaminació com en el treball digne”, sosté Gema Gómez, fundadora de Slow Fashion Next, plataforma professional de moda sostenible. “Ens hem de preguntar on s’ha fet aquesta peça de roba, amb quins materials…”, afegeix Natalia Castellanos, coordinadora de projecte de la cooperativa social Altrapo Lab. “Després, informar-nos; llegir les etiquetes, preguntar a les botigues. I finalment actuar per a sortir d’aquesta espiral de consum massiu i buscar opcions de segona mà, d’intercanvi de roba i, per descomptat, marques i botigues de roba sostenible”.\nNo ens oblidem de preguntar-nos: “Ho necessito de debò o només ho compro pel preu? Quantes vegades m’ho posaré? El material i la confecció són bons?” Si fem aquest exercici, ja ens situem en un lloc més crític i conscient a l’hora de comprar. Però garantir unes matèries primeres de qualitat, uns salaris justos i un respecte pel medi ambient provoca un augment del preu final, i això fa que el consumidor es mostri reticent. “És cert que som davant d’una opció més cara, però és el moment de substituir quantitat per qualitat”, explica Castellanos.\nPer a Marina López, presidenta de l’Associació de Moda Sostenible d’Espanya (AMSE), el problema es troba en el preu de la moda convencional, que no és ètica: “Del que paguem per aquesta samarreta, la persona que cus a Àsia gairebé no s’emporta res. La moda sostenible és ètica perquè garanteix un salari digne”. Cal consumir menys i millor: teixits orgànics o reciclats, i si pot ser fabricats a Espanya perquè la petjada de carboni sigui mínima. “El que és sostenible no és car, el que és barat és explotar”, afirma Gómez. “Ens han fet creure que podem comprar deu samarretes al mes a 5 euros i que això no té cap repercussió”.\nL'IMPACTE AMBIENTAL, EN XIFRES\nL’any 2000, es produïen 50.000 milions de peces de roba. El 2015, 100.000 i continua pujant.\n3,17 kg de CO2 és l’emissió de gasos que s’evita amb cada quilo de roba reutilitzada i no incinerada.\nCada espanyol produeix almenys entre 7 i 10 quilos de residus tèxtils a l’any.\nLa indústria tèxtil europea només recicla el 25 % de la roba que fabrica.\nEl consum de polièster s’ha incrementat un 157 % de l’any 2000 al 2016 i les seves emissions de CO2 tripliquen les del cotó.\nLa indústria tèxtil és responsable de gairebé el 20 % de les aigües residuals.\nArmaris càpsula i altres idees\nUna tendència que cada vegada té més adeptes és la dels armaris càpsula, un concepte de vestidor minimalista i multifuncional compost per un nombre limitat d’articles (normalment menys de 40, amb sabates o sense) que hem seleccionat perquè ens agraden especialment i perquè es poden combinar els uns amb els altres.\nLa dissenyadora francesa Justine Leconte ho explica al seu canal de Youtube, amb prop de mig milió de seguidors: “Comença buidant del tot l’armari i separa la roba en tres piles. A la primera, posa-hi el que t’agrada molt, que et pari bé i que et pots posar cada dia; en una altra, el que t’agrada però que no et pots posar en aquest temps; i finalment, el que fa molt de temps que no et poses”. La roba de la primera pila serà el germen del teu nou vestidor, al voltant de la qual veuràs si et fa falta comprar alguna cosa que et supleixi alguna mancança. La de la segona, et servirà per a un altre armari càpsula (d’estiu o d’hivern); regala o dona la de la tercera, perquè algú pugui continuar donant-li més ús.\nL’últim que hem de fer amb la roba que no necessitem és llençar-la a les escombraries. Hi ha moltes opcions i totes protegeixen el medi ambient: intercanviar-la, prestar-la, llogar-la, donar-la o transformar-la en peces noves. Busca a la teva ciutat iniciatives d’intercanvi de roba entre particulars o associacions que imparteixin tallers de reciclatge creatiu com les de Bilbao, a través de l’associació Truca Rec; València, amb De armario a armario; Vigo, amb La Canalla; Madrid, amb Altrapo Lab; o Barcelona, amb mercats d’intercanvi a Sarrià, el Poble Sec o Sant Antoni.\nSi hem d’anar a un esdeveniment especial i ens atreu la idea de llogar el vestit, hi ha webs que ens poden ajudar. Per exemple, La Más Mona, que ofereix més de 1.000 articles entre roba, tocats de noces i accessoris; o AltaCostura Online, que ofereix la possibilitat de vestir-se amb un disseny de Valentino, Versace o Dolce & Gabbana.\nI aplicacions com Klamvi porten al mòbil un mercat de lloguer, compra i venda de roba per a particulars i professionals del cinema o el teatre. El mercat global dels armaris de lloguer per Internet va facturar 800 milions d’euros el 2017, i s’estima que arribà als 1.500 milions el 2023.\nON VA LA ROBA QUE DONEM\nDonar la roba que no volem no només contribueix a reduir els residus tèxtils. Té, a més, el valor afegit d’ajudar persones en situació precària, tant si reben donacions directament com si ho fem per mitjà de llocs de treball generats per la gestió de residus. Organitzacions com la Fundació Humana o l’Associació Espanyola de Recuperació Econòmica Social i Solidària (AERESS), des de fa dècades i per mitjà de convenis amb ajuntaments i altres entitats, gestionen residus com a vehicle d’oportunitats de treball i vida digna a persones en risc d’exclusió.\nNomés el 2017, les 47 entitats d’AERESS van administrar 28.474 tones de tèxtil a Espanya, amb una taxa de reutilització del 50 %. I què passa amb la roba que donem? “El tèxtil és gestionat per les mateixes entitats mitjançant contenidors al carrer, a les escoles, parròquies o campanyes puntuals de recollida, i es transporta a les plantes de classificació i tractament. La part reutilitzable es classifica i es destina a alguna de les 93 botigues d’articles recuperats i de segona mà, la donació a persones derivades dels serveis socials o l’exportació a països en vies de desenvolupament. És un procés que serveix per a la inserció sociolaboral de persones en risc d’exclusió”, explica Raquel Haro, responsable de comunicació d’AERESS.\nEl 49 % de les 1.986 persones a qui donen feina pertanyen a aquest col·lectiu, i ho fan durant un període que va de tres mesos a tres anys, en el qual no només reben treball sinó també formació i ajuda psicològica. El 2017, 1.131 persones van aconseguir feina quan va acabar el procés d’inserció. La Fundació Humana, de la seva banda, recull anualment 18.000 tones de roba i calçat. El que es recicla s’exporta o va a parar a la seva xarxa de 46 botigues de roba usada a Madrid, Barcelona, Reus, Sevilla i Granada, i amb els fons recaptats es dona suport a programes de desenvolupament als països del Sud.\nCada vegada hi ha més gent que es consciencia de la importància de la moda sostenible. Una tendència que potser té com a origen la tragèdia del 2013 quan es va enfonsar l’edifici Rana Plaza, a Bangladesh, on van morir més de 1.000 persones que produïen roba per a les principals marques del tèxtil. Allò va posar de manifest les condicions laborals precàries a les fàbriques que els distribuïdors tenen a Àsia.\nPer a Gómez, “llavors vam començar a prendre consciència dels aspectes més socials de la nostra roba”, treball en el qual ha estat fonamental “la feina de molts professionals que han rebut suport per informes de diferents organitzacions o documentals com The True Cost“. Es tracta d’una responsabilitat compartida per tothom: “Per les escoles, que han de conscienciar i formar els alumnes en aquests temes; per governs i organitzacions, que han de donar suport a les empreses sostenibles; i per les marques i els dissenyadors”.\nPerò el canvi de paradigma d’una indústria que té un model basat en la producció a gran escala i en la reducció de costos sembla difícil, ja que el primer que hauria de fer és deixar de produir. Es necessita una mentalització social i ambiental, i en aquesta el paper dels consumidors és essencial, afirma López, d’AMSE. “Si aquests reaccionen, els distribuïdors hauran de canviar. La compra ha esdevingut un lleure, quan abans era una necessitat. Així ens carreguem el planeta”.\nReaccionen els grans de la moda? S’han fet passos, però pocs i lentament, sosté Ojeda: “Si la indústria volgués ser ètica, hauria d’alentir-se. Hi ha grans marques de moda ràpida que han creat línies sostenibles com Join Life, de Zara, o Conscious, d’H&M. Aquestes iniciatives fan un pas endavant i demostren que és possible una altra moda. Però en cap cas deixen clar qui fa aquesta roba, les seves condicions de treball, si tenen un salari digne…”.\nEl codi ètic d’Inditex, al qual s’adscriuen tots els seus fabricants i proveïdors, regula condicions de treball i salaris, prohibeix el treball infantil i qualsevol tipus de discriminació i explotació; fa seu “el compromís d’aconseguir el 2020 l’abocament zero de substàncies químiques perilloses”; ha instal·lat 961 contenidors de recollida de roba, la recol·lecta a domicili quan lliura comandes en línia i col·labora amb una recerca de les universitats de Vigo i Clermont (França) per a la separació de fibres sintètiques de les naturals.\nPer a López, aquestes línies sostenibles són una simple rentada de cara, i sosté que “les grans marques no volen veure què passa a les seves fàbriques, perquè subcontracten. Diuen que les condicions de treball són dignes per als països en què viuen, però no per a nosaltres\nHi ha marques que els consumidors van reconeixent a poc a poc: Ecoalf, Skunkfunk… Tot i això, comprar moda sostenible no és tan fàcil. “La comercialització és el punt més feble”, reconeix López, encara que “totes tenen botiga en línia [se’n pot descarregar una llista a www.esmodasostenible.org”>Hi ha jornades de 12 o 15 hores; molts viuen a la fàbrica; no hi ha drets sindicals… Parlem d’esclavitud al segle XXI”.\nHi ha marques que els consumidors van reconeixent a poc a poc: Ecoalf, Skunkfunk… Tot i això, comprar moda sostenible no és tan fàcil. “La comercialització és el punt més feble”, reconeix López, encara que “totes tenen botiga en línia [se’n pot descarregar una llista a www.esmodasostenible.org, i en moltes ciutats hi ha botigues multimarca de moda sostenible”. La innovació és, per a ella, un dels principals atractius que té: “Podem trobar bosses fetes amb restes de fulles de pinya, faldilles que provenen de peles de taronja i sabatilles fetes amb bolets”.\nI no es queden aquí: Cabuya Surfbikinis i Wear Your Waste, per exemple, són dues marques espanyoles de roba de bany sostenible feta amb econil, un teixit elaborat a partir d’escombraries plàstiques recollides del mar. Reconèixer moda sostenible, a més, pot ser tot un repte, ja que hi ha moltes certificacions. Per a López, les principals són tres: “GOTS (Global Organic Textile Standard), una certificació bastant exigent que garanteix la traçabilitat des de l’origen de la matèria primera, i també unes condicions socials aprovades per l’OMS; Cradle to Cradle, enfocada cap a l’economia circular; i Fair Wear Foundation, per a les condicions socials”. Si encara tens dubtes, pregunta’t si potser vestir-te de manera sostenible, protegir el medi ambient i ajudar els més vulnerables bé valen unes poques molèsties.\nBeatriz Valdivia, creadora de la plataforma Moda en Positivo, explica les claus d’aquest corrent de producció i consum.\nRespecta els treballadors, que han de gaudir d’unes condicions dignes de treball, i protegeix el medi ambient. A més, és econòmicament sostenible.\nFa servir materials ecològics. Entre ells, fibres conreades sense pesticides ni herbicides, com el cotó orgànic o el cànem. També es tenen en compte els processos de producció, per a reduir el consum d’aigua i la contaminació, fent servir tints naturals.\nProdueix menys deixalles. La moda solidària té un vessant de reciclatge, o upcycling, un concepte basat en roba creada mitjançant el reciclatge de materials que d’una altra manera acabarien a les escombraries. Dona un valor nou als residus.\nÉs més democràtica, perquè facilita que tothom tingui la possibilitat de vestir bé amb pocs diners. D’altra banda, protegeix l’economia local mitjançant la venda de peces de roba de segona mà o de l’intercanvi de roba.\nÉs intel·ligent”’. La moda sostenible no es queda enrere en tendències. Hi ha roba antimosquits, antitaques o una que afavoreix la circulació sanguínia.


Dia a dia (Secundària) : Campanya de recollida i reciclatge de mòbils - Alumnes de 2n d'ESO\nCampanya de recollida i reciclatge de mòbils - Alumnes de 2n d'ESO\nEls alumnes de 2n d'ESO del Col·legi Pompeu Fabra de Salt, han portat a terme una campanya de recollida i reciclatge de mòbils, vells, trencats o en desús, a tota l'escola.\nEl seu objectiu final ha estat portar-los a la deixalleria de Salt, pel seu reciclatge i posterior reutilització dels seus components, per tal de reduir l'extracció d'aquests components de la Natura, sobretot del mineral Coltan , que és escàs.\nLa seva campanya ha estat tot un èxit, ja que han aconseguit prop d'un miler de mòbils en poc temps.\nLa regidora i els tècnics de Medi Ambient de l'Ajuntament de Salt han rebut als alumnes a la deixalleria per a felicitar-los per la seva tasca. I els ha encoratjat a seguir amb aquest esperit tan ecologista i respectuós amb el Medi Ambient!!!\nEtiquetes de comentaris: 2n d'ESO, curs 2017-18, Medi Ambient


el meu gos i jo: de juliol 2007\nUna ànima caritativa (amb nom i cognoms, però) m’ha enviat el text sencer del Pla Local de Joventut que els tècnics especialitzats en la matèria, funcionaris del Consell Comarcal del Maresme, han redactat. Quin Pla, senyors: 96 pàgines, que no se les salta un gità, 96 pàgines plenes de paraules, paraules, paraules, que un servidor s’ha llegit, després de dinar, que és l’hora més adient per llegir aquest tipus de literatura, ja que a l’hora de pair tens menys tendència al cabreig primari. Ja hi estic acostumat. M’ha semblat que llegia una altre proposició de les moltes que, plenes de bon sentit (encara que buides de sentit comú), he hagut de llegir al llarg de la meva vida professional. Aquest tipus de proposicions, al meu modest entendre, no serveixen pas per gran cosa. No m’atreveixo a dir que no serveixen de res, perquè no és veritat, ja que contenen, entre molta palla, alguna cosa interessant.\nComencem per la palla. I comencem per la Missió i la Visió del Pla, termes que es varen posar de moda a Europa fa uns quinze anys. Llegim-ho i veurem que tot és palla:\nLa MISSIÓ que ha de guiar el pla és la de posar a l’abast dels joves del municipi eines i recursos que els permetin afrontar la construcció del seu projecte vital en igualtat d’oportunitats, tot garantint l’existència d’un Servei Municipal de Joventut que reculli i gestioni les demandes dels joves des de la proximitat i potenciant la seva implicació en el disseny de les polítiques que els afecten, sempre des de la perspectiva del treball transversal i la co-responsabilitat amb la resta de professionals de l’Ajuntament i del municipi.\nVISIO : a l’horitzó temporal de 2011, volem tenir un servei de joventut integrat en les dinàmiques municipals i de l’ajuntament, que és proper, conegut i utilitzat pels joves, que participa i promou activament espais de coordinació tècnica i política en el territori i que és vist, pels joves i per la resta de professionals, com a referent en el disseny i desenvolupament de les polítiques de joventut al municipi.\nEntesos? No? Doncs estem d’acord. Ens hem quedat sense saber quina és la missió del Pla ni la visió que en tenim de quan s’hagi realitzat. Es a dir, no sabem què volem.\nMés palla: les línies d’actuació. Són quatre:\n1) Autonomia i emancipació\nObjectiu: Facilitar i acompanyar als joves en el procés de presa de decisions per la configuració del seu projecte o itinerari vital, tot potenciant la creació de nous serveis i projectes per joves i millorant l’accés als ja existents.\n2) Qualitat de vida\nObjectiu: Promoure una millora de la qualitat de vida dels joves en àmbits com la salut i el temps d’oci i de lleure, prioritzant intervencions encaminades a la prevenció de conductes de risc en l’àmbit de l’oci, principalment nocturn.\n3) Participació i ciutadania activa\nObjectiu: Crear i consolidar espais d’interlocució estables entre l’Ajuntament i els joves i afavorir la seva implicació en aquells aspectes que els afectin o interessin.\n4) L’Ajuntament al servei dels joves\nObjectiu: Crear una estructura de treball estable, dins l’Ajuntament i generar mecanismes i espais de coordinació entre els professionals de diferents àmbits i disciplines que treballen amb i per als joves de Malgrat de Mar.\nL’únic que queda clar és que es vol incorporar més funcionaris a l’Ajuntament, especialistes en joventut.\nUna perla: “entenem que el Pla Local que presentem no s’ha desenvolupat participativament amb els joves, i per contra entenem que aquesta participació és fonamental”. Recoi, i si haguessin començat per desenvolupar participativament el Pla amb els joves no hauria estat millor? Perquè jo, de predicar, també en sé. Però fer el què es predica, ja és més complicadet, no?\nMés palla, aquesta totalment incomprensible per un senzill ciutadà: “la metodologia de treball a seguir en base a uns principis rectors de les polítiques de joventut que són : la integralitat, la transversalitat, l’atenció a la diversitat, la proximitat, la participació, la co-responsabilitat, i la innovació i aprenentatge social”. Suposo que us ha quedat tan clar com a mi.\nAh, i no ens queda clar a la vista del Pla què entenen els seus autors per joventut: sembla que, de vegades, aquest concepte va dels 15 als 29 anys, d’altres dels 12 als 34 anys.\nPerò no tot és negatiu. Hi ha alguna proposta interessant. Les que he trobat són:\n- Promoció d’habitatge social i borsa de lloguer.\n- Servei de borsa de treball, normal i esporàdic.\n- Servei de bus nocturn Alt Maresme.\n- Programació d’activitats d’oci (tallers, cursos, sortides)\n- Programació d’activitats culturals a la biblioteca.\n- Potenciar l’Escoltisme i la resta d’associacions.\n- Caldria que les instal•lacions esportives estiguessin obertes al públic, sense necessitat de formar part d’un club.\nSe’m dirà que no he entès res. Que es tracta d’un document obert, no d’un document tancat. El problema és que, per experiència, aquest tipus de documents només serveix per perdre el temps i és d’una utilitat més aviat discutible, per no dir nul•la. Si us digués la quantitat de documents d’aquest tipus que ha hagut de lidiar al llarg de quaranta anys de vida professional, us sorprendríeu: n´he fet el compte, i me’n surten vint-i-tres. M’han fet perdre un temps enorme i no m’han servit gairebé de res, ni a mi ni a l’empresa per la que treballava.\nLa única utilitat que hi puc trobar és que aquest document serveixi per aconseguir alguna subvenció.\nPublicado por ssr los 18:44 11 comentaris:\nPublicado por ssr los 12:57 1 comentari:\nPublicado por ssr los 11:35 2 comentaris:\nTerra = + 0,95 ºC, el maig més calorós (el darrer rècord el tenia l’any 2005)\nOceà = + 0,37 ºC, el novè maig més calorós ( el rècord el té l’any 1998)\nTerra i oceà = + 0,57 ºC, el quart maig més calorós (el rècord el té l’any 1998)\nTerra = + 1,16 ºC, el maig més calorós (el darrer rècord el tenia l’any 2000)\nOceà = + 0,38 ºC, el vuitè maig més calorós ( el rècord el té l’any 2005)\nTerra i oceà = + 0,68 ºC, el segon maig més calorós (el rècord el té l’any 2005)\nTerra = + 0,34 ºC, el vint-i-quatrè maig més calorós (el rècord el té l’any 1981)\nOceà = + 0,37 ºC, el desè maig més calorós ( el rècord el té l’any 1998)\nTerra i oceà = + 0,36 ºC, l’onzè maig més calorós (el rècord el té l’any 1998)\nTerra = + 0,84 ºC, el tercer juny més calorós (el rècord el té l’any 2005)\nOceà = + 0,44 ºC, el vuitè juny més calorós ( el rècord el té l’any 2005)\nTerra i oceà = + 0,55 ºC, el quart juny més calorós (el rècord el té l’any 2005)\nTerra = + 0,97 ºC, el segon juny més calorós (el rècord el té l’any 2006)\nOceà = + 0,47 ºC, el setè juny més calorós ( el rècord el té l’any 2005)\nTerra i oceà = + 0,64 ºC, el tercer juny més calorós (el rècord el té l’any 2005)\nTerra = + 0,59 ºC, el dotzè juny més calorós (el rècord el té l’any 2005)\nOceà = + 0,43 ºC, el vuitè juny més calorós ( el rècord el té l’any 1998)\nTerra i oceà = + 0,45 ºC, el vuitè juny més calorós (el rècord el té l’any 2005)\nSembla que a l’hemisferi nord continua l’augment de las temperatures, mentre que a l’hemisferi sud semblem baixar. De fet, ha nevat a Buenos Aires, cosa que no feia des del 1918.\nM’he interessat per aquest Pla, aprovat al darrer ple de l’antiga corporació, el mes de maig d’aquest any. Tinc curiositat per veure què hi pot haver dins d’un document d’aquest tipus. Heus aquí el què he pogut trobar a la web municipal: un resum del tal document. El tal resum diu:\nAquest pla coordinat per la Regidoria de Joventut es va començar a elaborar a principi del 2006 i ha comptat amb el suport tècnic del Consell Comarcal del Maresme. El pla és un document tècnic de treball que neix d’una diagnosi de la situació actual i una proposta de futur.\nEl Pla Local de Joventut marca l’estratègia i el projecte per millorar la situació de partida dels joves del municipi. No és un document tancat, sinó que ha estat concebut com el punt de partida per a la implementació d’una política municipal de Joventut fonamentada en les necessitats i problemàtiques dels joves. El pla està pensat com a una eina per conduir i afavorir la reflexió i el debat en el si de l’ajuntament i sobretot amb els joves.\nEl pla està estructurat en tres nivells:\n-La proposta de línies d’actuacions i els objectius estratègics\n-Les eines de gestió del pla\nEl Pla Local de Joventut, que té una vigència de 5 anys, es basa en quatre àmbits d’actuació, a partir dels quals es concreten accions concretes:\n-Autonomia i emancipació: es proposen els eixos següents habitatge, informació i orientació, treball, mobilitat i les TIC\n-Qualitat de vida: es proposen els eixos de salut i temps de lleure\n-Participació i ciutadania activa: es proposen els eixos d’associacionisme i iniciatives, dinamització juvenil i interlocució\n-Ajuntament al servei dels joves: es proposa l’eix de treball transversal\nLlegit això, no hi entenc res. Es més, diria que el que ha redactat aquest resum, tampoc no ha entès res del Pla. Penso que el responsable de la regidoria de Joventut hauria de penjar a la web de l’Ajuntament el document sencer. Potser, llegint-lo bé, tindríem una sorpresa, i hi trobaríem un document útil i ben fet. Per ara, però, amb la informació que en podem tenir, segueixo pensant que es tracta d’un d’aquests documents buits de tot contingut, amb idees generals sense cap concreció, als que estem acostumats els que hem treballat en llocs de responsabilitat en una multinacional. En resum, pel que en sabem, un paper per fer maco i res més.\nEspero poder canviar d’opinió aviat, si el regidor corresponent ens facilita el Pla sencer.\nPublicado por ssr los 16:30 2 comentaris:\nPublicado por ssr los 17:52 2 comentaris:\nReconec que és una mica tard quan faig els meus comentaris sobre aquest ple del 10 de maig, d’abans les eleccions, gairebé corresponent a la prehistòria. Però és que aquest blog no és un blog d’actualitats, sinó de comentaris sobre qüestions molt diferents, i on el temps hi té una importància relativa. Sigui com sigui, aquest ha estat el darrer ple abans les eleccions. Veurem si hi va haver “moguda”, com correspondria a una època pre-electoral. Lamentablement, no ha estat així, encara que hi hagi hagut alguns temes en què l’opinió de l’oposició és clarament diferent de la del govern.\nCompte general de l’ajuntament corresponent a l’exercici 2006\nLa senyora alcaldessa explica l’estat dels comptes del 2006. Ja vaig tenir ocasió de comentar la gran mentida (potser piadosa, però mentida) sobre que els 5,8 milions d’euros existents a les arques municipals al final de l’exercici són deguts a la bona gestió, el que no vol dir que els recursos no s’hagin gestionat correctament.\nEls comptes s’aproven amb dotze vots a favor i cinc abstencions.\nA destacar que l’oposició no ha fet cap comentari.\nEs tracta d’aprovar la licitació del servei de la llar d’infants que, recordem, tindrà una capacitat per 102 alumnes.\nEl grup IVC-EA diu que, per coherència amb els seu programa, hauria preferit que la gestió fos assumida directament per l’ajuntament.\nEl problema sembla ser que aquest grup no havia qüestionat mai el model d’externalització del servei, i que el plec de condicions s’haurà d’aprovar en aquest ple si es vol que la llar d’infants comenci a funcionar el mes d’octubre.\nFinalment, s’acorda, per unanimitat, iniciar els tràmits per la contractació del servei de la llar d’infants, aprovant el plec de clàusules d’explotació.\nConstrucció d’un pas inferior sota la via del tren\nAquest projecte, aprovat inicialment al ple del 15 de març d’aquest any, ha passat l’exposició pública, i es pot licitar. A l’acta del ple es diu que el pressupost és de 2,039 milions d’euros, i que la licitació es farà per 2,309 milions. Hi deu haver un error en una de les dues xifres.\nSubvenció a l’escola de música i aprovació de les tarifes pel curs 2007 – 2008\nEl mes d’octubre del 2006, la Junta de Govern va aprovar el pressupost pel curs 2006 – 2007, presentat per la concessionària, que era de 151 mil euros. La subvenció de l’ajuntament va ser de 74 mil euros.\nLa directora de l’escola va demanar, el mes de febrer del 2007, una nova subvenció de 48 mil euros, per aconseguir una plantilla establa i per diverses millores. El pressupost passava, doncs, de 151 a 199 mil euros. (Carai amb l’augment, que és d’un 32 %. Es veu que la directora deu ser més artista que administradora...)\nEl regidor responsable explica que aquest any l’escola ha estat finalment homologada, i que rebrà de la Generalitat una subvenció de 63 mil euros. Que fora de pressupost, l’ajuntament havia d’aportar 15 mil euros pel manteniment de l’edifici i que, per tant, queden 48 mil euros d’aquesta subvenció de la Generalitat per a mantenir una plantilla estable (36 mil euros) i per noves activitats i millores (12 mil euros)\nSegueix una animada discussió sobre els problemes de l’escola i el canvi de direcció que hi ha hagut al començament del curs, molt interessant. Finalment, el nou pressupost pel curs 2006 – 2007 i les noves tarifes pel curs 2007 – 2008 s’aproven amb onze vots a favor i sis abstencions. En canvi, no es diu res sobre el pressupost del curs vinent: com es poden aprovar les tarifes si no es té un pressupost?\nNou edifici de la Policia Local\nA aquest nou edifici li diuen prefectura, mot curiós i que algun dia hauríem d’aclarir per veure si és adaptat a aquest tipus d’edifici.\nEl ple del 5 d’octubre del 2006 va aprovar el projecte bàsic presentat per l’arquitecte i va decidir la redacció del projecte definitiu. Aquest projecte ha estat fet, i el cost passa d’uns 2 milions d’euros al projecte bàsic a 3.860.000 euros, és a dir, una augment de més del 80 %!!!\nAquí l’oposició té tema per discutir, i ho fa. Les respostes de l’equip de govern són relativament pobres de contingut. El fet és que el pressupost bàsic es va fer segons uns criteris, i que el definitiu s’ha fet segons uns altres criteris totalment diferents, cosa que deixa molt malament l’equip de govern, que sempre parla de gestió rigorosa.\nEn aquest cas, no em queda més remei que donar la raó a l’oposició, ja que l’equip de govern ha demostrat una seriositat molt relativa en la gestió d’aquest projecte. Per no dir que ha demostrat una seriositat nul•la.\nFinalment, s’aprova el projecte de la prefectura per dotze vots a favor i cinc abstencions. El que es diu efecte “piconadora”.\nEstudi de programació de la rehabilitació de la Torre del Bombai\nS’estableix una discussió interessant entre la senyora alcaldessa i l’oposició per l’estudi que la Diputació farà sobre la rehabilitació de la Torre. S’ha demanat a la Diputació de fer un estudi basat en la ubicació a la Torre de l’oficina de gestió tributària i d’una sala polivalent, i a l’edifici annex, de l’arxiu municipal i d’una altra sala polivalent.\nL’oposició demana que abans es discuteixi si els serveis que es volen traslladar a la Torre i a l’edifici annex són els adequats, o bé que el projecte es faci sense dir quins són els serveis que s’hi voler posar (aquí sí que no els hi puc donar raó). Finalment, l’oposició demana que l’assumpte es deixi sobre la taula fins després de les eleccions, cosa que és rebutjada per deu vots en contra i dues abstencions, malgrat ser una proposta lògica i raonable (una altra vegada la piconadora entra en acció)\nLa proposta de l’alcaldia de demanar l’estudi a la Diputació amb els serveis proposats és aprovada amb dotze vots a favor i cinc en contra.\nDir que el cost inicial, previst en una mica més de 2 milions d’euros serà molt probablement més elevat.\nServei municipal d’habitatge dotacional\nEs volen construir i explotar 46 habitatges públics al solar Roger de Flor – Isaac Albéniz, gestionats directament per l’ajuntament, mitjançant la creació d’un servei municipal d’habitatge. La proposta és aprovada per unanimitat.\nEl meu parer sobre aquest tipus d’actuació directa de l’ajuntament és molt clar: si l’ajuntament es fa càrrec de la construcció i de la gestió d’habitatges el forat econòmic a un terme no massa llunyà serà molt important. Aquesta és l’amarga experiència de molts ajuntaments. Es veu que no hi ha ningú més sord que aquell que no vol escoltar.\nS’aprova el Pla Local de Joventut redactat pels tècnics del Consell Comarcal del Maresme amb una sola abstenció.\nCom tants altres plans d’aquest tipus, aquest serà un més que quedarà com una relíquia de la pèrdua de temps d’una administració (la Generalitat i les seves ramificacions) que només es preocupa de fer papers per donar feina a un seguit de funcionaris que cal tenir per donar ocupació als afiliats al o als partits que manen. Per més que ens vulguin fer creure el contrari.\nPsicòleg clínic pels col•legis\nS’acorda, per unanimitat, demanar als departaments d’educació i de sanitat de la Generalitat que emprenguin les accions oportunes per tal d’establir un servei de psicòleg clínic pels alumnes dels centres educatius de Malgrat.\nERC recorda que va demanar la suspensió de llicències, durant un any, per l’establiment de noves entitats bancàries i immobiliàries al barri antic, en no afavorir la seva proliferació la dinamització del comerç. La regidoria de comerç va encarregar un estudi per decidir per quin model de comerç s’aposta a l’ajuntament. ERC demana quines són les conclusions. Sembla que no n’hi ha cap.\nERC torna a plantejar el tema, ja tractat en un ple anterior, i que havia estat proposat per la regidora de comerç i la senyora alcaldessa, de la possibilitat de deixar edificar més tros de patis i eixides que el que estava permès, amb l’excusa de dinamitzar el comerç. L’alcaldessa respon que sobre aquest tema no s’hi acaba de veure clar.\nERC es refereix a un problema de matriculació al col•legi Marià Cubí, que esta atapeït d’alumnes, i demana on es troba la construcció de la nova escola. Pel que fa a la nova escola, el mes de setembre es començarà a redactar el projecte.\nCom que es tracta del darrer ple de la legislatura, es fa un obsequi a tots els regidors i ex-regidors i es convida al públic assistent a un petit refrigeri. Cosa que és, val a dir-ho, tot un detall.\nPublicado por ssr los 13:22 2 comentaris:\nCada vegada trobem més indicis que la societat catalana perd velocitat. Fa poc era que Espanya és el país d’Europa on menys es parla una llengua estrangera i que, dins d’Espanya, Catalunya anava a la cua. Després ens varem assabentar que Catalunya és la comunitat espanyola on es dediquen menys hores a les matemàtiques. Hem llegit que a Catalunya s’han perdut més llocs de treball qualificats que a qualsevol altre comunitat durant els darrers anys. Ens expliquen que els nois i les noies catalanes tenen un vocabulari molt reduït, tant en català com en castellà, és a dir, que no saben cap de les dues llengües. I així podríem continuar la llista.\nPer una societat que es vol dinàmica i que vol instal•lar-se plenament a la societat del coneixement, aquestes notícies no són gens optimistes. Si són certes, més aviat ens indiquen que anem per un camí equivocat.\nPerò, ahir, als diaris, hi trobem un estudi molt seriós sobre la felicitat, publicat per l’Eurobaròmetre, amb l’anagrama de la Comissió Europea. Aquest estudi situa els habitants del nord-oest espanyol com els més feliços de la península (un 82 % dels enquestats ho afirma), seguits dels veïns del centre peninsular (un 70 %). Els menys satisfets serien, segons aquest estudi, i contra qualsevol pronòstic, els andalusos, amb “només” un 57 % de veïns encantats amb les seves vides.\nI aquí és on jo començo a no entendre res. O bé aquestes notícies i aquest estudi no són significatius, i no els hem de prendre en compte, o bé els habitants del nord-est peninsular (que no són altres que els catalans) tenen la felicitat del ruc: el pobre ruc és feliç perquè cada dia li donen el pinso per anar tirant, però no veu que el pinso s’està acabant.\nEl temps ens dirà quina de les dues opcions és la correcta.\nPublicado por ssr los 12:54 Cap comentari:\nPublicado por ssr los 16:22 9 comentaris:\nPublicado por ssr los 17:36 3 comentaris:


La Casa de la Paraula amb “Maternitats” inicia els actes de l’Any Martí-Sabé - Bonart\nLa Casa de la Paraula amb “Maternitats” inicia els actes de l’Any Martí-Sabé\nbonart santa coloma de farners - 11/01/15\nL’Any Martí-Sabé es va encetar amb una conferència i la inauguració de l’exposició Maternitats, a la Casa de la Paraula de Santa Coloma de Farners. L’any Martí-Sabé dona, d’aquesta manera el tret de sortida i servirà per recordar la figura del pintor, dibuixant i pintor de Santa Coloma de Farners amb motiu del centenari del seu naixement.\nL’exposició i els actes programats al llarg de tot l’any permetran aprofundir en l’obra de l’artista, a la vegada que també es coneixerà de primera mà la seva faceta humana. La seva obra i el seu llegat es pot apreciar en molts punts de Santa Coloma de Farners ja que Martí-Sabé va regalar al municipi moltes de les escultures que va crear.\nMartí-Sabé va ingressar a l’Escola de Belles Arts de Barcelona el 1941. Residí en aquesta ciutat i treballà 8 anys al taller de l’escultor Enric Monjo. Fou membre fundador del grup Postectura, creat el 1950, del qual en van formar part els escultors Josep Maria Subirachs i Paco Torres Monsó, i els pintors J. Datzira, Ricard Creus i la pintora Esther Boix, tots ells influenciats per les tendències constructivistes que propugnaven un nou humanisme. Fou membre de la Junta dels Salons de Maig, en els quals també hi participà. Es presentà a un centenar d’exposicions col·lectives i a quinze d'individuals a diferents llocs del país i de l'estranger.\nObtingué 15 premis, entre els quals el Juli González (1962), 4 primers premis en els “Immortal Girona” i un diploma d’honor en l’Exposició Internacional d’Art Sacre de Roma (1950). El 1975 tornà a la seva ciutat natal i treballà intensament en importants encàrrecs. Exposà arreu de la geografia catalana i també a l’estranger. Rebé diversos premis i reconeixements entre ells la Medalla d’Or de la Diputació de Girona.\nL’any 1995 va ser nomenat Fill Predilecte de Santa Coloma de Farners. El mateix any, exposà com a convidat d’honor als Festivals d’Aix-en Provence, on se li atorgà la medalla Paul Cézanne. El 1999, 2000 i 2002 participà en el 39è, 40è i 42è Salon Méditerranéen des Arts Plastiques a Port-de-Bouc i exposà individualment a Barcelona al Cercle Artístic de Sant Lluc del qual en va ser soci d’honor des del 1993.\nTreballava el guix, la pedra, el ferro i la terracota, materials que li permeteren una gran llibertat creativa i plàstica. Amb el temps, la seva escultura s’alliberà de l’objecte representat per esdevenir una eina de creació pura. La idea i el concepte, el diàleg entre volums positius i negatius -entre el ple i el buit-, els ritmes, la línia pura, els plans, l’abstracció com a exaltació de la pura plasticitat, sempre amb un rerefons antropomòrfic, conformaren l’expressió d’un nou llenguatge en l’obra de Martí-Sabé.\nLa Casa de la Paraula Martí-Sabé\nEL REINA SOFIA HOMENATJA ELENA ASINS QUE VA DONAR LA SEVA OBRA AL MUSEU\nFRANCESC MACIÀ 10 ACOLLIRÀ UNA EXPOSICIÓ DIRIGIDA A LA COMUNITAT INVERSORA\n"3 MOSAICS, 3 MUSEUS. 140 ANYS DELS MOSAICS ROMANS DE BELL-LLOC" AL MUSEU D’ARQUEOLOGIA DE CATALUNYA-GIRONA\nExposicions / Capellades\nDAVID RIBAS FA PARLAR LES PARETS AL MUSEU MOLÍ PAPERER


Paluzie (ANC) diu que el nou full de ruta és resultat "del duel de l'octubre de 2017"\nPublicat 05/05/2019 17:20CET\nLa presidenta de l'Assemblea Nacional Catalana, Elisenda Paluzie, ha afirmat que el full de ruta aprovat per l'assemblea general de l'entitat a Tarragona aquest diumenge és el resultat del "duel de l'octubre de 2017, d'aquesta victria en el referndum d'autodeterminació no materialitzada en una república objectiva".\n"Una independncia negociada és millor, per un referndum acordat depn de l'altre", ha dit Paluzie en un discurs davant l'assemblea després de la votació sobre el full de ruta, i ha reivindicat la unilateralitat com la via que segons ella va fer possible l'1-O.\nLa presidenta de l'ANC ha explicat que el nou full de ruta és el resultat d'una tasca d'autocrítica, que ha resultat en una estratgia que incideix de forma especial en l'economia i el món laboral: "Estem ajudant a enfortir els sindicats nacionals, independentistes, per estar preparats quan tornem a fer un 3 d'octubre".\nHa destacat les denominades campanyes de consum estratgic que est realitzant l'ANC, per "no dependre més d'aquells que ens van amenaar a l'octubre, que van fer una campanya de por econmica indigna", i les candidatures impulsades per l'entitat a les Cambres de Comer.\nFULLS DE RUTA AL JUDICI\nPaluzie ha criticat que al judici de l'1-O s'exhibeixin fulls de ruta antics de l'ANC "com si fossin la prova d'un delicte, convertint en delicte les idees i el projecte polític".\nEnfront d'aquesta situació, ha cridat els socis a mobilitzar-se per la qual cosa ha considerat l'objectiu primordial de l'ANC, la independncia: "Quan ests agenollat et peguen millor, i quan ests dempeus pares millor els cops".\nLa presidenta de l'ANC ha anunciat que tornaran a realitzar campanyes a favor de la independncia perqu "el 80% que est en contra de la repressió és estril si no es converteix en suport clar i explícit" per al seu projecte.\n"Hem tornat a aprovar un full de ruta per a la independncia, i n'aprovarem tants com sigui necessari fins a aconseguir-la, ha assenyalat, després del que ha dit, literalment, que ja no hi ha excuses perqu aquest objectiu es compleixi.\nEl vicepresident de l'ANC, Pep Cruanyes, ha afirmat que Espanya "criminalitza la desobedincia pacífica i no violenta", raó per la qual, segons ell, els expresidents de l'entitat Jordi Snchez i Carme Forcadell estan a la presó.\nSegons ell, l'Estat espanyol vulnera la inviolabilitat del Parlament de Catalunya i el dret de sufragi dels catalans, i és per aix que ha manifestat no esperar res de les sentncies que es puguin dictar, si no és una, la de l'absolució".\nHa cridat a no claudicar davant imputacions de delictes que considera inexistents i a no renunciar a la independncia per exercir una "autodeterminació política, econmica i cultural".


Arrimadas i Cantó insten als valencians a votar a Ciutadans per a evitar el contagi del "nacionalisme català" | Valencia Extra\nLa portaveu de l’Executiva de Ciutadans i cap de llista per Barcelona en les eleccions generals, Inés Arrimadas, i el candidat a la Presidència de la Generalitat Valenciana, Toni Cantó, han instat als valencians aquest dissabte a votar al partit taronja en tots dos comicis per a evitar que la seua comunitat patisca el “contagi” del nacionalisme català.\nEn un míting celebrat en el Paranimf de la Universitat d’Alacant, la líder de Cs a Catalunya ha assenyalat que el PP i el PSOE “han anat cedint” durant dècades davant els partits nacionalistes, entregant-los “més competències i més poder” en diferents comunitats autònomes.\n“Els catalans constitucionalistes ens hem sentit abandonats, desemparats i desesperats davant els Governs nacionalistes”, ha assegurat, assenyalant que encara hi ha llocs, com Vic, Amer o Torroella, “on no hi ha llibertat” per a poder expressar idees diferents de les de l’independentisme.\nEL PSPV ACTUA IGUAL QUE EL PSC\nA continuació, ha advertit als valencians: “No és alguna cosa que tingueu tan llunyà, no us penseu que és una realitat que no us incumbeix”, perquè “el nacionalisme es contagia més que la grip”. Segons Arrimadas, hi ha un “efecte contagie” des de Catalunya cap a la Comunitat Valenciana, Balears, País Basc, Navarra i Galícia.\nEl PSPV està fent a la Comunitat Valenciana “el mateix” que ha fet el PSC a Catalunya, ha indicat la portaveu de Ciutadans, que ha descrit al president de la Generalitat Valenciana, el socialista Ximo Puig, com “l’alumne avantatjat” del primer secretari del PSC, Miquel Iceta.\n“Vindre a la Comunitat Valenciana és com viatjar en el temps a Catalunya fa quinze anys”, ha manifestat, afirmant que en tots dos casos els socialistes han donat el control de la televisió pública a formacions nacionalistes i els governs exigeixen parlar català o valencià per a poder accedir a una ocupació pública, “imposen” aquestes llengües com vehiculares en els col·legis i estan “regant de subvencions als seus” i ficant a “endollats”.\nCANTÓ: “NO PACTARÉ AMB EL NACIONALISME”\nAixí que “no deixeu que el nacionalisme, de manera silenciosa, coarte les vostres llibertats”, ha recomanat als valencians. També Cantó ha insistit en aquesta idea i ha assegurat que si es converteix en el pròxim president de la Generalitat, no farà com Puig.\n“No pactaré amb el nacionalisme”, “no cediré l’educació i la televisió pública al nacionalisme” i “no cediré la Conselleria d’Economia a un professor de grec que es declara anticapitalista i enemic del lliure mercat”, ha subratllat l’aspirant a la Presidència en al·lusió als consellers autonòmics Vicent Marzà i Rafa Climent, de Compromís.\nIgualment, Cantó s’ha mostrat convençut que si el president de Ciutadans, Albert Rivera, arriba a la Moncloa, tampoc pactarà amb els partits nacionalistes, no deixarà “a la gent tirada a Catalunya” i “no amagarà un informe de l’Alta Inspecció educativa” que denuncia “adoctrinament” ideològic en escoles públiques, com creu que van fer Mariano Rajoy i Pedro Sánchez.\nI a la Comunitat Valenciana, “no vull un Govern amb (Enric) Morera, que diu que a Espanya hi ha presos polítics”, amb un partit, Compromís, que “parla dels Països Catalans”, i les joventuts del qual “tuitean ‘Otegi president'”, ha afegit.\nACABAR AMB ELS BARRACONS I LES LLISTES D’ESPERA\nD’altra banda, Cantó ha indicat que el Govern tripartit de PSPV, Compromís i Podemos s’ha dedicat a “balafiar, endollar als seus i malgastar” els recursos públics. Ciutadans, en canvi, té “un pla per a estalviar 750 milions d’euros a l’any” eliminant “duplicitats i quiosquets” polítics.\nAqueixos diners es dedicaria, segons l’exdiputat en el Congrés, a acabar amb els barracons en els col·legis i retallar les llistes d’espera en la sanitat pública, entre altres mesures, mentre es abaixen els impostos.\nCom a exemple, ha explicat que amb els 55 milions d’euros que costa a l’any la televisió pública valenciana, a la qual ha denominat “Telecompromís”, l’Executiu autonòmic podria reduir de 160 a 55 dies el temps que ha d’esperar un ciutadà per a ser operat en un hospital públic.\nA més, Cantó vol un Govern que no veja a les empreses i les grans inversions com l'”enemic”, sinó com una oportunitat perquè es generen llocs de treball i que hi haja “més gent pagant impostos”.\nSUPORT DEL PSOE Al CONTINGENT BASC\nTambé ha intervingut en l’acte el cap de llista de Ciutadans al Congrés per Alacant, Marta Martín, que ha defensat que el seu és l’únic partit que lluita per mantindre la cohesió territorial d’Espanya i que impulsarà la reforma del sistema de finançament autonòmic negociant amb les 17 comunitats alhora.\n“Nosaltres no plorem a València mentre votem cuponazos a Madrid”, ha afirmat després de recriminar al PSOE que en el Congrés votara a favor de l’acord sobre el Concert i el Contingent basc –el sistema fiscal propi d’Euskadi– mentre Puig es queixa que la Comunitat Valenciana està infrafinançada.\nFinalment, Cantó ha esmentat el problema de l’aigua a Alacant i ha lamentat que “cada any a la Comunitat Valenciana es tire al mar l’equivalent al cabal del transvasament de l’Ebre”. “Això s’acabarà”, ha afirmat, advocant per invertir en les infraestructures necessàries i per a repartir “solidàriament” l’aigua entre les tres províncies valencianes.


Exhibicionisme a Twitter i altres vicis | Nereida Carrillo\nExhibicionisme a Twitter i altres vicis\nTot i que sovint es manté al marge dels grans estudis sobre el comportament humà, una mirada pacient i escrupolosa als missatges de Twitter resultaria molt reveladora per a estudis sociològics, psicològics, d’usos del temps i, fins i tot, d’ortografia. La cadència constant de missatges de 140 caràcters d’aquesta xarxa de microblòguing ens aporta, un reflex -incomplet però valuós- de nosaltres, de la nostra societat, del nostre temps.\nEn funció del criteri que ens fixem, trobarem molts tipus de tuitaires. Així, si prenen com a base amb quina freqüència tuitegen, trobarem tuitaires assidus, inconstants, esporàdics i verborreics. Personalment, els que més m’atabalen són aquests últims, que entenc com una mena d’spam evolucionat en una identitat digital que assalta constantment el teu time line.\nSi considerem l’objectiu del compte, trobem perfils professionals, personals i perfils que reflecteixen un maridatge d’aquestes dues finalitats. Crec que, al cap i a la fi, aquests són els més naturals i enriquidors, perquè quan treballem no podem oblidar la nostra motxilla personal de la mateixa manera que quan expliquem les coses que ens ocorren, la nostra feina, el nostre camp d’estudi, allò que ens apassiona deixa sempre el seu pòsit.\nI entre tuitaires disciplinats i infreqüents, entre tuits purament opinatius i d’altres que creen un perfil professional, es colen sempre aquells perfils inautèntics, els paròdics, els comercials i els profundament freaks.\nSegurament, però, l’estudi més interessant sobre el comportament humà a Twitter es centraria a analitzar el contingut dels missatges. I s’hauria de fer des d’una perspectiva a mig camí entre la psicologia i la filosofia. Perquè, mentre la majoria de tuitaires empren aquesta xarxa de microblòguing per compartir, alguns ho fan per saciar la seva profunda necessitat d’exhibir. El Twitter es defineix sobretot com una xarxa per compartir: informacions, opinions, recomanacions, treballs o creacions pròpies, experiències viscudes, acudits… Però mentre alguns ho fan amb una voluntat de mostrar, un comportament característic i necessari en una societat que funciona cada cop més en xarxa, d’altres han trobat en aquesta eina un refugi perfecte per evadir-se quedant-se en la realitat, un espai per somiar desperts, per projectar-se com el que volen ser i esperar ser reconeguts d’aquesta manera, per exhibir-se deformats. Ho reconeixem en comportaments com ara interpel·lar constantment pseudofamosos, edulcorar la seva rutina diària, embrancar-se en en elogis col·lectius endogàmics o modelar en cadenes de 140 caràcters l’ideal d’èxit del nostre temps. És un comportament que, d’altra banda, no deixa de ser una mostra més d’una societat que se’ns evapora en les mans. Un comportament que prova que a Twitter hi ha molts perfils falsos amb noms i cognoms reals.\nEtiquetes: internet, Twitter\n← Informa’m i deixa’m en pau\nDe nous pobres i perduts a nous implicats: blogs, webs i xarxes reactiven la consciència ciutadana →


Red Doors Roma Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nIdeal tant per a la diversió com per al relax, Red Doors es troba a la zona de El Vaticà de la ciutat de Roma. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Red Doors, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, habitació familiar, ascensor, s'admeten animals de companyia.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, calefacció, escriptori, balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Red Doors és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Roma.\nDescompte a Red Doors


Ajuntament de Sant Vicenç de Montalt - L'alcalde dona la benvinguda a les persones contractades a través de Plans d'Ocupació\nL'alcalde dona la benvinguda a les persones contractades a través de Plans d'Ocupació\n7 nous treballadors s'incorporaran a l'administració local al llarg d'aquest 2018\nL’alcalde, Miquel Àngel Martínez i Camarasa, s’ha trobat amb els nous treballadors i treballadores aquest matí a la tala de Sessions de l’Ajuntament.\nUn total de 7 persones que es trobaven en situació d'atur treballaran a l'Ajuntament amb contractes temporals subvencionats d'una durada entre 4 i 6 mesos. Algunes es van incorporar als seus llocs de treball entre els mesos de gener i març i altres ho aniran fent de manera progressiva durant els propers 3 mesos. Es tracta de 2 auxiliars administratives, 2 agents cívics, 1 oficial de paleta i 2 peons de parcs i jardins.\nAquests Plans Locals d’Ocupació seran possibles gràcies al Programa Complementari de Foment de l’Ocupació Local de la Diputació de Barcelona que els subvenciona amb 160.985,72€. D’aquests, l’Ajuntament en va rebre la meitat durant el 2017 i l’altra meitat aquest 2018.\nAquesta convocatòria de caràcter bianual ha fet possible que el consistori santvicentí pogués contractar 7 persones l’any passat i 7 més aquest any. Totes elles van ser seleccionades després de superar amb èxit el procés selectiu que es va realitzar durant la primavera del 2017.\nL'objectiu d'aquests plans ocupacionals és oferir llocs de treball als col·lectius amb més vulnerabilitat i en risc d’exclusió com els joves, les dones i les persones majors de 45 anys, i millorar les possibilitats d'inserció laboral posterior dels que hi participen. En aquest sentit, els nous treballadors municipals també rebran formació amb l'objectiu que puguin adquirir experiència professional i millorin la seva qualificació professional combinant el treball amb la formació.\nTanmateix, els plans ocupacionals suposen un benefici per a les persones contractades i pel municipi, ja que tots els treballs desenvolupats incideixen en la millora del serveis que l’Ajuntament ofereix as santvicentins i santvicentines, com ara el manteniment i neteja dels espais públics o l’atenció ciutadania.


Socialistes del Camp de Tarragona: EL PSC DEMANA QUE LA LLUITA CONTRA LA DESPOBLACIÓ DE LES ZONES RURALS SIGUI UNA PRIORITAT DE PAÍS A L’AGENDA POLÍTICA\nEL PSC DEMANA QUE LA LLUITA CONTRA LA DESPOBLACIÓ DE LES ZONES RURALS SIGUI UNA PRIORITAT DE PAÍS A L’AGENDA POLÍTICA\nImpulsar que la lluita contra la despoblació de les comarques de l’interior i de les zones rurals sigui una prioritat a l’agenda política i l’acció de les diferents administracions implicades així com augmentar les inversions i tractar de manera concreta les actuacions que cal impulsar a cada territori.\nAquestes són les principals conclusions de la jornada oberta “lo rural és vida”, organitzada pel PSC, que s’ha dut a terme aquest cap de setmana a la sala d’actes de l’Ajuntament de Falset amb una nombrosa representació del món local i municipal de les comarques tarragonines.\nAixí, segons ha destacat la portaveu socialista a l’Ajuntament de Falset Maria Jesús Sànchez, “la lluita contra el progressiu despoblament de les comarques allunyades de la costa requereix de majors inversions per part dels Governs implicats. Hauria de ser una prioritat realment de país però, lamentablement, no ho és i això agreuja el problema. Tan sols cal recordar que les inversions de la Generalitat al Priorat han caigut en un 89% en els darrers set anys.”\nLa portaveu del PSC il·lustra aquesta afirmació recordant que mentre l’any 2010, darrer any de Govern Montilla, les inversions de la Generalitat a la comarca van assolir els 6,5 milions d’euros l’any passat amb prou feina van arribar a 700.000 euros per a tot el Priorat.\n“I això és lesiu, és molt lesiu perquè qui en surt perjudicat és la gent del Priorat. Pensem que hi ha pobles, com Ulldemolins, que han perdut fins a 104 habitants en els darrers 20 anys. Cal redreçar aquesta dinàmica i podem fer-ho si els Governs implicats creuen en el territori i tornen a invertir els recursos necessaris per garantir i millorar serveis bàsics com, per exemple, l’oferta educativa”, ha explicat Maria Jesús Sànchez.\n“Els i les socialistes estem convençuts que el Priorat té futur. Som un referent vitivinícola a nivell mundial. La veritat és que tenim un potencial tremend! Ara bé, necessitem més inversions i suports institucionals dels que tenim. I el que és vàlid per al Priorat ho és per altres comarques de l’interior catalanes.”\nCal remarcar que a aquesta jornada que ha comptat amb un important nivell d’assistència han participat l’alcaldessa de Godall, Tere Esmel, el diputat socialista Óscar Ordeig, el secretari executiu de muntanya del PSOE Paco Boya o el secretari de medi ambient i desenvolupament rural del PSOE Hugo Morán.\nAixí mateix també cal destacar la participació de ponents de relleu com el president de Sostre Cívic David Guàrdia o de la gerent de l’institut d’arquitectura avançada de Catalunya Sílvia Brandi, entre d’altres.


Juan Luis Bedia Urbano\nEl portal dels cicles formatius. Família: adminsistració d'empreses : organització i gestió comercial.\nAutoria: Juan Luis Bedia Urbano\nCaracterístiques: a) El projecte es presenta en CD ROM (85 carpetes i 225 arxius. 2MB de dimensió)\nb) Memòria explicativa del projecte (20 pàgines amb imatges de les pàgines principals de les distintes àrees de treball del portal)\nc) Manual de instal·lació i administració del portal (12 pàgines amb imatges).\nOrientació del treball: Es un portal d’Internet adreçat al professorat i alumnat de les famílies professionals "Administració d’Empreses /Organització i Gestió Comercial". El projecte te la intenció que, mitjançant aquest portal, canalitzem una part de la activitat acadèmica, puguem realitzar tasques de reciclatge i formació, i intercanvi de material didàctic per tal de solucionar uns dels problemes que tenim als cicles formatius de la nostra família, com és la manca de material didàctic publicat.\nÉs per tant, com s’ha definit en la memòria:" Un espai d’identitat comunicativa, format per diferents àrees de treball i d’oci, que pretén solucionar problemes i mancances detectades en la nostra especialitat i crear un espai de intercanvi de material didàctic, de formació i de relació, adreçat al professorat i a l’alumnat de les famílies de la formació professional, Administració d’Empreses / Organització i Gestió Comercial".\nTemes i/o Identificadors: Al ser un portal d’Internet que pretén proporcionar, entre d’altres, eines de reciclatge professional, te un numero important de enllaços a pàgines web d’institucions (Agència Tributària, ICAC, DOG, BOE, MNA... etc.) amb la finalitat de que es pugui consultar: normativa, legislació, bases de dades....\nTambé es fa referència als proveïdors d’Internet dels que s’utilitzen serveis amb la finalitat de proporcionar eines de renovació didàctica (Melodysoft, Dialogoo, Messenger.... )\nNivell: Aquest portal d’Internet va adreçat als professors, professores, i alumnes de tots els nivells i tots els cicles formatius de la família professional Administració d’Empreses Organització i Gestió Comercial\nEl projecte és un portal d’Internet, format per diferents àrees de treball i d’oci, per a les famílies professionals, adreçada, aquesta versió, per els seus continguts, a la família "Administració d’Empreses Organització i Gestió Comercial"\nLa manca de material didàctic en que ens trobem per les particularitats del sistema editorial que ens nodreix d’aquest material i per la curta vida que en aquest moments tenen els nostres cicles formatius és un dels nostres problemes. Compartir i intercanviar experiències i el material didàctic que el professorat que imparteix els cicles pugui tenir elaborat podria ser la solució a aquest problema.\nMitjançant aquest portal he pretès crear un mitjà que ens permeti compartir i intercanviar el material didàctic que cada u de nosaltres elaborem; i eliminar el problema que per aquest intercanvi suposa la dispersió geogràfica del professorat dels nostres cicles.\nD’altra banda aquest projecte vol proporcionar mitjans que facilitin el nostre reciclatge i la nostra formació i incloure entre les nostres eines didàctiques procediments de treball que utilitzin les noves tecnologies.\nTambé aquest portal vol crear un mitja d’oci i de relació, professional i lúdica, per un col·lectiu que, per les característiques de situació dels seus llocs de treball, es troba ben dispers.


Matalàs de làtex Talalay Dunlopillo Emocion 24 | Dormitum\nEmoción (24 cm de gruix) - El millor matalàs segons la OCU (Organizació de Consumidors i Usuaris)\nEl disseny del model Emocion , es basa en la combinació dels dos tipus de làtex que hi ha al mercat . D'una banda la suavitat del làtex Talalay en superfície que permet mantenir una mínima pressió sobre la nostra fisonomia i d'altra banda , com el gruix del nucli del matalàs S'utilitze el làtex Dunlop que proporciona les excel·lents qualitats del làtex originari amb una major fermesa típica del seu confort.\nMatalàs de làtex Talalay Dunlopillo Emocion 24 - Dunlopillo\nEl matalàs OCU\nEl matalàs de la marca Dunlopillo Emoció 24 proporciona una fermesa mitjana. El làtex Talalay li dona sensació de rebot, la qual cosa fa que el fet de girar-se i aixecar-se sigui més àgil.\nAquest matalàs ha estat premiat durant 5 anys consecutius com el millor matalàs del mercat espanyol segons l'OCU.\nAl mercat espanyol es pot considerar de gamma mitjana, així que la comparativa ha estat entre matalassos de gammes mitjanes del mercat espanyol i de marques conegudes al país.


1.2.2. El comportament del sistema monetari actual – Curs de monedes complementàries\nSegons la concepció predominant dels diners, l’economia és un sistema tancat independent de les externalitats socials i mediambientals que genera, de les quals es desentén completament. Aquesta concepció, juntament amb les característiques dels diners convencionals, fomenta que el sistema monetari actual sigui el causant de conseqüències molt comprometedores per a la sostenibilitat de la societat i del medi ambient, entre les quals destaquen les següents:\nInsostenibilitat ambiental, derivada de la promoció compulsiva de la producció i el consum. El creixement econòmic, tal com està concebut actualment, és intensiu en consum de recursos naturals, sobretot no renovables o no assimilables pel medi ambient. Aquest model de desenvolupament és insostenible ambientalment en un planeta finit com el nostre.\nInsostenibilitat socioeconòmica, derivada de la concepció monopolística del paradigma monetari vigent i el mecanisme d’emissió dels diners. Això promou comportaments competitius i individualistes que afavoreixen la concentració de la riquesa. També el model de creixement econòmic constitueix una font d’insostenibilitat social per la iniquitat en el repartiment de les conseqüències de les seves externalitats, com ara la generació de residus, la contaminació i la degradació ambiental, i la diversitat biològica i sociocultural.\nAltres efectes derivats del funcionament del sistema monetari vigent, sobretot vinculats amb el fet que els diners es generin per mitjà del deute bancari amb interès, són els cinc errors estructurals següents:\nComportament procíclic. Els diners convencionals moderns es creen com a deute bancari, la qual cosa amplifica les fluctuacions del cicle econòmic i empitjora la fragilitat davant de les pertorbacions. Quan tot va bé o les perspectives són bones, els bancs ofereixen crèdits de manera generosa i tendeixen a alimentar els períodes inflacionaris. Per contra, quan les coses van malament o es preveuen mals resultats futurs, els bancs redueixen dràsticament les ofertes de crèdit, la qual cosa es tradueix en períodes de recessió.\nCurtterminisme. És la tendència a centrar l’atenció en els guanys a curt termini, a costa de l’èxit o l’estabilitat a llarg termini, sobretot com a conseqüència de la dificultat de calcular els riscos. Les taxes d’interès positives descompten els valors del futur i fan que els inversors prefereixin col·locar els fons en projectes a curt termini, sense voler fons a llarg termini (com seria el cas de la protecció mediambiental, l’educació…).\nObligatorietat d’un creixement continu. El creixement es confon massa sovint amb el progrés. El primer és l’augment quantitatiu en la mida o el rendiment d’una entitat, mentre que el segon es refereix a la idea que el món pugui arribar a ser cada vegada millor. No es pot assumir automàticament que tot el creixement condueix al progrés. Així mateix, els diners generats com a deute bancari es creen amb interès i, per tant, estan subjectes a l’interès compost, cosa que implica automàticament un creixement exponencial desbocat. I en un món finit, el creixement exponencial és incompatible matemàticament amb la sostenibilitat.\nConcentració de la riquesa. Hi ha tres mecanismes sistèmics integrats en el sistema monetari actual que condueixen a la concentració de la riquesa: l’interès, el procés de creació de diners i el paper dels grups de pressió. La concentració de la riquesa no és únicament un aspecte de justícia. El mateix desenvolupament econòmic depèn d’un mínim d’equitat.\nDevaluació del capital social. Si s’imposa un sistema monetari fomentat bàsicament per la competència, la por, la desconfiança i l’ansietat, com es pot esperar que els participants apostin per la cooperació, la responsabilitat, la confiança i la cohesió social?\nLa insostenibilitat ocasionada pel sistema monetari actual es tradueix en una disminució del potencial de desenvolupament sostenible de les comunitats, sia a escala local, regional o nacional. Aquests fenòmens no els causen només les polítiques monetàries imperfectes, les regulacions laxes o les pràctiques bancàries insalubres, sinó més aviat la inestabilitat estructural del sistema monetari i bancari en ell mateix. La fragilitat del sistema prové de la seva mateixa estructura, un llegat que es remunta fins al començament de l’era industrial. Aquesta estructura no té l’agilitat i l’adaptabilitat necessàries per a fer front als canvis accelerats en l’entorn econòmic i social que caracteritzen l’època postindustrial. No té la resiliència necessària, terme que desenvoluparem més endavant en aquest curs. Els esforços que s’han fet en el sistema s’han orientat únicament i exclusivament cap a la millora de l’eficiència en la formació de preus i intercanvis, el valor dels quals s’inclourà en els indicadors que s’utilitzen per a avaluar la prosperitat d’aquesta societat. D’aquesta manera, les activitats i els béns que no es consideren eficients, o que no tenen valor en el mercat, s’exclouen del sistema i no computen en aquests indicadors.


Besos | La Catifa Voladora\nDiari del confinament des de Tremp… →\nPublicat el 07/04/2020 per Violant Martí\nAvui 7 d’abril és l’aniversari del naixement de Gabriela Mistral (1899-1957), poetessa Xilena i primer Premi Nobel de literatura Iberoamericana… i una de les primeres dones en rebre’n un. Va ser a més una gran pedadoga i diplomàtica… i tot això en una època en que era difícil ser-ho sent dona.\nAvui que tant mancats estem dels petons us n’envio molts!\nAquesta entrada ha esta publicada en Confinament 2020, Dones, Efemèrides, Poemes. Afegeix a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


Fuertes-Fraguas al Circo de Verano – Copitos de Roca\nCordada Larrigaudière Esquius\nFuertes-Fraguas al Circo de Verano\nLa via Fuertes-Fraguas va ser oberta per R. Fuertes i J. Fraguas l’any 1970. Es tracta d’una via semiequipada amb molt bona autoprotecció. Els primers 4 llargs ressegueixen un diedre i els últims es desvien per la placa. La roca està prou bé, però a controlar en algun punt. Cal destacar la tercera i quarta tirada, molt maques!\nLa via va ser restaurada l’any 2019 per ´en el barro´ trobarem parabolts a les tirades i a les reunions.\nressenya de la noche del loro\nZona: Circo de verano\nGrau: 6a+ / V+obligat\nEquipació: Parabolts, claus i ponts de roca\nMaterial: Joc de friends fins el 2 i unes 14 cintes\nCordada: Christian R. Esquius, Jordi Ceballos i Ricard Montalà\nOberturistes: R. Fuertes i J. Fraguas\n1r llarg (V+/20m) Comença a la dreta del diedre. En una part més elevada. El llarg està totalment equipat, només cal algo si es vol reforçar el pitó.\n2n llarg (6a/20m) Curt i maco. Però gairebé totalment equipat. El 6a és un pas a bloc no obligat.\n3r llarg (6a/30m) Aquí comencen els llargs més macos, el tercer i el quart de característiques similars. Predomina l’autoprotecció, però d’allò més bona! i el grau és de continuïtat així que no hi ha cap pas gaire difícil.\n4rt llarg (6a+/30m) Similar a l’anterior, però al final les expansions ens faran sortir per la placa a buscar la reunió.\n5é llarg (V/30m) Tirada de placa, practicament equipada però on podrem completar més l’equipament de volem. Estar atents a girar a l’esquerre desprès del pont de roca.\n6é llarg (V/30m) Aquest llarg confon molt si mirem la ressenya!! no correspon ni els metres ni la linea. Si que es desvia a la dreta a l’inici, però després segueix bastant vertical. No fa cap travessa a l’esquerre. A més de ser més curta del que marca. Pràcticament equipat.\n7é llarg (V/30m) Últims metres de la via. Les dificultats estan a l’inici per superar el diedre i ja després anem a buscar la reunió.\nPublicado en Mallos de Riglospor copitosderocaDeja un comentario\n← Via del Silencio – Mallo la Visera\nAnglada-Cerdà a la Boleta Foradada →\nRESSENYES PER LOCALITZACIÓ\nCorredors i canals (2)\nLa mòra Comtal (1)\nMallos de Riglos (9)\nSant Llorenç del Munt (81)\nesquius galocha La mòra Comtal larrigaudiere montala


Arrenca el curs escolar a les comarques gironines amb 123.282 alumnes - El Gerió Digital\nSarrià de Ter estrena institut juntament amb Lloret de Mar i Castelló d'Empúries\nDijous, 12 de setembre de 2019 08:45h\nAvui comencen les primeres classes per a molts dels 123.282 alumnes gironins. Una dada lleugerament inferior a la registrada el curs passat, quan n'hi va haver 123.358. El que sí que creix és el nombre de docents.\nPer aquest curs 2019-2020, hi haurà 9.172,5 docents, 41,5 dotacions més. En total, aquest dijous obren les seves portes 453 centres públics repartits per tota la demarcació i tres d'ells ho faran per primera vegada. Es tracta de l'Institut-Escola de Castelló d'Empúries, que és el resultat de la fusió entre l'escola El Bruel i l'Institut d'Empuriabrava; l'Institut Sant Quirze de Lloret de Mar, que començarà amb dos grups de 1r d’ESO i el de Sarrià de Ter, que ho farà amb quatre grups de 1r d'ESO.\nPer altra banda, aquest curs es mantindrà pràcticament el mateix nombre de barracons. En concret, n'hi haurà 304 a tota la demarcació, un menys que el curs anterior. Educació n'ha tret onze a diversos centres -Anglès, Bescanó, Blanes, Campdevànol, Cervià de Ter, Llagostera, Pals i Vidreres -, però se n'ha afegit als nous centres que han entrat en funcionament com a mesura "provisional".


Amics de la Rabassa - Josep Pintat creu que el Comú hauria de desaparèixer de la gestió de Camprabassa\nIniciMitjans de comunicacióRetalls de premsaJosep Pintat creu que el Comú hauria de desaparèixer de la gestió de Camprabassa\nJosep Pintat creu que el Comú hauria de desaparèixer de la gestió de Camprabassa\nEl cònsol major de Sant Julià de Lòria, Josep Pintat, creu que l’administració comunal hauria de desaparèixer de la gestió de Camprabassa perquè els socis privats no haurien d’estar sotmesos a la possibilitat que cada quatre anys canviïn els responsables comunals. Així ho ha manifestat en una entrevista al programa Ara i Aquí de RNA on ha fet balanç dels vuit anys de mandat que ara acaben.\nEl cònsol lauredià ha recordat que avui en dia el Comú disposa d’un 80% de la gestió de Camp Rabassa, i que es podria passar a una participació d’un 5 o un 10%, si les condicions de la llei d’inversions estrangeres i dels convenis per evitar la doble imposició fossin favorables. De fet, Pintat creu que si el marc legal és l’adequat Camp Rabassa té actius suficients per buscar altres socis de referència tecnològica per poder completar l’oferta d’oci. El cònsol creu que això seria ‘saludable pels negocis’ perquè seria gestionat sota criteris d’empresa privada i ha recordat que l’administració té altres mesures de control.\nPintat diu que el comú no hauria de gestionar CampRabassa\nEl cònsol major considera que els socis privats no haurien d’estar sotmesos als canvis polítics\nAgències - Sant Julià de Lòria - 04/11/2011\nEl cònsol major de Sant Julià de Lòria, Josep Pintat, creu que l’administració comunal hauria de desaparèixer de la gestió de CampRabassa perquè els socis privats no haurien d’estar sotmesos a la possibilitat que cada quatre anys canviïn els responsables comunals.\nAixí ho va manifestar en una entrevista al programa Ara i Aquí de Ràdio Nacional d’Andorra on va fer balanç dels vuit anys de mandat que es troben en el tram final.\nDurant la seva intervenció, el cònsol lauredià va recordar que avui en dia el comú disposa d’un 80% de la gestió de CampRabassa, i que es podria passar a una participació que aniria d’un 5 o un 10%, si les condicions de la llei d’inversions estrangeres i dels convenis per evitar la doble imposició fossin favorables.\nEn aquest sentit, Pintat va explicar que si el marc legal és l’adequat CampRabassa té actius suficients per buscar altres socis de referència tecnològica per poder completar l’oferta d’oci. D’aquesta manera, el cònsol lauredià va afirmar que en cas que es produís aquest fet seria “saludable per als negocis” tenint en compte que estaria gestionat amb criteris d’empresa privada. Tanmateix, el cònsol lauredià va recordar que l’administració posseeix altres mesures de control.\nPintat creu que el Comú hauria de sortir de la gestió de Camprabassa\ndivendres, 4 de novembre de 2011 12:20\nEl cònsol lauredià creu que la participació comunal es podria reduir a un 5 o un 10%\nEl cònsol major de Sant Julià de Lòria, Josep Pintat, creu que l'administració comunal hauria de desaparèixer de la gestió de Camprabassa perquè els socis privats no haurien d'estar sotmesos a la possibilitat que cada quatre anys canviïn els responsables comunals. Així ho ha manifestat en declaracions al programa Ara i Aquí de RNA, recollides per l'ANA, mentre feia balanç dels vuit anys de mandat que ara acaben.\nEl cònsol lauredià ha recordat que actualment el Comú disposa d'un 80% de la gestió de Camp Rabassa, i que es podria passar a una participació d'un 5 o un 10%, si les condicions de la llei d'inversions estrangeres i dels convenis per evitar la doble imposició fossin favorables. De fet, Pintat creu que si el marc legal és l'adequat Camp Rabassa té actius suficients per buscar altres socis de referència tecnològica per poder completar l'oferta d'oci. El cònsol creu que això seria "saludable pels negocis" perquè seria gestionat sota criteris d'empresa privada i ha recordat que l'administració té altres mesures de control.\nJosep Pintat creu que l`obertura econòmica del país ha d`anar complementada amb altres vies i posar facilitats en l`obtenció de terrenys. Per això creu que el 10% o el 15% de cessió de terrenys previstos en els plans d`urbanisme s`haurien d`eliminar, així com permetre la construcció d`infraestructures privades en terrenys comunals. Ho ha dit avui a l`"Ara i Aquí", de Ràdio Nacional. Pintat també ha parlat de les condicions posades a DA per fer llista a les comunals i de la necessitat que el comú redueixi substancialment la seva participació a la societat Camprabassa.\nCliqueu l'enllaç a sota per veure el vídeo de la notícia


⚡ Continuen els problemes a Catalunya: un altre país desaconsella venir de viatge\nAlemanya també desaconsella els viatges no essencials a Catalunya\nEl país ha estès la mesura a les zones d'Espanya més afectades per la malaltia\nper Júlia Navarro dimarts, 28 de juliol 2020 - 19:40h\nAlemanya també desaconsella els viatges no essencials a Catalunya | EFE\nContinuen els problemes per a Catalunya. Després que aquest matí es fes públic que l'avís d'Holanda als seus ciutadans sobre la possibilitat de visitar Catalunya, ara és Alemanya qui ha desaconsellat els viatges no essencials a les zones espanyoles més afectades per la malaltia, les quals són Catalunya, l'Aragó i Navarra per l'augment de contagis de coronavirus.\nAquest matí el govern holandès també ha recomanat no viatjar Barcelona si no hi ha un «motiu necessari». En un comunicat publicat al seu web oficial, l'executiu dels Països Baixos explica que el nombre d'infeccions per Covid-19 ha pujat, fet que «ha augmentat el risc de contaminació en aquesta zona». Per això alerta que les visites turístiques a la capital catalana «no són recomanables» i canvia la qualificació de Barcelona de groc a taronja. L'avís arribava després que el Regne Unit imposés una quarantena a les persones que provenen de vacances a Espanya.\nDeclaracions de Sánchez envers el confinament del Regne Unit\nAhir, el president del govern espanyol, Pedro Sánchez, va afirmar que les decisions del Regne Unit d'imposar una quarantena a les persones que provenen d'Espanya i de recomanar no viatjar-hi són «desajustades». Sánchez va indicar que el govern espanyol està parlant amb les autoritats britàniques per intentar que reverteixin aquesta reacció.\nEl cap de l'executiu espanyol ha considerat un «error» que el Regne Unit tingui en compte la incidència acumulada del coronavirus al conjunt d'Espanya quan és «desigual», ja que el 64,5% dels casos es concentren a dos territoris —l'Aragó i Catalunya— i, en canvi, a la major part d'Espanya la incidència de la Covid-19 és inferior a la mitjana europea.


cursos:curriculum:eso_btx:dsvp:projecte [Formació del professorat]\nEl projecte de treball és l’exercici que aglutina els coneixements adquirits durant el curs. En aquest cas, et proposem construir un bloc en el que ordenaràs el que ha estat la teva experiència al llarg dels quatre mòduls, així com el resultat dels exercicis i algunes de les activitats. La creació d'aquest bloc és indispensable per superar el curs i cal enviar l'enllaç a la tutora o al tutor per tal de rebre’n el vist-i-plau. Al final tothom podrà veure el que han fet els altres participants.\nCrear un bloc.\nPresentar de forma clara i seqüenciada la feina feta durant aquest curs (l'exercici de cada mòdul i, si s'escau, les activitats).\nOrganitzar els materials gràfics com a model per a la pràctica.\nOrganitzar els recursos bibliogràfics i els enllaços de la xarxa, per tal de relacionar-los amb els continguts i afavorir el seu ús didàctic.\nCrear un fòrum per a la reflexió i l'intercanvi de materials.\nObre un bloc a la xtec: http://blocs.xtec.cat/\nActualitza el perfil personal o canvia la contrasenya.\nCanvia l'aparença del bloc de la manera que més t'agradi.\nEscriu un article de presentació.\nA l'apartat d'enllaços posa-hi els enllaços que has utilitzat o que t'han sembla interessants.\nCrea 4 pàgines.\nOrdena el material de cada un dels mòduls en cada pàgina(una per mòdul):\nMòdul 4. Processos de l'art contemporani\n-A les pàgines hi pots posar el treball fet a cada mòdul (material gràfic, explicació del procés…).\n-També pots afegir reflexions o propostes sobre les activitats opcionals que se us han plantejat a les diferents pràctiques de cada mòdul.\n-Pots exposar d'altres propostes que hagis fet anteriorment a l'aula, o que se t'hagin acudit a partir del curs.\nCal cuidar la presentació i l'aspecte formal i comunicatiu del bloc.


Middleton: "Era la meva última oportunitat de tornar a l'ACB"\nEl pivot es retrobarà amb Svetislav Pesic i David Navarro\nEl veterà nord-americà, que acaba de signar pel Power Electronics, s'ha referit al seu retorn a l'ACB com la seva "última oportunitat" de tornar a aquesta competició\nREDACCIÓ Girona Actualitzada el 15/03/2011 20:20\n260x366 Darryl Middleton a Fontajau contra el Lleida. / Ruben Garcia Carballo / CB Sant Josep Darryl Middleton a Fontajau contra el Lleida. / Ruben Garcia Carballo / CB Sant Josep\nEl pivot nord-americà Darryl Middleton, que acaba de signar pel Power Electronics, s'ha referit al seu retorn a l'ACB després del seu pas per Girona en tres etapes, Caja San Fernando, FC Barcelona i Joventut, com la seva "última oportunitat" de tornar a aquesta competició.\nMiddleton viurà la seva cinquena experiència a l'ACB als seus 44 anys a València, amb l'equip del qual ha acordat una fitxa per als dos pròxims mesos.\nEl pivot, que militava en la LEB Or amb el Girona, no descarta tornar a aquest equip la temporada que ve després del seu pas pel Power Electronics.\nDarryl Middleton s'ha declarat motivat per aquesta oportunitat a l'ACB que se li obre i satisfet que "un club com el València i un entrenador com (Svetislav) Pesic", al qual coneixia de la seva etapa gironina, s'hagin fixat en ell.\nPer al jugador, "aquest ha estat un oferiment que no es podia rebutjar" i assegura que li fa "especial il·lusió" tornar a la màxima competició espanyola "per ajudar al València".\nSegons ha explicat el president del Sant Josep de Girona, Francesc Ferroni: "El València es va posar en contacte amb nosaltres i vam tenir clar des del primer moment que no podíem deixar Middleton sense l'oportunitat de tornar a jugar a l'ACB".\nFerroni també ha destacat que el jugador se'n va sense cap tipus de contraprestació econòmica, ja que és "un premi que es mereix per tot el que li ha donat al Girona en aquesta última etapa i en les anteriors".\nMiddleton tornarà a treballar en el Power Electronics València amb Svetislav Pesic, amb qui ja va coincidir en l'Akasvayu Girona en la temporada 2006-07, en què l'equip va guanyar la Copa FIBA.\nEl pivot també es retrobarà amb David Navarro, qui fins fa pocs dies era company seu en el Girona de la LEB Or.


Clip Aula L'H 13 des - El servei educatiu del centre d'art Tecla Sala\nEnviar aquesta notícia per e-mail Imprimir aquesta notícia cultura 18. 04. 2017 Compartir a Twitter Compartir a Facebook\n13a Primavera de Cine al Filmax Granvia\nDel 20 al 27 d'abril en el sí de les Festes de Primavera\nNova edició de la Primavera de Cine a Cinemes Filmax Granvia on, del 20 al 27 d'abril, es podran veure sis pel•lícules per 12 euros. Organitzat per Espai V.O., es passaran films de Woody Alen, John Carney o Èric Besnard, entre d'altres, que es podran veure en versió original en diferents passis, llevat del dia 25 que no hi haurà sessions.\nSet dies, sis pel•lícules, sis grans directors i pel•lícules en versió original per veure els sis films. Tot ben amanit dóna com a resultat la 13a Primavera de Cine, a Filmax Granvia, del 20 al 27 d'abril, en el sí de les Festes de Primavera.\nEs podrà veure Café Society, de Woody Allen, on els somnis i i dèries del director novaiorquès hi són presents. Un club fundat el 1938 en el Greenwich Village on es reunien actors, polítics i gàngsters. Allen ha volgut reflectir aquella època, lloc i fauna que l'habitava.\nSing Street de Jonh Carney, parla de la Irlanda dels anys 80 i la dificultat de ser adolescent en aquells anys. La música va ser la sortida que van trobar molts joves per evitar caure en la delinqüència.\nMiles Ahead, de Don Cheadle, ret homenatge a la figura de Miles Davis i allò que significa el personatge per al director. Un altre film que es pot veure a Filmax Granvia és El profesor de Violín, de Sérgio Machado, que incideix en el tema de la música com a sortida de molts joves brasilers que eviten caure en el delicte.\nPastel de Pera, del francès Èric Besnard, és una producció del 2015, on una persona autista permet al director aprofundir en allò que li interessa a través de la mirada d'aquest personatge. Finalment, la pel•lícula Bar Bahar, de Maysaloun Hamoud, una coproducció d'Israel i França, on tres joves cerquen l'equilibri entre tradició i modernitat.\nLes sis pel•lícules es passaran diferents vegades del 20 al 27 d'abril, llevat del dimarts, 25, en horari de tarda i nit. L'abonament per veure-ho tot és de dotze euros i l'entrada per una sola pel•lícula és de cinc euros. La venda és a les mateixes taquilles de Filmax Granvia.\n13a Primavera de Cine


El Tren de Palau - De la il·lusió a la realitat.\nLa idea de construir un ferrocarril en miniatura al Parc de l'Hostal del Fum, va sorgir d'un grup d'entusiastes del vapor viu, que havent dissenyat models de locomotores i vagons cada cop més robustos i potents, necessitaven una instal·lació dimensionada per els seus tren. El Parc de l'Hostal del Fum de Palau-solità i Plegamans era el lloc idoni, ben comunicat, terrenys suau i un entorn encisador.\nCan Boada Enllaç - La primera via - Desembre de 1992.\nUn cop aconseguits els permisos necessaris, s'inicien les obres al novembre de 1992, el ritme i la il·lusió són frenètics, i a principis d'abril de 1993 entra en servei el primer tram de Can Boada Enllaç al Pi Gran, són només els primers 450 metres de la nostra xarxa, però que ens permeten gaudir d'unes instal·lacions mai vistes a casa nostra.\nMars de 1993 Foradant les brides per la nit\nUn cop inaugurat el tram de 450 m, l'estesa de vies continua fins arribar a l'estació del Pont de Pedra, ja al límit del terme municipal de Santa Perpètua de Mogoda. Finalment, l'any 1995 es completa la xarxa principal dins del parc amb un recorregut total de 3050 m.\nForen dos anys d'intensa activitat i esforç per part dels socis de l'entitat, es treballava de dia i de nit tots els caps de setmana, tothom feia el que sabia i podia, i el resultat fou que amb només dos anys el nostre somni es feia realitat. L'estesa de vies del Tren de Palau ja estava acabada!.\nLa primera taquilla\nAbril de 1993 Els primers trens\nEs treballa durant el dia i també de nit. Finalment, el 5 de mars de 1995 acabem l'estesa de la via amb gran joia. Un cop acabada l'obra ens disposem a gaudir del nostre tren, plegats amb els amics i visitants que ens venen a veure.\nLa conclusió de la traça a Can Boada Terme va ser una festa gran\n5 de mars de 1995. La explanada de la futura Can Boada Enllaç\nEl Tren de Palau en xifres\nfet 8.457 trens\nrecorregut 26.218 km\ntransportat 253.000 viatgers\n130.000 kg de U laminada de 40x20 mm\n270.000 kg de balast


Un veí de Tarragona ofereix gratis l'aigua del seu macropou\nLa família Boronat ha posat a disposició de l'àrea metropolitana de Barcelona l'aigua del macropou que té a Tarragona. En un gest de solidaritat, el portaveu de la família, Joan Boronat, ha explicat que ofereixen gratis l'aigua del pou, el mateix que va abastir Tarragona durant quaranta anys, fins que es va construir el minitransvasament de l'Ebre. L'Agència Catalana de l'Aigua (ACA) ha encarregat un informe per estudiar l'oferta. Més al nord, els regants del Ter i diversos ajuntaments i entitats ecologistes han anunciat que denunciaran l'ACA per l'incompliment sistemàtic del cabal ecològic del Ter. I Foment del Treball ha exigit que no hi hagi talls a l'àrea metropolitana de Barcelona\n08/04/2008 - 19.21 Actualitzat 21/05/2008 - 19.11\nLa família Boronat lamenta que es parli de transvasar aigua del Ter i ofereix aigua gratuïta mentre els pantans del Ter-Llobregat estiguin per sota del 20% de la capacitat. Asseguren que en cap cas el pou està sobreexplotat i que seria viable subministrar aigua de boca de manera continuada tal com es va fer abans que es construís el minitransvasament de l'Ebre i durant quaranta anys, en aquest cas, per a Tarragona. De fet, se'n van treure 500.000 litres cada hora, que vol dir 0,36 hectòmetres cúbics al mes. Amb la sequera actual, Tarragona i Reus tenen previst traspassar a Barcelona aigua dels pous municipals, que serien 0,2 i 0,4 hectòmetres cúbics mensuals, respectivament.\nDes de l'ACA, però, en discrepen i consideren que l'ús del pou suposaria una sobreexplotació de la zona. A l'espera dels resultats de l'informe tècnic, també sospiten que, un cop s'hagi tret la bossa d'aigua dolça de la part superior, la resta de líquid serà aigua salada.\nPrecisament, l'ACA serà objecte d'una denúncia per part de la plataforma que agrupa ajuntaments, regants i entitats ecologistes de la conca del Ter. El grup està decidit a dur l'Agència als tribunals per l'incompliment sistemàtic de la llei que regula el transvasament d'aigua del riu a l'àrea metropolitana de Barcelona i exigeix que es mantingui el cabal ecològic del Ter.\nTambé s'ha queixat avui la patronal catalana Foment del Treball, que ha reclamat que no es talli l'aigua a l'àrea metropolitana de Barcelona. Foment del Treball ha advertit que les possibles restriccions perjudicarien quatre milions i mig de persones i suposarien la pèrdua de confiança de la societat respecte dels poders públics.\nPel que fa a la situació dels embassaments catalans, les pluges dels últims dies han permès una minsa millora de les reserves d'aigua, tot i que estan al 21,11% de la capacitat. Quan baixin per sota del 20%, s'haurà d'activar la fase d'emergència que recull el decret de sequera.


Els ajuntaments del Baix Nord impulsen el projecte "Fem Xarxa, Fem Empresa" i el presenten a Olesa\nPàgina principal >> General >> Els ajuntaments del Baix Nord impulsen el projecte "Fem Xarxa, Fem Empresa" i...\nOlesa acull, aquest dijous a les 19.00 h, l’acte de presentació del projecte “Fem Xarxa, Fem Empresa”, una proposta que promou, de forma gratuïta, l’educació emocional entre els emprenedors. Consisteix a acompanyar els empresaris perquè descobreixin i desenvolupin el seu talent i el seu potencial al servei d’una funció professional útil, creativa i amb sentit.\nEl projecte està dirigit als empresaris amb un alt grau de compromís i motivació amb ells mateixos i amb el seu propi procés de canvi, desenvolupament i evolució com a éssers humans. I per això se’ls requereix que tinguin l’honestedat, la humilitat i el coratge suficients per a enfrontar-se a les seves pors i aventurar-se a allò que és desconegut. El projecte pretén servir de guia i inspiració a curiosos, sensibles i inquiets disposats a qüestionar-se ells mateixos, anant més enllà del condicionament rebut, per a descobrir el seu propi camí.\nTambé pretén impulsar l’emprenedoria entre els ciutadans, i capacitar emocionalment i empresarialment els emprenedors per assumir amb èxit la posada en marxa de l'empresa i la seva consolidació.\nLa proposta també vol dinamitzar les empreses comarcals de la zona nord, facilitar relacions comercials i millorar la seva competitivitat i estratègia de futur, a més a més de capacitar i formar els empresaris de la zona per potenciar les seves àrees empresarials de màrqueting i comunicació.\nEl projecte es desenvolupa des dels departaments de Promoció Econòmica dels diferents ajuntaments que conformen la zona nord del Baix Llobregat (Abrera, Collbató, Esparreguera, Martorell, Olesa de Montserrat, Sant Andreu de la Barca i Sant Esteve Sesrovires), que fa anys que treballen pels sectors productius locals, tant comercials com industrials.\nAmb el desenvolupament d'una actuació de les característiques d’aquesta proposta, de caire pràctic, proactiu i dinàmic, s’amplia i completa l’oferta de serveis a les empreses del territori. Es tracta, doncs, de sumar esforços per assentar unes bases que permetin establir noves i millors fórmules de relació en l’àmbit públic-privat.\nL’acte de presentació del projecte “Fem Xarxa, Fem Empresa”, se celebrarà dijous, dia 25, a les 19.00 h a l’Auditori de la Casa de Cultura d’Olesa i serà presidit per l’alcalde d’Olesa, Salvador Prat, i pel primer tinent d’alcalde de l’Ajuntament de Martorell, Xavier Fonollosa.\nA l’acte també hi assistiran alcaldes i tècnics dels departaments de Promoció Econòmica dels ajuntaments implicats en el projecte.


El Grup de compra d’Osona aconsegueix 120.000 euros d'estalvi per a les empreses que l’integren — Ajuntament de Vic\nSou aquí: Inici → Notícies → El Grup de compra d’Osona aconsegueix 120.000 euros d'estalvi per a les empreses que l’integren\nBet Piella a la subhasta electrònica d'energia\nEl Grup de compra d’Osona ha fet aquest dimecres a Vic una subhasta electrònica que ha determinat quines empreses subministraran l’energia als integrants del grup i a quins preus. Les empreses participants s’estalviaran 120.000 euros en el subministrament d’energia respecte de la facturació actual. Aquesta xifra s’obté sumant l’estalvi que faran totes les empreses del grup durant un any respecte dels preus que pagaven ara per l’energia elèctrica.\nEl centre de control de la subhasta ha estat a Vic, a la seu de Creacció i s’ha seguit remotament des del Lab Manlleu Espai de Coworking. La regidora de Promoció econòmica, Ocupació i Comerç de l’Ajuntament de Vic, Bet Piella, ha celebrat els bons preus aconseguits i ha subratllat que s'han pogut acomplir els tres objectius marcats: "l'energia és en la seva totalitat verda i certificada, hem aconseguit el millor preu i s'ha donat oportunitats a empreses comercialitzadores de caràcter local". Piella ha deixat la porta oberta a contractar altres tipus de serveis en aquest format, com ara assegurances, flotes de vehicles o llicències informàtiques, "ja que els utilitzen totes les empreses i es poden beneficiar d'aquesta modalitat". La regidora ha destacat també que aquest grup de compra agregada d'energia de què es beneficien empreses privades és pioner en l'àmbit català, després de Rubí.\nPotenciar la gestió energètica descentralitzada\nEl Grup de compra està impulsat per l’Ajuntament de Vic, l’Oficina de Promoció Econòmica de l’Ajuntament de Manlleu, l’Associació d’Empresaris de Manlleu i les tres associacions de polígons industrials de Vic (Malloles, PAE i Associació Vic Nord). La d’Osona és la primera iniciativa supramunicipal que hi ha a Catalunya, amb col·laboració público-privada per millorar la competitivitat de les empreses del territori. Alhora, s'afavoreix una economia vinculada a la sostenibilitat ambiental. Es tracta d’un pas important per potenciar la gestió energètica descentralitzada i l'autoconsum energètic.\nEl grup el formen empreses osonenques, principalment de Manlleu i Vic. Compta amb 138 punts de subministrament elèctric i un total de consum de 20 GWh. Els impulsors consideren que ha estat un èxit per la participació de 5 comercialitzadores i la competència ha estat notable. La licitació s’ha dut a terme a través de la plataforma electrònica www.globaldragonmarket.com, per poder aconseguir el millor preu per a les empreses que formen el grup pel que fa a la contractació de l’energia elèctrica i s’ ha comptat amb l’assessorament expert de Josep Camprubí i José Enrique Vázquez, de l’empresa GCTPlus Eficiència Energètica.\nS’han fet 4 subhastes, dos lots pel preu indexat i dos pel preu fix, dividits entre alta i baixa tensió. En el cas de les empreses que tenen la modalitat de preu indexat s’ha aconseguit un preu molt baix, un 40% menys que el preu inicial de sortida, tan a alta com a baixa tensió. Les comercialitzadores que han guanyat aquestes subhastes són Addeinnova i Aura Energia. En el cas de les empreses que tenen preu fix, s’han aconseguit també un estalvi considerable. En totes dues s’ha millorat el preu de sortida i les ha guanyat Aura Energia. El procediment destaca per ser extraordinàriament transparent i s’ha facilitat i potenciat la participació de comercialitzadores no vinculades a grans grups.\nA més de la millora dels preus, les empreses del grup s’asseguren que l’origen de l’energia elèctrica sigui 100% renovable, garantida per certificats GDO’s. També disposaran d’un servei de seguiment de la facturació. A més, el grup té un gran potencial per desenvolupar projectes en mobilitat sostenible i autoconsum fotovoltaic entre els seus participants. Ara, les comercialitzadores adjudicatàries dels lots tindran l’obligació de complir les condicions establertes en la licitació. El grup està obert a noves incorporacions d’empreses, una tasca que gestionen l’OPE de Manlleu i Creacció. La setmana vinent es faran trobades de valoració amb el grup de portaveus.


Més de 30 mil espectadors van passar pel Teatre Cirvianum al llarg del 2016\nData de publicació: 24.05.17 10:56\nEn el decurs de l’any 2016, un total de 31.930 espectadors van passar pel Teatre Cirvianum, per assistir als diferents espectacles i activitats que va acollir l’equipament cultural municipal. Els dies d’utilització del teatre van ser 228 i es van fer 99 activitats.\nSegons la memòria anual, al llarg del 2016, van passar pel Teatre Cirvianum un total de 31.930 espectadors. Les activitats amb taquillatge de la programació regular del Cirvianum van atraure 11.273 espectadors; els 20.657 restants corresponen a d’altres activitats, des de xerrades, cursos, concerts, exposicions o actes diversos, fins a funcions de teatre per a les escoles o les sessions del Festival de Cinema de Muntanya.\nEl 2016, el Cirvianum va acollir 99 activitats, 78 de les quals obertes al públic i 21 activitats sense públic (assaigs i muntatges), en els diferents espais: l’escenari, el teatre i les sales annexes. Tot plegat va representar 228 dies d’utilització del teatre.\nPel que fa a la programació pròpia, el Teatre Cirvianum ha programat 42 espectacles, amb un total de 51 sessions, amb una mitjana global d’ocupació de la sala del 37,7 per cent. La música i sobretot el teatre i les produccions teatrals locals han estat els gèneres que han atret més públic i, per contra, la dansa i la màgia han registrat nivells d’assistència més reduïts.\nEls espectacles que han portat més públic al Cirvianum han estat les dues sessions de ‘Els veïns de dalt’ amb Pere Arquillué; el monologuista David Guapo; ‘El florido pensil’; el show del youtuber Wismichu; les produccions del grup Xarxa ‘El violí d’Auschwitz’ i ‘Alícia al País de les Meravelles’; el concert de La Principal de la Bisbal; i les sessions de Pastorets.\nD’entre les activitats sense taquillatge i que han registrat un nivell d’assistència proper al ple, cal destacar la presentació del Carnaval o l’Enterrament de la Sardina; la vetllada del Dia d’Andalusia; festivals de les diverses escoles; el concert de la campanya Torelló Solidari; la Festa de l’Esport; o les projeccions del Festival de Cinema de Muntanya.


Què és la bisexualitat? | Intersindical Valenciana\nEl 23 de setembre se celebra el Dia Internacional de la Visibilitat Bisexual. Per explicar què és i quines situacions han d’afrontar les persones bisexuals, la psicòloga Mélissa Villar ha elaborat dos vídeos divulgatius.\nVídeo 1: Què és la bisexualitat?\nVídeo 2: La bisexualitat explicada amb un toc d’humor\nDos audiovisuals senzills que són capaços d’explicar qüestions més complexes amb l’objectiu de remoure les consciències de la societat.\nEstima i viu com vulgues!!


La campanya 'Envàs on vas' tindrà una segona part\nL'Agència de Residus detecta una reducció dels impropis del contenidor groc\n2 min. Barcelona 08/04/2013 18:52\n260x366 Imatge de la campanya 'Envàs on vas'. / AGÈNCIA RESIDUS CATALUNYA Imatge de la campanya 'Envàs on vas'. / AGÈNCIA RESIDUS CATALUNYA\nEl director de l'Agència de Residus de Catalunya, Josep Maria Tost, ha anunciat aquest dilluns que la campanya 'Envàs on vas' tindrà una segona part, que podria arribar fins i tot abans de les festes de Nadal, el període en què tradicionalment s'han fet les campanyes de foment de la recollida selectiva de residus, després de l'èxit aconseguit.\nAquesta nova campanya, ha explicat Tost, tindrà un estil semblant al de la primera: "Jo crec que és bo donar-hi una continuïtat, i que els ciutadans es quedin amb un determinat missatge i amb una determinada estètica". El contingut, però, serà lleugerament diferent. Segons el director de l'Agència de Residus, "s'ha fet una campanya qualitativa, i seria per recordar que la recollida selectiva és important".\nL'Agència de Residus de Catalunya ha presentat aquest dilluns les primeres dades de la recollida selectiva posterior a la campanya, en què ha detectat un descens del nivell de residus impropis del contenidor groc, que era el principal objectiu que es perseguia. Entre el 2010 i el 2012, els residus recollits amb el contenidor groc que no corresponien a aquest contenidor van passar del 25,6% al 28,4%. El gener i el febrer del 2013, aquest percentatge ha baixat fins al 28,4%.\nUna enquesta de l'empresa d'investigació de mercats Instituto DYM per a la Generalitat va constatar, els dies posteriors a la seva finalització, que el 85,2% dels ciutadans recordaven la campanya 'Envàs on vas'. Només el 48,4%, però, pensava que provocaria canvis en els hàbits de reciclatge. A més, el 42,4% responia que en cas de dubte amb algun residu l'acabaria llençant al contenidor del rebuig.