«Fer de pastor és com una droga, ho porto a la sang» - Empordà\nJosep García Bautista o Jep va aprendre l'ofici de petit i uns anys va fer la transhumància\nCristina Vilà Bartis 29.03.2021 | 18:12\nEn Jep ha fet tota la vida de pastor i diu que, si tornés a ser jove, no dubtaria a repetir MARIA VELASCO\nEn Jep ha fet tota la vida de pastor i diu que, si tornés a ser jove, no dubtaria a repetir\nEn Josep García Bautista (1947), o Jep, com tothom el coneix, té la mirada neta, transparent com els seus ulls d'un blau color mar. Ni una vida dura, exposada a les inclemències, ha pogut apagar-ne l'espurna que sent quan explica les seves vivències com a pastor. Ho ha fet tota la vida –la transhumància, també, de jove– fins que ara, amb 74 anys acabats de fer, el cos li ha dit prou, que cal descansar. «Encara m'agrada, però ara ja no puc», lamenta.\nEn Jep va néixer en un petit poble de Múrcia, però quan tenia un any i mig va anar a viure amb els seus pares a Sant Joan de les Abadesses. El pare treballava a les mines de carbó d'Ogassa. «En una casa, havíem dormit deu o dotze persones sobre un matalàs fet de pellofes de blat de moro, érem mainada, un al cim de l'altre», recorda. És el gran de cinc germans i només ell ha mantingut el vincle amb la pagesia. «Amb tan sols set anys, ja anava rere les cabres que va agafar el meu pare i als dotze a treballar a un mas a treure forquetades de merda de les vaques», diu tot recordant les xiruques que li donaven d'una fàbrica de Tortellà, set-centes pessetes al cap de mes i «encara gràcies que poguessis menjar». Només cal dir que per Nadal menjaven pollastre, era l'únic dia de l'any que ho feien.\nUna activitat mil·lenària transformadora del territori.\nAmb catorze anys, en Jep ja feia de pastor. En va aprendre d'en Palacio d'Albons, «el meu mestre», un home que imposava. Als disset ja va començar a fer la transhumància seguint el camí ramader, des de Pardines, passant a prop de Borrassà i Ordis, fins a l'Escala. «Baixàvem i pujàvem a peu amb ramats d'unes mil ovelles», explica. No anava sol, evidentment. Eren tres o quatre pastors, la majoria més grans que ell. En Jep és el darrer que queda. Portaven una burra sobre la qual carregaven els queviures, menjar i beure, que mai eren suficients per a tots. «En arribar al cementiri de Serinyà, hi fèiem un tancat i repartíem les ovelles agafant-les amb un ganxo», recorda. Cada pastor anava a una zona, ell, a Banyoles.\nSeguint el camí ramader\nEl camí no era fàcil, tot i ser ample, però se'l sap de memòria. Eren vuit dies a peu sempre cercant llocs on acampar perquè el ramat estigués bé. La gent dels pobles no els rebia pas amb les mans obertes. Una nit a Ordis, que plovia molt, una família els va ajudar deixant-los aixoplugar a ells i el ramat. No era el més habitual. Pel camí no hi havia barraques on fer nit, tot i que a les hores fosques calia estar ben despert perquè «el bestiar, amb una remolinada, marxava». Sort, diu, en tenien dels bons gossos, el tapaboques per estar calent i una quarterola de vi. En Jep no oblidarà les jornades que marxaven «sota la pluja batent i amb el tapaboques moll». «Et cardaves de fred, no podies pas fer foc segons on», rememora. També com patia quan havia de marxar amb els xais acabats de néixer sobre l'esquena.\nLes experiències fent de pastor les recorda amb vivesa. Aviat va aprendre, per exemple, que si feia mal temps, calia buscar un recer «perquè els llamps maten». Als nou anys ho va veure. «A Ogassa, al mas Fogonella, hi havia un pastor que una nit una centella va matar-li dues-centes cinquanta ovelles i el gos, menys a ell, es va salvar de miracle», recorda. «Les lloses volen, la centella passa com una serp», diu.\nQuan en Jep va conèixer l'Empordà, va decidir quedar-s'hi. Primer a Torroella de Montgrí amb més de mil ovelles i maquinària, però no va tenir sort. Després a Figueres, fins que fa uns trenta anys va anar a viure a Roses, compartint casa amb la Rosa, que també és pastora, i el seu germà. Ell assegura que ara «no es pot tenir bestiar, no t'hi guanyes la vida». Tot i això encara en té «perquè m'agraden». No se'n pot estar. Diu que fer de pastor «és com una droga, ho porto a la sang». «El pastor que és pastor i li agraden les ovelles no li trauràs pas, tens els animals al cervell i els coneixes», sentencia.\nJosep García Bautista


Els Descarrilats prenen el control de Platja d'Aro\nPer Carnaval és impossible tancar la porta a la gresca a l'Ajuntament. Com cada any els polítics no han pogut evitar que el Rei i la reina dels pocasoltes hagin assaltat el consistori per proclamar el seu efímer però intens regnat.\nIntervenen: Joan Giraut, Alcalde de Castell-Platja d'Aro; Reina Iaia de la Canalla; Príncep Tocat de l'Ala; Princesa que Vola i Balla\nEl seguici de la Colla Descarrilats ha irromput a la casa de la vila per llegir el seu pregó de festes, que a mode de consignes, anima tots els vilatants a deixar-se anar, encara que sigui per pocs dies.\nLa monarquia dels descarrilats té quatre personatges rellevants. El Príncep Tocat de l'Ala, la Princesa Que Vola i Balla, la Iaia Reina de la Canalla i un Rei que s'assembla a l'Alcalde, el Rei Ocellot que Mana quan pot, com el batlle, ha fet broma Joan Giraut.\nEls Descarrilats volen un carnaval obert a tothom i per això els monarques venen acompanyats pels Prínceps. Així representen una gresca apta per a grans i joves. La colla no és el primer cop que tenen la responsabilitat de ser Carnestoltes, fa 9 anys ja ho van ser i enguany, amb el mateix segell, prometen més i millor.\nArrossada per a 700 persones\nAcabat el pregó carnavalesc les colles s'han aplegat al Pavelló per gaudir de la tradicional arrossada. Una enorme paella per a 700 persones cuinada pels alumnes del PFI-PTT Guíxols Vall d'Aro, coordinats pel Restaurant La Riera. Aquestes estudiants ja van preparar el sopar de colles i també faran la fideuada de Castell d'Aro.


Odontòloga especialista Odontopediatría\nnúm. col·legiat: 6857\nLa Dra. Sandra Laplana és Odontopediatra per vocació, per la qual cosa viu amb naturalitat la seva passió per la cura de la salut bucodental dels més petits. Lluny de sentir-se intimidada per les dificultats habituals en els tractaments odontològics amb nens, la Dr. Laplana gaudeix de cada trobada amb els més petits. La seva capacitat de controlar i dirigir les interaccions amb els nens és, sens dubte, innata, i li permet procedir amb professionalitat i sensibilitat.\nUn perfil perfecte per al tracte amb nens\nEl treball odontològic amb els més petits és una àrdua tasca que exigeix d’uns mecanismes i unes capacitats no sempre fàcils de trobar. La sensibilitat i l’empatia, que són la base del treball odontopediatra, han de combinar-se amb una certa autoritat i capacitat d’influir en les ments dels nens. En aquest sentit, la Dra. Laplana, amb unes qualitats que combinen la perfecció assertivitat, sensibilitat i lideratge, pot presumir de desembolicar-se a la perfecció en les situacions odontològiques més exigents.\n“Com deia Charles Chaplin: Un dia sense somriure és un dia perdut”\nLlicenciada en Odontologia per la UB (Universitat de Barcelona)\nMàster en Odontopediatría per la US (Universitat de Sevilla)\nEntrevista a Dra. Sandra Laplana\nQuè significa per a tu l'odontologia?\nLa meva passió per l’odontologia resideix en el fet que aquesta professió em permet ajudar a moltes persones. Gràcies al meu treball molts pacients guanyen seguretat, ganes de somriure, energia i salut. Sens dubte és un plaer millorar la vida dels altres.\nM’apassiona per sobre de tot el poder transmetre als nens i als seus pares i mares la importància de la salut oral. Poder veure que el meu granet de sorra genera l’efecte desitjat en les famílies és molt satisfactori.\nQuines qualitats creus que ha de tenir una bona odontopediatra?\nPer sobre de tot, ser una persona afectuosa, agradable, posseir altes dosis de paciència i ser empàtica tant amb el pacient infantil com amb els adults (pares/tutors). Has de poder adaptar-te a cada persona i a cada context.\nQuin creus que és la major fortalesa de Sanz Clínica Dental?\nSanz Clínica Dental és una clínica que per sobre de tot s’esforça per tenir el millor equip possible. Això es tradueix en un equip molt professional que ofereix sempre un tracte personalitzat. Un altre dels punts forts de Sanz Clínica Dental és que compta amb tecnologia d’avantguarda i que treballen sempre per a innovar màxim en el sector dental.\nM’encanta i em dóna molta pau fer senderisme, el contacte amb la naturalesa i respirar aire pur. També gaudeixo veient pel·lícules antigues en versió original i escoltar música d’antany.\nEm considero una persona sensible, empàtica, treballadora i molt perseverant.


Opinions de les famílies - Olivera Castelldefels. Escola bressol\n02 Com ho fem?\n03 Què volem?\n04 Què oferim?\n07 Règim Econòmic\n08 Opinions de les famílies\n09 Autorització Generalitat\n12 Zona Pares\nFAMILIA IBAÑEZ MORENO\nM'agradaria donar la meva opinió del que ens ha semblat l'escola Olivera durant aquest primer curs en el que ha assistit el nostre fill Marcel.\nLa vàrem escollir després de fer una selecció entre totes le escoles acreditades per la Geneerealutat deCatalunya que ofereix la ciutat de Castelldefels, per iniciativa pròpia i sense recomanació.\nDe entre totes elles, és la que mes professionalitat i ambient proper i adpatat al món dels nostres fills/es es va transmetre, i així va ser, des dels primer dia em donava tranquilitat deixar al meu fill de sis mesos, i de la mateixa manera que jo he estat tranquila, el Marcel va seguir el seu ritme, sense notar canvi algun ni en ell ni en nosaltres, com sino s'hagués separat dels seus pares, aprenent i disfrutant cada dia mes.\nLa paraula que defineix aquest any que hem passat amb vosaltres és:\nPer ensenyar-nos els colors i els números.\nPer ensenyar-nos a fer cercles, quadrats i triangles.\nPer ensenyar-nos el que és un gomet.\nPer ensenyar-nos a menjar, fer pipi i caca l'orinal.\ni sobretot GRÀCIES:\nPer la vostra PACIÈNCIA.\nPel vostre AMOR.\nPer les vostre abraçades i petons.\nGRÀCIES per, de moment, el millor any de la nostra vida.\nSara i Pol\nGràcies per deixar-nos descansar de dilluns a divendres de 9 a 17\nUs trobarem a faltar.\nTant és així que cada dia que arriba a l'Olivera somriu sapiguent el que es trobarà.\nFAMILIA RUZO GIOVANNINI\nHola som els pares de de la Julieta i el Mateo, la veritat és que estem molt contents amb el tracte tan personalitzat que teniu amb els nostres fills tan l'Alba com la Laura son dos execel.ents educadores a les que se'ls hi nota moltíssim que els hi encanten els nens, i aixó és al que a nosaltres com a pares més ens importa, saber que estan amb persones que els estimen, els mimen i el protegeixen. A més a més tu sempre estàs disposada a escoltar les nostres suggerències, les nostres pors i ens saps ajudar perfectament.\nÉs molt bonic arribar a l'escola i que estiguis tu o la Laura a la porta per rebre'ns, i que els hi donis la benvinguda a cadascú pel seu nom, sapiguent també el nom dels pares i dels germans.\nLa veritat és que està de mes dir que la recomanaria ja que no tan sols va la meva filla sino que fa dos mesos que també va el meu fill petit i ens queden dos anys per endavant.\nRosina i Martin\nFAMILIA MORENILLA RIGOLA\nQuan buscàvem una escola infantil per la nostra filla ja fa 4 anys, teniem clar que a més a més de ser una escola amb tots els requisits i homologacions de la Generalitat de Catalunya, habia de ser un espai familiar on la nostra filla es trobés bé, ja que passaria moltes hores durant el dia. Hem tingut la sort de trobar un ambient familiar que juntament amb el seu projecte educatiu, i el gran afacte de les seves educadores, ha ajudat a arribar a la nostre filla a "l'escola de grans" totalment preparada per la nova etapa educativa. Actualment seguim gaudint de la l'escola mab la nostra segona filla.\nFAMILIA PASCUAL CARMONA\nTinc dos fills i els dos han anar a l'Olivera, si tornés a tenir un fill sense dubte també el portaria.\nAmb lo petits que son és increible com aconsegueixen inculcar unes rutines i uns hàbits adeqüats per les seves edats.\nJo estic encantada amb la quantitat de coses que fan, treballets, sortides, colònies, festival i d'altres activitats que et fan veure que no tenen els nens sentants sense fer res, sino que estan súper estimults constantment.\nEl meu fill ha fet P3 i a l'escola em van felicitar pels bons hàbits i rutines.. jo vaig felicitar al'Olivera, el mèrit és delles.\nFAMILIA CAMPOS ARIETE\nMoltíssimes gràcies per aquests tres anys que la Martina ha estat amb vosaltres.\nEstem molt agraïts de que hagueu tingut cura de la nostra filla com si fòssiu part de la seva familia, ja que sabem que ella ho sent així, desde que va entrar amb mesos a la classe de cargols, passant per granotes i graduant-se a la classe d'esquirols.\nGràcies a la Laura, Sandra, Alba, Mery, Bego i a la Renata, a més de la resta de l'equip educatiu de l'Olivera.\nFAMILIA BARBETTA SANZ\nM'agradaria agraïr-vos aquest curs a l'Olivera. La Vivania s'ho ha passat genial i estic molt satisfeta amb el servei que ofereix l'escola.\nMoltes gràcies a totes, i en especial a la Laura, la Maca i a tu i a la cuinera, jajaja... finalment la meva filla ja menja...\nFAMILIA LÓPEZ CANTERO\nHola!, sóc la mare de l'Èlia, aquest any acaba la seva etapa a l'Olivera. Han estat dos anys en els que he vist crèixer a la meva filla en tots els sentits, i he rebut molta ajuda i informació per part de tot l'equip educatiu, pel que els hi estic molt agraïda!!\nLes mestres son encantadores i excel.lents educadores, la meva filla va molt contenta i feliç tots els matins a la classe i les adora, el que per a mi és molt importnat.\nA més durant aquest aquest temps ha adquirits uns bons hàbits de comportament, convivència i treball i l'he vist progressar moltíssim.\nSobretot valoro el compromís i al implicació de totes les mestres i el recolçament que he rebuta l'hora de resoldre qualsevol dubte o problema: la son, el bolquer... Sempre he trobat la porta oberta i un somriure per part de totes, i han intentat facilitar-me les coses. L'ambient és molt familiar i acollidor.\nA més destacaria que que es reb molta informació del dia a dia dels nens, a través de l'agenda diaria, les innumerables fotos, videos, cd's, treballs... que s'agraeix molt quan son tant petits.\nMoltes gràcies , Renata, Laura, Meri, Bego, Maca i Alba per la vostra professionalitat, dedicació i per cuidar tan bé de l'Èlia.\nRecomano a totes les famílies que portin als seus fills a l'Olivera, el la millor decissió!\nUs trobarem a faltar!!\nFAMILIA DEKMAK DOMINGUEZ\nHola som els pares de l' Àxel i del Nicolás. El nostre primer fillja és ex-alumne de l'Olivera va passar 2 anys i van ser dos anys plens d'alegria i d'aprendre jugant. I jo súper orgullosa de l'escola del meu fill! per allà on anava. I com no... el segon sense pensar-ho ANAVA DIRECTE.\nEl que destaco és saber que estan com a casa... ambient familiar, els hàbits que tenen son molt marcats desde l'inici per les excel.lents educadores i la direcció del centre amb una professionalitat admirable.\nEstem molt feliços de com han passat aquests anys i de tot el que han après, ara per supossat seguiré recomanant l'escola dels mes fills i aniré a visitar-vos cada cop que poguem!!\nÀxel, Nicolàs, Marcelo i jo (Toni) us donem les gràcies per la vostra VOCACIÓ.\nMolts petons i seguiu així, que ho feu genial.\nNens feliços, pares contents.\nQuan va arribar el moment de triar una escola per portar al nostre fill, vàrem tenir clar el que volíem i esperàvem de de l'escola a la que confiaríem la cura i el desemvolupament del nostre fill.\nVàrem visitar moltes escoles i només sortir per la porta de l'Olivera, després de fer una entrevista amb la directora i de veure les instal.lacions i el personal en plè funcionament, ens vàrem dir: SI, aquest cumpleis amb tots els nostres requisits.\nNosaltres havíem de deixar el nostre filla amb només 6 mesos i havíem d'estar molt convençuts i amb total confiança, no ens han defraudat en res i ens han fet sentir totalemt satisfets amb la nostra decisió. No ens vàrem equivocar.\nVeure cada matí la cara de felicitat de la nostre filla al deixar-la amb les mestre, l'amor que es tenen mestra-infant, el gran desenvolupament que adquireixen els nostres fills, d'autonomia, d'hàbits, la experimentació, les activitats que realitzen amb una linia pedagògica molt complerta per cada edat i el nivell de desemvolupament dels nens de 0-3 anys.\nEn definitiva, si el primer cop al sortir per la porta ja vàrem dir SI, ara només podem dir SI TOTALMENT.\nMoltes gràcies per ver-nos viure aquesta etapa dels nostres fills al vostre costat i ajudar-nos en el desenvolupament tan extaordinari que han adquirit.\nFAMILIA BARBEITO PEÑA\nL'Olivera la coneixem desde abans de portar als nostres fills, els nostres nebots ja anaven (un d'ells va formar part de la 1ª promoció de l'Olivera).\nI per aixó no vàrem dubtar ni vàrem buscar d'altres escoles en el moment que vàrem necessitar el servei d'una escola infantil.\nPer a nosaltres, l'Olivera és ideal el seu tamany, per l'ambient tan familiar, per les mestres que hi treballen, pel tracte escola-familia-nens i pel projecte educatiu que segueixen.\nEl que destacaria és que et fan senir com a casa i aixó és impagable pels nens i pes pares!!\nFAMILIA CATELLI CHALIER\nRenata, acabo de deixar a Inés en el seu darrer dia a l'escola, vull agraïr-vos a totes la gran feina d'aquest any, l'afecte, la flexibilitat, la comoditat que ens heu ofert.\nDe tot cor vull donar les gràcies a la Meri, per ser tan propera, per la seva professionalitat i pàciència.\nFes arribar les gràcies a l'Olga que té en la meva filla inés a una gran fan, a la Laura, la Maca, la Lourdes, i per suposat a tu.\nMoltes gràcies per fer-nos sentir de la familia.\nFAMILIA OCA IBÀNEZ\nLa nostra experiència amb l'escola Bressol l'Olivera, és molt positiva!\nInicialment costa de separar-te del teu tressor més preciat, el teu fill o filla, especialment quan ets pare/mare primerenc/a, però de seguida saps que l'has deixat en bones mas! L'experiència com en tot és un grau i l'equip de l'Olivera d'experiència en té moltíssima!! A més tots els professionals que hi treballen, se'ls nota que els hi agrada la seva feina, i s'encarinyen ràpidament dels petits de la casa, per molt trastos que siguin (com és el cas de la nostra filla).\nA més tenen un valos afegit desde el nostre punt de vista, que és la flexibilitatper adaptar-se a les necessitats de les families, que no trobes en d'altres escoles; tenen horaris amplis que et faciliten la difícil tasca de conciliar la feina amb la vida familiar.\nAquesta és la nostra percepció com a pares, però sense dubte, no hi ha res que confirmi millor el que nosaltres pensem, que l'alegría de la Mariona quan la deixem a classe cada matí. Se li nota que es queda contenta, i que disfruta molíssim estant amb altres nens i nenes.\nPer últim, aprofitem l'ocasió per agraïr a la Renata, la Laura, la Jenny i la resta de l'equip, tot l'esforç i dedicació; sent una part molt important en el primers anys de vida del nostre llangardaix, ajudant-nos en la difícil tasca d'educar i inculcar els valos de casa.\n01 Avis Legal


Les germanes Josefines s’acomiaden de la parròquia de Cardona | Catalunya Religió\n(Bisbat de Solsona) Aquests darrers dies a Cardona s’han organitzat diversos actes de comiat a les germanes Filles de Sant Josep. La comunitat deixa la vila després de 130 anys al capdavant de la Residència de Sant Jaume, tenint cura dels seus avis.\nUn dels actes centrals va ser la celebració de l’eucaristia presidida pel bisbe de Solsona, Xavier Novell, concelebrada per Carles Pubill, rector de Cardona, Antoni Guixé, capellà adscrit, i Jordi Castanyer, delegat de la Vida Consagrada i monjo del Santuari del Miracle.\nAl finalitzar l’eucaristia, hi va haver els parlaments del Sr. Bisbe, de l’alcalde, de la Mare General de la congregació i de la superiora de la comunitat de Filles de Sant Josep a Cardona. A la sortida, el grup de la catequesi, en nom de la Parròquia de Cardona, va repartir coca i xocolata.\nCardona, Josefines, Vida Religiosa, Tradicions, Societat, Claretians


Subvencions: RESOLUCIÓ TSF/2036/2019, de 8 de juliol, per la qual s'obre la convocatòria per a l'any 2019 de les subvencions per al desenvolupament d'espais de recerca de feina en l'àmbit de l'orientació per a l'ocupació (SOC – ESPAIS) (ref. BDNS 467315) - Inici - eSam\nImprimeix Subvencions: RESOLUCIÓ TSF/2036/2019, de 8 de juliol, per la qual s'obre la convocatòria per a l'any 2019 de les subvencions per al desenvolupament d'espais de recerca de feina en l'àmbit de l'orientació per a l'ocupació (SOC – ESPAIS) (ref. BDNS 467315)\nObrir la convocatòria per a l'any 2019 de les subvencions previstes a l'Ordre TSF/258/2017, de 4 de desembre, per la qual s'aproven les bases reguladores per a la concessió de subvencions per al desenvolupament d'espais de recerca de feina en l'àmbit de l'orientació per a l'ocupació.(DOGC núm. 7512A de 7.12.2017).\nEl procediment per a la concessió de les actuacions subvencionades és el de concurrència competitiva.\nLa gestió i el desenvolupament del programa es duran a terme tenint en compte les bases previstes a l'Ordre TSF/258/2017, de 4 de desembre, per la qual s'aproven les bases reguladores per a la concessió de subvencions per al desenvolupament d'espais de recerca de feina en l'àmbit de l'orientació per a l'ocupació (Ordre de 4 de desembre, publicada en el BOE núm. 297, de 7 de desembre).\nEn relació a la base 2 de l'annex 1 de l'Ordre TSF/258/2017, de 4 de desembre, podran ser entitats beneficiàries d'aquesta convocatòria les següents:\na) Els ajuntaments de municipis de més de 10.000 habitants, o les seves entitats dependents o vinculades amb competències en matèria d'ocupació, d'acord amb el que estableix el Decret legislatiu 2/2003, de 28 d'abril, pel qual s'aprova el Text refós de la Llei municipal i de règim local de Catalunya.\nb) Les entitats privades amb personalitat jurídica pròpia amb o sense ànim de lucre constituïdes legalment i amb establiment operatiu a Catalunya amb un mínim de dos anys d'experiència en selecció de personal, valoració de llocs de treball i/o orientació professional.\nQueden excloses de la present convocatòria les entitats privades que estiguin inscrites en el Registre de centres i entitats de formació del Servei Públic d'Ocupació de Catalunya excepte aquelles entitats que hagin estat beneficiàries de subvencions en el programa d'orientació i acompanyament a la inserció o en el programa d'espais de recerca de feina.\nc) Excepcionalment, podran ser entitats beneficiàries les entitats locals que abastin un territori d'intervenció supralocal de més de 10.000 habitants i que presentin un document de planificació estratègica en l'àmbit de l'ocupació i el desenvolupament local concertat amb altres agents del territori objecte d'actuació.\nEls requisits per obtenir la condició d'entitat beneficiària estan recollits a la base 4 de l'annex 1 de l'Ordre TSF/258/2017, de 4 de desembre\nEl termini de presentació de sol·licituds és de 15 dies naturals a comptar de l'endemà de la publicació de la present Resolució al Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya.\nRESOLUCIÓ TSF/2036/2019, de 8 de juliol, per la qual s'obre la convocatòria per a l'any 2019 de les subvencions per al desenvolupament d'espais de recerca de feina en l'àmbit de l'orientació per a l'ocupació (SOC – ESPAIS) (ref. BDNS 467315)


Confiem, perquè treballem - El Periòdic d'Andorra\nJust amb l’estiu acabat d’estrenar, fa prop de tres mesos, el Govern anunciava que havia tancat l’acord en el capítol sobre la lliure circulació de mercaderies. La imatge del director executiu per Europa i Àsia central del Servei Europeu per a l’Acció Exterior, Tohmas Mayr Harting, i el cap de la divisió d’Europa Occidental, Claude Marteen, amb la ministra Maria Ubach mentre afirmaven que el capítol estava «plenament acordat», era el resultat del rigor i de la constància del treball que han sustentat les negociacions, obertes oficialment el març del 2015 entre la Unió Europea i els tres petits estats: Mónaco, San Marino i el nostre país.\nUn treball rigorós, constant i també discret: massa discret en opinió de molts. El tarannà amb que s’ha portat la negociació des del primer moment, no és fruit de la casualitat i té com a motiu fonamental la responsabilitat d’assolir el millor acord per a Andorra: vist com un gest decidit per part d’un país que té la voluntat clara de jugar el seu paper a Europa, però també la determinació que els seus ciutadans i ciutadanes accedeixin en igualtat de condicions a la resta d’europeus i d’europees, al marc d’oportunitats que suposa aquest gran mercat interior del qual en formen part més de 500 milions de persones.\nI les grans oportunitats impliquen, naturalment, grans reptes que hem d’afrontar amb tota la prudència i serenitat, però sense por. Perquè el futur Acord d’Associació amb la Unió Europea és un instrument imprescindible per al desenvolupament econòmic del país i de la seva gent. No en tingueu cap dubte.\nEl balanç que s’ha pogut compartir fins ara sobre l’evolució de les negociacions és altament satisfactori i crec que és just valorar la voluntat de transparència amb que el Govern ha procedit bo i mantenint la justa confidencialitat que es requereix en aquests casos.\nEn tres anys de treball i de negociació, Andorra ha sabut fer entendre i respectar aquells elements diferencials que s’han anat introduït, de forma progressiva, en els diferents capítols de la negociació. Altrament, no hauria estat possible tancar l’acord de lliure circulació de mercaderies amb el règim especial per al tabac i la transitòria de 30 anys, la més llarga que ha atorgat mai UE, que ens permetran caminar cap a la transformació progressiva del sector agrícola, però també per al comerç, el turisme, els serveis financers i les indústries basades en la innovació que configuren l’espina dorsal de la nostra economia.\nPer tal que aquest acord esdevingui la pedra sobre la qual s’assenti el model de transformació que treballem des de fa tant de temps, és necessari la implicació i complicitat amb els principals actors de l’economia, les institucions i la societat. És, per aquest motiu, que suposarà un gran repte, i una obligació, explicar a la societat andorrana les implicacions d’aquest camí que estem fent.\nHem de ser optimistes en que sabrem fer-ho i els ciutadans i ciutadanes han d’estar convençuts del fet que, el dia que hagin d’escollir la seva papereta per votar a favor o en contra de l’Acord, tindran tots els elements per decidir la seva opció. Avui, més que mai, és necessari un exercici de confiança en aquells que estan al capdavant de les institucions, una confiança necessària per assolir el millor acord per al nostre país.


El PP de Tàrrega, marginat del debat a l'Ateneu | Els polítics opinen - Nova Tàrrega\nEl PP de Tàrrega, marginat del debat a l'Ateneu\nDijous, 23 de maig de 2019 a les 20:53h\nJOAN PUJAL LLOMBART, candidat del PP de Tàrrega\nCom a candidat del Partit Popular a l'Ajuntament de Tàrrega, Joan Pujal, denuncio que he estat marginat per part de Ràdio Tàrrega, organitzador del debat que es va celebrar ahir al vespre al Teatre Ateneu.\nLamento que el pla de cobertura informativa de les eleccions Municipals 2019 de l'emissora municipal m'exclogués del debat i únicament inclogués les candidatures que actualment tenen representació a la corporació municipal.\nEn aquesta ocasió la ràdio pública ha optat per incloure únicament candidatures amb representació, deixant en mans d'un eventual pacte aconseguir altres tipus d'opcions, cosa que no s'havia produït abans.\nEn anteriors comicis, s'havia permès la intervenció d'altres partits sense representació, fet que ara no s'ha donat i que representa un perjudici per als veïns i veïnes de Tàrrega que no han pogut escoltar les propostes de la resta de partits que concorren en aquestes eleccions.\nLa responsabilitat final de Ràdio Tàrrega és de l'Ajuntament i, concretament, de la seva alcaldessa. Una alcaldessa que, segons ella, sempre ha defensat la participació ciutadana.


Àger | Natura Local\nLa vall entre les Nogueres\nÀger és un municipi situat al nord-oest de la comarca de la Noguera al límit amb la del Pallars Jussà i amb el riu la Noguera Ribagorçana, límit al seu torn amb l’Aragó. Té un dels termes més grans de la comarca, ocupant la Vall d’Àger i el vessant sud de la muntanya del Montsec d’Ares d’una punta a l’altra, pel nord, els dos vessants i rodalies de les serres de Montclús i de Millà, pel sud, ocupant una part de la capçalera del torrents que acabaran formant el riu Farfanya ja en direcció sud, al límit nord de la zona dels Aspres del Montsec. La vall principal, la pròpiament dita d’Àger, queda dividida en dos vessants a partir del pla d’Agulló, el que forma els cursos d’aigua que van cap a la Noguera Ribagorçana, cap a l’oest, i el dels que ho fan cap a la Noguera Pallaresa, cap a l’est.\nMés enllà del seu nucli principal, d'antiquíssim origen, el terme agrupa els pobles i veïnats d’Agulló, Corçà, Fontdepou, els Masos de Millà, Millà, la Règola, Sant Josep de Fontdepou i Vilamajor, agrupant un total d’una 590 habitants (2018), tot i que el seu recent desplegament turístic fa que la seva població flotant augmenti força més, sobretot a la primavera i a l’estiu.\nTot i que l’agricultura de secà i la ramaderia continua sent un puntal econòmic del municipi, Àger s’ha anat fent un lloc en el panorama ecoturístic i de turisme actiu català, tant per la bellesa paisatgística del lloc com pel desplegament d’iniciatives públiques i privades al respecte.\nEl medi físic és el d’una vall mediterrània continental, amb el seu mosaic agrícola de conreus de secà i retalls intermitents de bosc a mesura que ens allunyem vessants amunt i cap als rius dels extrems, flanquejada pel nord pels abruptes relleus de la serra del Montsec i, pel sud, pels més suaus vessants de les serres de Montclús i de Millà, on hi trobem, entre altres espècies, els roures de fulla petita. Pel que fa al vessant solell del Montsec, els dominis venen més representats per les garrigues i l’alzina carrasca, així com pels ambients rupícoles que es formen en les seves llargues cingleres i roquissars.\nEls principals esdeveniments festius del municipi són la Festa Major d'Àger, a mitjan agost, i la Fira d’Àger, a principis de desembre.\nA Àger sentireu a parlar sovint d’Arnau Mir de Tost, un personatge cabdal en la història de la zona, ja que va ser qui arrabassà la zona als sarraïns entre l’any 1030 i 1050, constituint el vescomtat d’Àger, la zona més avançada per ponent dels comtats catalans d’aquella època.\nUn salt amb parapent des del capdamunt de la serra del Montsec. No cal experiència, ja que es poden fer salts amb monitor acompanyant.\nSens dubte, cal perdre’s pels carrerons del nucli més antic d’Àger i visitar la col·legiata de Sant Pere, un munt d’història concentrada.\nSi hi anem el primer cap de setmana de desembre podrem gaudir de la Fira d’Àger, amb els millors productes agroalimentaris de la zona i activitats culturals.\nA prop d’Àger podem continuar recorrent feréstecs paratges de la zona amb els itineraris que trobarem a l’app de Natura Local als pobles de Vilanova de la Sal, al municipi de les Avellanes i Santa Linya, al poble de Sant Llorenç de Montgai, al municipi de Camarasa, i al municipi de Tremp.\n973 45 50 04\n973 45 50 13\nCAP de Balaguer\n973 44 77 14\nHospital Comarcal de Tremp\n973 45 52 86\n644 79 78 02\nTren FGC Lleida - La Pobla\nWeb oficial d'informació municipal d’Àger.\nFundació Privada Arnau Mir de Tost\nWeb de la Fundació Arnau Mir de Tos, que vetlla pel patrimoni de la Vall d’Àger.\nFestival de música i cultura a la Vall d’Àger.\nBlog de Ramon Moliner sobre astronomia, física, ciències afins i temes relatius al Montsec.\nBlog del poble de Corçà\nInformació, curiositats i indrets del poble de Corçà, municipi d’Àger.\nQue voir à: Àger\nQue faire: Àger\nEs mostren 11 - 20 de 28\nPasqual d´Oroners (Àger)\nOù dormir 08/07/2014\nTR Cal Maciarol\nCasa Castells (Àger)\nCàmping de la Vall d´Àger\nOù manger 08/07/2014\nRestaurant Casa Mercè (Fontdepou)\nRestaurant el Congost (Corçà)\nBar Lo Torres (Àger)\nRestaurant Port d´Àger\nRestaurant Lo Poble (Àger)\nRestaurant Casa Xalets (Àger)


Tallers fotografia infantil - Caro Cañellas Fotografia\nTaller de Fotografia Infantil i taller de fotografia adolescent\nLa màgia de la fotografia\nAquest taller, parteix de la necessitat de crear un grup d’infant per-adolescents que vulguin indagar i descobrir el món màgic de la fotografia, serà un tast per veure les inquietuds del grup, per veure com funciona, i veure quina és la millor manera de dur-lo a terme.\nEn aquest taller coneixerem la càmera i tot el que podem fer amb ella, aprendrem a mirar i a centrar la nostra mirada en allò que volem destacar. Farem una primera part a l’estudi per conèixe’ns i descobrir noves funcions i experiments que podem fer amb la càmera. I després sortirem a capturar històries.\nConeixerem la càmera i les diferents funcions que te.\nAprendrem a enquadrar i fer anar diferents punt de vista\nmotivar i inspirar als alumnes per indagar i descobrir el món de la fotografia\nA tots aquells nens i nenes que tenen inquietuds fotogràfiques\nEs realitzarà un grup de 8 a 11 anys i un altre grup dels 12 als 14 anys\nCàmera digital o mòbil\nAl ser un taller per definir un grup per posteriorment crear un curs infantil de fotografia, hem deixat obert l’elecció de dates i horaris.\nLa idea es fer una primera trobada entre setmana d’una hora per conèixe’ns, i explicar una mica de tècnica d’una manera molt lúdica i aquella mateixa setmana el dissabte realitzar el curs de 3h. La propostes de taller oscil·len entre aquestes dues dates:\ndissabte 9 de febrer (infantil)\ndissabte 16 de febrer (adolescents)\nSi vols que el teu fill/filla realitzi el teu curs, però les dates no t’encaixen, si us plau truca’ns i mirem d’adaptar-nos.\n55€ (Places limitades, grup màxim de 8 persones)\nEstudi Fotogràfic Caro Cañellas\nCaro Cañellas, Fotògrafa i directora de Caro Cañellas fotografia\nEmplena aquest formulari per rebre més info o reservar la teva plaça\nPots adquirir un xec regal d’aquest curs aquí


Íñigo Urkullu mostra disposició «absoluta» a la governabilitat - Diari de Girona\nÍñigo Urkullu mostra disposició «absoluta» a la governabilitat\nEl lehendakari afirma que cal avançar «sense més temps per perdre» en els reptes econòmics, territorials i polítics d'Espanya Demana que es creï «un clima de confiança»\neuropa press 16.11.2019 | 01:28\nEl lehendakari, Íñigo Urkullu, aquesta setmana. diari de girona\nEl lehendakari, Íñigo Urkullu, aquesta setmana.\nEl lehendakari, Iñigo Urkullu, va mostrar la seva «disposició absoluta» a contribuir a la governabilitat i a afrontar, sense més «temps per perdre», els reptes econòmics, territorials i polítics que s'han d'afrontar a Espanya.\nUrkullu va contestar, en el ple de control que celebra el Parlament Basc, a una pregunta de Podem sobre el «nou escenari polític» sorgit a Espanya arran de les eleccions generals del passat diumenge. El portaveu d'Elkarrekin Podemos, Lander Martínez, va afirmar que el principi d'acord entre el PSOE i Unides Podem per conformar un nou Govern és «bo» per a Euskadi. Martínez, que va destacar la contribució que pot fer un executiu progressista a desafiaments com el canvi climàtic, l'ocupació o la millora de les pensions, va apuntar, a més, que el pacte entre el PSOE i Unides Podem pretén fer front a l'extrema dreta i al missatge de «odi» que representa Vox. Per aquest motiu,va assenyalar que «cap» partit basc hauria de «permetre's el luxe» de bloquejar la conformació d'un executiu d'aquestes característiques fent coincidir els seus vots amb els de la dreta.\nDiscreció i realisme\nEn la seva resposta, el lehendakari va afirmar que el principi d'enteniment reeixit pel PSOE i Unides Podem demostra que quan s'actua «amb discreció, voluntat i realisme» és possible «entendre's i arribar a acords». «Queda molt per fer, però és evident el relatiu canvi en positiu que s'ha produït en l'actitud política», va manifestar Urkullu, en referència a l'acostament entre tots dos partits. En tot cas, va afirmar que és necessari assegurar un «clima de confiança» i que totes dues formacions acordin «un programa de compromisos». En aquest context, va advertir de la necessitat d'actuar amb «altura de mires» davant un escenari polític i social que ha definit com d'«extrema complexitat». La portaveu del Govern espanyol en funcions, Isabel Celaá, va apel·lar a la responsabilitat de totes les forces polítiques per buscar una solució, «dins de la Constitució i l'Estatut», a la «crisi territorial» a Catalunya.\nEn la roda de premsa posterior a la reunió del primer Consell de Ministres després de les eleccions generals, Celaá va tornar a fer una primera intervenció de caràcter polític passada ja la campanya electoral i la prohibició que li va marcar la Junta Electoral Central (JEC).\nCom va fer aquest dijous el cap de l'Executiu en funcions, Pedro Sánchez, Celaá va emprar el terme «crisi territorial» per referir-se a la situació a Catalunya, en lloc de «crisi de convivència» com la qualificava fins ara. Celaá ha remarcat que la «responsabilitat és de tots», excepte de la «ultradreta» que, segons el seu parer, ja s'ha autoexclòs d'aquesta voluntat de diàleg. «És una aposta clara pel diàleg dins de la Constitució i l'Estatut», va destacar Celaá, que va garantir que el que no es donarà és «ni un pas» fora de la Constitució.


Finalitza la IV Intreclubs 4 Ports - Club Nàutic Garraf\n1 de juliol de 2019\tRegata\nMés de 65 embarcacions han participat en la competició organitzada conjuntament entre el CN Garraf i el CN Vilanova\nDissabte 29 de juny ha finalitzat la IV Interclubs 4 Ports, regata que era puntuable per a la Copa Catalana Sud-Centre de la Federació Catalana de Vela i on han participat un total de 65 embarcacions. La competició està organitzada conjuntament entre el Club Nàutic Garraf i el Club Nàutic Vilanova amb la col·laboració del Port de Sitges-Aiguadolç.\nL’última jornada, que coincidia amb la XVI Regata Pato Willy, va estar marcada per la falta de vent, fet que no va permetre la navegació realitzant únicament l’entrega de Premis. La IV Intreclubs 4 Ports va començar l’1 de juny coincidint amb la II Sitges Smile Race, regata Inclusiva. La segona jornada es va celebrar el 15 de juny podent-se realitzar dues proves per a tots els grups. Amb aquestes tres proves s’ha computat la classificació general dels quatre grups.\nEn el Grup ORC 1, 2 i 3, que va ser el més nombrós amb 25 participants, la lluita per a la primera posició va ser un duel entre el BOIRA I d’Albert Ametller i l’ANETTE de Carles Codina, tots dos del CN Garraf, imposant-se el Boira per un sol punt. En tercera posició va quedar el TRAVIESO d’Angel Blázquez del CN Vilanova.\nEn el Grup ORC 4, amb 17 participants, es va imposar amb autoritat el BOSS de Rafa Moreu del CN Garraf, seguit del BIG SUR I , de Josep Miravent (amb tripulació Inclusiva) del E.V.A. del Port de Sitges, i en tercera posició el DOSPERU II, del CN Vilanova.\nEn el Grup ORC 5, amb 11 participants el guanyador va ser el PARANÀ de Xavi Tur del CN Garraf, seguit del JABATO de Sergui Llambrich i de L’ILLA de Francesc Llambrich, tots dos empatats a punts i del CN Vilanova.\nEn el Grup Esportiu amb 12 participants, el guanyador va ser el KALIDON II d’Alejandro Navarro del CN Garraf, seguit del VEGARES DOS de Thomas Vekemans del CN Garraf i el SAPPHIRE de Pere Amorós del CN Vilanova.\nA l’entrega de premis van estar presents el President del CN Vilanova, el Sr. Ballbé, el Gerent del Port de Sitges-Aiguadolç, Jordi Baijet i els representats de les flotes del CN Garraf i CN Vilanova. L’entrega es va realitzar a la terrassa del Hotel Port de Sitges i va estar amenitzada per un pica-pica.


Acord per digitalitzar documentació relacionada amb la Parròquia de Sant Joan Baptista de la Pobla de Mafumet | Notícies / Noticias Tarragona diari digital Tarragona21\nAcord per digitalitzar documentació relacionada amb la Parròquia de Sant Joan Baptista de la Pobla de Mafumet\nL’Arquebisbe de Tarragona, Monsenyor Jaume Pujol, i l’alcalde de La Pobla de Mafumet, Joan M. Sardà, en el moment de la signatura de l’acord. Foto: Arquebisbat\nL’Arquebisbe de Tarragona, Monsenyor Jaume Pujol, i l’alcalde de La Pobla de Mafumet, Joan M. Sardà, han signat un acord de col·laboració aquest dilluns, dia 28 de maig, al Palau arquebisbal. El conveni tindrà una durada de quatre anys i permetrà la digitalització de tota aquella documentació relacionada amb la Parròquia de Sant Joan Baptista de la Pobla de Mafumet, per tal de posar-la a l’abast de la ciutadania a través de la pàgina web de l’Arxiu Històric Arxidiocesà de Tarragona (www.ahat.cat).\nEl valor únic de la documentació ha motivat que l’AHAT iniciés l’any 2008 un procés de digitalització dels seus fons documentals, especialment dels llibres sagramentals, tan consultats pels usuaris aquests darrers anys; aquests, a conseqüència del seu ús continu, han sofert un important deteriorament.\nAquests procés de digitalització s’ha dut a terme gràcies al patrocini de la Diputació de Tarragona, la Diputació de Lleida, dels convenis signats amb diferents ajuntaments, la URV, entitats i les empreses Bacardi España S.A., Dinser Servicios Informáticos S.L. i EMATSA. Sense oblidar tots els usuaris que han confiat amb aquest projecte i han col·laborat aportant el seu gran de sorra perquè tothom pugui accedir a la documentació des de la web.\nDes de l’Arxiu en Línia s’ofereix l’opció de sol·licitar una còpia de les imatges dels documents digitalitzats en paper o en format PDF . Per altra banda, també es poden sol·licitar còpies literals d’actes sagramentals per tràmits administratius o amb finalitat històrica. Consulteu el cost d’aquests serveis a l’apartat Taxes i tarifes. Aquestes aportacions es destinen a la conservació i restauració del voluminós fons documentals de l’Arxiu.


Juliol de 2014 – Barcelona salvatge\n29/07/2014 by David Cáceres\nBeneïts pollancres II\nEls pollancres caiguts o abatuts ens ofereixen un altre regal micològic: els pollancrons (Agrocybe aegerita en llatí, setas de chopo o álamo en castellà). Són bolets força comuns i produeixen amb generositat. A Catalunya no sembla que hi hagi gaire tradició de collir-los, a diferència d’altres llocs, malgrat que quan són petits són suaus i gustosos.\nA un pollancre caigut\nSón bolets de soca que prenen el relleu a les gírgoles (que suporten temperatures més fredes, vegeu l’article Beneïts pollancres) i creixen durant la primavera, l’estiu i part de la tardor, uns dies després de les pluges. Si triguem gaire a anar-hi, seran massa grans i no es podran aprofitar perquè es fan malbé de seguida, però si anem poc després que hagi tornat a ploure estaran xops i tampoc no es podran agafar. És qüestió d’anar provant.\nCom he dit, és important collir els exemplars més petits i encara blancs per la part de sota. Quan neixen, els barrets són d’un color bru intens que es va concentrant al mig, mentre la resta del barret es torna progressivament color crema-marró clar i finalment blanc. Si trobeu pollancrons més grossos però encara blancs per sota i tendres, també podeu collir-los perquè són bons. En canvi, és millor evitar els més crescuts i vells, amb les làmines marronoses. Els pollancrons desprenen una olor molt agradable!\nAquí surten d’una arrel\nEl peu es fibrós, anellat, i pot arribar a fer-se força llarg. Quan els pollancrons són petits (fins a uns tres o quatre cm de diàmetre de barret) es pot aprofitar en part, però és millor rebutjar-lo si els bolets són més grans. A les làmines acostumen a viure uns bitxets que s’escapen de seguida que s’arrenca el bolet… val la pena deixar-los uns segons al terra abans de ficar-los al cistell perquè desapareguin tots sols.\nCom també les gírgoles i altres bolets, es poden conrear a casa amb kits que vénen ja preparats. Això pot semblar molt modern, però, de fet, els romans ja els conreaven fa mil·lennis tot refregant els barrets amb les espores sobre solcs que feien a les soques, que després enterraven i regaven.\nAbans he dit que creixen sobre pollancres abatuts, però també poden créixer sobre pollancres vius vells (això significa que s’estan començant a descompondre per dins, perquè el pollancró és un bolet sapròfit, és a dir, que es nodreix de la matèria morta) i a les soques d’altres espècies d’arbres. També surten de les arrels (segona foto) i algun cop els he vist al mig del tronc de pollancres vius, a una alçada considerable. Quan el pollancre caigut ha perdut totalment l’escorça, deixen de sortir.\nPollancrons a un arbre viu. Vegeu, però, els forats dels corcs que el descomponen per dins. Totes les fotos estan fetes a Collserola.\nSón difícils de confondre amb altres bolets, però com que a les soques hi surten altres varietats, cal anar amb compte si no es té prou experiència. La meva regla d’or com a boletaire és no agafar mai un bolet sense anar-hi amb algú que el conegui i l’hagi tastat abans. Perquè de bolets n’hi ha a milers i de molt semblants (qui no s’ho cregui, que fullegi una guia més gran!)\nPoden cuinar-se de diferents maneres. A casa ens agraden fets amb “llunes” de ceba (més o menys meitat per meitat, en volum). Com que absorbeixen força aigua al rentar-los, la ceba (prèviament fregida fins quedar transparent) després es cou amb l’aigua del bolet i li dóna un gust suau i agradable. Si no els tapeu i feu a foc lent-mitjà, quedaran durs perquè l’aigua s’evaporarà massa ràpid.\n| Etiquetat agrocybe aegerita, pollancró, pollancre, sapròfit, seta de chopo | Deixa un comentari\nMaduixetes de bosc!\nEl Jardí Botànic Històric de Barcelona\nLes alzines gegantines de Sant Medir\nBrutícia arreu: primer assalt\nDavid Cáceres en Primers espàrrecs [+recepta de…\nMiquel en Primers espàrrecs [+recepta de…\nDavid Cáceres és traductor+ des de l'any 1994 i, des de sempre, un apassionat de la natura i del regne Plantae en particular.


Blueproject Foundation - Alicia Framis\nAtenció! D'aquest lloc utilitza cookies i tecnologies similars.\nSi no canvia la configuració del navegador, el vostè està d'acord amb la seva ús. Aprendre més\nEntenc i accept\n20.01.17 - 14.05.17\nL'HABITACIÓ DELS LLIBRES PROHIBITS\nLa Blueproject Foundation presenta "L'habitació dels llibres prohibits", la nova exposició individual d'Alicia Framis que es podrà veure a Il Salotto del 20 de gener al 14 de maig del 2017. L'espai principal de la fundació, totalment renovat per a l'ocasió, albergarà aquesta instal·lació pertanyent a la Col·lecció Banc Sabadell inèdita a Espanya.\nL'habitació dels llibres prohibits s'emmarca dins de la sèrie "Habitacions Prohibides", una sèrie d'habitacions - Habitacions del crit, de l'oblit, habitacions per protestar o per desenvolupar idees dissidents - en què l'artista catalana Alicia Framis continua qüestionant l'entorn social i humà, a través de dispositius d'alienació i altres mitjans de coacció. Framis proposa una sala de llibres prohibits, una biblioteca de llibres que, objectes de censura, estan o han estat prohibits i els autors de les quals han patit o segueixen patint dificultats amb el poder judicial o polític. En alguns casos greus, alguns d'ells coneixeran la presó, la tortura o la mort.\nAquesta sala dels llibres prohibits és un lloc d'estudi i reflexió on tots poden avaluar els danys de la censura que alguna vegada va atacar llibres ara considerats com veritables obres mestres, molts d'ells pertanyen al patrimoni cultural mundial. Entre ells, Càndid de Voltaire, els escrits de Giordano Bruno, Lolita de Nabokov o El segon sexe de Simone de Beauvoir. Està clar que la censura s'abat, al llarg del temps i sense cap distinció, sobre les obres amb els continguts més variats.\nL'habitació dels llibres prohibits ofereix una oportunitat per a què la gent reflexioni sobre les situacions i contextos en què els gairebé 200 llibres exposats van ser prohibits en diferents moments de la història. Encara que alguna vegada censurats, aquests llibres són llegits i apreciats avui dia, molts d'ells són fins i tot considerats com a clàssics. Prenent consciència d'això, s'agrega una altra capa a la feina: les relacions establertes entre els lectors. El que passa entre les persones assegudes en aquest espai, mentre llegeixen aquests llibres, és el que és més important. Esteu convidats a entrar en aquestes habitacions, a confrontar el que està prohibit, el que és secret, el que és possible.\nL'habitació és només una excusa per iniciar un diàleg. L'habitació dels llibres prohibits ha estat vista al Museu Picasso de França, a la Galeria Annet Gelink d'Amsterdam i ha estat seleccionada per presentar-se a Art Basel - Parcours, 2015.\nAlicia Framis (Barcelona, Espanya, 1967) viu i treballa a Amsterdam.\nAlicia Framis és una artista multidisciplinària que combina en la seva obra arquitectura, disseny, moda i performance. El seu treball es basa en projectes centrats en diferents aspectes de l'existència humana en la societat urbana contemporània. Nascuda a Barcelona, Framis va estudiar a l'Escola de belles arts de la Universitat de Barcelona i a l'École de Beaux Arts de París. Així mateix, va realitzar un màster a l'Institut d'Hautes Etudes de París; i un altre al Rijksakademie Van Beelde Kunstende d'Amsterdam. És reconeguda a tot el món per les seves performances i accions, com Loneliness in the City (1999-2000), The Secret Strike Films (2003-2006); una instal·lació només per a dones, Minibar, en la segona biennal de Berlín el 2001; i Anti_dog (2002-2003), obra que va representar a Holanda al pavelló d'aquest país en la cinquantena Biennal de Venècia el 2003. Entre les seves últimes mostres en solitari destaquen Reading Together en Annet Gelink Gallery, Amsterdam (2014) i Framis in Progress en MMK Arnhem; Galerie I'ma TaxisPalais, Innsbruck (2013); Museu d'Art Contemporani de Lleó i Centre Contemporary Art Brugge (2014).\nBlue Project Foundation Twitter\nBlue Project Foundation Facebook\nBlue Project Foundation Vimeo\nBlue Project Foundation Google+\nBlue Project Foundation Youtube\nBlue Project Foundation Instagram


El Ministeri d'Indústria, Energia i Turisme ha engegat, el Programa d'Incentius al Vehicle Eficient (PIVE), que el seu objectiu és la substitució de 75.000 vehicles, turismes i comercials lleugers, amb més de 12 anys i 10 anys d'antiguitat respectivament, per models d'alta eficiència energètica, de menor consum de combustibles i emissions de CO2. La renovació del parc de vehicles constitueix una de les principals eines de promoció de l'eficiència energètica en el transport i la incorporació al mateix de nous models, amb tecnologies més eficients, permet reduir el consum específic del transport de viatgers i mercaderies, amb l'efecte afegit de reduir els impactes mediambientals i millorar la seguretat. S'estima que l'estalvi energètic associat al Programa PIVE, dotat amb uns fons de 75 milions d'euros i vigent des de l'1 d'octubre de 2012 i fins al 31 març de 2013 o esgotament dels fons, ascendeix a 26,1 milions de litres de combustible/ any. Això significa, en termes econòmics i al preu actual del barril, un estalvi de 16 milions d'euros/ any, al que cal afegir una reducció de les emissions de gasos d'efecte hivernacle de 54.000 tones/any de CO2.\nEl transport, principal consumidor d'energia final\nEl sector del transport a Espanya és el principal consumidor d'energia final (37,4% en 2010), així com el principal emissor de gasos d'efecte hivernacle (29,5% del total en el mateix any), enfrontant-se a un important repte en els propers anys per aconseguir que el nostre país compleixi amb els compromisos internacionals quant a sostenibilitat ambiental i neteja d'aire a les ciutats. El sector es caracteritza, a més, per tenir una estructura de consum dominada per productes petrolífers importats pràcticament íntegrament, la qual cosa contribueix a la nostra elevada dependència energètica de l'exterior, propera al 80%, molt superior a la mitjana europea que és del 54%, amb els conseqüents efectes en el dèficit exterior i en la inflació. D'altra banda, la considerable caiguda de vendes de vehicles registrada a Espanya en els últims anys ha provocat un envelliment del parc de vehicles dels nostres país que implica que sigui menys eficient i segura i, per tant, més costosa.\nBeneficiaris i quantia de l'ajuda\nPoden ser beneficiaris de l'ajudes, particulars, professionals, autònoms, microempreses i pimes. El beneficiari les obtindrà directament, mitjançant el descompte corresponent en el punt d'adquisició del nou vehicle; és a dir en els concessionaris, que prèviament s'han hagut d'adherir a aquest Programa mitjançant un procediment regulat i publicat a la pàgina web www.idae.es. Els ciutadans podran consultar el llistat d'establiments adherits en aquesta mateixa pàgina- La quantia de l'ajuda pública aportada pel Ministeri d'Indústria, Energia i Turisme és d'1.000 euros per vehicle. A aquests 1.000 euros se suma el descompte que ha d'aplicar el fabricant o importador del nou vehicle incentivable en la factura de compravenda i que serà, com a mínim, d'1.000 euros. La quantia del descompte per al beneficiari serà, per tant, de 2.000 euros com a mínim. Aquesta ajuda és compatible amb altres vigents sempre que aquestes provinguin de fons propis de les Comunitats Autònomes i de fons europeus.\nRequisits per acollir-se a les ajudes\nEls vehicles susceptibles d'acollir-se al programa podran ser nous o d'antiguitat no superior a un any des de la seva primera matriculació, hauran de complir els següents requisits: 1.- Vehicles de turisme (categoria M1): Convencionals, híbrids, híbrids enchufables i elèctrics d'autonomia estesa (propulsados total o parcialment mitjançant motors de combustió interna de gasolina o gasoil i elèctrics), que a la data de sol·licitud de l'ajuda es trobin classificats com a classe A o B en la “Base de dades de l'IDAE de consum de carburants i emissions de CO2 de cotxes nous” segons recull el Reial decret 837/2002 i la Directiva 1999/94/CE d'etiquetatge de turismes. Elèctrics puros. Propulsados per motors de combustió interna que puguin utilitzar combustibles fòssils alternatius (autogás –GLP- i Gas Natural) que figurin en la Base de dades de l'IDAE de consum de carburants i emissions de CO2 de cotxes nous, i a més, acreditin comptar amb emissions de CO2 homologades no superiors a 160 g/km (grams per quilòmetre). 2.- Vehicles comercials lleugers (categoria N1): Convencionals, híbrids, híbrids enchufables i elèctrics d'autonomia estesa propulsados total o parcialment per mitjà de motors de combustió interna de gasolina, gasoil, GLP i Gas Natural que, a més, acreditin comptar amb emissions de CO2 homologades no superiors a 160 g/km (grams per quilòmetre). Elèctrics puros. 3.- És requisit necessari donar de baixa definitiva en tràfic, mitjançant certificat d'achatarramiento/destrucció per part del centre autoritzat a aquest efecte, qualsevol vehicle de categoria M1 o N1 propietat del beneficiari, amb una antiguitat mínima de dotze anys (M1) / deu anys (N1) des de la seva primera matriculació. 4.- El preu dels vehicles adquirits, abans d'IVA, no pot ser superior als 25.000 euros, excepte para els vehicles elèctrics, híbrids enchufables i d'autonomia estesa.\nTota la informació en www.minetur.es i www.idae.es


Promoció de la marca Horta de Lleida dins de Fira Natura – Lleida en Verd\nEl tinent d’alcalde Fèlix Larrosa visita l’estand de l’Ajuntament a la Fira, que aposta per potenciar la competitivitat de l’Horta i promou els seus productes\nEl tinent d’alcalde i regidor de Promoció i Gestió de l’Hàbitat Urbà i Rural i la Sostenibilitat, Fèlix Larrosa, ha visitat aquest matí el recinte de Fira Natura i ha destacat l’aposta que fa l’Ajuntament de Lleida per promoure els productes locals a través de la nova marca Horta de Lleida, com pot veure’s a l’estand municipal que hi ha a la Fira. «Tot just estem enllestint el reglament que ha de permetre la utilització de la marca, però aquí a l’estand hi tenim productes que venen de diferents partides i que podrien estar etiquetats com Horta de Lleida. Tenim producció local diversa, que hauria d’estar sota el paraigües de promoció de la marca Horta de Lleida», ha destacat el regidor de l’Horta.\nLarrosa, que també ha visitat altres estands i ha assistit a la presentació del llibre de Lluís Foix «El que la terra m’ha donat», ha afegit que la potenciació de la marca Horta forma part d’una «estratègia global de custòdia del territori». «Volem una Horta competitiva i moderna, capaç de generar nous projectes empresarials, com els olis essencials de lavanda que es fan a la partida de Copa d’Or. Volem avançar amb aquesta Horta dinàmica, que garanteixi el seu futur i permeti a més un relleu generacional importantíssim i faciliti noves rendes que complementin les tradicionals agraries», ha afirmat.


Les dues flocadures que queden soltes: l'hegemonia de l'esquerra i la qüestió nacional\n21-D a Catalunya: quatre conclusions\nSón compatibles l'agenda nacional i l'agenda anti-neoliberal?\nQuè ha passat a Grècia?\nPodem està a prop de trencar el bloqueig neoliberal que embussa a la societat espanyola. Prenent la marrada del discurs de la casta i difuminant el front esquerra-dreta, ha aconseguit embolicar per darrere a l'hegemonia dels grans poders que se sentien còmodes amb els vells, coneguts i previsibles rivals que tenien davant. És una maniobra de la qual es van adonar tard aquests poders -també la pròpia esquerra- que possiblement faci escola en altres països.\nSense ella no hauria estat possible sobrepassar el 20% dels vots i aspirar a acostar-se al 25% per erosionar els eixos del poder neoliberal que amenaça amb destruir totes les conquestes de la segona postguerra mundial en els països occidentals. Podem porta una psicologia de maquinària greixada per prendre el poder forjada amb sabers acumulats al llarg de dues generacions d'ensenyament superior que un sistema empresarial autocràtic i poc innovador no necessita per construir el seu capitalisme lleig. Ara aquests sabers s'han canalitzat cap a la transformació social: fa temps que venim comentant el potencial de revulsió que conté aquesta bretxa entre qualificacions i ocupacions que ve augmentant des de 1990 i que va esclatar políticament en 2010 (1). Hi ha dos serrells que Podem necessita rematar per aconseguir el seu objectiu: (a) acabar de superar el PSOE en vots i hegemonia dins de l'esquerra i (b) elaborar una estratègia pròpia per abordar la qüestió nacional.\n(a) El diagnòstic era que el PSOE anava a seguir el camí de la caiguda del PASOK grec i que una marea suficient de vot progressista anava a acudir de forma espontània cap Podem. Això només ha succeït en part. Hauria estat necessària una estratègia més elaborada, menys confiada en l'automatisme de la caiguda recolzada en una sociologia política fina per explorar la complexitat del vot socialista. El problema del primer serrell és el dels municipis petits i les seves zones d'influència periurbana on el vot progressista segueix compactat al voltant del PSOE. Es deu, per una banda, a l'actitud reticent d'aquest electorat a experiments discursius com els de Podem que entren millor a les ciutats grans i els professionals urbans. De l'altra, es deu a la importància de l'element identitari en la cultura política de molts votants del PSOE, culturaque segueix unida als conflictes i les representacions polítiques del segle XX i que inclou el fordisme, l'Edat d'Or de la socialdemocràcia europea.\nPer rematar el primer serrell Podem ha de explorar seriosament el vot socialista a les seves zones blanques i prendre nota de la federació Alternativa Socialista (http://cli-as.org) en la qual s'estan reagrupant els socialistes disconformes que reuneixen justament aquest perfil. Els seus membres conserven contactes personals amb militants que encara estan en el Partit i tenen una cultura "made in segle XX" que comunica de forma natural amb els votants del PSOE. Per ara Podem ha tocat sostre en el seu creixement a costa del PSOE i intenta compensar-ho atraient el vot nacionalista d'esquerres. Però el petó amb Domènech s'inscriu en el desbloqueig del segon serrell (veure a baix) que no en el del primer que són precisament les zones blanques. Els socialistes que s'estan agrupant en Alternativa Socialista porten una cultura identitària similar a dels seus antics companys, són de conviccions anti-neoliberals i s'incorporarien a una esquerra mosaic amb aquest i altres partits seguint l'exemple reeixit de les municipals. Esquerra Unida va fracassar en les europees per no prendre-se'ls seriosament, la qual cosa va acabar en l'eclosió de Podem a costa del PSOE i de la pròpia IU. S'avancin o no les eleccions no hauria de cometre el mateix error: no només cal tenir en compte a AS sinó que, a més, és essencial donar-li tota la visibilitat possible.\nIntentar reunir més vot socialista cooptant cares mediàtiques no sembla suficient. La cultura política del país ha canviat i les cares es desgasten ara tan ràpid com es construeixen. A hores d'ara, els professionals urbans que no combreguen amb el PSOE ja li han retirat el seu suport i si alguns, convençuts per Pedro Sánchez, tornen a ell en una propera contesa electoral no deixaran de fer-ho perquè alguna cara coneguda es passi a aquestes altures a Podem. En definitiva, les escaramusses que es juguin fora de les zones blanques no són suficients per rematar aquest primer serrell: cal anar per feina.\n(2) El segon serrell que necessiten rematar les forces anti-neoliberals liderades per Podem està relacionat amb l'agenda nacional. Cap projecte de canvi anti-neoliberal prosperarà si no aconsegueix estructurar la dialèctica entre qüestió social i qüestió nacional amb un guió propi: l'automatisme independència-emancipació social és una ficció política en un país capitalista desenvolupat a principis del segle XXI ja que les dinàmiques neoliberals de fons empenyen en sentit contrari, cap a la fagocitació de la segona per part de la qüestió nacional: el recent episodi del vot de les CUP a Catalunya és només un exemple més .\nPodem, amb una picada d'ullet posat en la seva expansió política a Catalunya, Euskadi i Galícia, ha posat en el seu programa el tema del "dret a decidir". Està bé, però aquest guió només s'inserirà en un projecte anti-neoliberal si s'incorpora a un full de ruta pròpia i federal traient-lo de forma explícita de la independentista. Si Podem no ho fa li passarà com al PSC, a Iniciativa per Catalunya ia Esquerra-Unida i Alternativa que van quedar trossejades en dues ànimes i van acabar succionades per la dinàmica nacional. Una agenda pròpia en aquest assumpte es resumeix en deixar de plantejar aquest dret de forma intransitiva - "decidir" en abstracte- per fer-ho de forma transitiva: que la ciutadania "decideixi" una cosa concreta: l'opció federal que es proposa.\nL'èxit de les candidatures plurals de Podem a Catalunya, el País Valencià, Euskadi, Navarra i Galícia, en part a costa del vot independentista, obre una oportunitat única per vincular el "el dret a decidir" a la construcció d'un nou país d' països, d'una nova nació heterodoxa de nacions heterodoxes elles mateixes deixant enrere els blocs identitaris de l'actualitat i la vocació territorialment competitiu que li són propis en l'actual tessitura neoliberal. Ha d'incloure la construcció d'una identitat NOVA basada en els valors de la solidaritat no només cap a dins de les nacions, sinó també entre territoris i nacions; ha de passar per la preservació d'identitats diverses i la construcció d'una nova i compartida banyada en un mar multilingüe que abasti tot l'Estat. Està per veure si ha de ser necessàriament republicana -probablement sí- però el que és segur és que haurà de deixar enrere qualsevol connexió amb el (post) franquisme, amb la idea d'Espanya Única i incorporar a sectors molt amplis de la societat a tots dos i banda de l'Ebre i del Duero ( http://asteinko.blogspot.com.es/2014/02/multilinguismo-y-recomposicion.html ).\nFer servir el segon serrell a les actuals circumstàncies exigeix d'una meticulositat superior. No va ser una bona idea transformar el "dret a decidir" en línia vermella abans de la negociació coneixent les preferències del PSOE pel centre polític i la dependència de Pedro Sánchez dels barons amb conviccions felipistes . Tal com es va formular allò s'assemblava massa a l'agenda intransitiva dels independentistes i era previsible que el problema, formulat així, li llançaria a Podem als braços del centredreta. En realitat són els independentistes els que juguen un doble joc amb meticulositat superior ja que han modelat l'expressió "dret a decidir" al gust intransitiu dels demòcrates-en-general tot i que, en realitat, l'expressió té per a ells un contingut transitiu molt clar ja que la seva opció és la de la independència, hi hagi o no majories suficients per aconseguir-ho. Cal posar fi a aquest doble joc i posar sobre de la taula el "dret a decidir" no en abstracte sinó després de consensuar una opció federal amb capacitat de reunir el suport majoritari, opció entre la qual els ciutadans han de tenir el dret a dir no només enfront del que tenim ara versus independència, que és el que volen els independentistes. En el cas que Pedro Sánchez canviés a Ciutadans per Podem com a soci, però també en el cas que s'avancessin les eleccions, caldria treballar a tota velocitat per elaborar un full de ruta propi en el tema nacional. Una segona operació de embolcall podria aclarir el camí cap al desbloqueig que necessita aquest país de països.


Detingut a Elx per robar a punta de navalla i agredir sexualment una dona\nLa Policia Nacional ha detingut a la localitat alacantina d'Elx un home de 25 anys acusat de robatori amb violència a punta de navalla i d'agredir sexualment una dona que eixia del seu treball com a assistenta.\nEls fets van ocórrer quan la víctima va ser abordada per un home en les escales de l'edifici i introduïda per la força en un altre domicili. Allí, a punta de navalla, el detingut presumptament li va llevar els ¡ diners i va començar trencar-li la roba per a poder realitzar-li tocaments. Després d'un forcejament, la dona va aconseguir escapar de la vivenda i es va refugiar en el pis que havia netejat.\nSegons la comissaria provincial, el Grup I de Policia Judicial de la Comissaria d'Elx va començar les investigacions arran de la denúncia formulada per la víctima en què va manifestar el que havia ocorregut.\nEls fets van succeir en finalitzar la dona l'últim treball del dia netejant pisos. Mentre baixava per les escales per a dirigir-se al seu domicili va ser abordada per un home, que suposadament la va enganyar realitzant-li diverses preguntes perquè ella s'aproximara a la porta on ell es trobava i així introduir-la per força en una vivenda.\nDins del domicili, li va mostrar una navalla a la víctima mentre li deia que li donara tot el que tenia, i la víctima li va proporcionar tot els seus diners, la bossa i el DNI. L'home li va trencar amb la navalla la roba, mentre li tocava el cos.\nLa dona es va resistir i va ser espentada al sòl i colpejada, però després d'un forcejament va aconseguir fugir i refugiar-se en el domicili que havia netejat, on va ser socorreguda per la propietària.\nLa investigació va culminar amb l'arrest del presumpte autor dels fets, un home de nacionalitat espanyola i de 25 anys com a suposat responsable d'un delicte d'abús sexual i un altre de robatori amb violència i intimidació pels quals va ser posat a disposició judicial.


CEIGRUP TORRENT API - Tenim en venda una de les millors cases de l'Estartit. Situada al Cap de la Barra amb unes vistes fantàstiques al port, el mar i gran part del Baix Empordà. La casa consta de sala d'estar, menjador, cuina office, 3 dormitoris en suite, garatge per a 2 cotxes i una piscina desbordant. La casa té calefacció i aire condicionat. Vol viure o passar les seves vacances en un lloc privilegiat? Llavors aquesta és casa seva.


ELS LLOPS CLÍNICA VETERINARIA - Bloc del nostre centre veterinari de Castelldefels\nLa esterilització en les nostres mascotes\nHas sotmès la teva mascota a un tractament d'esterilització? Estàs pensant fer-ho aviat? Decidir si esterilitzem o no el nostre animal de companyia pot originar-nos més d'un dubte sobre això. Ens debatem entre el que pensem nosaltres com a propietaris i els beneficis reals per a ell. La decisió potser no és fàcil, però hem de tenir tota la informació per fer una valoració responsable. A Els Llops Clínica Veterinària de Castelldefels t'expliquem per què és important i beneficiós esterilitzar la teva mascota.\nCuida la teva mascota per a passar un feliç estiu\nDurant els mesos d'estiu la teva mascota té unes necessitats específiques que has d'atendre, com protegir-dels paràsits o de les altes temperatures. A Els Llops Clínica Veterinària de Castelldefels sabem que la prevenció de la leishmània i dels paràsits en els animals de companyia és important, tant com tenir tota la documentació en regla si viatgeu fora junts.\nAl nostre centre veterinari de Castelldefels cada vegada rebem més consultes relacionades amb el sobrepès i l'obesitat de mascotes. Es tracta d'un problema en augment al qual convé posar solució.\nLa importància de la desparasitació de la teva mascota\nLa desparasitació de les nostres mascotes interna i externa ha de ser imprescindible durant tota la vida de l'animal, ja que els paràsits poden afectar negativament la seva salut, fins i tot de vegades poden transmetre als éssers humans i als altres animals.


Estimats jubilats - DéniaDénia\nDivendres passat vam celebrar la jubilació de tres companys, tres mestres que han dedicat la seua vida a educar una part dels xiquets de Dénia, en una tasca no sempre fácil, però gratificant.\nEs va celebrar una Eucaristia en la capella del col.legi i, tot seguit, una emotiva projecció de records i anècdotes d’un temps diferent, com ho és qualsevol temps passat, però un temps essencialment igual en l’àmbit profesional. Abans, com ara, un col.legi està poblat de xiquets; uns més grans, altres menuts; però tots material extremadament fràgil que cal cuidar i educar amb fermesa i sensibilitat. En eixe sentit, els que vam prendre el relleu d’esta fornada de mestres veterans ho hem tingut més fàcil: només calia segur l’estel, ben visible, que ells havien deixat a força d’experiència i bon fer. I això vam fer. I estes volen fer palés el nostre agraïment.\nGràcies Enriqueta, Pilar i Mallol per l’herència que ens deixeu. Arriba ara un temps nou, un temps per a dedicar als vostres, un temps diferent. Un temps que és, en paraules de Mallol, un esplai ben llarg: “com baixar al pati i que ja no sone la música per tornar a pujar”.


El 33 emetrà l'òpera 'Turandot' des de la platja | Teatralnet\nInici Notícies El 33 emetrà l’òpera ‘Turandot’ des de la platja\nEl 33 emetrà l’òpera ‘Turandot’ des de la platja\nLa retransmissió es farà des de la platja de Sant Sebastià i des del Palau Robert amb una segona pantalla gegant.\nMés de 2.000 persones podran veure una de les òperes més vistoses i emocionants de la temporada, a través d’una pantalla gegant instal·lada a la mateixa platja. Al mateix temps, una segona pantalla situada al Palau Robert de Barcelona oferirà a 1.000 persones més la possibilitat de seguir també la producció.\nAmb motiu del desè aniversari de la seva reconstrucció, el Gran Teatre del Liceu ho vol celebrar amb la mateixa òpera amb què es va reinaugurar ara fa 10 anys. Turandot va marcar l’inici de la nova etapa del Liceu i així ho volen recordar.\nUna nit al Liceu, del 33, farà la retransmissió d’aquest acte, amb el qual el Gran Teatre del Liceu vol escurçar les distàncies i acostar les seves produccions operístiques al gran públic.\nLa presentació anirà a càrrec de Maria Gorgues, que farà el seguiment de l’òpera des de la Barceloneta; Pol Marsà, que des de la mateixa platja entrevistarà el públic, i Sara Loscos, que en farà el seguiment des del Palau Robert, on hi haurà una gran pantalla des de la qual es podrà seguir l’òpera.\nAnteriorConcha Velasco i Shakespeare a Sabadell\nSegüentL’espai Fabra i Coats, obert a propostes artístiques\nMonòleg sobre la dictadura militar argentina al Teatre Bravium\nToni Moog convida a conèixer el Nadal al Japó a la...


Com impulsar la transformació digital de l’escola.\n14 octubre, 2021 / 6:00 pm - 8:00 pm\n« Inaguració Espai Sagrerina\nII Jornada Joves Migrats Sols: mirades i propostes al model d’acompanyament »\nCom s’han d’utilitzar les tecnologies digitals per millorar les activitats a l’aula? Com acompanyar l’alumnat perquè sigui competent digitalment? Com es preparen i què necessiten les docents i els centres per educar digitalment?\nDescarrega l’informe Educació Híbrida: Com impulsar la transformació digital de l’escola\nPerò, com? Què hem après d’aquesta experiència de digitalització forçada? El dia 14 d’octubre et convidem a participar i debatre-ho a la jornada Com impulsar la transformació digital de l’escola\n17.30 h a 18 h. Arribada, lliurament de l’informe i altres materials, amb regal sorpresa. Agafarem forces berenant una mica.\n19 h a 20 h. Sales paral·leles de debat\nCom utilitzar les tecnologies digitals per millorar les activitats a l’aula?\nCom acompanyar l’alumnat perquè sigui competent digitalment?\nActivitat destacada, Formació, Seminari, Xerrada


Castanyes, una fruita seca molt especial | La Clau -Revista gratuïta del Maresme\nCastanyes, una fruita seca molt especial\nLa castanya és la fruita del castanyer, arbre de la família de les fagàcies. És comestible i molt apreciada com a aliment a algunes zones del món. Als Països Catalans protagonitza, junt amb els panellets i els moniatos, la tradicional festa de la castanyada.\nLa castanya ja exercia un paper essencial a la dieta dels nostres avantpassats, quan encara ignoràvem l’existència de la patata. Està en el nostre paladar des de la prehistòria i ha mitigat la gana dels nostres ancestres.\nTé unes possibilitats infinites:\nEl repte d’eliminar-ne la pell:\nEliminar la pell de les castanyes és una feina una mica lenta, però hi ha uns petits trucs que sempre ajuden.\nQuan s’utilitza el sistema de bullit, es retira la primera pell, que no és tan difícil, i la pell fina enganxada a la pròpia castanya es retira un cop escaldada en aigua bullint amb sal durant uns 5 minuts.\nUn altre sistema és fer un tall a la part més rodona de les castanyes, posar-les a bullir en aigua durant 10 minuts i, tot seguit, treure les dues pells al mateix temps. En ambdós casos, procurarem conservar-les en l’aigua calenta mentre les anem pelant, perquè si es refreden és més difícil.\nSi es prefereix el sistema de rostir, una forma senzilla és realitzar un petit tall a cada castanya i introduir-les al forn a 220º durant 15 o 20 minuts. L’objecte de realitzar-los un tall és evitar que esclatin mentre es rosteixen. Esclatarien degut a la formació de vapor d’aigua perquè, a diferència d’altres fruites seques, la castanya en té un contingut més elevat. El tall, a més, ajuda a fer que penetri més fàcilment la calor i la pell es desprengui millor.\nCal tenir en compte que com més fresques i sanes siguin les castanyes, més fàcil serà pelar-les.


'La morta' de Pompeu Crehuet - TRESC\nLa Sala Beckett ha cancel·lat les funcions d'aquest espectacle previstes del 12 al 26 de març (ambdós inclosos).\nLes persones que tenien entrades adquirides per aquest espectacle se'ls farà la devolució automàticament.\nEl dramaturg Marc Crehuet, en plena crisi creativa després de l'èxit de la seva obra El rei borni, rep la visita de l'espectre del seu besavi, Pompeu Crehuet, que també era dramaturg. Pompeu li demana que dirigeixi la seva obra més reeixida perquè la gent el reconegui, per fi, com a un autor canònic de les lletres catalanes. En Marc intenta esquivar la proposta, però la determinació del seu besavi és molt forta i es veurà obligat a lluitar per aixecar una obra de principis del segle passat que sembla no interessar ningú, sota la supervisió constant del seu besavi mort.\nIntèrprets:Anna Bertran / Xavier Bertran / Francesc Ferrer / Betsy Túrnez


Villa Alma Cortona Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nFour-Bedroom Villa on Three Floors - Instal·lacions recreatives\nTorreone, Cortona, Itàlia - Veure al mapa\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Cortona, Villa dei Ciliegi és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Villa dei Ciliegi és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara piscina privada, calefacció, escriptori, telèfon, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma per satisfer els clients més exigents. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com piscina exterior, jardí. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Villa dei Ciliegi la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Cortona.\nCal que informeu el Villa dei Ciliegi de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. En arribar, cal abonar un dipòsit de 800 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament.


El Teatre Principal va acollir l'acte de presentació de María Torres Claramonte i la seua Cort\nPresentació Na Violant\nEls carrers de Castelló es van omplir de tradició i expectació durant la jornada del dissabte amb motiu de la presentació oficial de Na Violant d’Hongria 2020, càrrec que enguany ostentarà la jove María Torres Claramonte. Després de recórrer al ritme dels tambors i els bombos algunes dels principals carrers de la ciutat, la protagonista i la comitiva van fer la seua entrada al Teatre Principal.\nRebuda per un arc d'espases, i acompanyada de la seua cort, María va començar a viure un dels moments que segur no oblidarà: la seua presentació en societat. Arriba un any únic, però recordem que la jove compta amb una trajectòria molt vinculada al món de les festes, la cultura i la tradició de Castelló, perquè ha ostentant diversos càrrecs en els últims anys: Madrina Infantil de la Gaiata 2 Fradell (2008), Dama de la Ciutat Infantil (2009), Madrina de la Gaiata 2 Fradell (2017) i Dama de la Ciutat (2018).\nDesprés de guardar un minut de silenci pels Cavallers que han mort enguany i gaudir de l'actuació del Grup El Forcat, va començar la part més protocol·lària i alhora emotiva d'aquest acte. Amb l'entrada a l'escenari del Penó de la Conquesta, Templers i Esquadra els Dons de Companya van començar a pujar una a una a l'escenari acaparant les mirades del públic assistent. Berta Cayuela Mundo – Na Rama, Sofía de Zayas González – N’Ermengarda, Alicia López Bellés – Na Eva, Andrea Molés Mir – Na Margarida, Carmen Valmaña Roca – Na Provençala i Noelia López Tomás – Na Dolça, van brillar sobre les taules del teatre.\nI finalment va arribar el moment més esperat. Després de la lectura de l'acta de nomenament el Prohom, Luis Oria Domenech, acompanyat del patge portador de la rosa van baixar al pati de butaques fins a la llotja de Violant acompanyant-la fins a l'escenari. Visiblement emocionada se li va imposar la banda que l'acredita en el seu càrrec donant pas a les 21 salves. Finalment, el mantenidor de l'acte, Francisco Quintana Car, va dirigir unes paraules a María Torres carregades de bons desitjos per a l'any que li queda per davant.


La canalla dels Xiquets del Serrallo: de maig 2007\nVa de coles\nPosted in Etiquetes de comentaris: Taller de castells\nEnguany hem repetit el taller "Els Castells fan escola" i la veritat és que les visites-xerrades al CEIP Miracle, Campclar i Serrallo han estat força entretingudes, és a dir, que la canalla ens fa riure sense parar com si fos el programa de televisió "No em ratllis". No hi ha res millor com la imaginació d'un nen per passar-s'ho de conya durant dos horetes.\nEl taller de castells que realitzem sol durar una hora, primerament, fem una xerrada teòrica a l'aula de la canalla (1er i 2on d'EGB), les gralles entren a l'aula tocant una cançó de les de sempre (quina? no ho sé) que fa que la canalla alucini i es tapi les orelles per la força de les gralles i el timbal (fins i tot els veïns ens senten... i es queixen diàriament) un cop s'acaba la cançó doncs els comencem a "interrogar" sobre que és això que han sentit, alguns coneixen el nom de l'instrument d'altres ni això.\nAixí que anem per feina, si ells ho saben doncs que ens ho expliquin, si no es així, ho expliquem naltros d'una forma clara i entenedora, que de teatre ens sabem un "ratu". A continuació els demanem si ja saben qui som, novament, frustració general, ni cristo coneix al Serrallo i on està aquest barri, a la jove sí... sempre hi ha el nen de la jove que va sobrat en castells (jejeje).... doncs aquest és el noi que li posarem la camisa (blava, és clar) la faixa i el mocador. La veritat es que es sorprenen quan els hi expliquem les múltiples utilitats d'una faixa i d'un mocador... es un bon moment per riure i pq ells parlin, que lo de treure's els mocs amb el mocador segur que ho diuen, també poden dir coses com que el papa se'ls treu amb el dit i coses pitjors. TOT UN ESPECTACLE¡\nA continuació els passem un vídeo de 10 minuts que explica tot el que cal saber de castells. Aquest any n'hem fet un de nou amb el Manotes com a protagonista i narrador, jo plorava de riure amb la peli, quina imaginació i quina anada d'olla més original¡¡¡\nPer l'any que ve canviarem la música i tornarem a possar la tranquil·litat que ofereix Yann Tiersen (Amélie), enguany ha sonat Metallica i això a estat una bogeria, els crios s'han desmadrat i no es desconcentraven amb facilitat. De els petits errors també se n'aprèn.\nUn cop finalitzat la part teòrica, baixem al pati de l'escola i els hi fem fer paret, és a dir, que pugin a sobre nostre, la veritat es que els hi encanta, alguns pugen com a coets, d'altres van al seu ritme, d'altres no van "aprobar" psicomotricitat, d'altres tenen uns quilets de més, però exceptuant casos excepcionals (també hem fet que es sentin integrats en la col·lectivitat tot i els impediments físics existents per minusvalía). A continuació, fem un 3d2 és a dir, que fem que els petits pugin a sobre dels més grans de la classe, que s'agafin i que la resta de la classe arrodoneixi la pinya. Els hi encanta aferrar-se i apretar fort cap endintre.\nFinalment, després de 2 hores de taller (2 grups) finalitzem l'activitat acomiadant-los amb una altra cançoneta i... marxen tot en fila cap a classe. Normalment, sempre hi ha algun nen que vol fer castells, aleshores decidim acompanyar-lo fins la sortida del cole i, aleshores, es quan la mare ens diu: I UN BE NEGRE AMB POTES ROSES¡ que mon fill no fa castells, que és molt perillós, bla, bla, bla... és a dir, almenys a aquesta cançó tots coneixem el seu títol: DESCONEIXEMENT + POR = Un casteller de menys.\nQuan fem el taller de castells sempre hi ha l'esperança de trobar un nen que vulgui fer castells, però sabem que és difícil que aquesta activitat ens doni fruits, això sí, d'aquesta manera difonem el fet casteller i, potser, dintre de 10 anys, quan vagin a plaça a veure un castell, recordaran aquell dia on uns joves amb camisa blau marí els hi van fer passar una tarda molt entretinguda, divertida i amena. Qui sap, potser aleshores decidiran ser dels Xiquets del Serrallo, potser aleshores veurem com les moltes llavors que em plantat al llarg del temps s'han convertit en un nou arbre.\nPublicat per Canalla dels Xiquets del Serrallo a 1:28\nen comunió amb el Poble-Sec\nPosted in Etiquetes de comentaris: Castells, Yaiza\nEl diumenge 20 de maig vam fer una sortida al barri del Poble-Sec de Barcelona. Vam descarregar el 4d6 (amb Maurici de terç), el 2d6 (aquest cop amb dosos, es a dir, una nova prova per posar-li un piset més) i un 3d7 (dels pesats, amb Nico, Antonio i Laura de quarts...) i un pilar de 4 de comiat amb l'Arnau Borràs a dalt de tot (torna a agafar la forma de l'any passat).\nVam ser la canalla justa per poder fer castells, l'Àlex es posà malalt i no va poder venir, l'Arnau i l'Albeta una mica més i no arriben... i la Yaiza de comunió¡¡¡¡\nAixò sí, tot va anar com tocava i després d'un bon pica-pica vam tornar cap a casa. Ara, la sorpresa de l'endemà va ser trobar-me una foto amb un pilaret fet a la comunió de la Yaiza. De tant en tant tenim aquests petits detalls.\nPublicat per Canalla dels Xiquets del Serrallo a 8:33


Borsa de Treball Boadella d'Empordà - Ofertes de feina - Classificats.net\nBorsa de Treball Boadella d'Empordà\nOfertes de feina Boadella d'Empordà\nDe 1 a 0 de ofertes de feina Boadella d'Empordà\nSobre la Borsa de Treball a Boadella d'Empordà\nAquesta és la Borsa de Treball de Boadella d'Empordà i ofereix ofertes de feina publicades directament per les mateixes empreses de Boadella d'Empordà. Aquí trobaràs tot tipus d'ofertes de feina al municipi de Boadella d'Empordà. La Borsa de Treball Boadella d'Empordà és el portal online on empreses i candidats de es troben buscant i oferint ofertes laborals a Boadella d'Empordà.\nLa Borsa de Treball per a les empreses de Boadella d'Empordà\nLes empreses de Boadella d'Empordà poden publicar ofertes de feina gratis a la Borsa de Treball de Boadella d'Empordà. Oferim la publicació gratuïta de 3 anuncis de feina perquè puguin provar Classificats.net. La Borsa de Treball de Boadella d'Empordà ofereix un servei adaptat a petits establiments, autònoms, pimes, grans empreses i ETT. Les empreses reben sempre els currículums dels candidats en format pdf.\nLa Borsa de Treball per als candidats de Boadella d'Empordà\nEls candidats de Boadella d'Empordà poden inscriure el seu currículum gratuïtament a les ofertes de feina de Boadella d'Empordà publicades a la Borsa de Treball de Boadella d'Empordà. El procés és molt senzill, només cal disposar d'un CV en format pdf i pujar-lo a la Zona Privada. Llavors només cal cercar les feines i inscriure's. Els currículums són privats i només accessibles per a les empreses on el candidats s'inscriuen. I a Classificats.net no fem perfils d'usuari ni tenim accés als CVs dels candidats.


Cap a on anem? – Magda Gregori Borrell – Periodista i Politologa\nEl 24 de maig farà un any que Pere Aragonès va prendre possessió com a 132è president de la Generalitat de Catalunya. I ho va fer posant de manifest la necessitat de convocar diferents reunions de la taula de diàleg per explorar si era possible teixir vies d’entesa i compromís entre el govern català i l’espanyol. No obstant això, dotze mesos després sembla que som al mateix lloc: no s’ha produït cap avenç significatiu. La taula segueix enrocada, bloquejada, paralitzada, si és que algun dia s’havien posat a treballar amb el convenciment de fer-la funcionar i de treure’n resultats reeixits per a les dues parts.\nRealment aquest ha estat un any de certa calma. El president Aragonès intenta esquivar les polèmiques. És poc amant dels jocs d’artifici i de les declaracions controvertides. És discret en el fons i en les formes i així ho ha intentat imprimir durant aquests primers mesos de mandat. Aragonès va arribar a la plaça Sant Jaume tenint clar que volia recuperar el prestigi institucional de la presidència, però sabent, també, que no correria riscos innecessaris. Els problemes sap que no els pot evitar, sobretot perquè encapçala un govern de coalició, i les desavinences entre els socis estan, sempre, a l’ordre del dia. Tot i així, ha sabut anar saltant les onades.\nLa política, però, t’obliga a assumir riscos. El pragmatisme conreat pels republicans els darrers anys s’ha de compaginar amb decisions valentes, perquè governar significa despatxar les qüestions del dia a dia, enfortir les polítiques públiques determinants d’un govern, garantir que l’engranatge de l’administració funciona i, alhora, projectar propostes polítiques, socials i ideològiques de mitjà i llarg termini. Per això, si la taula no progressa, el president Aragonès haurà de donar explicacions i bastir una proposta alternativa, perquè Junts utilitzarà aquest fracàs com un element de desgast polític i electoral.\nLes contradiccions entre les forces independentistes es tornaran a fer evidents d’aquí a poques setmanes amb el procediment judicial de la presidenta del Parlament, Laura Borràs, tal com va passar amb el diputat Pau Juvillà i que no va acabar provocant cap acte de desobediència. Perquè un partit ha de posar sobre la taula els precedents, el context, els riscos i els rèdits polítics per valorar quina decisió ha de prendre. I ho ha de fer sempre mirant de reüll les altres formacions perquè el marge de benefici d’una proposta sigui prou gran. Això sí, ha d’assumir, inevitablement, un seguit de contradiccions i contrasentits que són inherents al mateix exercici de la política i que ha de saber gestionar amb la màxima habilitat possible.\nTanmateix, el context actual sembla confús i incert. Enguany farà cinc anys de l’1-O i encara arrosseguem les conseqüències polítiques i personals d’un acte de força i determinació com aquell. L’exili i la repressió segueixen planant sobre la vida de moltes famílies i incidint al si dels partits, però també hi ha una ciutadania desconcertada que no acaba d’entendre algunes respostes dels darrers anys perquè senten que la classe política no els ha retornat la dedicació i implicació que van dipositar per fer possible el referèndum. I els representants polítics tampoc saben quin ha de ser el proper pas per seguir avançant en el camí de l’autodeterminació, tenint en compte que a l’altre costat hi ha un estat que no necessita negociar per imposar la força coercitiva, moral i política, i que no reconeix les singularitats de la nació catalana.\nL’atzucac és evident, i per això s’esperen accions decisives i propostes concretes si la taula de negociació fracassa. Perquè tothom ha de tenir clar on ens trobem i cap a on es vol anar, encara que això signifiqui acceptar contradiccions i reconèixer els possibles obstacles. La ciutadania que es va organitzar la tardor del 2017 hi segueix sent. Potser està menys mobilitzada, però es manté coherent a unes idees. Necessita, això sí, saber quina és la direcció.


La Federació Junta Fallera de Sagunt present en l’inici de les festes patronals del Port de Sagunt | Falles de Sagunt\nLa Federació Junta Fallera de Sagunt present en l’inici de les festes patronals del Port de Sagunt\nLes Falleres Majors de la Federació Junta Fallera de Sagunt, Patricia Burgos i Sonia Argilés, varen estar present en l’inici dels actes organitzats per la Federació de Penyes del Port de Sagunt per a les festes patronals d’aquest nucli de població.\nLes màximes representants de la festa fallera josefina varen estar present a la inauguració del recinte firal al costat de la regina i el president de la Casa de Andalucia, l’alcalde en funcions, Sergio Muniesa, la Tinent d’Alcalde del Port, Concha Peláez, la Federació de Penyes de Port de Sagunt i Federació de Penyes de Sagunt entre altres.\nDesprés d’inaugurar el recinte firal, varen acompanyar als representants de la Casa de Andalucía a inaugurar la seva XXVIII Setmana Cultural de la Casa de Andalucía.\nUn dels actes més importants on també varen participar, va ser, el de la tradicional xopà a la qual varen assistir les Falleres Majors al costat del president, Enrique Javier Docón, i el vicepresident primer, Vicente Martín. Les representants falleres varen gaudir del passacarrer al costat de les penyes del Port de Sagunt i varen presenciar el tro d’avís que es llança des de la Tinença d’Alcaldia abans de començar la xopà i que dóna inici a les festes del Port.\n← Les Falleres Majors participen en els últims actes de les festes de Sagunt\nJosé Ángel Ponsoda serà el mantenidor de les Falleres Majors 2015 en el Teatre Romà de Sagunt →


Presentació Música Antiga\nXXXIX Setmana de Música Antiga\nPer celebrar el 40è aniversari\nEl dilluns 1 de juny de l’any 1981 s’inaugurava la “I Setmana de Música Antiga de Mataró” a la capella del col·legi de Nostra Senyora de Lourdes (per molts recordat com “Les Franceses”). Va ser a les deu de la nit amb un concert doble de la guitarrista mataronina Pepita Massafrets, que va interpretar un repertori per a llaüt, viola de mà i guitarra dels segles XVI i XVII. També hi participà la desapareguda coral “Punta d’alba” de Mataró, interpretant una selecció de madrigals. Avui sembla impossible poder anar a un concert un dilluns a les deude la nit, però va ser la manera de poder agrupar tres concerts en una setmana, dilluns, dimecres i divendres. Ben aviat es va decidir estirar la “Setmana” a diversos caps de setmana, mantenint el nom inicial.\nEn aquell moment allò era, com ja s’ha dit sovint, el fruit modest però il·lusionat d’un petit col·lectiu de joves músics mataronins que, en un moment incipient de la recuperació de la interpretació de la música antiga amb criteris històrics que ja es vivia en alguns països d’Europa, vam voler portar-ho a la ciutat.\nAleshores res podia fer imaginar que, 40 anys després, aquell cicle hauria superat totes les dificultats pròpies del camí i arribaria mantenint fresca la seva essència inicial, que és la de convertir Mataró, durant uns dies, en un punt de trobada per a tots els amants de la música antiga.\nA les portes de fer l’edició núm. 40, ha arribat el moment de celebrar l’aniversari del cicle, i què millor que fer-ho amb la música del compositor probablement més gran de tots els temps, Johann Sebastian Bach, com a leitmotiv de tots els concerts.\nSeguim amb el mateix entusiasme juvenil del primer dia. Seguim comptant amb la presència de músics de la ciutat. Seguim mantenint la voluntat de fer propera i lluny d’elitismes la música antiga i seguim amb ganes d’intentar aconseguir que cadascuna de les diferents propostes siguin moments especials en què la prioritat és gaudir de la música en directe en diversos espais de la ciutat.\nEnguany, mentre la música del gran mestre Bach i els seus contemporanis ens omple l’ànima i ens inspira, nosaltres us volem donar les gràcies per acompanyar-nos aquestes quatre dècades de singladura i per ajudar-nos a bufar 40 espelmes, tota una fita. Gràcies, de tot cor!\nMataró, novembre de 2021


Tornar a començar (el bloc continua) – EMPORDÀ – NATURA I PATRIMONI\nTornar a començar (el bloc continua)\nDate: 14 Octubre, 2016Author: naturemporda 0 Comentaris\nCom alguns recordareu, el juny del 2015 vaig patir un greu problema informàtic a causa del qual el blog es va quedar sense cap imatge. És cert que feia temps que no l’actualitzava sovint o afegia noves entrades, però aquest fet em va fer prendre la decisió de tancar-lo definitivament.\nEl temps ha anat passant i de vegades tenia la necessitat de comunicar, denunciar o el que fos, i la veritat és que el trobava a faltar……..així que he decidit tornar a posar-lo en actiu. Això sí, sense les fotografies en les entrades antigues (els continguts hi són però hi manquen les imatges), però amb un nou format, crec que més atractiu i amigable, i adaptat als nous formats de mòbils i tauletes.\nEspero poder captar la vostra atenció, i fer d’altaveu de qualsevol fet destacable que estigui relacionat amb aquest territori que tan estimem.\nPE: si algú té interès en alguna de les fotografies que manquen a alguna de les entrades em pot enviar un mail i miraré de fer-vos-la arribar.\nAnterior Previous post: Els Aiguamolls en perill………encara hi som a temps\nSegüent Next post: Conferència sobre la conservació del “fartet”


18 d'octubre de 2017 CUP Tarragona: ara que som a dins i a fora\nDes del passat dimecres 20 de setembre, el creuer de bandera italiana GNV Azzurra es troba amarrat al Moll d’Andalusia del Port de Tarragona. No porta creueristes ni viatgers, serveix per hostatjar forces policials que l’Estat espanyol va enviar a Tarragona per tal de controlar i impedir el referèndum d’autodeterminació que es va celebrar el passat 1 d’octubre.\nAquest vaixell, per tant, va participar en les maniobres militars contra la població civil que la Policia Nacional i la Guardia Civil van desenvolupar en diversos punts de Catalunya i que van tenir el resultat de prop de 900 ferits per agressions indiscriminades de les forces d’ocupació contra gent que l’únic que volia era votar en un referèndum convocat pel Parlament de Catalunya.\nJa en el seu moment vam demanar que l’Ajuntament de la ciutat fes fora aquest vaixell de Tarragona o mostrés el seu rebuig a al seva presència però l’alcalde de la ciutat va deixar clar que a ell no l’amoïnaven i que, segons al seva opinió, no han comès cap desordre a al ciutat. Ballesteros es posicionava així al costat dels que van pegar les ciutadanes i els ciutadans tarragonins que van voler exercir el seu vot l’1 d’octubre.\nAquest dimecres 18 d’octubre, dos dragamines de l’Armada Espanyola han arribat al Port de la ciutat escortats per la Guardia Civil mentre sonava a tot volum l’himne de l’Armada espanyola. Segons els informacions fetes públiques per diversos mitjans, els vaixells de guerra tenien la intenció de marxar al dia següent. Els recomanem que s’emportin l’altre vaixell utilitzat per a al repressió de la ciutadania tarragonina i alliberin aquesta ciutat de la seva pròpia presència i de la del creuer que acull les forces d’ocupació ara desplegades.\nDes de la CUP de Tarragona rebutgem enèrgicament la presència de vaixells de guerra al port de la ciutat, encara que sigui de passada, i alhora demanem a l’Ajuntament de la ciutat que rebutgi la presència del vaixell-hotel de policies i guàrdies civils al Port.\nGrup Municipal de al CUP de Tarragona, 18 d’octubre de 2017\nUna resposta a "[Comunicat] La CUP de Tarragona rebutja els vaixells de guerra al Port i demana que s’emportin l’hotel de les forces d’ocupació"\n18 d'octubre de 2017 a les 20:29\nTot el meu suport en aquest rebuig.\nA Barcelona molta gent fa befa d’un vaixell (l’anomenat ‘Piolín’). Jo no en faria massa, de befa, ja que l’actual mercadería (forçes repressives) pot transformar-se en presó (no seria el primer cop que l’Estat espanyol fa això).