Escrit en el vent | Associació d'Escritors en Llengua Valenciana\nM'ho varen dir ahir i les paraules,\nla crua indiferència dels veïns,\npunchava com espines acerades\nel pols que me nodria l'espirit.\nQue saben ells d'idilis, d'esperances\nregades com les roses d'un jardí,\nab l'aigua passional dels nostres somis\ni en promeses d'amor, pel pur instint\nde sentir-nos com aus sobre la branca\nque esperen l'argentosa i blanca nit\nper fer-se els juraments (qué hipocresia)\nque els hòmens quan som jóvens no sentim.\nPerque els fem influïts per l'inconsciència\nde viure una aventura, sens el risc\nd'oir els vostres càntics de sirena\nper la cera prestada pels... “amics,”\nevitant els esculls que yo em pensava\nla nau en llibertat de ser fadrí\nla desarboraria un romanç ample\nsi no em tapava ràpit els oïts.\nAixina vaig tractar d'aprofitar-me\nmostrant-te l'atre yo falç i sumís\nla teua castitat de baixa estirp.\nsens por de profanar ab les mans càustiques\nRecorde aquelles hores sens espigues\nque ansiava, famolenc, oir-te dir\nseries per a mi la mel del néctar;\nqui asseciaria el bròfec apetit\nde carn assaonada de luxúria\ni l'ànim inconfés del meu desig,\nd'eixercir sobre tu el fogós domini\nde mascle ab cor de pedra i seny podrit.\nPero tu em somreïes com la fada\nblavenca dels meus somis infantils.\nI recorde que em deyes: (Tin paciència...\nEl pany, encara no se pot obrir.)\nI em parlaves d'amor, de sacrifici,\nd'unir les nostres vides, tindre fills...\nYo et sentia parlar com des d'un núvol\nque res significava per a mi.\nPoc temps després, cansat d'aquella història,\nab un glop de despreci i d'improvís,\nles llicencioses ales vaig estendre\nperdent-me entre les boires dels camins.\nPerduda, compungida i humiliada\nquedares ab l'honor i orgull ferit\nmentres yo me jactava en la distància\nper l'únic bes d'amor que te robí.\nSolcaven l'univers sense consciència\nels dies i les hores implacables\ni a un temps ma putrefacta indiferència\ncreixia buscant metes despreciables.\nSeguia entaulellant la meua vida\nde boires liderades per un vici\nvivint una existència gris, i buida\nd'afectes i valors i sacrifici.\nNo vaig comprendre a temps que m'abocava\nsens llímit al silenci i la mentira;\nqual ególatra infecte mai pensava,\nser blanc de les sagetes de la ira.\nPerque vaig oblidar que existix Deu:\nQue n'hi ha un Deu que nos prova les costelles\ni baix sa justa ira l'error meu\nporgava en l'existència feta astelles!\nLa meua obcecació trencà els principis\nmorals de ma conducta cara al cel\ndeixant arraconats els participis\ndel Verp, mentres tragava amarga fel,\nper creure en les mentires d'una dona\nteixides al voltant de sa bellea\npensant-me, ilús, pel rostre que era bona\nquan fon l'estampa infame de Medea.\nVaig caure en la ruïna mes abjecta\nseguint-la com un ca brut de desig\ni ab l'ànima d'ilota ben subjecta\nal mínim excrement del seu caprig\nVaig ser qual ídol fals que sols s'afília\na orgies sexuals en nits alcohòliques...\nPer ella deixí amics, pares, família,\nsoportant exigències diabòliques.\nVaig perdre en amargor l'estima pròpia\ni un futur de collites i de roses\nofegat en un pou de negra inòpia\ncom s´ofega l'insecte entre les brosses,\nquan devalla en allau i tot ho anega\nla pluja torrencial d'aigües obscures\ni acaba circumspecta en el qui es nega\nad ell mateix i a Deu en les altures.\nPero una nit, lliurant-me de misèries,\nestranyament seré no me notava\nsolcar ni un gram d'alcohol per les artèries\ni, estúpit, vaig comprendre... que t´amava!\nT´amava, sí! Com un somi impossible\ndifícil d'alcançar-lo per covart...\nLlavors volguí pregar-te a ser possible\ntornar de nou ab tu... pero era tart.\nM´ho varen dir ahir, ¿saps? Pels meus ulls,\ncom sé que estàs ab Deu, voràs que plore.\nQue estúpits som els hòmens plens d'orgulls!\nNo saps, hui que no estàs, lo que t'enyore!\nEscrit en el vent queda este poema,\nque et prega mil perdons per a este fem\nestúpit i ignorant de la bellea\nd'un cor que era mes fràgil que el paper.\nEscrit queda en el vent perque desige\nque ell puga en brisa nova i vol extens\nportar-te estes paraules mai escrites\nper causa d'un passat negre i dantesc.\nHui estàs, com imagine, en eixe regne\nal qual, per ufaner, mai aniré,\nfruint, ab les marors de llums immenses,\nd'un ser que besllumena vida i temps.\nEstàs en un espai de privilegis,\non soles goja a Deu el blanc aucell,\nmirant el meu avern mefistofèlic\nper vore de calmar la meua set.\nLa set que de perdó sent la meua ànima\nper arribar de nou a ser honest;\nla que tu pots saciar ab una llàgrima\nintercedint per mi davant de Deu.\nPerque dins de les pútrides jugades\nque en la meua inconsciència te vaig fer,\nsé tens el cor, terrerola d'ales blanques;\ni sé li has de pregar torne la Fe,\nal meu desvariat desequilibri\nper fer de nou el pa d'autèntic rent\ni ser un arbre recte en frut prolífic\nd'on creixquen branques sanes i decents.\nPer això, hui que els arbres ploren fulles\ni encara em sent culpable per lo fet,\nm'arrastre pel Camp Sant de sepultures\npregant de tu un perdó que no mereixc.\nPerdona'm per les hores mai fruïdes\ni accepta el meu planyívol sentiment;\nperdona'm ab un raig inextinguible\nd'etérea lluentor pel meu després.\nI si acàs reviscoles vells afrontes\ni el teu perdó no alcance, te diré\nli pregues a l'Altíssim que em perdone\nsi t´arriba est escrit per mà del vent.\n(... Un feix d'argent llumínic formant creu\nde l'Éter devallà banyant-me el rostre...\nI resant en silenci un Pare Nostre\nnotí que em redimia davant Deu!)


Kit Fotovoltaica 4.000 W (6.409 kWh/any) - Solgetic\n13 Mòduls fotovoltaics monocristal·lins de 340 W de potència pic.\n1 Inversor monofàsic de connexió a xarxa de 4.000 W de potència nominal, SMA Sunny Boy.\nVisualitza la cistella “Kit Fotovoltaica 2.500 W (4.060 kWh/any)” s'ha afegit a la vostra cistella.\nquantitat de Kit Fotovoltaica 4.000 W (6.409 kWh/any)\n13 Mòduls fotovoltaics monocristal·lins de 120 cel·les i 340 W de potència pic. Mòdul fotovoltaic (1) monocristal·lí amb un rendiment aproximat del 20%, garantia de producte de 12 anys i garantia de rendiment superior al 80% de 25 anys. Mides aproximades: 1690x1000x35 mm, pes: 19 kg.\nPotència nominal 4.000 W\nPotència pic 4.420 Wp\nProducció anual estimada 6.409 kWh\nSuperfície total mòduls fotovoltaics 22,0 m2\nPrevious: Previous post: Kit Fotovoltaica 3.600 W (5.916 kWh/any)\nNext: Next post: Kit Fotovoltaica 5.000 W (7.888 kWh/any)


Flexi-Lets@Wallis Square, Farnborough Farnborough Regne Unit - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nWallis Square, Empress, Farnborough, Regne Unit - Veure al mapa\n"Excellent facilities, handy location to shops, etc. Very co..."\nTwo-Bedroom Apartment (4 Adults - Single Beds...\nEl Flexi-Lets@Wallis Square està situat a 5 minuts a peu del centre de Farnborough, ple de botigues, bars i restaurants. Ofereix apartaments moderns i elegants amb ascensor, internet Wi-Fi gratuïta i aparcament gratuït. Tots els apartaments disposen d'una cuina totalment equipada amb nevera/congelador, microones, rentadora/assecadora, olles, estris de cuina, coberts, forn i fogons. Les habitacions són grans i inclouen llençols de cotó egipci, un mirall de cos sencer, un armari doble i molt espai per guardar l'equipatge. Les habitacions principals tenen bany privat i els apartaments més espaiosos també inclouen un bany familiar independent. El Flexi-Lets@Wallis Square, Farnborough es troba a 5 minuts amb cotxe de l'estació de tren principal de Farnborough, que enllaça amb London Waterloo en 35 minuts.\nCal que informeu el Flexi-Lets@Wallis Square, Farnborough de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. En arribar, cal abonar un dipòsit de 250 GBP per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament.\nTots els comentaris (314) Parelles (50) Viatgers en solitari (65) Famílies amb infants petits (70) Famílies amb infants grans (32) Grups (95)


Monroe (Washington) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n47° 51′ 28″ N, 121° 59′ 18″ O / 47.857777777778°N,121.98833333333°O / 47.857777777778; -121.98833333333\nMonroe és una població dels Estats Units a l'estat de Washington. Segons el cens del 2009 tenia una població de 17.286 habitants.\nSegons el cens del 2000, Monroe tenia 13.795 habitants, 4.173 habitatges, i 3.058 famílies. La densitat de població era de 921,5 habitants per km².\nDels 4.173 habitatges en un 45,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,8% hi vivien parelles casades, en un 10,5% dones solteres, i en un 26,7% no eren unitats familiars. En el 20,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,83 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,26.\nPer edats la població es repartia de la següent manera: un 27,4% tenia menys de 18 anys, un 8,9% entre 18 i 24, un 41,4% entre 25 i 44, un 14,2% de 45 a 60 i un 8% 65 anys o més.\nL'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 137,3 homes.\nLa renda mediana per habitatge era de 50.390 $ i la renda mediana per família de 55.793 $. Els homes tenien una renda mediana de 39.847 $ mentre que les dones 31.633 $. La renda per capita de la població era de 18.912 $. Aproximadament el 5,6% de les famílies i el 8,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.\nCathcart (9 km)\nEcho Lake (10 km)\nMaltby (11 km)\nNorthwest Snohomish (12 km)\nWoods Creek (8 km)\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Monroe (Washington)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Monroe_(Washington)&oldid=19046499»


Dolors Santandreu: “Berga ha tingut la desgràcia de no saber guardar els seus edificis” - Aquí Berguedà - Gener de 2018 -Bífidus Produccions\nAquí Berguedà – Gener del 2018\nEntrevista a Dolors Santandreu: “Berga ha tingut la desgràcia de no saber guardar els seus edificis”\nUna passejada pel casc antic de Berga amb la historiadora Dolors Santandreu\nDifícilment trobarem algú que sàpiga més que ella com era la Berga medieval. Dolors Santandreu és una de les historiadores més conegudes de la comarca. Després de 37 anys fent classes a l’institut Guillem de Berguedà, es va jubilar l’any 2014 i, ara, ha tornat a la universitat. En aquest número, la revista Aquí et convida a endinsar-te amb ella al centre de la ciutat per despullar el casc antic i fixar-te en els canvis que ha experimentat el barri vell.\nRoben gerros d’acer del cementiri de Berga\nEls lladres han entrat al recinte de nit en tres ocasions i s’han endut fins a 260 gerros d’acer per vendre’ls al mercat negre.\nLa depuradora d’Avià arribarà tard\nL’estació ja hauria d’estar acabada, però finalment no s’inaugurarà fins l’abril per canvis en el projecte inicial.\nBagà rebrà 60.000€ anuals per Coll de Pal\nL’Ajuntament cobrarà un cànon per cedir la muntanya a FGC, amb la condició que acabi el telecadira cap a la Molina.\nEls 10 noms del 2017 de l’esport berguedà\nRepassem els noms més rellevants de l’esport berguedà durant l’any que hem deixat enrere.\nUn viatge a la Berga dels anys 60\nL’Arxiu Comarcal acull aquest gener l’exposició de fotos de Joan Cortina, el protagonista del calendari de l’Aquí Berguedà.


Comprar Tirolina a l'Illa de la Boira Tren Thomas | JOGUIBA\nTirolina a l'Illa de la Boira Tren Thomas\nDescripció i característiques Tirolina a l'Illa de la Boira Tren Thomas\nTirolina a l'Illa de la Boira de la sèrie Tren Thomas Plug & Play. Thomas està a l'illa de la Boira i té una missió important: recollir els troncs de la grua i lliurar-los en el dipòsit de fusta! En baixar la grua, els troncs es poden recollir per carregar-los al vagó. Quan Thomas dobla la corba i puja pel turó, de cop i volta el circuit s'acaba! Per sort, cau en una tirolina i baixa a tota velocitat! Thomas aconsegueix arribar sa i estalvi amb tota la seva càrrega al dipòsit de fusta en aquest circuit en forma de vuit. Per a més diversió, la serra de disc gira! Inclou una locomotora metàl·lica de Thomas, un vagó de càrrega i una tirolina. La grua té un ganxo que puja, baixa i reinicia la tirolina. Compatible amb els circuits i vehicles Thomas Plug & Play. Edat recomanada: +3 anys.\nVehicle-Tren Bomber Flynn Thomas TrackMaster\nTren Musical Mickey i Amics\nVies Ferroviaries Lego Duplo


60. Gener-març 2019\nLa cabana, un espai cabdal\nprofessor de Filosofia i Estètica de la Universitat de París i de l'Escola Nacional de Paisatge de Versalles\nAvui dia, el món evoluciona a un ritme cada cop més accelerat i els paisatges que teòricament caracteritzen un país han canviat de cap a peus arran de les transformacions econòmiques, polítiques i climàtiques que han patit. Els nostres paisatges tradicionals només existeixen en un determinat discurs de caire essencialista. Efectivament, els canvis han acompanyat l’evolució històrica de totes les nostres societats, pel simple fet que la humanitat canvia i també ho fa el seu entorn, però actualment aquests canvis són radicals, igual de radicals que les reaccions que susciten. [+]\nPresentació del projecte 'Els últims paisatges'\nEl proper 15 de febrer es presentarà a Vielha el projecte “Els últims paisatges. Patrimoni funerari”, una iniciativa de l’Observatori del Paisatge amb la col·laboració de l’Associació Coementerium,que pretén abordar el patrimoni funerari des d’una visió més global, més integradora, que relacioni aquest patrimoni amb el seu entorn. Amb aquesta voluntat, s'ha creat un web on es recullen, de moment, les dades dels cementiris de la Val d’Aran, l’Anoia, l’Alt Camp i el Garraf, i s’han classificat en funció, entre altres, de les seves característiques paisatgístiques. L'acte tindrà lloc a Vielha al Conselh Generau d'Aran a les 19 h.\nSeminari Paisatge/kW. Significats i valors dels paisatges de l'energia elèctrica\nEl seminari Paisatge/kW tindrà lloc a Tremp del 21 al 23 de març de 2019 i l'organitzen l'Associació Pirineus.watt, l'IDAPA i l’Observatori del Paisatge. L’energia hidroelèctrica ha tingut un paper clau en la industrialització del país. Per als territoris productors, com els Pirineus, va suposar la major transformació socioeconòmica dels darrers cent anys i va deixar una extraordinària empremta en el paisatge. La gran potència simbòlica que tenen avui les infraestructures hidroelèctriques en el territori català ens invita a parlar de quines són les noves imatges i significats que ens transmeten aquests paisatges.\nPaisatge, agricultura i dona nou simposi del proper maig\nEls propers 9 i 10 de maig de 2019, a la Sala del Refetor de la Cartoixa d’Escaladei (Priorat), se celebrarà el simposi internacional Paisatge, agricultura i dona que pretén crear lligams entre paisatges, iniciatives i projectes d’arreu del món que treballen pel reconeixement d'uns models agraris resilients que, des de la tradició i la innovació, posen de manifest la viabilitat de sistemes que s’adeqüen a la idiosincràsia dels territoris i procuren una vida digna a les persones que els habiten i els construeixen dia a dia. Són models on el paper de la dona té una importància cabdal, tant en la pràctica quotidiana com en la transmissió de sabers. [+]\nVersió en castellà del llibre sobre la metodologia d'elaboració dels catàlegs de paisatge\nArran de l'interès per la publicació del llibre Els catàlegs de paisatge de Catalunya. Metodologia, s'ha traduït al castellà i ja està disponible en format digital a la web de l'Observatori del Paisatge de Catalunya. Es tracta del tercer volum de la col·lecció "Documents", publicat l'any 2016 en català i anglès. El llibre pretén posar a l'abast de qualsevol persona interessada la metodologia emprada per l'Observatori del Paisatge de Catalunya a l'hora d'elaborar els catàlegs de paisatge. [+]\nPaisatges de l'aigua, més que un llibre de fotografies\nEl passat 19 de desembre es va presentar a Barcelona el llibre Paisatges de l'aigua, editat per l'Observatori del Paisatge de Catalunya i l'empresa ATLL. A través de 125 fotografies de 44 fotògrafs, el llibre recorre paisatges de Catalunya en els quals l’aigua té un paper protagonista tant en l’origen i la configuració actuals, com en el reconeixement i la percepció social i cultural. Les fotografies mostren la importància natural i ecològica de l’aigua, com també la cultural, simbòlica i social, i defensen el seu paper cabdal en qualsevol política de gestió i ordenació del territori i del paisatge, ja sigui urbanística, agrícola, forestal, turística, patrimonial o educativa. [+]\nEntrega de premis del concurs fotogràfic Paisatge quotidià\nEl passat 19 de desembre es van donar a conèixer els guanyadors del concurs fotogràfic Paisatge quotidià. Amb aquest concurs l’Observatori pretenia aconseguir dos objectius principals: per una banda, fomentar una mirada conscient cap als paisatges quotidians i de l’altra, dinamitzar l’Arxiu d’imatges de l’Observatori, una eina dinàmica per produir, compartir, difondre i fer circular imatges dels paisatges de Catalunya. D'entre les 268 fotografies presentades, es va atorgar el primer premi a l'obra de David Sagarzazu, i el segon premi va ser per a Pol Viladoms; a més, es van concedir dues mencions especials, una a Albert Latorre i l'altra a Katarzyna Kawczynska. [+]\nEn vigor la innovadora Ordenança del Paisatge de Lleida\nEl Ple de l’Ajuntament de Lleida va aprovar el passat novembre l’Ordenança del Paisatge de Lleida, resultat d'un important procés participatiu i treball tècnic. A partir del 15 de febrer de 2019 entrarà en vigor el document, pioner en la regulació conjunta de l’àmbit urbà i el rural, que protegeix la identitat de la ciutat i garanteix el dret col·lectiu a gaudir d’un entorn agradable i harmònic. El text de l'ordenança es pot consultar aquí.\nAigua, paisatge i ciutadania, el tema del taller del Consell d'Europa\nSevilla reunirà durant tres dies experts internacionals i internacionals, investigadors i estudiosos de la ciutat, de la gestió de l’aigua i del disseny de paisatges, així com entitats i associacions que utilitzen i es relacionen quotidianament amb l’aigua i els espais verds. El motiu és la Reunió del Taller del Consell d'Europa per a la implementació del Conveni Europeu del Paisatge i el Congrés Internacional Aigua, paisatge i ciutadania davant el Canvi Global que se celebrarà del 14 al 16 de març.\nPublicació digital per celebrar els cinc anys de la LALI\nLa Iniciativa Llatinoamericana del Paisatge ha publicat un nou llibre digital titulat LALI 5 años, un fructífero caminar en motiu del cinquè aniversari de l'entitat. És un llibre coral amb 35 textos de diverses disciplines i orígens amb l'objectiu que serveixi de base per continuar pensant, reflexionant, construint i sensibilitzant sobre la importància de la protecció del paisatge i per reforçar les relacions entre Llatinoamèrica. Un dels col·laboradors és el director de l'Observatori del Paisatge que ha participat amb un capítol. A més a més del llibre han portat a terme una campanya de difusió amb el lema "Tot és paisatge". L'objectiu és sensibilitzar a la societat sobre el concepte de paisatge. L'estratègia de la campanya ha consistit en difondre quatre vídeos que es poden visualitzar aquí.\nObertes les inscripcions al The Nature of Cities Summit, a París\nEls dies 4-7 Juny 2019 es celebrarà a París la Cimera de The Nature of Cities, on per primera vegada especialistes dels àmbits professional, polític i acadèmic es trobaran per debatre sobre el rol de la natura a les ciutats i en els paisatges urbans. La Cimera convoca a veus i actors diversos per treballar des d’una perspectiva col·laborativa i interdisciplinària. The Nature of Cities és una plataforma internacional que fomenta el diàleg i facilita l'intercanvi d'idees diverses i transformadores sobre les ciutats com a ecosistemes. A través del diàleg, promou el disseny d’unes ciutats resistents, sostenibles, habitables i justes. Més informació aquí.\nL'art de la pedra seca declarat Patrimoni Cultural Immaterial de la UNESCO\nL'art de la pedra seca ha estat inclòs a la Llista Representativa de Patrimoni Cultural Immaterial de la UNESCO. La candidatura va ser presentada l’any 2017 de manera conjunta per vuit estats europeus: Xipre, Grècia, Croàcia, Eslovènia, Suïssa, Itàlia, França i Espanya. La tècnica i coneixement de la pedra seca consisteix a aixecar qualsevol construcció amb pedres de l’entorn immediat sense cap material de cohesió, com ara la calç o el guix. Actualment, hi ha gairebé 19.000 construccions de pedra seca inventariades a Catalunya, segons l’inventari de Wikipedra, que coordina l’Observatori del Paisatge.\nEl IV Congrés mundial ITLA - Territoris de terrasses i bancals, que se celebrarà del 13 al 22 de març de 2019 a les Illes Canàries, és un esdeveniment internacional que implicarà la trobada de les poblacions locals, hereves de les cultures camperoles, amb professionals i científics de diverses disciplines i llocs del món. Es pretén fer un diagnòstic dels estats de conservació d'aquests territoris i realitzar propostes i accions per al seu desenvolupament, com una aposta clara per al seu futur. Podeu consultar el programa aquí.\nLa Universitat de València debat sobre societat civil i paisatge\nEl passat 8 de novembre de 2018, a la Facultat de Geografia i Història de la Universitat de València, es va desenvolupar el Seminari “Societat civil i paisatge. Paisatge i participació ciutadana", amb més de seixanta assistents. El Seminari va ser organitzat per la Càtedra de Participació Ciutadana i Paisatges Valencians, el Vicerectorat de Projecció Territorial i Societat de la Universitat de València, el Centre per al Coneixement del Paisatge, i la Conselleria d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori de la Generalitat Valenciana. L’organització partia de la base que els processos transversals de participació ciutadana són un eix fonamental dels nous enfocaments de la ciència, en general, i de les disciplines que treballen amb el paisatge, en particular. [+]\nHe caminat tots els carrers d'Olot en digital\nEl passat 29 de novembre es va presentar el llibre He caminat tots els carrers d'Olot, de l’artista Clara Nubiola, a Can Trincheria d’Olot. El llibre recull les il·lustracions exposades a Olot del 10 de febrer al 7 de març de 2018 i que l’artista havia elaborat durant la seva estada a la Residència Faber. Durant cinc jornades Clara Nubiola es va proposar caminar per tots els carrers d’Olot: cada matí, amb una llibreta, un bolígraf i una càmera de fotos va sortir a recórrer un tros de la ciutat creant una narració subjectiva, vivencial i gens científica de la ciutat. El llibre està disponible al web. [+]\nSegona fase de participació per a la redacció de la Carta del Paisatge de la Conca de Barberà\nEl passat mes de novembre es va dur a terme la segona fase de participació per a la redacció de la Carta del Paisatge de la Conca de Barberà. L’objectiu és que les persones i entitats de la comarca reforcin el seu vincle amb el paisatge de la Conca. Les sessions van tenir lloc a diversos municipis de la comarca i eren obertes a qualsevol ciutadà o entitat que gestioni, protegeixi, o tot i no tindre-hi una implicació directa, vulgui assumir alguna responsabilitat vers el paisatge de la comarca.\nGuía digital del Patrimonio Cultural en Andalucía\nLa Guia ofereix informació del patrimoni cultural andalús resultat del treball de documentació realitzat per l’IAPH en els seus gairebé 30 anys d'existència. Inclou informació del patrimoni moble, immoble, immaterial i paisatges culturals, a més d'altres continguts com ara rutes culturals, imatges, productes multimèdia, etc. Vídeo promocional.\nObservatorio del Paisaje de la Universidad de Costa Rica\nL'Observatori del paisatge de la universitat de Costa Rica és un centre de reflexió, pensament i acció, que genera i difon informació amb la finalitat de facilitar la presa de decisions i promoure les accions transformadores sobre el paisatge.\nRafael Lopez-Monné (text), Marta Casals (il·lustracions). [Sant Cugat del Vallès]: Símbol Editors, 2018. ISBN: 978-84-15315-52-0.\nDel Canigó al delta de l’Ebre, des del pla de Lleida a les Medes, Catalunya alberga un conjunt de paisatges que el fan un país divers des de molts aspectes. Vint paisatges de Catalunya que tenen, també, vint històries diferents. La geologia, els fenòmens naturals, la intervenció dels homes i dones, han acabat configurant uns paisatges que avui tots admirem.\nMichela de Poli, Guido Incerti. Milà: Skira, 2014. ISBN: 978-88-572-1148-0.\nAquest llibre pretén oferir una reflexió sobre la recuperació i reinvenció del paisatge com una nova possibilitat d'ús del territori. En total es presenten 57 projectes internacionals organitzats en funció del territori recuperat i se’n descriuen els resultats i els avantatges obtinguts.\nEscuchar y transformar la ciudad: urbanismo colaborativo y participación ciudadana\nPaisaje Transversal. Madrid: Fundación Arquia; Los Libros de la Catarata, 2018. ISBN:978-84-9097-546-6.\nAquest llibre mostra com "escoltar i transformar la ciutat" des d'una reflexió teòrica, i exposa diversos casos d'estudi sobre nous models urbanístics i arquitectònics associats a tres escales diferents: l'espai públic, la ciutat i els seus barris, i el territori.\nThe Role of Low Carbon, Spatial Quality and Drawings in Landscape-based Regional Strategies\nAnastasia Nikologianni. Tesi doctoral de la Universitat Birmingham City, 2017.\nL'autora ha examinat a través de diversos casos d'estudi de Catalunya, Països Baixos i Regne Unit, els processos i les millors pràctiques sostenibles de gestió del territori i com inserir els conceptes de baix contingut en carboni i qualitat de l'espai des del disseny fins a la implementació.


Capsa amb foto de xocolata personalitzada i 4 xocolates variades. CONTÉ EL SEGÜENT:FOTO DE XOCOLATA:Formada per una placa de xocolata negra, de 60% de cacau a la base, i enganxada al damunt una peça de xocolata blanca...\nBengala en forma de número. Apta per a clavar en un pastís i celebrar un aniversari d'una forma diferent.\nFIGURA DE XOCOLATA - CAGANER\nFigura de xocolata amb llet i blanca elaborada artesanalment al nostre obrador, i, com la majoria de les figures de Nadal, va plena de sorpreses a l'interior. El caganer conté el següent:-Trufes de xocolata negra...\nEINES DE XOCOLATA\nRajola quadrada de xocolata negra de 11x11cm amb xocolatines en forma d'eines enganxades al damunt.Va persentada dins una capsa de kraft amb tapa transparent. Podeu escollir entre 3 tipus de xocolata. Producte...\nTORRÓ DE CAPPUCCINO AMB SPECULOOS\nMostrant 37-72 de 175 producte(s)


Els vins Son Caló de Bodegas Miquel Oliver protagonitzen una acció solidària amb Mallorca sense Fam\nEl beneficis de la venda de Son Caló es destinaran a Mallorca sense Fam\nEs tracta d’una iniciativa solidària amb els més vulnerables que està començant a tenir ressò entre els cellerers de Mallorca\nUna partida dels vins Son Caló Blanc i Son Caló Rosat s’han embotellat i etiquetat especialment per destinar-se a apaivagar la necessitat de les famílies que amb més força estan patint l’impacte de la crisi econòmica que segueix a la Covid. Aquesta és la idea que rau en el gest de Bodegas Miquel Oliver de Petra. No és la primera vegada que col·laboren amb l’ONG Mallorca sense fam perquè d’ençà de la crisi de 2008 la necessitat no s’ha esvaït a l’illa.\nOliver se sent implicada personalment amb aquesta tasca i en aquesta ocasió ha destinat una part de la producció del Son Caló Blanc i Son Caló Rosat, tots dos de 2019, a la campanya. “La col·laboració ve d’enrere. Ara hem pensat que aquest dos vins frescos i plenament d’estiu, encaixen amb el temps que estam”, diu Pilar,\nL’import de les compres s’ingressa directament als comptes de l’ONG i les comandes es poden recollir a la distribuïdora de Rullán Navarro del Polígon de Can Valero de Palma.\nVins solidaris del celler 3.10\nÉs una acció solidària que ja està tenint ressò a altres cellers de la comarca. Balears Vadevi ha sabut que també el Celler 3.10, de Porreres fa costat als Rotaris amb unes caixes que contenen els seus vins Ruc 2018, Sitra 2019 i Estel 2019. Les anomenen Caixes de Vi Solidari. De cada una d’elles una quantitat es dedica a les actuacions dels Rotaris per ajudar als més desafavorits en l’adquisició d’aliments bàsics.


Salut i vida per als sense papers | CatalunyaReligió.cat\nDll, 30/04/2012 - Guillem Correa\nSi es confirmen les notícies, que darrerament han aparegut en els mitjans de comunicació, segons les quals els immigrants sense papers no podran accedir plenament als serveis de salut, haurem baixat un graó més en el descens vers l’infern de la indignitat del nostre país.\nL’aplicació d’aquesta norma desdibuixa un dels drets fonamentals dels éssers humans com són el dret a poder menjar i el dret a poder curar les nostres malalties. Sóc conscient que hi ha molts més drets fonamentals que cal afegir a aquesta llista de drets humans essencials, però he volgut remarcar aquests dos perquè si no mengem i no curem les nostres malalties ens morim i si ens morim ja no ens calen, malauradament, molts més drets.\nHan estat moltes les persones que un cop han escoltat aquests plantejaments han manifestat que, estant d’acord amb el què s’exposa, han arribat a la pessimista conclusió que: Per molt que diem, no ens faran pas cas.\nTal volta és cert que no ens faran cas però al menys que consti i quedi constància que nosaltres no hi estem pas d’acord.\nÉs el mínim que cal esperar de tots nosaltres.\nEtiquetes: Salut i vida per als sense papers\tblog de gcorrea Inicieu sessió o registreu-vos per enviar comentaris\tImprimiu\tEnvieu a un amic\tCreeu PDF


The Book Collector: Repte 30 llibres. Un llibre odiós\nRepte 30 llibres. Un llibre odiós\nSegona entrega del repte 30 llibres: Un llibre odiós que m'hagi llegit sencer.\nUmmm... Difícil difícil...Molts dels llibres que no m'han agradat no els he acabat, però el repte és molt explícit: odiar. He llegit molts llibres i pensant-hi només me'n venen al cap dos que hagi odiat: un és una novel·la xinesa que no recordo ni quin títol té, i que vaig llegir un estiu de ja fa uns quants anys. Era una història agobiant, retorçada, malaltissa i horrible.\nEl segon llibre que odio i que m'he llegit sencer és de les nostres terres i és molt conegut, de fet va ser un best-seller. És L'Església del Mar de Ildefonso Falcones.\nA molta gent li va agradar, i realment me n'alegro, però ja des del començament hi vaig veure masses semblances amb Els Pilars de la Terra.\nQuè va passar, però, perquè l'acabés odiant? Bé, ho diré amb poques paraules: de les 5 dones importants que surten a la història, a quatre les violen i a la cinquena la cremen viva. Ejem... no us sembla una mica extrem? I a les quatre primeres no una sola vegada no, sinó que repetidament. Em sap molt de greu però a mi això em posa de mala llet i per mi que aquest autor s'ho hauria de fer mirar. Ja sé que la violència en aquest món existeix i bla bla bla però en aquest llibre crec que es va passar molt. Té massa tendència a mitificar la misogínia.\nEstà clar que no tornaré a llegir-me un altre llibre d'aquest autor.\nPublicat per Irene a les 11:42\nEtiquetes: L'església del Mar, Repte 30 llibres\nnanis kru 12 de febrer, 2013 20:14\nvaja , trob que li vaig regalar a mamare fa molts anys i no l´ha llegit . jo tampoc .i ara en torna a treure un altre però crec que no seré jo qui el lligi .jejeje\nIrene 13 de febrer, 2013 13:52\nJejeje em temo que aquest autor està a la meva llista negra..


Dotze detenguts en l'assalt de la Guàrdia Civil a la Generalitat\n21 juny 2021 02:25\nLa Guàrdia Civil ha assaltat diverses conselleries de la Generalitat aquest dimecres al matí en una iniciativa més per truncar el referèndum de d'autodeterminació de Catalunya. Els agents han detengut una dotzena d’alts càrrecs de la Generalitat.\nEls dotze detenguts són el secretari general de vicepresidència, Josep Maria Jové, el secretari d’Hisenda, Lluís Salvadó, i altres alts càrrecs d’Economia, Afers Socials i el CTTI.\nLes entitats sobiranistes, ANC i Òmnium, han fet una crida a la població per concentrar-se pacíficament davant els departaments assaltats. En aquests moments, la Gran Via i la Via Laietana estan tallades per la mobilització ciutadana contra la intervenció de seus del Govern.\nPer DUI, fa mes de 3 anys\nPer IIII, fa mes de 3 anys\nL'AUTONOMIA DE LES ILLES BALEARS ESTÀ EN PERILL!


Menawa - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nMenawa o Gran Guerrer (Oakfuskee, vora el riu Tallapoosa, 1765- ?) fou un líder militar creek, mestís d'escocès i amerindi, primer conegut com a Hothlepoya. Durant la Guerra Creek fou un dels líders dels Bastons Vermells, i en la Guerra del 1812 donà suport als britànics i Tecumseh, s'enfrontà a Andrew Jackson a la batalla de Horseshoe Bend (1814). Fou ferit set cops a la batalla, però aconseguí escapar.\nDesprés de la guerra, s'oposà a la cessió de terres als nord-americans, raó per la qual fou un dels artífex de l'assassinat de William McIntosh, qui havia signat el Tractat d'Indian Springs. També fou membre del Consell Nacional Creek que el 1826 anà a Washington per a oposar-se a la cessió de terres a l'Estat de Geòrgia. Va morir durant el trasllat a Oklahoma.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Menawa\n(anglès) Menawa, cap dels Upper Creek\n(anglès) Tractat amb els Creeks, 1826. Jan. 24, 1826\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Menawa&oldid=21029270»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 26 abr 2019 a les 18:19.


Reunió de la Comissió d'Espeleologia al PN dels Ports\nEls grups de les terres de l'Ebre podran continuar les seves exploracions al Parc amb més facilitats i una comunicació directa amb els tècnics.\nEl passat dilluns 4 d'cctubre, la comissió de seguiment de l'espeleologia, composta pels clubs locals ( Espeleo Club Tortosa, UEC Tortosa i CE Dinàmic), el Parc i la Federació Catalana d'Espeleologia, es va reunir després de molts anys per tractar les necessitats dels espeleòlegs.\nLa pandèmia ha canviat els hàbits i també els mètodes per sol·licitar permisos. La bona entesa entre els espeleòlegs i el Parc va permetre treballar tots els temes previstos i trobar un equilibri entre l'exploració, la pràctica o visites i la protecció del medi. Gràcies al treball realitzat per la federació, els grups locals gaudiran de permisos especials d'exploració avalats per la pròpia federació i els federats d'espeleologia tindran una via específica més àgil.\nAl mateix temps, hem engegat conjuntament un projecte de balisat d'algunes cavitats per evitar la degradació de les formacions i espeleotemes, i la revisió de les mesures de protecció d'algunes cavitats properes als camins. Es continuaran les tasques de revisió d'equipament de les cavitats més visitades. Finalment s'ha decidit crear un formulari de comunicació d'incidències per tal de recollir tots els comentaris dels espeleòlegs, ja siguin informant d'avistament de fauna, situacions d'hipòxia o d'ancoratges en mal estat.


Activistes afirmen que el 3% de la població suïssa menja carn de gat i gos | NacióDigital\nper Redacció, 27 de novembre de 2014 a les 09:50 |\nDiversos pobles petits de Suïssa cuinen gat per Nadal. Foto: Flickr\nLa BBC ha publicat que l'associació protectora d'animals SOS Chats Noiraigue (Suïssa) ha presentat al Parlament una petició amb 16.000 firmes per demanar la prohibició de menjar animals domèstics. "Al voltant del 3% del suissos mengen carn de gat o gos en secret", ha afirmat el fundador i president de SOS Chats, Tomi Tomek.\nLa protectora afirma que el comerç de carn de gat i gos està autoritzat a Suïssa. També explica que la carn de gos s'utilitza per fabricar embotits i el gat es cuina sobretot durant el període de Nadal, especialment als pobles petits com Berna o Lucerna. "Els gats i els gossos no es consideren un aliment i, per tant, no poden ser venuts o lliurats per ser menjats. Però no hi ha cap prohibició formal ni cap sanció. A més, no està prohibit menjar-se el seu propi gos o gat", afirma la protectora, que vol prohibir aquesta pràctica perquè és "indigne d'un país civilitzat".\nNous demandons une nouvelle loi contre viande de chats et chien en Suisse http://t.co/7xEJsQr8xI via @mesopinions_com\n— Tomi Tomek (@Soschatstt) November 7, 2014\nInternacional, Suïssa, gat, gos, menjar, activistes\nPer uri360 el 27 de novembre de 2014 a les 19:18\nBerna (capital de Suissa) o Lucerna pobles petits... amb això ja queda clar quina qualitat periodística hi ha aquí.\nJo al meu poble\nPer Anònim el 27 de novembre de 2014 a les 17:06\ntinc un veí que per animal domèstic i de companyia té un porc. I sé bé que no és l'únic, atès que cada cop n'hi ha més que en tenen un. Així doncs no hem de menjar botifarres, pernils, galtes de porc que són un bé de Dèu, uns morrets ben fregidets com a tapa,... etc....? Quina tonteria els animalistes sempre pixant fora de test.\nPer Anònim el 27 de novembre de 2014 a les 16:58\nseran animals de companyia,...però estan exquisits. Jo els he provat a Tailandia. I els recomano, són millor que el pollastre.\nAixí ens va ... tant mejar animals de la espècie que siguin !\nPer Sigma el 27 de novembre de 2014 a les 15:11\nEl tracte digestiu humà i de molts animals no està fet per ser carnívors ! Això sorgí de la necessitat d0'asegurar l'alimentació quan hi havia males collites. Ni tant sols omnívors ! Si fóssim vegetarians altra pèl ens lluiria ! .. i altra pell, també .\nPer Anònim el 27 de novembre de 2014 a les 13:50\nPer Vedellet el 27 de novembre de 2014 a les 13:00\nEntendre com va el sentit comú hauria de ser obligatori als passarells urbans.\nPer Anònim el 27 de novembre de 2014 a les 12:34\nAquí mengem carn de cavall, de conill, de porc, cargols i marisc i a d'altres llocs no poden acceptar-ho. A California està castigat menjar o comerciar amb carn de cavall. Als EUA i a molts altres llocs es considera el conill un animal de companyia i els resulta impensable menjar-se'l. Del porc no cal que en parlem. Dels cargols, tampoc. I el marisc a Anglaterra o l'Argentina és generalment considerat un menjar fastigós, excepte les llagostes o potser les gambes i de fa pocs anys, gràcies al cinema i la televisió que els han popularitzat. A més, el gat fer, no el domèstic, era consumit habitualment a tota Europa fins fa poques desenes d'anys. Per cert, em sembla molt que Berna o Lucerna no són "pobles petits". A veure si posem una mica d'atenció en redactar els articles.\nQuan surtin enfermetats que no és queixin\nPer Anònim el 27 de novembre de 2014 a les 12:27\nJa únicament per la falta de control sanitaris s'hauria de prohibir, els animals de granja suposadament estan tots inspeccionats per veterinaris, els gossos i gats no. A més, els gossos són animals de companyia, si s'ha de permetre menjarlos llavors també és podria permetre matarlos a sang freda al igual que és fa amb els porcs senglars o les guineus al bosc. O són animals de companyi o no ho són, i si o són llavors no és pot permetre que sel´s mengi.\nPer Anònim el 27 de novembre de 2014 a les 12:24\nUn país que se les dona de civilitzat i superior i ara resulta que gairebé són prehistórica...\nPer Anònim el 27 de novembre de 2014 a les 11:10\nUn gat no, però un port si? Un gos no, però si un be? Crec que es hipocresia, o estas per que no es mengi cap animal, o els deixes menjar a tots, el que s'ha de demanar es una legislació que garanteixi una bona vida i una mort digna als animals. Ah!! hi a tots no sols a uns escollits.\nNo som talibans, només conseqüents\nPer A l'esquerra del Ter el 27 de novembre de 2014 a les 10:54\nAl llarg de segles hem domesticat aquests animals inicialment salvatges per a ser companys nostres. Si ho hem fet ha estat perquè per diferents motius els volíem tenir al nostre costat i no a la nostra panxa. De no haver-nos interessat els hauríem deixat salvatges, com els llops. A qui diu que "són carn", li podria dir que els humans també en som, però a ningú civilitzat se li acut permetre el canibalisme. No comparo ambdues situacions, només remarco que no tot és acceptable.\nPer Anònim el 27 de novembre de 2014 a les 10:22\nés carn per déu , si em posen un tros de gos no posaré mala cara , de la mateixa manera que si menjo cuixes de granota . que animalistes menys compromesos que ja classifiquen animals, dignes de ser menjats i animals que no\nAl Vietnam es un plat culinari exquisit\nPer Anònim el 27 de novembre de 2014 a les 10:06\nqui es qui per dir que és una pràctica "indigne d'un pais civilitzat(?)" Qui decideix que és civilitzat? A la Xina es considera horrorós menjar-se un conill, per exemple. No fem cas d'aquests talibans de les protectores.


A partir d’aquest cap de setmana, l’empresa concessionària del Centre Enoturístic i Arqueològic de Vallmora, Tanit didàctica i difusió cultural, posa en marxa cada dissabte a les 11h la Ruta del Vi: un paquet combinat que inclou dues visites guiades al jaciment romà de Teià i al celler modernista d’Alella Vinícola, així com un tast de vi de la Denominació d’Origen Alella.\nL’activitat té una durada aproximada de 3 hores i s’inicia al Centre Enoturístic de Vallmora (carrer d’Ernest Lluch, 40) veient un audiovisual sobre el conreu de la vinya en època romana, seguit d’una visita comentada al jaciment arqueològic annex. Durant el recorregut, els assistents podran veure la restitució de dues premses de grans dimensions, a més de conèixer la vida de l’esclau Epictet.\nA continuació, els visitants es desplaçaran amb els seus propis mitjans fins a l’antiga Cooperativa Alella Vinícola, un celler modernista construït l’any 1906 per l’arquitecte Jeroni Martorell. L’itinerari finalitza amb un tast de vins.\nEl preu de l’activitat és de 9,5 euros per als majors de 8 anys i per als adults que vulguin tastar una copa, i de 13,5 euros per a qui vulgui provar-ne tres.\nCada diumenge, taller familiars\nA més de la Ruta del Vi, el Centre Enoturístic i Arqueològic de Vallmora obre cada dissabte i diumenge de 10h a 14h. A les 12h s’hi realitza una visita guiada al jaciment i un tast de vi al preu de 5,5 euros, sense necessitat de reserva prèvia.\nL'equipament també programa activitats infantils cada diumenge a les 11h. Es tracta de dos tallers familiars de manualitats: els dies 5 i 19 de març s’hi farà L’art de la vinya, i els dies 12 i 26, un taller d’amulets romans.\nEls tallers tenen una durada d’una hora i un preu de 3,5 euros per als adults i de 2,5 euros per als infants.


El cafè, una de les claus per cremar greix\nDins el cafè podria haver-hi una substància capaç d'activar el teixit que crema els greixos, és a dir, el teixit adipós marró que crema calories.\nEl candidat probable és la cafeïna, encara que es necessita més investigació per identificar la dosi exacta per aconseguir l'efectivitat de la substància i qualsevol associació amb altres molècules. Per tant, és millor evitar els experiments de "faci-ho vostè mateix".\nÉs el que es desprèn de l'estudi publicat a la revista 'Scientific Reports' pel grup de la British University of Nottingham, coordinat per Michael Symonds. L'estudi es basa en l'anàlisi de l'efecte de substàncies com la cafeïna sobre les cèl·lules mare capaces de transformar-se en cèl·lules de teixit adipós marró.\nI, a més, sobre l'ús de tècniques de diagnòstic per imatges que permeten visualitzar, a través de càmeres tèrmiques, la posició i l'activitat del propi teixit.\nEl teixit adipós marró, inicialment considerat una característica només dels nens i mamífers que hivernen, està, però, també present en els adults. On, emfatitzen els autors de la investigació, té l'important paper d'escalfar el cos cremant calories en resposta al fred.\nMés informació a Pressdigital.


Catedral de Santa Sofia de Kíev - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nKíev, Catedral de Santa Sofia i el Conjunt monàstic de Kíevo-Petxersk\nLa Catedral de Santa Sofia de Kíev\n(uk) Софійський собор\nUkrainian Baroque (en)\n50° 27′ 10″ N, 30° 30′ 52″ E / 50.4528°N,30.5144°E / 50.4528; 30.5144Coord.: 50° 27′ 10″ N, 30° 30′ 52″ E / 50.4528°N,30.5144°E / 50.4528; 30.5144\nLa catedral de Santa Sofia a Kíev/Kíev (ucraïnès: Собор Святої Софії, transcrit: Sobor Sviatoï Sofiï o Софійський собор, transcrit: Sofiis'kyi sobor; rus: Собор Святой Софии, transcrit: Sobor Sviatoi Sofíi o Софийский собор, transcrit: Sofiiskii sobor) és un monument arquitectònic destacat de l'estat eslau oriental antic anomenat Principat de Kíev o Rus' de Kíev, l'antic nom d'Ucraïna. Avui en dia, és un dels monuments més coneguts de la ciutat i el primer patrimoni ucraïnès inscrit a la llista del Patrimoni Mundial per la UNESCO.\nEl conjunt de la catedral és el principal component del Santuari Nacional Sofia de Kíev, la institució estatal responsable de la conservació del complex catedralici juntament amb altres monuments històrics de la ciutat.\nEl nom de la catedral ve de la catedral Hàgia Sofía del segle vi a Constantinoble (que significa Sagrada Saviesa) i està dedicada a la Sagrada Saviesa de Déu més que no pas a una santa específica amb el nom de Sofia. Segons una teoria menys popular, el seu model va ser la catedral de Santa Sofia a Nóvgorod, amb les seves 13 cúpules de roure (989), que Iaroslav I el Savi va decidir imitar en pedra com un signe de gratitud als ciutadans de Nóvgorod que l'havien ajudat a assegurar el tron de Kíev el 1019.\nEls primers fonaments es van establir a 1037, però la catedral va trigar dues dècades a acabar-se. L'estructura té cinc naus, cinc absis i, de manera força sorprenent tractant-se d'arquitectura romana d'Orient, 13 cúpules. Està envoltada per galeries de dues fileres per tres costats. Mesura 37 metres per 55, l'exterior solia tenir pedestals. A l'interior, conserva mosaic i frescos del segle xi, incloent-hi una representació ruïnosa de la família de Iaroslav i la Mare de Déu en pregària.\nEn origen, la catedral va ser lloc d'enterrament dels governants de la Rus' de Kíev incloent Volodýmyr II, Vsevolod Iaroslàvitx i per descomptat el fundador de la catedral, Iaroslav el Savi, encara que només ha sobreviscut fins als nostres dies la tomba d'aquest últim (vegeu la imatge).\nDesprés del saqueig de Kíev per Andrei Bogoliubskii de Vladímir-Súzdal el 1169, seguit pels tàrtars mongols el 1240, la catedral va caure en mal estat. Després de la Unió de Brest (1595 -96) la catedral de Santa Sofia va quedar en mans de l'església Grecocatòlica Ucraïnesa fins que va ser reclamada pel bisbe metropolità ortodox ucraïnès d'origen moldau Petró Mohyla (ucraïnès: Петро́ Моги́ла, Petró Mohyla; romanès: Petru Movilă; rus: Пётр Моги́ла, Piotr Mogila) a 1633. Mohyla encarregà treballs de restauració i la part superior de l'edifici va ser meticulosament reconstruït, segons model de l'arquitecte italià Octavià Mancini (Ottaviano Mancini) en el marcat estil barroc ucraïnès, al mateix temps que conservava l'interior romà d'Orient, mantenint intacta la seva esplendor. L'obra va seguir amb el Hetman cosac Ivan Mazepa i el 1740, la catedral es va acabar, prenent la seva forma actual.\nDesprés de la Revolució russa d'octubre de 1917, i durant la campanya antireligiosa soviètica dels anys 1920, el pla del govern va demanar la destrucció de la catedral i la transformació del sòl en un parc d'«Herois de Perekop» (per una victòria de l'Exèrcit Roig a la Guerra Civil Russa a Crimea). La catedral es va salvar de la destrucció principalment per l'esforç de molts científics i historiadors. No obstant això, el 1934, les autoritats soviètiques varen confiscar l'estructura, incloent-hi el complex arquitectònic dels segles XVII-XVIII que l'envoltava i la va designar com un museu arquitectònic i històric.\nA finals dels anys 1980, les autoritats soviètiques, i després les ucraïneses, van prometre tornar a l'edifici a l'Església Ortodoxa. A causa de diversos cismes i faccions dins de l'Església, la devolució es va posposar, ja que totes les esglésies ortodoxes i grecocatòliques la reclamaven. Encara que totes les esglésies ortodoxes han estat autoritzades a celebrar serveis en diferents dates, altres vegades se'ls ha denegat l'accés. Va ser memorable el funeral del patriarca Volodýmyr de l'Església Ortodoxa Ucraïnesa (Patriarcat de Kíev), quan va intervenir la policia antiavalots per impedir l'enterrament en els locals del museu i va tenir lloc un xoc sagnant. Després de semblants esdeveniments a cap confessió religiosa se li han reconegut encara els drets per a prestar serveis religiosos regulars. El complex actualment roman com un museu del cristianisme d'Ucraïna, sent la major part dels seus visitants turistes.\nEl 27 d'agost de 2007, la catedral de Santa Sofia va ser nomenada una de les Set Meravelles d'Ucraïna, per un sistema de votació d'experts i la comunitat d'Internet.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Catedral de Santa Sofia de Kíev\nPatrimoni de la Humanitat a Ucraïna\nKíev: Catedral de Santa Sofia de Kíev i conjunt monàstic de Kíevo-Petxersk · Centre històric de Lviv · Arc geodèsic de Struve · Fageda verge dels Carpats · Residència dels metropolitans de Bucovina i Dalmàcia · Esglésies de fusta de la Regió Carpàtica · L'antiga ciutat del Quersonès Tàuric i els seus Khora.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Catedral_de_Santa_Sofia_de_Kíev&oldid=28756800»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 5 des 2021 a les 09:22.


Un centenar de joves participen en la I Street Gaming de l'Eliana\nLa jornada d'oci saludable va suposar una cita de referència per a joves de 12 i 30 anys amb la realitat virtual i les noves tecnologies\nUn centenar de joves van participar dissabte passat, 28 de desembre, en la I Street Gaming de l'Eliana. La Casa de la Joventut va ser el lloc de trobada de joves de 12 i 30 anys en una jornada dissenyada especialment per a ells, on van poder conéixer els secrets i les potencialitats de la realitat virtual i de les noves tecnologies, de la mà d'experts orientadors en la matèria.\nL'activitat d'oci saludable i formatiu s'emmarca dins de la programació especial per a aquest Nadal, organitzada per la Regidoria de Joventut, amb l'objectiu de promoure l'ús responsable de les noves tecnologies.\nEls assistents a la jornada van poder experimentar l'últim en realitat virtual situant-se dins del propi joc. Simulant pilotar i conduint cotxes en els circuits més famosos de tot el món amb el Gran Turisme Sport o batent-se en duel sobre el terreny de joc en el FIFA 20 o el Fortnite. Tampoc va faltar l’Arcade Retro, on van poder provar alguns dels grans jocs del passat com ara Street Fighter i uns altres van arribar a reptar als seus propis pares als jocs que més triomfaven en els salons recreatius dels 80's i 90's.\nEntre els premis, els guanyadors es van fer amb una cadira gamer per a mantindre una postura còmoda i saludable, un teclat i un ratolí per a l'ordinador i uns auriculars per a gaudir d'una autèntica experiència en el joc.\nEl regidor de Joventut, Jorge Pérez Comeche, ha qualificat l'activitat de “tot un èxit” i ha anunciat que hi haurà una segona edició. Comeche ha destacat que la jornada haja comptat amb experts que han oferit pautes als joves per a jugar d'una forma responsable, “no podem negar la tecnologia, per això és necessari oferir als joves les eines necessàries per a utilitzar-la correctament”, ha afegit.


El cas Trapero, vist per a sentència - El triangle\nEl cas Trapero, vist per a sentència\nLa Fiscalia no ha acreditat la sedició i proposa una condemna per desobediència per evitar l'absolució\nEl judici contra els Mossos i l'excúpula d'Interior ha quedat vist per a sentència. Les defenses han presentat els seus informes finals després del canvi d'acusació de la Fiscalia i la presidenta del tribunal, Concepción Espejel, ha tancat la vista oral amb un "conclòs per a sentència", i ha agraït la col·laboració a les parts. Tres anys després de l'octubre de 2017, ja només queda esperar el veredicte dels tres magistrats.\nLa Fiscalia, incòmoda durant el judici per una acusació, la de rebel·lió, difícil de justificar, no l'ha acreditat durant la fase testifical. A última hora ha canviat la qualificació i ha proposat una condemna per sedició i, com a alternativa, per evitar una sentència absolutòria, una condemna per desobediència, que no implica presó.\nEn la presentació dels informes finals, l'advocada de Josep Lluís Trapero, Olga Tubau, sense poder contenir les llàgrimes, ha demanat que no es carregui sobre el major dels Mossos el "fracàs polític" de l'1-O i la "impotència" de l'Estat.\nL'advocada ha demanat l'absolució dels seus clients i ha citat una frase de l'exministre de Justícia Alonso Martínez que deia que "un ciutadà d'un poble lliure no ha d'expiar les faltes que no són seves, ni ser víctima de la impotència o l'egoisme d'un estat. I això és una cosa que poden evitar els tribunals".\nL'advocada de Trapero ha desacreditat el relat de Diego Pérez dels Cobos, destacant l'animadversió del tinent coronel al major del Mosso i ha insistit en el seu "fracàs" com a coordinador de l'1 d'octubre.\nPrevSanidad aprueba el paso a la fase 3 de Barcelona y Lleida este mismo jueves


Reformes de banys a Barcelona i Sabadell | GrupGres Calcula tu reforma Calcula la teva reforma\nLes fotografies corresponen a reformes reals realitzades per GrupGres\nRajoles de paret i terres, mobiliari de banys, sanitaris, aixetes, plats de dutxa, mampares i accessoris de bany.\nFem tot tipus de reformes. No només et donem la màxima qualitat sinó que, a més, som nosaltres els que ens adaptem a les teves necessitats, i no a la inversa. Fa més de 30 anys que treballem al sector de les obres i reformes de cuines i banys. Des de sempre hem apostat per oferir als nostres clients el valor afegit propi de l’exclusivitat i la personalització. Als nostres establiments hi trobaràs els millors materials sense cap mena de compromís. El nostre objectiu és la màxima satisfacció del client. Coordinem tots els gremis implicats en els nostres treballs: paletes, lampistes, fusters, pintors i marbristes, entre d’altres.\nSi has de contactar amb una empresa experimentada en reformes de banys, pots confiar en nosaltres. Et donem totes les opcions per personalitzar els materials, els colors, els acabats, els mobles i la distribució. Nosaltres som la corretja de transmissió entre les teves idees i la realitat. Comptem amb un equip multidisciplinari de professionals que t’ajudaran i t’assessoraran en tot allò que necessitis sense cap mena de compromís, tant en projectes de reformes com de desenvolupament de banys.\nSi busques una empresa per reformar el teu bany, confia en nosaltres. Emplena el formulari de contacte i et respondrem amb la màxima celeritat possible.


L’ONCE dedica cinc milions i mig de cupons al Centenari del CE Mataró\ndilluns, 2 de desembre de 2013 17:55\nAquest dimecres es presenta el Cupó que es podrà comprar pel Sorteig del Cap de Setmana del 14 de desembre\nL’ONCE presenta aquest dimecres 4 de desembre a les 19 hores, a les oficines del Club Esportiu Mataró el cupó commemoratiu del Centenari del Club Esportiu Mataró, en un acte que comptarà amb la presència del Regidor d'Esports i Cultura de l'Ajuntament de Mataró, Pere Galbany, del president del Club, Albert Gibert; del vicepresident, Francesc Xavier Seijo; del delegat territorial de l’ONCE a Catalunya, Xavier Grau i del director de l’ONCE a Mataró, José Miguel Jiménez.\nCinc milions i mig de cupons portaran la imatge del Club Esportiu Mataró a tot l’Estat per commemorar el centenari d’aquest club, el més representatiu de la capital del Maresme.\nEl cupó l'ONCE de Cap de Setmana ofereix cinc Super Sous. El principal és a les cinc xifres i sèrie de 300.000 euros, més 5.000 euros al mes durant 20 anys. Hi ha altres quatre premis de 2.000 euros al mes durant 10 anys.\nEls cupons de l’ONCE es comercialitzen pels 21.000 agents venedors de l’ONCE. Com sempre, gràcies al Terminal Punt de Venda (TPV), el client pot escollir el número que més li agradi. A més, es poden adquirir des de la pàgina web oficial de joc de l’ONCE (www.juegosonce.es)


Eleanor's Garden Ravello Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia Della Repubblica 34, Ravello, Ravello, Itàlia, 84010 - Excel·lent ubicació - Veure al mapa\nCottage with Tower and Sea View\nMés informació sobre Eleanor's Garden\nConvenientment situat a Ravello, The Secret Garden és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nThe Secret Garden ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. L'hotel ofereix magatzem d'equipatge, transport hotel/aeroport, habitació familiar, caixa forta, àrea de fumadors per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, balcó/terrassa, ventilador, aparell de televisió, nevera a cada habitació. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com jardí. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de The Secret Garden la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Ravello.


ERC demana que s’enderroqui l’edifici de l’antiga Pepsi a Bonavista - Tarragona\nPau Ricomà, líder d’ERC a Tarragona, demana que l’ajuntament iniciï els tràmits per enderrocar l’edifici de l’antiga Pepsi a Bonavista. La construcció, situada a la N340 a l’entrada del barri, porta anys tancada i presenta un estat ruïnós. ‘L’estat de l’antiga delegació de la Pepsi és ruïnós i lamentable i suposa un focus d’inseguretat i insalubritat que l’Ajuntament no pot permetre’, denuncia Pau Ricomà.\nEl portaveu dels republicans afirma que ‘volem que l’ajuntament requereixi als propietaris de l’edifici que l’enderroqui i si no ho fan que actuï de forma subsidiària’. Pau Ricomà relata que ‘alguns veïns de Bonavista ens han mostrat la seva preocupació perquè l’edifici no està tapiat i hi poden accedir adolescents i joves amb el perill que comporta per la seva degradació estructural’. El portaveu dels republicans denuncia també que la finca presenta acumulació de brutícia i s’ha convertit en un problema de salut pública.\nRicomà lamenta que ‘l’antiga Pepsi es troba a l’entrada de Bonavista, just al costat del camp de futbol, i als perills i la insalubritat de l’edifici s’hi suma la imatge de deixadesa que dona’. Per això el portaveu d’ERC apel·la a la responsabilitat de l’ajuntament i reclama que ‘no podem mirar cap a una altra banda davant un fet que té un fort impacte sobre el benestar i l’autoestima d’uns veïns que conviuen diàriament amb aquesta estampa ruïnosa’.


Empenyen i insulten de nou Josep Sánchez-Llibre a la sortida del Centre Blanquerna de Madrid - El Gerió Digital\nEl diputat de CiU presentarà aquest divendres una nova denúncia\nDijous, 11 de setembre de 2014 19:40h\nUna trentena d'ultres s'han concentrat a les portes de Blanquerna, a Madrid © ACN\nEl diputat de CiU Josep Sánchez-Llibre ha estat objecte aquest dijous d'una agressió a les immediacions del Centre Blanquerna de Madrid, seu de la delegació del Govern, quan sortia de l'acte informal organitzat en motiu de la Diada.\nSegons fonts de la Federació, mentre caminava en direcció al Congrés, ha rebut una empenta i insults d'un dels ultres que havia de participar a la concentració organitzada per Falange, Alianza Nacional i Democracia Nacional davant de Blanquerna.\nEl diputat de CiU -que ja va ser objecte d'una agressió a la Diada del 2013 quan un grup d'ultres d'aquests mateixos partits van assaltar la delegació- no ha arribat a caure a terra, i presentarà divendres una nova denúncia.\nLa convocatòria que els tres partits que van protagonitzar l'assalt de la passada Diada a Blanquerna -Falange Española, Alianza Nacional i Democracia Nacional- han fet a les portes del Centre Cultural Blanquerna, seu de la delegació del Govern a Madrid, ha convocat només una trentena d'ultres.\nS'han manifestat davant un fort desplegament policial d'una desena de dotacions de la Policia Nacional que han protegit les immediacions de la llibreria. Ha tingut molt més seguiment l'acte organitzat per Libres e Iguales uns metres més enllà, al Círculo de Bellas Artes, que ha convocat alguns centenars d'assistents, entre ells Mario Vargas Llosa.


Cap Vermell - Conversa amb Josep Terrassa\n- Aquestes darreres setmanes s’ha parlat molt de l’espiritisme, però cal explicar què era i què significava. Ciència? Religió? Revolta social?\n- L'espiritisme creu en la possibilitat d'entrar en contacte amb els esperits; és una creença d'arrel cristiana. Creu que la persona està formada de cos i esperit. Aquest es diferencia de l'ànima cristiana en el fet de reencarnar-se i per tant pot perfeccionar-se amb successives encarnacions.\nUna religió és una doctrina que necessita d'una organització (temples,sacerdots,seminaris i associacions que li fan costat). L'espiritisme és una aposta personal que, conscientment, prescindeix de suport institucional.\nL'espiritisme neix a mitjan segle XIX, una època en què la ciència prenia embranzida. Creu que l'home s'ha de regir per les evidències. De fet, la comunicació amb els esperits volia ser una demostració, una prova de la seva existència. L'espiritisme vol ser una creença racionalista.\n- A Mallorca es pot dir que l’espiritisme només arrelà a Capdepera. Per què Capdepera estava en disposició d’acollir no una, sinó dues dissidències religioses: metodisme i espiritisme?\n- La dissidència religiosa no era possible sense haver passat per una etapa prèvia: el lliurepensament; una ideologia segons la qual cadascú ha de cercar el seu propi camí, sense intermediaris. Per tant, era anticlerical i amb una ferma aposta per la societat civil de base republicana.\nQuan el gener de 1874 un cop d'estat militar acabà amb el Sexenni Democràtic i la I República, els lliurepensadors locals seguiren endavant i es toparen, l'any 1878, amb el metodisme i l'espiritisme i s'hi apuntaren. Les elits polítiques i religioses locals no pogueren fer-los desaparèixer, cosa que sí passà als altres pobles illencs on intentaren arrelar.\nEl comerç de l'obra de pauma, els nombrosos nouvinguts i l'interès per les novetats culturals a un poble amb un destacat nivell d'alfabetització va crear una societat oberta, dinàmica i moderna.\n- Qualque vegada has dit que Capdepera estava més connectada a Europa que la resta de l’illa. Quina explicació li trobes?\n- L'aposta per una societat civil i l'autonomia personal eren unes idees defensades pels republicans i procedien dels països europeus més avançats. El metodisme procedia d'Anglaterra; l'espiritisme com a creença i proposta política i social venia de França via Barcelona. A tot això cal afegir-hi unes relacions comercials amb el sud de França. Antoni Vaquer "de S'Heretat", gerent de La Palmera, llegia premsa francesa. A Mallorca hi havia pocs pobles que mantenien relacions comercials amb països europeus i, a diferència de Capdepera, no permeteren que arrelassin creences i ideologies desconegudes.\n- Fou l’espiritisme gabellí un dels resultats d’aquesta connexió?\n- Evidentment. Una part dels gabellins era gent dinàmica i oberta a noves inquietuds, cosa que facilità múltiples connexions amb l'exterior.\n- Un fet que resulta molt cridaner és la intervenció de les dones en la vida pública gabellina. Trobes que l’espiritisme té res a veure amb aquest fet?\n- Amb el lliurepensament, la dona passà a ser la companya de l'home amb el qual, normalment, compartia creença i ideologia. A l'hora de formar una família la qüestió ideològica pesava molt; els lliurepensadors cercaven dones que acceptassin les seves creences i sobre aquesta base de respecte i tolerància sorgí un nou tipus de relació matrimonial. L'espiritisme formava part del nostre lliurepensament, juntament amb els republicans, metodistes i, més recentment, els socialistes. Fins ja entrat el segle XX, dins el socialisme, la dona gabellina no va tenir vida pública. La via de penetració del feminisme local va ser, segurament, la revista espiritista "La Luz del Porvenir", que dirigia Amalia Domingo Soler, i en la qual va escriure, per exemple, Emilia Pardo Bazán.\n- L’espiritisme es relaciona políticament amb el republicanisme i després amb el socialisme; ens podries contar aquesta evolució?\n-- El republicanisme gabellí va aparèixer públicament a les eleccions municipals del mes de desembre de 1868. El socialisme no arrelarà fins al març de 1910. En el segle XIX els obrers creien en la redempció obrera; necessitaven prohoms, societats i gent benefactora que els tragués de la misèria. En el segle XX ja són conscients que ningú els resoldrà els problemes i, aleshores, les seves organitzacions es van transformant, lentament, en eines de combat. En el segle XIX la pobresa era assumida com a natural i l'objectiu era pal·liar-la creant mutualitats i altres institucions; en el segle XX era un tema polític, un problema social que únicament es podia resoldre des del poder.\n- Això ens duu a pensar que a Catalunya l’espiritisme estava més acostat a tot el món llibertari i aquest fet seria una diferència respecte a Capdepera. Malgrat tot, la connexió Capdepera-Barcelona és clara, via Amalia Domingo Soler. Què ens en pots dir?\n- N'Amalia no es va preocupar mai per les qüestions polítiques; per tant, el món llibertari no va tenir cabuda en els seus articles i llibres. Els espiritistes eren autodidactes i lliurepensadors, per la qual cosa la diversitat de l'espiritisme és enorme.\nN'Amalia, des de l'any 1876, residia a Gràcia, un poble al costat de Barcelona; entre 1850 i 1900, és a dir, amb 50 anys, va passar de tenir 16.000 habitants a tenir-ne 60.000, gràcies a la industrialització de Barcelona. Capdepera, en el mateix periode, va passar de 1.500 a 3.000 habitants, a causa, en bona mesura, del comerç amb Barcelona. Ambdós pobles varen crèixer a l'ombra de Barcelona però seguint camins diferents.\n- Una de les coses que has anat dient aquestes darreres setmanes és que els espiritistes gabellins no eren gent «rara», sinó que, al contrari, eren molt «normals». Podries fer un petit repàs dels noms i circumstàncies d'aquestes persones?\n- Allò que varen fer rars els espiritistes foren les dures campanyes en contra seva i la desinformació interessada.\n- A l'actualitat sembla que tot això de l'espiritisme s'hagi perdut i fa la sensació que poca gent en vol parlar. És per desconeixement o per altres qüestions? En aquest darrer cas, quins són aquests motius del silenci quasi absolut quant a l'espiritisme gabellí fins ara, en què ha sortit el teu llibre?\n- L'espiritisme és el fruit d'una època, d'una revolta popular en contra del clericalisme, del poder polític, de la tradició i les ensenyances rebudes. Amb els anys, els canvis socials, polítics, culturals i els descobriments científics han diluït la proposta espiritista. Una part d'allò que reclamaven, la formació d'una societat civil, per exemple, s'ha acabat imposant. La sublevació dels militars a l'any 1936 fou determinant, el cop de gràcia a totes les dissidències.\n- Som conscients que moltes vegades els historiadors tenen més preguntes que respostes. Has tingut aquesta sensació mentre treballaves en aquest llibre?\n- Si no hi ha la necessitat de plantejar inquietuds no es pot escriure història ni novel·la ni poesia. Allò que m'està passant en aquests moments és que les vostres preguntes em fan repensar tot allò que he deixat escrit i que he rumiat durant anys. El punt i final s'allunya mentre surtin interrogants per respondre.\n- A nosaltres se'ns ocorre si hi hagué anarquistes a Capdepera. Sembla que l'espiritisme va més lligat a un moviment assembleari. Però a Capdepera no hi hagué ateneus? Què ens en pots dir?\n- La base de la proposta política de l'espiritisme no era la lluita diària, el conflicte permanent. Defensaven uns valors democràtics: llibertats polítiques, justícia social, solidaritat amb els oprimits i uns valors morals gairebé absoluts: pau, bondat i fraternitat. L'any 1931 escolliren per a representar-los unes persones de reconeguda bondat, integritat i compromís amb la democràcia republicana; una proposta molt allunyada de les quimeres revolucionàries.\n- Sí alguna cosa podem deduir de tot el que s'ha treballat fins ara sobre la història gabellina, és que aquesta és complexa i que, com totes, té les seves llums i les seves ombres. Aquest llibre teu sobre l'espiritisme ens ha aportat una mica de llum sobre un dels temes més «secrets» dels gabellins, però encara resten molts de punts foscos que caldrà il·luminar per a entendre millor la societat gabellina. En aquest sentit, quins són els teus projectes de futur?\n- Una vegada treballades les creences i una part del pensament local, intentaré estudiar el poble des del punt de vista polític i econòmic, amb l'obra de pauma com a fil conductor.\n- Pere Fullana va dir a la presentació del llibre que «el comerç transforma les nostres societats ja que permet interrelacionar-nos amb l'exterior». Es pot aplicar al cas de Capdepera?\n- Sempre ha estat així des de la prehistòria; el comerç ha transformat les societats i la seva manera de viure. La mar Mediterrània ha escampat la cultura i els problemes dels pobles riberencs.\n- Per què creus que el marxisme, com diu Gerard Horta, volia que els obrers no tenguessin vida espiritual i sols se'ls havia de veure des de la perspectiva de la lluita de classes. Quina és la teva experiència al respecte?\n- La lluita pel poder era una qüestió prioritària i perquè fos així capolaren els sentiments humanitaris i la vida espiritual, aquella que ens agermana. Els totalitarismes marxistes i feixistes marcaren amb sang la cultura d'una època; l'espiritualitat fou combatuda perquè aquestes ideologies no hi creien. Actualment em fereix profundament que la política nacional i internacional, sense ser marxista ni feixista, no tingui compassió dels desvalguts, principalment aquells que han hagut de deixar casa seva a causa de les guerres i la violència.\n- Quin personatge de Capdepera creus que ha deixat major petjada a l'espiritisme de Capdepera?\n- L'espiritisme fugia dels personalismes; era gent molt humil, discreta i sense pretensions. Els majors recorden, bàsicament, els mèdiums de la darrera època i desconeixen els polítics que els representaren i els valors que volien transmetre.\n- No cal dir que, per acabar aquesta entrevista, ens agradaria que ens fessis unes reflexions finals, tant sobre el contingut del llibre com de la seva repercussió una vegada publicat.\n- El llibre vol explicar uns trets culturals locals que ens feren diferents i omplir un buit historiogràfic. M'agradaria que Capdepera fos conegut i reconegut per les seves aportacions.


Antoni Esteve: “La TV encara subsisteix, mantenint marges a canvi de reduir-los als proveïdors, però això té un límit” - comunicació21\nAntoni Esteve: “La TV encara subsisteix, mantenint marges a canvi de reduir-los als proveïdors, però això té un límit”\nJoan Maria Corbella|2020-12-12T09:41:36+01:0019 novembre 2020|Comunicació21\nAntoni Esteve (Barcelona, 1955) ha jugat tots els papers en el món de la comunicació, i especialment en el terreny de l’audiovisual. Va ser periodista corresponsal, regidor municipal, impulsor d’emissores municipals, va treballar en televisions publiques, és professor de la Universitat Pompeu Fabra, i des de fa ja 25 anys és el capdavant del Grup Lavinia. Amb aquest entramat d’empreses participa en múltiples activitats al servei dels clients de l’àmbit de la televisió, però això vol dir amb una mirada cada cop més oberta a la convergència i integració de les iniciatives comunicatives més dispars que avui formen part de l’ecosistema comunicatiu.\nEn aquest paisatge audiovisual que canvia, hem tingut una ràdio i també una televisió de proximitat que han estat històricament molt importants. Com valora el fet que es digui sovint que només hi ha ombres en el futur de la televisió local?\nCrec que hi ha un tret diferencial entre ràdio i televisió. Mentre a la ràdio encara li queda molt de trajecte, en la televisió s’ha d’anar cap a un model no lineal. Mantenir una programació contínua ara mateix no és viable, és més fàcil fer servir repositoris amb continguts locals, eminentment informatius, però també d’entreteniment i altres àmbits. La tecnologia ara ens facilita un model de plataforma per distribuir continguts per tal que la gent hi accedeixi quan vulgui i al que li interessi, així que ja no té cabuda un model lineal d’emissió de continguts. Fins i tot les televisions locals més grans i de més recursos han de fer aquesta transició cap a aquest model. Alhora, la televisió no lineal permet altres tipus d’experiències, com tenir continguts experimentals, i la introducció de gent no tan professional i d’un caràcter més voluntarista. Canalitzar tots aquests interessos és el que pot fer una televisió local.\nSí. L’ús de les Smart TV permet que es pugui accedir a una plataforma que agrupi tots els continguts locals. Que es tingui accés des de qualsevol lloc, des de qualsevol dispositiu, televisor, mòbil… No com fins ara, que hi ha una limitació de freqüències que fa que no tinguis accés a qualsevol contingut local, ja que depens de llicència i de repetidors. La fragmentació del lineal té un sentit reduït (respecte al potencial dels mitjans) i ara mateix la televisió lineal té sentit ja quasi només per a la gent gran.\nÉs que no acabo de veure ni el model econòmic per a la televisió més generalista i més global, com per veure el model de la televisió local… Tot i això, el patrocini i la publicitat local poden arribar a ser més efectius, ja que un anunciant local pot veure el retorn d’una manera més clara. Però entenc que en el model local l’ajuda del sector públic encara ha de tenir un paper. És la cadena tròfica, un ecosistema d’estructures audiovisuals que es retroalimenta, i aquesta cadena necessita dels petits que alimenten a mitjans, i després uns de molt grans que juguen un altre paper amb unes altres característiques.\nPerò crec que aquest model ara mateix ha saltat pels aires, igual que li va passar a Catalunya amb l’empresa tèxtil, per exemple, on per la competència i la producció barata exterior la indústria es va desfer. Fins ara, ja que actualment se li dona un valor afegit al tèxtil de qualitat i proximitat. Pot ser el model de les crisis, i ara estem en un moment d’interregne, de crisi audiovisual. La majoria de mitjans estan a la recerca de trobar el seu model econòmic Estem en un període intermedi, on encara res no està prou endreçat.\nL’ecosistema televisiu deixava espai per a l’existència de 8tv?\nProbablement fa 15 anys sí, ara ja no. En canvi, amb la ràdio les privades han utilitzat el recurs de persones provinents de l’àmbit públic, que han arrossegat audiències. En ràdio hem vist un model molt diferent.\nI TV3, una televisió pública estatal d’un país de set milions de persones, té espai en aquest ecosistema?\nBen bé, essent rigorós, no ho sé… TV3 ha assumit la gran responsabilitat de ser els únics a cobrir un espai. Li hauria anat millor un sistema més equilibrat de televisió pública i privada. A més, cal sumar altres actors que no van respectar el seu compromís amb Catalunya, com va ser laSexta amb la seva emissió, que havia de fer des de Catalunya. O com l’aportació al sistema industrial d’altres empreses de producció, com Mediaset, Atresmedia… Ara és tard per a totes aquestes coses. TV3 té recorregut per a un target, pot esdevenir una empresa de comunicació pública present en un àmbit multiplataforma més directe, però crec que ara està massa focalitzada en altres debats, com tot el país, i això fa que no es desenvolupi en altres sectors de la comunicació social. Així com la ràdio en català ocupa el 80% del temps del consum dels usuaris, no passa igual amb els grups de televisió, i els primers són Mediaset o Atresmedia, que emeten en castellà. També s’ha de dir que té un target molt envellit, la qual cosa es reflecteix en la publicitat d’aquests mitjans.\nÉs el que va passar amb el món del llibre, que van anar a atacar-lo, però el resultat és que ara hi ha un nou model, el llibre electrònic, i el llibre en paper. Ha estat la primera onada. Igual que en el món de la música, que ara té una certa estabilitat i el consum passa per Spotify i altres plataformes. Amb els diaris igual, imagino que hi haurà fusions… La televisió va més endarrerida, la publicitat encara està dubtosa, tot i que les xarxes proveeixen de targets més afins, però hi ha un problema de fiabilitat encara. Snapchat, Pinterest, Facebook, Instagram, TikTok… cadascú té el seu target, molt més atractius, i són públics que no estan en altres llocs. S’haurà de veure si la publicitat s’introduirà a les plataformes com Netflix, tot i que dintre del seu model seria anòmal.\nEncara subsisteix, mantenint marges a canvi de reduir-los als seus proveïdors, però això té un límit. Ha estat un mercat molt monopolista de tres o quatre operadors amb uns nivells d’ingressos molt importants, i més amb la desaparició de la publicitat a RTVE. I no es tornarà a la situació anterior per un tema clar com és el de qui veu la televisió.\n“Moltes cadenes estan canviant el seu rol pensant que la solució és convertir-se en productors, però no sempre estan acostumats a tenir el paper de client, un paper de subordinat”\nSí, i no perquè siguin multinacionals, perquè aquí les empreses televisives ja ho són per les composició dels accionariats. Encara veuen (els operadors de televisió) marge per explotar el model, encara veuen altres àmbits de substitució on poden entrar. Però en posar-se en la posició i a disposició de produir per a plataformes fan l’acció contrària.\nExacte, nosaltres vam participar en una empresa [Tviso], que va tancar, i el que pretenia ser la plataforma de les plataformes. Però era massa aviat.\nIgual que hi ha els agregadors de premsa digital, els agregadors d’audiovisual van néixer abans d’hora o en un lloc massa petit?\nPotser sí, hauria d’haver nascut a Califòrnia, i amb altres fons econòmics. Però era més una qüestió de dificultat legal, ja que no podies agregar si no volien ser agregades. I tampoc no va ser per un tema tecnològic.\nLa meva intuïció em diu que el volum de producció global passa per si pots jugar amb Netflix o HBO, o algun altre d’aquests grups.\nAixò posa l’audiovisual en mans d’aquestes empreses. Diem que internet és plural però deixem que quatre empreses decideixin. Abans les decisions es prenien a cada país i ara estem hipotecats al fet que aquestes empreses decideixin si juguen o no.\nAbans eren les grans empreses de cada país, i ara aquestes moren amb la seva pròpia metodologia. Fins ara quatre jugadors ho decidien tot, el duopoli públic amb RTVE i la FORTA, i el duopoli privat. Ara s’ha globalitzat i passa el mateix. I crec que ara els agregats d’empreses produeixen menys ficció, han passat als magazins llargs, amb informatius, que també considero que estan en perill, perquè són formats cars.\nSom en un moment en què han de sortir noves alternatives en la manera de comunicar i de fer. Nosaltres ara estem treballant molt en temes de la veu, amb Google i Alexa, distribuint continguts d’OT per Google, fent contactes amb Alexa i TVE, uns podcasts per a Movistar vinculats a les sèries que fan… Evidentment passant per les plataformes, però veient la possibilitat que es desenvolupin noves maneres de distribuir contingut, tenir noves maneres d’arribar a la gent amb altres formats: la veu, realitat augmentada… estem experimentant.\nNo, quan hi comences a veure, hi ha una nova explosió. El que ha passat afecta tots els aspectes de la vida, i no pots separar l’audiovisual de la resta. El president d’Estats Units marca l’agenda amb Twitter i els mitjans l’han de seguir, i això altera tots els plantejaments. Hi ha temes emergents, no resolts, ja no des d’una perspectiva de control, sinó d’un sistema que va més enllà i modifica tots els aspectes de la vida i la comunicació d’una manera substancial. De la linealitat passem al flux, i s’ha d’organitzar, crear credibilitat.\nHem passat de les furgonetes unitats mòbils amb la paràbola a dalt per retransmetre en directe, a les motxilles amb SIM telefòniques per a la transmissió, i les cadenes, per abaratiment, i per Covid, accepten ja la imatge per videoconferència o des del mòbil. A mesura que la tecnologia simplifica, podem jugar amb temes més sofisticats, com la realitat augmentada. S’accepta i se sacrifica la qualitat d’imatge, tot i que és provisional, perquè amb el 5G anirem millorant la connectivitat. La tecnologia abarateix i els cicles d’amortització són més ràpids. Nosaltres gestionem les corresponsalies de TV3, però el dia que li diguin al periodista que ho faci amb el telèfon mòbil i ho editi, no necessitaran el servei que li oferim. Acabarem fent programes televisius des de casa.\nEntrevista publicada al web de l’Observatori de la Producció Audiovisual.


A la fresca i a la planxa\nEl fenomen del renaixement dels cellers: Can Cisa i l'Amigó\nCan Cisa/ Bar Brutal està bombejant vi a granel a ple rendiment al Born. Els bessons Colombo del Xemei, l'Stefano i en Max, són els impulsors d'un projecte –juntament amb l'importador de vins Joan València– que sense proposar-ho marca un abans i un després en la recuperació de les tavernes (digueu-ne neotavernes, cellers hipster o com us ragi del sifó). La seva imatge d'enfants terribles –rock and roll, tatuatges, reputació de festa dura– amaga una veneració per les coses de la gent gran desarmant, entranyable. Sobretot per les tavernes, el vi i el menjar.\nEn l'ombrívola i agraïda frescor de Can Cisa –als cellers de veritat l'aire condicionat és superflu–, es pot apreciar la primorosa remodelació que han fet d'una taverna de barri: arquitectes de formació, l'Stefano admet que "s'ha passat una miqueta, però que ha valgut molt la pena". Can Cisa era/és "tan maco que hem volgut treure tot el que hi havia dins, restaurar- ho i tornar-ho a posar a lloc". Això ha comportat la dificultat de sanejar una zona que portava 60 anys tancada, la del magatzem. I explica que durant el lapse que ha estat tancat Can Cisa "han rebut pressions violentes d'avis", revela entre rialles. Però, com dèiem, ha sigut més l'apreciació per la religió del barril i el doll que la pressió veïnal el que els ha portat a combinar una botiga de vins a l'entrada amb el manteniment d'una barra de vins a granel i bótes. Davant hi ha unes 300 referències de vins, tots ecològics o biodinàmics d'arreu del món, "sense cap química o additiu, i a preus ni cars ni barats, en una franja molt interessant".\nAquesta és la part "més educada i comercial del local", explica el venecià. Que dóna pas a una barra amb bótes de vi de Gandesa, ranci, moscatell, vermut: "El mateix vi i al mateix preu que sempre. Volem que la gent gran del barri socialitzi com abans i que no es perdi l'essència de la taverna, del vermut a granel".\nLa part del darrere\nEl tercer pas és el que porta la part més "divertida i canalla" del projecte: al final de la L de la taverna, posem els peus al Bar Brutal. És un menjador amb taules, molta barra –granítica, marmòria, majestuosa– que anuncia la seva presència amb una entrada amb llums de neó pel carrer de la Barra de Ferro. La idea és comprar una ampolla de vi de deu euros de la botiga, pagar el degollament de sis euros i beure-te-la tranquil·lament. I esclar, si fem això amb tres amics i una ampolla de trenta més sis –l'inhumà recàrrec de restaurants seria de 60 euros– agafarem un gat de luxe al bar. Brutal! Amb menjar, esclar. Del bo i millor. "Hem anat a buscar petits productors que ens preparin petites porcions de producte molt específic". Embotit, formatge i llauna selecta. I a partir de les dotze del migdia, començaran a sortir plats amb marca Xemei: saltats de musclos, carpaccio de diversos peixos, suflés –suggeridor el de formatge a la brasa amb figues– o la seva versió de l'hamburguesa, que és de llamàntol. "Qui vulgui festival tindrà el que vulgui, però per 20 euros es podrà divertir molt i molt".\nLa planxa del Delta\nHi ha una altra taverna reloaded de visita obligatòria. El Bar Amigó –icònic xamfrà d'Urgell/ Tamarit) era tancat i acaba de reobrir sota el nom d'Amigó Cascarilles. Els dos nous propietaris són gent del ram de la barra i canya amb mooolta mili. I volen deixar clar que "no són inversionistes", però prefereixen que no se citin cognoms "perquè en el món de l'hostaleria hi ha moltes enveges". Els dos es diuen Pere, per tant unificaré les seves dues veus en un únic Pere. M'ha posat sobre la seva pista el Santi, amic íntim del Pere i propietari de la taverna Gelida (lloc favorit dels bessons Colombo, tot sigui dit). I la veritat és que un lloc com el Cascarilles fa venir enveja. L'abans atapeïdet bar Amigó s'ha convertit en una única barra i amb una planxa de cloves i marisc del delta de l'Ebre. Explica el Pere que abans "era un bon lloc de vermut i va degenerar en un bar de menú justet". Mantenen una cervesa i un vermut, a la rapitenca, excel·lents.\nLa intenció és "tornar enrere però amb coses fresques, a més de llaunes bones". Perquè la seva raó de ser, diu en Pere, és "oferir el producte d'una terra molt castigada que aquí no es troba i revalorar-lo". I alhora, estendre el model de marisqueria informal tan poc pròdig per aquí, més de tamboret i escuradents que no pas de maître i estovalles. I ja veureu si rutlla. Com una mala cosa. Una única pissarra en la llengua de l'Ebre– "tenir carta només fa que el cambrer treballi pitjor"– proclama cassoles de mig quilo de musclos (a 5,95 €, boníssims), canyuts (navalles), ronyoses (cloïsses), anques de granota i xapadillo (anguila fregida, deliciosa, que no us faci cosa), entre molts altres fruits saborosos. Tres cops per setmana els arriba el material des de la llotja de Sant Carles de la Ràpita, i el dia de tancament destinen el poc marisc sobrant a un menjador social del Raval. L'únic condiment a la closca del Delta és una excel·lent salsa de cítrics d'invenció pròpia. Com diu en Pere, la planxa no enganya, i ells tampoc.


El cau de la rata sàvia: Avui?\nAvui un blog materialista, consumista o superficial... però una part de mi també està a la superfície no? Suposo que la gràcia rau en trobar l'equilibri entre el dins i el fora, entre el món dels somnis i el real, el món tangible i l'intangible...\nDoncs això, sense pretensions metafísiques, avui espero que m'arribi una caixa de cartró que fa dies que espero. I poder carregar-la al cotxe i esperar ansiós l'hora d'arribar a casa, deixar les claus i el telèfon, anar cap a l'habitació i desembolicar-lo...\nCom un nen amb la bata mal cordada i els ulls plens de lleganyes el dia de reis, absolutament pres per l'emoció i l'alegria, una alegria exclusivament material i efímera, però al cap i a la fi una alegria.\nI demà tornarem a la normalitat...\nQuines ganes que tinc de poder gravar tot el que em canten els dits!!!!\nAh, i perdoneu la pobresa de paraules dels últims dies, però no sé perquè fa dies que no tinc ganes d'escriure, suposo que tinc les energies concentrades en altres afers un xic més transcendentals ara mateix.\nQuan acabi la guerra, amb les mans esquitxades de sang, vençut o vencedor, tornaré arrossegant-me cap al cau a seguir recol·lectant paraules.\nUna cançó per recordar vells temps:\nBuf! Nirvana...no fa falta dir res més. Els he descobert aquest estiu i m'ha captivat!\nI guaita! El pc és com el que tinc a l'aula d'informàtica de la uni jejeje\nQue vagin molt bé les gravacions i a veure si aviat les podem escoltar! :)\n22 de setembre de 2009 a les 14:55\nperquè vegis com està el pati: de trastos com aquest al laboratori de l'autonoma n'hi ha un, el de la jefa, i al laboratori de montpellier n'hi ha... espera que compto... deu? i no és pas que siguin moltq més gent, no... la llàstima és que a mi, per estar aqui només de pas, em toca el mac més vell que he vist a la meva vida. si hasta té torre i tot!! (però la pantalla és plana, eh!, no fotem!) :p\nau! a disfrutar-lo, doncs!\ni per cert, m'ha agradat molt la frase del dia, avui. :)\n22 de setembre de 2009 a les 18:53


TL; DR: El ResellerClub ofereix un conjunt de programes de revendedor, noms de domini i solucions d’allotjament que professionals i empreses web poden utilitzar per crear i mantenir una forta presència en línia. La companyia amb seu a l’Índia dóna servei a més de 200.000 usuaris a tot el món, inclosos dissenyadors, desenvolupadors, proveïdors d’allotjament i pimes. Amb un enfocament orientat al client en el desenvolupament intern i una suite de productes en expansió ràpida, ResellerClub pretén oferir contínuament una àmplia varietat de solucions en línia rellevants dissenyades per satisfer les necessitats..\nNomés als Estats Units, els empresaris llancen més de mig milió de petites empreses cada mes en totes les varietats imaginables, des de pastisseries gourmet i cafeteries fins a empreses de perruqueria i reparació de vehicles..\nEl ResellerClub atén professionals professionals de la web.\nMalgrat la seva oferta de productes i serveis extremadament diferent, els propietaris d’aquestes startups solen tenir alguna cosa en comú: quan es tracta de construir i mantenir una presència en línia, afavoreixen un enfocament “DIFM” per a mi. model de tu mateix (DIY).\n“La majoria de les pimes depenen de professionals del web, com ara dissenyadors, desenvolupadors, proveïdors de serveis informàtics i agències, per a les seves necessitats en línia”, va dir Manish Dalal, vicepresident sènior i director general, APAC, al ResellerClub..\nEl ResellerClub, llançat el 2006, va ser dissenyat per oferir diverses solucions de presència web per ajudar a aquests professionals a atendre millor els seus clients de pimes. I, tot i que el negoci de la Índia continua centrat en professionals de la web, ha evolucionat a un proveïdor complet de serveis web dissenyat per satisfer les àmplies necessitats de 200.000 usuaris a tot el món.\nCom a punt únic per desbloquejar la potència del web, el ResellerClub ofereix tot el que els seus clients necessiten per crear i mantenir una presència en línia, des de programes de distribuïdors, noms de domini i solucions d’allotjament fins a creadors de llocs web, temes i plugins. A mesura que la companyia s’acosta al 14è aniversari, el seu objectiu general és continuar ampliant la seva suite de productes mitjançant tècniques de desenvolupament intern centrades en el client..\n1 Una gamma de solucions dissenyades per crear i mantenir la presència en línia\n2 Atenció a 200.000 professionals de tot el món\n3 Desenvolupament intern centrat en el client\n4 Una celebració d’aniversari i una suite de productes en expansió\nUna gamma de solucions dissenyades per crear i mantenir la presència en línia\nLa història del ResellerClub ha estat de constant creixement. Poc després del seu llançament, Manish va dir que la companyia es va fer coneguda com a pionera assequible en l’espai del domini, cosa que es va demostrar en un moment en què aquests serveis venien amb un preu elevat.\n“Ràpidament vam arribar a estar entre els 10 primers registradors de noms de domini del món fins al 2007”, va dir. “També vam ampliar la nostra cartera de productes per incloure allotjament i servidors web en aquell moment.”\nNo va passar molt abans que els productes i serveis assequibles de l’empresa atreguessin 15.000 clients revendedors que volien permetre als seus clients de la PIM entrar en línia. Cada any es van produir més clients i serveis.\nEl 2012, ResellerClub va afegir plans d’allotjament compartits per atendre millor els seus 40.000 clients. Al 2016, la companyia havia introduït VPS, dedicat i allotjament en núvol per a una audiència de 76.000 clients. I, el 2017, va donar a conèixer serveis de disseny web a una base de clients de 91.000.\nAvui, la companyia pretén proporcionar a més de 200.000 professionals del web una àmplia gamma de productes, a més d’una experiència de gestió altament intuïtiva i eficaç. Manish ens va dir que, amb els anys, les necessitats canviants dels clients de ResellerClub han propiciat l’evolució de l’empresa.\n“Amb el pas del temps, ens vam adonar que els clients ja no revelaven només hosting o dominis (els serveis en els quals ens vam centrar quan vam començar)”, va dir. “Van començar a proporcionar altres serveis web juntament amb allotjament i dominis, inclosos desenvolupament i disseny, i complements com certificats digitals i solucions de còpia de seguretat.”\nAtenció a 200.000 professionals de tot el món\nEl ResellerClub va anomenar aquesta nova raça d’especialistes en línia “professionals del web”. Per assegurar que la companyia continuï atenent les seves demandes, Manish va dir que l’equip va començar a treballar en un redisseny del seu quadre de control d’herència amb una atenció centrada en l’usuari modern..\n“Després d’un any de desenvolupament, que va incloure diverses hores d’entrevistes amb els nostres distribuïdors i proves intensives d’usuaris, vam donar a conèixer el nostre nou panell WebPro que permet una gestió fàcil de comandes, facturació ràpida, gestió avançada del client i molt més perfecte per als més moderns. web pro “, va dir Manish.\nEl projecte, que va dir Manish, proper al cor de gairebé tots els del seu equip, s’actualitzarà amb encara més funcions l’any que ve, posant de manifest la devoció de la companyia per situar professionals del web al centre de la seva marca..\nEl ResellerClub es dedica a proporcionar als dissenyadors, desenvolupadors i proveïdors d’allotjament els recursos en línia que els seus clients necessiten.\n“El nostre Programa de distribuïdors ens ajuda a tirar endavant aquesta filosofia, ja que proporciona als professionals del web una plataforma única per vendre una gran varietat de productes”, va dir. “Els animem a començar a revendre alguns o tots aquests productes i, eventualment, crear els seus negocis cap a altres serveis web, com ara disseny, desenvolupament, gestió de TI, etc.”\nCom a part de ser un proveïdor únic, vol dir capacitar els clients per triar entre una varietat de solucions i educar-los en tecnologies emergents. Per a això, Manish va dir que el ResellerClub ha llançat programes com Ctrl + F5, una cimera basada a la Índia per a dissenyadors i desenvolupadors; i SiteWars, un concurs global de disseny web.\n“Tots els nostres productes, serveis, esdeveniments, contingut i actualitzacions del sistema es desenvolupen amb professionals de la xarxa com a públic objectiu”, va dir. “El major avantatge que proporcionem és reunir el conjunt adequat de productes i serveis, així com esdeveniments i vies per aconseguir que els professionals de la xarxa treballin en xarxa, aprenguin i formin col·laboracions.”\nDesenvolupament intern centrat en el client\nManish va dir que el 100% del procés de desenvolupament intern de l’empresa, que inclou l’actualització de productes, l’afegit de funcions i la introducció de noves idees a la producció, es basa en adaptar-se a les tendències de la indústria i escoltar amb atenció els comentaris dels clients..\n“Cada llançament de producte nou, cada nova actualització del sistema, cada contingut, cada esdeveniment es fa o bé per adaptar-se a una tendència o està impulsat per la retroalimentació dels clients”, va dir. “El WebPro Panel es va concretar després de diverses situacions amb els nostres clients per entendre els seus models de negoci, els seus requisits i els seus punts de dolor.”\nDe la mateixa manera, el contingut del blog de la companyia, les sessions d’esdeveniments i els tallers s’estructuren a partir d’una consideració acurada de les necessitats dels clients. El principal testimoni d’aquest compromís, va dir Manish, va ser el llançament el 2018 de l’aplicació mòbil de l’empresa, que es va desenvolupar com a resposta a una de les seves peticions més freqüents..\nEl canvi de tendències del sector de la tecnologia també té un paper important en el desenvolupament de productes al ResellerClub. “Evolucionar amb les tendències del mercat i canviar les necessitats del client ens ha ajudat a mantenir-nos rellevants, i una gran part d’això és actualitzar i actualitzar constantment el conjunt de productes que oferim als clients”, va dir Manish..\nPer exemple, va citar Big Data i Internet of Things (IoT): dues tecnologies de tendència que exigeixen les instal·lacions d’emmagatzematge de dades escalables i plataformes de gestió de sistemes eficients inherents al cloud hosting.\n“ResellerClub va aprofundir el 2016 i va afegir Cloud Hosting a la nostra suite de productes, la qual cosa ofereix la flexibilitat de recursos escalables com la RAM i la CPU”, va dir Manish. “Des de llavors, ens enorgulleix dir que ha estat un producte més venut al mercat de l’Índia”.\nUna celebració d’aniversari i una suite de productes en expansió\nEl ResellerClub forma part del grup Endurance International (EIG), una família de marques internacionals basades a Massachusetts com HostGator, Bluehost, BigRock i LogicBoxes. “La visió a EIG sempre ha estat la de donar a les petites empreses que es posin en línia, que és la mateixa visió que opera ResellerClub”, va dir Manish..\nConcretament, el ResellerClub pretén convertir-se en l’elecció de facto per a tots els professionals de la web, donant-los la possibilitat d’eines útils i rellevants, com el recentment llançat WebPro Panel.\n“Seguireu veient categories de productes nous i rellevants afegits durant els propers anys”, va dir Manish. “També hem estat treballant intensament en la millora de l’experiència del client en tots els fronts i a la vegada que la nostra infraestructura de producte està al capdamunt”.\nEl ResellerClub té motius per entusiasmar-se amb el futur. La companyia estarà representada en un dels esdeveniments més importants centrats en la tecnologia del web i el núvol a Àsia, Cloudbazaar, a Bombai aquest mes de desembre, on l’equip participarà a revendors, celebrarà sessions d’aprenentatge i passarà a swag..\nI al febrer, l’empresa celebrarà el seu 14è aniversari. “Mirarem enrere amb orgull el nostre viatge, la nostra suite de productes en expansió i els distribuïdors amb els quals ens hem associat al llarg dels anys”, va dir. “Esperem que sigui una celebració inoblidable”.\nCom Clouding.io desafia el mercat virtual d’allotjament virtual amb transparència, fiabilitat i servei gratuït de compromisos\nTemps de compra: amb GetFriday, podeu subcontractar càrregues personals i professionals de tot tipus a un assistent virtual útil.