Kristin Cavallari mostra el cos bikini d'hivern a la calor del desert -->\nKristin Cavallari no és un fan del fred, de manera que quan baixen les temperatures a la major part del país, l’antiga estrella de la 'Laguna Beach' arriba a la carretera asfaltada i es dirigeix cap al desert.\nLa mare de tres anys de 32 anys va deixar poc a la imaginació quan dijous va compartir una foto assolellada de biquini a la seva Instagram. El vestit de bany de la pell i la terra enfonsada de l'estel gairebé es combina amb el bonic fons del desert. Cavallari tenia els cabells tirats enrere i mostrava molta cama mentre dormia al seu petit oasi.\nKristin fa suar els aficionats\nKristin va subratllar el seu picnic quadre, 'Desert reboot', i els seus milions de seguidors i els seus famosos amics es van tornar bojos per la foto de vapor.\nBrie Bella va deixar diversos emojis i models, Lily Aldridge emojis esquerre.\n'Magnífic estimat', va escriure un fan mentre que un altre va dir: 'Sempre ha estat bonic'.\nAltres seguidors li van preguntar: 'Com estàs tan calent ?? '\nAlguns dels seus seguidors es van molestar bromejant pel fet que Cavallari es manté calent mentre pateixen pel fred.\n'Mentrestant té 20 anys aquí i estic en caputxa gegant', un fan salat va comentar la seva publicació.\nUna de les seves amigues va fer broma de que s’inicia més en un reinici de postres que en un reinici del desert.\n'KRISTIN CAVALLARI !!!!!!!! tots estem traient els cossos hivernals fora d'emmagatzematge això és maleducat AF ”, va escriure la seva amiga.\nProblemes sobre el gram\nCavallari ha rebut algunes reaccions per les seves accions d'Instagram i, suposadament, va acomiadar un membre del personal per un control Insta.\nL’estrella va compartir una foto d’ella mateixa amb un vestit negre i sensual que presentava un escot que s’enfonsava l’11 de setembre i alguns el van considerar insensible a causa de la naturalesa de la imatge i el seu títol.\nLa llegenda va declarar originalment 'NYC durant 24 hores. I quina hora de ser aquí… recorda sempre ”, però es va canviar per llegir“ NYC durant 24 hores ”.\nL'edició va arribar una mica massa tard i els fans van deixar que l'estrella la tingués a la secció de comentaris.\n'Permetin-me mostrar el cos i després fer un comentari de mig cul sobre el 911. WTF', va comentar un seguidor.\nUn altre va assenyalar que donen suport a l'estrella, però potser el seu vestit no va ser la millor decisió.\n“Gran fan de vosaltres i del vostre producte, fins i tot va visitar la vostra botiga quan vaig estar a Nashville aquest darrer any. Però foto equivocada amb el vostre missatge '. El fan va escriure. Un vestit negre de tall baix amb un somriure no hauria de ser el teu aspecte avui. Potser llança’t uns texans i una samarreta i ve a visitar un d’aquests parcs de bombers. Fixeu-vos els vostres respectes '.\nLa família Biz\nEl marit de Kristin, antic quarterback de la NFL Jay Cutler, recentment va ajudar la seva empresa a dissenyar una polsera per a la seva línia de roba, Uncommon James.\nJay va fer una aparició rara a l'Instagram de Kristin demostrant com funciona la joieria.\n'Jay va dissenyar el nostre primer braçalet per a homes per a @uncommonjames | perfecte per als homes de la vostra vida, senyores! Fins i tot arriba amb un obridor d’ampolles per quan s’estableix l’estat d’ànim ”, va escriure al subtítol del seu post.\nSembla que la moda biz s'està convertint ràpidament en la família biz.\nNotícies D'última Hora 'El gos el caçador de recompensa' comparteix un missatge desolador sobre l'esposa tardana Beth Chapman


IKEA pel Sahara: derrota de Suècia davant el Marroc - BARCELONA RADICAL\nIKEA pel Sahara: derrota de Suècia davant el Marroc\nVia lliure per a Ikea al Marroc . La decisió del Govern suec de no convertir-se en el primer país de la Unió Europea que reconeix oficialment la República Àrab Sahrauí Democràtica (RASD) ha estat acollida com un gran èxit en el regne alauita, i de cop s’eliminen els obstacles per a l’obertura del segon gran magatzem de la firma sueca a l’ Àfrica –ja en té un al Caire –, una posada en marxa que va ser frenada en sec per les autoritats marroquines a finals de setembre.\n“No era raonable que un país respectable de l’envergadura de Suècia intervingués d’una manera tan poc documentada en el tema del Sàhara marroquí, i que hagués plantejat un projecte de llei en què es reconeixia la pretesa república fantasmagòrica”, assegura el primer ministre, l’islamista Abdelilah Benkiran.\nLa ministra sueca d’Afers Exteriors, Margot Wallström , va adduir un informe del seu ambaixador a Tunísia i Líbia , per concloure que “els criteris exigits pel dret i nternacional per reconèixer la República Sahrauí no es compleixen”. A canvi, el Govern d’ Estocolm promet implicar-se a fons en el procés de negociació que impulsa Nacions Unides per trobar una sortida al conflicte, alhora que es planteja incrementar l’ajuda als camps de refugiats saharians a Tinduf ( Algèria ).\nVista exterior del magatzem d’Ikea a la ciutat marroquina de Casablanca (Abdeljalil Bounhar - AP)\nPerò els mitjans de comunicació marroquins atribueixen la decisió d’ Estocolm a l’efecte que estaven tenint les represàlies econòmiques impulsades per les autoritats contra els interessos del país nòrdic, que s’estenien a molts altres productes suecs, a més del boicot a Ikea .\nEl president del Parlament marroquí, Raxid Talbi al-Alami , va iniciar ahir un viatge a Suècia , on se’l va informar oficialment de la decisió. “Hem arribat a una entesa amb el Govern suec. Ells han entès que havien escollit un mal camí i volen d’ara endavant rellançar l’amistat de tots dos països sobre unes bases més fermes”, va comentar Al-Alami després de reunir-se amb diversos ministres nòrdics.\nEl Parlament suec ja va votar el reconeixement del Sàhara Occidental el 2011, però el Govern de llavors, de centredreta, va rebutjar la moció. L’actual primer ministre, Stefan Lofven , de centreesquerra, va prometre revisar la decisió. El Marroc va posar en marxa tota la maquinària per impedir que un país del pes de Suècia es convertís en el primer de la UE que reconeixia la RASD, amb l’efecte dòmino que això podia tenir. Entre aquestes mesures, la més espectacular va ser impedir l’obertura del magatzem d’ Ikea al cap de només unes hores de la inauguració oficial, adduint un fins aleshores inexistent “document de conformitat”.\nEl Marroc controla la part més gran del territori sahrauí des de novembre de novembre del 1975, després de la descolonització espanyola, fet que va desencadenar una guerra que va durar fins al 1991. Des d’aleshores és vigent l’alto el foc entre Rabat i el Front Polisario, representació política i partit únic a la RASD. El Marroc continua dificultant la celebració d’un referèndum


Si dubto és que sóc, si penso és que sóc: Amb ulleres hi veig massa clar\nCarme 19 de març de 2011 a les 23:01\nSURTO A VEURE LA LLUNA!\nTots aquests altres... preferiria no haver-los de veure més.\nRafel 19 de març de 2011 a les 23:46\nPreciosa lluna certament. Llàstima de barruts que volen espatllar-ho.\nAssumpta 20 de març de 2011 a les 0:31\nSincerament, trobo que en Gadaffi fa mala cara... té els ulls molt embotornats...\nEi, sort amb les ulleres!! que vegis moltes coses maques!! :-))\nXeXu 20 de març de 2011 a les 1:35\nNo et falta raó, no. Pel que s'ha de veure... podries haver esperat una mica a posar-te les ulleres noves...\nAh, però la lluna sí que es veia bé, preciosa. L'he vist quan estava pujant i era realment gran. A partir de demà, haurem d'esperar 18 anys més per tornar-la a veure així.\nVicicle 20 de març de 2011 a les 8:24\nTens raó. Segons quines coses més val llevar-se les ulleres. La lluna, ahir a la nit, un espectacle. Meravellosa.\nEstonetes 20 de març de 2011 a les 13:16\nSí, vaig estant mirant-la una bona estona i va ser molt relaxant.\nzel 20 de març de 2011 a les 13:19\nElfri, jo també el votaria, el Franz, vull dir, no pas aquests que ens emboliquen...\nricderiure 20 de març de 2011 a les 15:42\npreciosa la lluna! per a tot lo altre ja està bé ser una mica miop...\nPilar 20 de març de 2011 a les 16:19\nNo et refiïs gaire de la lluna tampoc, que és molt mentidera.\nSe li perdona, però, per les imatges que ens regala.\nPer cert; no cal que et treguis les ulleres. Tanques els ulls i ja està.\nmalauradament, el fet de no veure no canvia la situació.\noscar 20 de març de 2011 a les 18:24\nJo crec que Europa no té miopia. Té torticolis. No tracta de no veure-hi. Es tracta que cal girar el coll i mirar cap el sud per veure el que hi passa. I durant molt de temps, no giraven el cap. Es conformàven amb escoltar la remor que els arribava d'allà baix.\nVagi amb compte. Potser amb aquestes ulleres vorà moltes coses que no li agradaran.\nPD: Aterro per primer cop al seu blog de la ma de la companyia aeria de la Senyora Mortadel.la. M'agradarà seguir els seus post.\nBaraula 20 de març de 2011 a les 19:13\nOstres! I jo que havia estat amb fase lunar tota la setmana i ahir m'oblit de mirar-la...\nGràcies per fer-me pensar que fa massa temps que no em mira cap oculista i de nit els fars dels cotxes em semblen espurnes de llum.\nVagin bé les ulleres noves!\nonatge 20 de març de 2011 a les 22:23\nLlunàtic per vocació...\nL fotagrafia de sota, si la cara és el rèflex de l'ànima..., sobren les paraules...\nrits 20 de març de 2011 a les 22:35\nestava preciosa ahir a la nit, no podia deixar de mirar-la!\na mon pare lo de les progressives li va costar una mica, però quan es va acostumar, ja va ser perfecte!\nlolita lagarto 20 de març de 2011 a les 23:19\nels ulls tots per la lluna... que s'ho val i molt!\nels altres ignorància pura i dura, anorreament total... tan de bo servís d'alguna cosa..\nElfreelang 21 de març de 2011 a les 13:06\nAgraeixo tots i cadascun dels comentaris , moltes gràcies Carme, Rafel, Assumpta, XeXu, vicicle, Estonetes, zel, ricderiure, Pilar, Oscar benvingut!, Baraula, onatge, rits, i lolita valia la pena la lluna tant plena...rodolí primaveral....


D’escriptors a pistolers, passant per la Barcelona canalla: un viatge per la Línia K | TMB Notícies\nInici » Cultura i Oci » D’escriptors a pistolers, passant per la Barcelona canalla: un viatge per la Línia K\nD’escriptors a pistolers, passant per la Barcelona canalla: un viatge per la Línia K\nPodem viatjar en metro com ho fem cada dia, en la voràgine quotidiana de voler arribar al nostre destí al més aviat posible sense aixecar la vista del mòbil, o bé anar més enllà i descobrir la Barcelona més literària per 10 estacions de metro.\nQuan vulguem podem agafar el metro i traslladar-nos a escenaris de novel·les i autors com Dan Brown, Miguel de Cervantes, Gabriel García Márquez, Pío Baroja, Ildefonso Falcones o Mercè Rodoreda, entre molts d’altres. I què podem descobrir en aquesta Barcelona literària? Les anècdotes i històries són variades i ben entretingudes.\nPer exemple: l’avinguda Paral·lel es considera en el seu conjunt un escenari canalla, negre i criminal, ple de sang llibertària. Detectius i policies com Pepe Carvalho o Petra Delicado han pentinat els seus carrers. El número 69 va ser el centre de la ciutat que vivia al marge del sistema, amb tot un símbol del pistolerisme: el bar La Tranquilidad, descrit per autors com Pío Baroja, André Malraux o Juan García Oliver.\nNo gaire lluny podem passejar per la Rambla, la de les flors i dels animals, però també dels escriptors. Descrita de manera infinita, hi han deixat volar la seva imaginació escriptors com Mario Vargas Llosa, George Orwell, Pere Calders, Hans Christian Andersen o Juan Marsé. Tots ells, meravellats per aquesta artèria de la ciutat que emana tanta vida per totes bandes.\nI podríem continuar… Les localitzacions descrites seguint 10 estacions de metro són: Barceloneta (Don Quixot, la tragèdia i el mar), Liceu (els dos cors de la ciutat), Paral·lel (la Barcelona canalla), Espanya (la muntanya dels prodigis), Bellvitge (la Barcelona metropolitana forjada en el barri), El Coll/La Teixonera (la Barcelona que va estar sota la catifa), Fontana (territori Rodoreda), Diagonal (la ciutat burguesa), Llacuna (la Barcelona somiada) i Jaume I (la Barcelona medieval i llegendària).\nUna ruta imaginària realment interessant i enriquidora de la nostra ciutat vista des d’un altre punt de vista, el literari, que es pot descobrir coincidint amb la diada de Sant Jordi amb la descàrrega gratuïta del llibre Barcelona metro literària, de l’escriptor Raúl Montilla, gràcies a Amazon.\nL'escriptor Raúl Montilla en un moment de la ruta Línia K davant la Boqueria\nEls escriptors participants en la ruta Línia K del passat 18 d'abril: Raúl Montilla, Cristian Perfumo, Lorena Franco i Coia Valls\n10 estacions de metro convertides en racons literaris. La 'Línia K' explica la relació entre diversos escriptors i Barcelona https://t.co/CKnrCFRQV9 pic.twitter.com/Pf2LMRC70b\n— btv notícies (@btvnoticies) 18 d’abril de 2018\nConceptes: Cultural|Institucions: Altres|TMB|Llocs: Barcelona|Servei: Metro|Anys: 2018\nAmazon i TMB presenten un llibre que descobreix racons literaris a través d'un metro imaginari


Francesc Pau: La convocatòria d'eleccions per part del poble | El Guaita | Fòrum Cívic\nFrancesc Pau: La convocatòria d'eleccions per part del poble\nBy elguaita on 24 d'agost de 2012 No Comment\nSi els ciutadans no estan d’acord amb la línia política del govern no poden fer absolutament res que tingui efectes jurídics. Han d’esperar que acabi la legislatura.\nEspanya és una democràcia parlamentària, equiparable a qualsevol altra democràcia contemporània. Això no obstant, com deia Churchill, la democràcia només és el menys dolent dels sistemes, perquè té importants mancances. Tradicionalment s’entén per democràcia parlamentària aquella en la qual els electors, titulars de la sobirania, cada quatre anys elegeixen un Parlament. La majoria parlamentària elegeix un president del govern i aquest designa el govern. El govern, amb el suport de la majoria parlamentària, dirigeix la política del país.\nActualment, amb la situació econòmica en la qual estem, el concepte tradicional de democràcia s’ha trencat. Com que a Espanya els bancs han donat hipoteques a tothom, s’han fet aeroports sense avions, AVE sense viatgers i poliesportius sense esportistes, entre moltes altres obres, s’ha de tornar el deute i ara ens manen el Banc Central Europeu, l’Eurogrup, el Fons Monetari Internacional i la senyora Merkel, malgrat que no han estat elegits pels ciutadans i ciutadanes de l’Estat. Aquestes institucions, per exemple, ens han fet canviar l’article 135 de la Constitució, i ens han fet apujar el preu de la llum, de l’aigua, de les autopistes, etc.\nGran part de la culpa de la situació econòmica en què estem la tenen els polítics que han estat governant l’Estat des de fa quinze anys, perquè han permès la bombolla immobiliària i que bona part de la ciutadania i de les institucions visquéssim, gràcies al sistema bancari, molt per sobre de les nostres possibilitats econòmiques, endeutant-nos i gastant molt més del que ingressàvem. La funció dels polítics hauria hagut de ser evitar o si més no minimitzar la crisi econòmica que es gestava, que per això els havíem elegit i cobraven una bona retribució.\nL’actual govern de l’Estat, seguint les obligades directrius de Brussel·les, per posar un sol exemple, ha apujat l’IVA, en contra del que va manifestar durant la campanya electoral. L’economia va fatal: el nombre d’aturats és brutal, les administracions no poden pagar les nòmines dels centres d’atenció a la gent gran, del personal dels hospitals, etc. Què poden fer ara els ciutadans i ciutadanes si no estan d’acord amb la línia política que porta el govern? Més enllà de convocar una vaga general o de manifestar-se, no poden fer absolutament res que tingui efectes jurídics. Han d’esperar que acabi la legislatura. Per contra, és raonable que si el poble està capacitat per elegir el Parlament també ho hauria d’estar per canviar la majoria parlamentària, i eventualment el president del govern, mitjançant la convocatòria d’eleccions. Avui dia no s’entén que el vot de la ciutadania sigui un xec en blanc durant quatre anys. Caldria instaurar un procediment perquè el poble pogués obligar a convocar eleccions si el govern no dirigeix el país a satisfacció dels ciutadans i comprovar si disposa del suport suficient per seguir en la línia política que està duent a terme.\nCal partir de la base que el govern ha estat elegit indirectament pel Parlament i que, per tant, té tota la legitimitat democràtica per governar durant una legislatura, que té una durada de quatre anys. Els requisits perquè la ciutadania pogués presentar una proposta de consulta sobre si s’han de convocar eleccions haurien de ser acuradament estudiats, ja que no es tracta d’instaurar aquesta mesura per promoure una permanent inestabilitat governamental i el consegüent desgovern, ni d’entorpir el funcionament del sistema, sinó de millorar-lo. Per tant, aquest procediment extraordinari que es proposa hauria de complir un seguit de requisits també extraordinaris. Alguns dels requisits podrien ser, entre d’altres, que la sol·licitud de consulta popular de convocatòria d’eleccions fos signada per un percentatge molt significatiu del nombre d’electors que varen participar en les darreres eleccions, per exemple un deu per cent o més, i no poder presentar més d’una sol·licitud en cada legislatura. Si els peticionaris arribessin al percentatge establert s’hauria de convocar, en un breu termini predeterminat, la corresponent consulta popular sobre si convocar o no eleccions. Si la majoria absoluta d’electors votessin afirmativament, s’hauria de convocar les eleccions en els terminis establerts.\nQuan els indignats diuen als polítics “No ens representeu”, quan les enquestes d’opinió diuen que els polítics tenen un baix grau d’acceptació, quan molta gent s’absté en les eleccions per manca de vinculació amb el sistema polític, cal plantejar-se seriosament obrir noves vies perquè la ciutadania se senti més representada. En aquest sentit també seria desitjable que, d’una vegada, es reformés el caduc sistema electoral de llistes tancades i bloquejades, en què els electors només coneixen el cap de llista, i s’implantés un sistema anàleg a l’alemany, en el qual cada partit té un nombre de diputats i diputades proporcional al nombre de vots obtingut, i en el qual els ciutadans i ciutadanes elegeixen directament el seu representant.\nFrancesc Pau, El Punt/Avui, 23/08/2012\nConsultes, Eleccions, Llibertats, Sistema electoral\nFrancesc Pau: La convocatòria d'eleccions per part del poble added by elguaita on 24 d’agost de 2012


Just Sociats guanya la Vallès Drac Race disputada al Parc Natural de Sant Llorenç del Munt i l'Obac - FEEC - Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya\nJust Sociats guanya la Vallès Drac Race disputada al Parc Natural de Sant Llorenç del Munt i l’Obac\nL’atleta del Club Excursionista de Callús, Just Sociats, s’ha proclamat guanyador del trail de la primera edició de la Vallès Drac Race. Sociats ha creuat la línia d’arribada situada al Parc de les Nacions Unides de Terrassa amb un temps de 4 hores i 19 minuts. Resident a Terrassa i ben coneixedor del Parc Natural de Sant Llorenç del Munt i l’Obac, Sociats s’ha fet valer de l’experiència sobre el terreny per superar en més de 20 minuts el segon classificat, el francès Antoine Maerten, qui l’ha acompanyat durant la primera part del recorregut de 50 km. Pablo Baietti ha completat el podi i s’ha situat al capdavant de la general del Doble Repte.\nJust Sociats aconsegueix un dels grans resultats de la seva temporada i confirma el bon moment de forma en què es troba, després de la segona posició a la Marató de Muntanya de Berga disputada fa un mes. En el palmarès de Just Sociats figuren el trofeu de campió de la Montserrat Skyrace i la tercera posició al Campionat d’Espanya de Curses per Muntanya, èxits aconseguits l’any passat, a banda de proves tan prestigioses com la Matagalls-Montserrat o la Marató de Muntanya de Sant Llorenç.\nPel que fa a la categoria femenina, la vencedora ha estat Joanna Redondo, que ha arribat a Terrassa amb un temps de 6 hores i 16minuts. L’han acompanyada al podi Sonia Guerrero i Susanna Carbatosa, que han cedit 20 minuts respecte a la guanyadora.\nBon ambient durant la jornada i suspensió de la prova de BTT\nTot i les baixes a última hora de Jan Margarit i Genís Zapater, el Parc de les Nacions Unides de Terrassa ha viscut una primera jornada festiva gràcies a les activitats infantils i les parades de gastronomia i artesania que han amenitzat la cita esportiva. En total, 179 corredors han completat aquest trail de 50 kms que ha obert la primera de les dues jornades de la Vallès Drac Race.\nLa direcció tècnica de la Vallès Drac Race, però, va decidir a última hora suspendre la prova de BTT de 100 km que s’havia de disputar el diumenge al matí a causa dels forts aiguats i la tempesta elèctrica que queia a la comarca a primara hora del matí.


Valencià = mierda | País Valencià, Segle XXI\nValencià = mierda\nPublicat per Redaccio el 23 setembre 2013 en Article del dia · 0 comentaris\nEls diferents casos d’agressions a catalanoparlants que hem conegut aquests darrers mesos al País Valencià protagonitzats per policies nacionals i guàrdies civils, dóna a entendre quina és la consideració que a aquests personatges els mereix la llengua del país, parlada per uns quants milions de persones, una de les llengües d’Europa, també, amb una de les millors i més antigues tradicions literàries. Tot plegat, cada vegada que els agressors pretenen per la força del garrot –-o de la llei, si voleu– imposar el castellà el que estan dient-nos a crits és que per a ells, el valencià, és la mateixa cosa que una enorme merda, calenta i esvarosa, lluenta al sol de l’estiu, cobejada per un milió de golafres mosques de llom daurat i vol pesant. El silenci de la immensa majoria dels notables de la incapaç i gris classe política valenciana, dóna credibilitat i reforça la trista equivalència establerta pels agressors i ratificada per un ordre legal cada dia més anacrònic i asfixiant, atrapat en les seus pròpies contradiccions. En el fons, aquests dirigents pensen el mateix, amb matisos si vostès volen, perquè al capdavall com quasi tots els espanyols que han passat per l’escola del franquisme entenen les llengües en un sentit excloent i jeràrquic, on el castellà es situa al més capdamunt d’una piràmide de la dimensió de la de Kheops. Culturalment indisposats per a aprendre l’anglès o el francès o res que no siga el castellà, miren amb recel i odi als qui amb el mateix carnet d’identitat simplement són diferents, en el parlar també, és clar. Així, doncs, l’escola que iguala mínimament el castellà amb el català o el gallec o l’èuscara només potser que una fàbrica de desafectes i de separatistes. Dècades després de mort Franco els bons espanyols no han entès res mentre els seus representants genuïns tornen a les andades, és a dir, a l’eliminació i l’estranyament de la impossible Espanya plural en nom del progrés, la globalització i els drets universals de la ciutadania. Les agressions, però sobretot la impunitat amb què es cometen, formen part d’aquest clima moral infecte, propi d’un país endarrerit, construït sobre un oceà d’odi africà, ignorància i prejudicis. I així estem des de fa anys i panys.\nArticle anterior De mica en mica Article següent Presó per haver parlat en català a la Guàrdia Civil


Curs en línia per a dones de FEM | Centre d'Informació de la Discapacitat (CID)\n. · by Biblioteques de Sant Boi\t· in Gènere i discapacitat, Inclusió social.\t·\nLa Fundació d’Esclerosi múltiple ofereix un curs en línia que comença a l’Abril, enfocat a la reorientació digital de les dones amb discapacitat.\nEl curs forma part de la cerca de noves competències tecnològiques per a la millora laboral de les dones dintre del marc del projecte “Fem Digital Talent” creat per Inesdi Digital Business School i Barcelona Digital Talent.\nEs busca així millorar la vida laboral de les dones amb discapacitat i empoderar-les per a que puguin dirigir-se a feines més tecnològiques; perfil que cada cop es busca més en els entorns laborals. El talent digital va guanyant terreny, i el teletreball encara ha fomentat més aquestes competències.\nLa formació està estructurada en 5 blocs, entre els que es troben tallers motivacionals i competencials. Es realitzaran unes sessions de coaching individual per tal d’ajudar a l’alumnat a trobar els objectius de millora laboral. També es tocaran temàtiques com el treball d’identitat digital i marca personal, entre d’altres.\nEl curs té un cost de 400 €, tot i que està subvencionat per als socis i sòcies de la FEM.Per a més informació i inscripcions: https://www.fem.es/femdigitaltalent/\n← Associació de bipolars de Catalunya: Assistència psicològica gratuïta\nPel·lícules sobre l’autisme →


L'OMS desaconsella l'ús de plasma de pacients convalescents per Covid-19\nUna pacient realitzant una donació de sang /@EP\nL'Organització Mundial de la Salut (OMS) no aconsella el tractament amb plasma de pacients convalescents per als malalts de COVID-19 perquè asseguren que “ no serveix per millorar la capacitat de supervivència ni disminueix la necessitat de ventilació assistida ”.\nUn grup d'experts internacionals, que treballen per a l'OMS, ho han posat de manifest en una publicació al 'British Medical Journal'. La teràpia consisteix a administrar la sang de persones recuperades del virus a la recuperació d'altres persones.\nSegons es recull, les dades actuals, a més, han demostrat que l'ús de plasma és "costós i lent". Per aquests motius, l'organització ha desaconsellat "rotundament" el seu ús en pacients amb malalties no greus i ha recomanat no fer-lo servir en pacients amb malalties greus i crítiques. En el cas de la negativa rotunda, es deu, segons expliquen els investigadors, al fet que no està justificat el tractament farmacològic en pacients amb un baix risc de mortalitat i altres aspectes clínics.\nAixí mateix, afegeixen que, si bé el tractament amb plasma de pacients convalescents no s'hauria d'utilitzar de forma rutinària en cap pacient, independentment de la seva gravetat, reconeix que “hi ha prou incertesa en els pacients amb malalties greus i crítiques per justificar la continuació dels assajos controlats aleatoris".\nAquestes recomanacions dels experts s'han basat en les evidències mostrades a 16 assajos amb més de 16.000 pacients infectats per la COVID-19, de manera lleu, greu i crítica.


Vall d’Hebron i el BST inicien un assaig per desenvolupar una nova teràpia cel·lular | Vall d'Hebron Barcelona Hospital Campus\nVall d’Hebron i el BST inicien un assaig per desenvolupar una nova teràpia cel·lular\nEs tracta del primer assaig clínic amb teràpia cel·lular antiviral produïda íntegrament a Espanya\nEl Vall d’Hebron Institut d’Oncologia (VHIO) i el Banc de Sang i Teixits (BST) han iniciat un assaig clínic, en què també col·labora l’Hospital La Fe de València, per avaluar la seguretat i eficàcia d’una nova teràpia cel·lular anomenada ViroTCell, que consisteix a administrar limfòcits T específics al·logènics –és a dir, seleccionats a partir de donants–, per al tractament d’infeccions per citomegalovirus (CMV). En concret, per a pacients amb infeccions resistents o que no puguin tolerar altres tractaments després de rebre un trasplantament.\nEs tracta del primer assaig clínic amb teràpia cel·lular antiviral produïda a Espanya, i s’ha posat en marxa aquest juliol. L’assaig el colideren el Dr. Pere Barba, investigador clínic del Grup d’Hematologia Experimental del VHIO, que s’encarregarà del desenvolupament clínic de l’assaig, i el Dr. Sergi Querol, director del Servei de Teràpia Cel·lular del BST, que s’encarregarà de la producció d’aquestes cèl·lules. Per la seva banda, el Dr. Guillermo Sanz és el referent a l’Hospital La Fe.\nEl Dr. Barba, al seu torn, és hematòleg del Servei d’Hematologia de l’Hospital Universitari Vall d’Hebron. Aquest tractament es durà a terme a les instal·lacions de la nova Unitat de Teràpies Cel·lulars Avançades del Vall d'Hebron Barcelona Hospital Campus, pionera a Espanya, ja que és l’única que està dedicada exclusivament a les noves teràpies cel·lulars contra el càncer, sobretot de la sang i dels ganglis limfàtics, i que ha comptat amb el suport de la Fundació Vila Casas.\nAbordar el tractament d’aquestes infeccions és una necessitat vinculada a una complicació del tractament oncològic, ja que aquestes infeccions es desenvolupen en un context de trasplantaments hematopoètics, coneguts genèricament com a trasplantaments de cèl·lules mare, que es realitzen per al tractament de tumors hematològics. “Fins al 95% dels pacients trasplantats amb una infecció per CMV són pacients oncològics, i es tracta d’una de les complicacions habituals en aquest tipus de tractaments”, explica el Dr. Pere Barba.\nUna complicació freqüent en pacients oncològics\nEl citomegalovirus (CMV) és de la família dels virus de la varicel·la i la mononucleosi infecciosa. Una vegada que penetra al cos d’una persona, s’hi queda per sempre. “El 80% de la població és portadora d’aquest virus, tot i que la majoria de les persones amb CMV mai tindran una complicació greu que hi estigui associada. No obstant això, en persones amb un sistema immunitari feble, com les persones immunosuprimides, es pot reactivar aquest virus que roman «adormit» i pot arribar a ocasionar complicacions greus o fins i tot fatals”, afegeix el Dr. Barba.\nAquest és el cas de les persones que pateixen un trasplantament de cèl·lules mare a causa d’un tumor hematològic. El tractament habitual d’aquest tipus d’infeccions són els fàrmacs antivirals, com ganciclovir o foscarnet, que donen uns resultats relativament satisfactoris. No obstant això, en els pacients que desenvolupaven resistència a aquests tractaments o que no els toleraven a causa de la seva toxicitat, es trobaven amb opcions molt limitades. Ara, amb ViroTCell –aquesta nova teràpia cel·lular amb limfòcits T específics al·logènics– s’espera poder donar una resposta a aquests pacients. En l’assaig clínic, que ja està en marxa i que es farà en 20 pacients, també es buscarà veure, a més de la seguretat del tractament, la seva eficàcia a l’hora de combatre la infecció de CMV, així com la seva capacitat per induir la reconstitució immunitària davant el virus. Hi participaran també la resta d’hospitals de Catalunya i La Fe de València.\nPrimer registre de donants de cèl·lules T\nA més, es faran estudis de persistència de les cèl·lules T específiques mitjançant tècniques de quimerisme i sobre el temps transcorregut a identificar al donant. Això últim té una rellevància especial, ja que un dels principals obstacles a superar per aquest tipus de teràpies cel·lulars és poder fer el tractament de forma ràpida.\nNormalment, aquests limfòcits T específics contra CMV procedeixen de donants familiars dels pacients, però quan no hi ha familiars o no disposen de suficients concentracions d’aquests limfòcits específics, cal recórrer a altres donants. Per a això, el BST ha creat el registre REDOCEL, l’únic que hi ha a Espanya i un dels pocs d’Europa, format per donants voluntaris habituals de sang, que a més també poden donar aquest tipus de cèl·lules tan específiques. Gràcies a ells es podrà escurçar temps i salvar les dificultats, per fer aquesta teràpia cel·lular més disponible i viable quan concloguin els assajos clínics. En aquest registre també hi participa el Centre de Transfusió de la Comunitat Valenciana.\nL’assaig clínic ha comptat amb finançament del Ministeri de Ciència, Innovació i Universitats i amb recursos propis del BST, que actua de promotor de l’assaig.


Mar i muntanya de pollastre de pagès amb gambes i bolets\nGamba vermella Pollastre Marisc Farina Llet\nPer a les mandonguilles de pollastre:\n1 kg de cuixa de pollastre de pagès\n400 g de cansalada de porc\ntasseta de llet\ntasseta d'oli d'oliva\nPer al pit de pollastre de pagès:\n600 g de pit de pollastre de pagès\n1/2 kg de gambes de Palamós\n1 kg d'escamarlans de Palamós\n200 g de cebetes del platillo\nPer començar, en un cassó amb oli d'oliva, farigola i romaní confiteu el pit de pollastre ja salat.\nDesprés, salteu-lo en una paella amb una mica d'oli fins que estigui dauradet.\nPer fer les mandonguilles, poseu en un bol la cuixa de pollastre picada, la cansalada de porc picada, l'all picat, el julivert picat, la molla de pà prèviament remullada en llet, l'oli, la sal i el pebre i remeneu-ho bé amb les mans. Seguidament, feu-ne unes boles, poseu-hi una rodanxa de botifarra de perol al mig, enfarineu-les i fregiu-les en una paella amb oli abundant. Quan estiguin dauradetes, poseu-les en un cassó amb el brou de pollastre i deixeu-ho reduir a foc suau.\nA continuació, en una paella amb una mica d'oli salteu els caps de les gambes, les cues de les gambes pelades i les cues dels escamarlans pelats. Tot seguit, en una altra paella amb una mica d'oli salteu les cebetes del platillo i els rossinyols salats.\nI ja per acabar, emplateu les mandonguilles i el pit de pollastre tallat a daus al centre del plat, poseu-hi els escamarlans, les gambes, els rossinyols i les cebetes al voltant i salseu-ho tot amb el suc de cocció de les mandonguilles.


Martí Sabé, Josep\nMartí Sabé, Josep _\nSanta Coloma de Farners, 1915 - 2006\nIngressà a l’Escola de Belles Arts de Barcelona el 1941. Residí en aquesta ciutat i treballà vuit anys al taller de l’escultor Enric Monjo. Fou membre fundador del grup Postectura, creat el 1950, del qual van formar part els escultors Josep Maria Subirachs i Paco Torres Monsó, els pintors J. Datzira i Ricard Creus, i la pintora Esther Boix, tots ells influenciats per les tendències constructivistes que propugnaven un nou humanisme. Fou membre de la Junta dels Salons de Maig, en els quals també participà.\nTreballava el guix, la pedra, el ferro i la terracota, materials que li permeteren una gran llibertat creativa i plàstica. Amb el temps, la seva escultura s’alliberà de l’objecte representat per esdevenir una eina de creació pura. La idea i el concepte, el diàleg entre volums positius i negatius —entre el ple i el buit—, els ritmes, la línia pura, els plans, l’abstracció com a exaltació de la pura plasticitat, sempre amb un rerefons antropomòrfic, conformaren l’expressió d’un nou llenguatge.\nObtingué nombrosos premis, entre els quals el Juli González (1962), quatre primers premis en els Immortal Girona, i un diploma d’honor en l’Exposició Internacional d’Art Sacre de Roma (1950). També va rebre la Medalla d’Or de la Diputació de Girona.\nModelatge - Escaiola patinada


Llar d'Infants Municipal Els Dips: i... dijous experimentació amb sucre!!!\nDemà dimecres cal que porteu la bata de plàstic o de pintura ja que guarnirem la capsa dels tresors, tenim unes idees genials per decorar la capsa, ja ho veureu com us agradaran molt!!!!!\nA més, per dijous caldrà que porteu 250gr de sucre ja que farem l'experimentació amb sucre, aquells granets tan petitets que si te'ls poses a la boca són molt dolços i bons... mmmmm!!!!!\nA més, recordeu que dijous celebrarem l'aniversari del Yerai que ha fet 2 anyets per tant no cal que porteu esmorzar ja que els seus pares portaran coca de sucre i sucs per celebrar-ho. Els més petits si encara no mengen aliments amb sucre si voleu els hi podeu posar galetes.\nPublicat per Els Dips Els Dips Pratdip a 11:18


Participar te nom: MONIÀTIC\nEnviat per Redacció en 5 d'octubre de 2019.\nTags: Moniàtic, Sandra Obiol\nPrincipis de la dècada dels 2000 i amb Jordi Sedano com alcalde (aleshores del Partit Popular), l’Ajuntament d’Alcoi organitza un festival de música: el Mediatic Festival. Segons les proclames de l’alcalde era el festival definitiu. Una d’eixes idees que anaven a convertir a Alcoi en el centre del món. I que, com hem comprovat, s’han esvaït ben prompte com fum de canyot. Només ho podem recordar com un despropòsit més de la pobra política cultural de Sedano i el seu govern.\nCom a contraposició a això sorgí el Moniàtic, quin nom més encertat! Una iniciativa que emergia dels fantàstics moviments de base que encara tenim a la ciutat d’Alcoi, especialment el Panical. Hi estaven també al darrere, en la seua primera edició almenys: Afmet, El Barco Pirata, Insònit, Onff, Riu Viu i el Centre Ovidi Montllor, que jo mateixa coordinava a penes feia un any. I recorde les reunions, les ganes i els afectes que es teixiren. Sé que també hi hagué faena, sempre hi ha, però no la recorde tant com el fet de participar en un projecte engrescador i il·lusionant, que volia posar en evidència que necessitem política cultural de base però també espais autònoms de resistència, de construcció de vincles entre les persones i de la necessitat de participar en la vida de la teua ciutat fora de les fronteres institucionals.\nAra que de tant en tant em dedique a reflexionar amb els meus companys de la Universitat de València sobre participació ciutadana, pose sovint com exemple el Moniàtic per posar de rellevància la necessitat de construir espais autònoms de participació de les persones. Fora d’ordenances, fora de normes, fora per tant també de grans pressupostos, òbviament. Només ganes, il·lusió i aprendre de les errades. Aquesta participació, aquesta confiança en les persones per a que puguen construir alguna cosa que els entusiasme i que ressone en la vida del seu poble és bàsica per a construir una ciutadania crítica, responsable i autònoma.\nLa participació no és -o no és només- la representació institucional de la participació a la que ens tenen acostumades. No es tracta de rànquings d’empreses privades, de partides pressupostàries esquifides a les que tries, per internet, una opció on els diners aniran a parar (si després el govern així ho considera), no és fer una reunió per a exposar el que els governants han decidit que faran, ni delegar en un col·lectiu de gent les decisions que no tenen ganes de prendre. Participació és el Moniàtic. I mai Alcoi podrà estar prou agraïda a la gent que l’impulsà i a la gent que encara avui el fa realitat, amb esforç i alegria, omplint de música i cultura els nostres carrers més abandonats. Per la diversió, sí, però sobretot per remoure consciències.\nLlarga vida al Moniàtic.\nFont: Sandra Obiol Francés, portaveu grup municipal Guanyar Alcoi./\nTorna el Moniàtic Festival d’Alcoi


Enrique Pacheco – L'Informador\nInici\tEtiquetes\tPublicacions etiquetades amb "Enrique Pacheco"\nEl canalí Enrique Pacheco serà el speaker de Mestalla en el “Trofeu Taronja”\nUna vegada més, la veu de Mestalla tindrà accent canalí. El locutor Enrique Pacheco serà la veu encarregada d’amenitzar els prolegòmens i el partit de la 49 edició del “Trofeu Taronja” que es disputarà aquest dimecres a Mestalla i que enfrontarà al València CF i a un dels colossos del futbol europeu, l’AC Milà.\nLa vinculació de Pacheco amb el club “Che” es remunta als inicis de “VCF Mitja Ràdio”, l’emissora oficial del València. Ell s’encarrega de la locució de les promos i els tascons publicitaris.\nLa seua primera vegada com speaker a Mestalla va ser en 2018 en un acte que va servir per a avançar el que seria el “Partit de les Llegendes”, emmarcat en el centenari del València CF. I precisament en aquell partit, el del Centenari, va repetir la tasca d’animador.\nLa temporada següent el club va comptar amb els seus serveis per a amenitzar la presentació de l’equip.\nVa debutar com speaker en partit oficial en el duel que va tancar la temporada passada a Mestalla i en el qual el València es va imposar 4-1 a l’Eibar.\nA posteriori, ha tornat a exercir aquella tasca a Mestalla en actes amb patrocinadors del club i també el Campus d’Estiu.\nEnrique Pacheco i el món de la veu, sempre han anat de la mà. Porta més de dues dècades a “Canals Ràdio”, ha sigut presentador de televisió en “Comarcal Tv” i reporter esportiu en “À Punt”, actor de doblatge i locutor publicitari, entre moltes altres disciplines.\nI de moment, aquest dimecres, Mestalla tornarà a vibrar amb la seua veu i el seu valencianisme.


Guia per a la incorporació dels enfocaments psicosocial i restauratiu en els serveis d'acompanyament a víctimes d'incidents i delictes d'odi i discriminació - IDHC\nGuia per a la incorporació dels[...]\nDiscurs de l'odi Justícia Restaurativa Dret a la igualtat Discriminació\nL'enfocament restauratiu es troba orientat a la restitució del dret vulnerat i a la garantia de no repetició. Efectivament, la no repetició hauria de ser un dels eixos directrius d'un procés amb aquesta perspectiva, que no només hauria de centrar-se en l'experiència individual, sinó entendre's en l'àmbit col·lectiu. En aquest sentit, l'objectiu final de tota pràctica restaurativa ha de ser que cap persona sigui víctima de manifestacions d'odi i discriminació, ja que, a més del mal específic i directe produït, són la porta d'entrada a altres tipus d'abusos i vulneracions, alhora que creen i perpetuen la desigualtat d'oportunitats per a col·lectius tradicionalment discriminats.\nAquest tipus d'acompanyament es concreta en un conjunt de pràctiques que busquen replantejar la forma en què convencionalment pensem les ofenses i la justícia: lluny de la preocupació tradicional sobre l'incompliment de les lleis, la culpa i el càstig, aquest enfocament se centra en el mal causat, les necessitats creades i les obligacions que es generen a partir d'això.\nLa guia ofereix pautes i orientacions pràctiques per a la labor diària de les organitzacions i serveis que atenen víctimes de discriminació, en totes les fases del seu acompanyament. Un punt de partida per a la revisió, no sols en l'àmbit institucional, sinó individual de tots els actors involucrats en el tracte i atenció a persones susceptibles de ser discriminades per algun motiu específic, ja que són també corresponsables en la seva reparació.\nQuan és possible pensar en un acompanyament amb enfocament restauratiu?\nQuè hem de saber per a acompanyar des d'un enfocament restauratiu?\nCom abordar el primer contacte? Pautes bàsiques a tenir en compte per a l'atenció\nCom iniciar un procés d'acompanyament per a reparar el mal?\nAvaluació del mal i pràctiques restauratives\nExemples de pràctiques restauratives\nSeguiment: sobre la fi i/o la gestió (satisfactòria) del conflicte


Els Centres de Serveis Socials desenvolupen un nou sistema d’informació que actuarà com a finestra única | IMI\nTres dels quaranta Centres de Serveis Socials que hi ha a Barcelona començaran a provar el proper mes de juny un nou sistema d’informació desenvolupat a partir de la visió dels i les professionals que l’utilitzen diàriament i que neix amb l’objectiu de convertir-se en una finestra única que respongui a les necessitats concretes que es deriven del treball social.\nEl funcionament del SIRIUS, que és com s’ha batejat el nou sistema, s’avaluarà fins a finals del mes de juliol i en cas que demostri la seva efectivitat s’estendrà progressivament al conjunt de la ciutat. El sistema facilita l’intercanvi d’informació entre sistemes i serveis a fi d’aconseguir una mirada global i integrada de la persona atesa, estandarditza la informació i les eines que donen suport al procés d’atenció i, en definitiva, vol aconseguir que l’obtenció de la informació i el seu ús sigui un suport a la feina dels Serveis Socials i no a la inversa.\nAquesta iniciativa és una de les vint que contempla el projecte Impulsem! de reforma i actualització dels Serveis Socials de Barcelona, un ambiciós procés que es va posar en marxa el gener del 2016 i que ha comptat des de llavors amb la participació activa de centenars de professionals, persones usuàries dels serveis i entitats per detectar quines són les modificacions que caldria fer i fins i tot quines són les més prioritàries.


Crònica de Cerdanya: El govern francès confirma que hi haurà acomiadaments a la Perla Cerdana d'Oceja\nEl govern francès confirma que hi haurà acomiadaments a la Perla Cerdana d'Oceja\nL'Agència Regional de Salut francesa ha confirmat als treballadors del centre sociosanitari de la Perla Cerdana d'Oceja el que ja temien: hi haurà acomiadaments. Ja fa mesos que els empleats es van començar a mobilitzar, perquè temien que el govern francès volgués tancar dos dels nou centres sanitaris que hi ha integrats dins del complex de la Perla. La setmana passada una cinquantena de treballadors es van traslladar fins a Montpeller, on es van manifestar i es van reunir amb responsables de l'Agència de Salut. L'objectiu del govern és que aquesta àrea de la Perla s'unifiqui amb tres centres més de l'Alta Cerdanya, però aquest procés comportarà l'acomiadament de treballadors.\nPer tot plegat, els treballadors pensen seguir amb les manifestacions i les mobilitzacions al llarg d'aquest estiu. De moment, han penjat cartells reivindicatius en diferents pobles de l'Alta Cerdanya. Fa uns dies, a més, van penjar dues grans pancartes a l'edifici de la Perla, però la direcció va ordenar despenjar-les al cap de dues hores. Per la seva banda, els alcaldes de la zona han aprovat una moció en contra del tancament de centres a la Perla.\nPublicat per Crònica de Cerdanya a 17:21


Judici a Mallorca contra dos independentistes per pintar un carril bici\nDirección corta: https://lahaine.org/bO0X\nEl proper dia 16 de octubre es celebrarà un judici de faltes contra dos membres de Maulets al jutjat de Instrucció nº 3 de Palma.\nEl fets que es jutgen es remunten a la nit del passat 1 de maig, el mateix dia que Maulets havia convocat amb èxit una bicicletada per Palma, on es va dur a terme una acció que consistia en la pintada simbòlica d'un carril bici a un dels carrers de la mateixa ciutat.\nL'acció no es va poder finalitzar, ja que la policia va fer aparició, identificant a dos militants de Maulets i colpejant a un d'ells. Així mateix, en una pràctica estesa darrerament, van pressionar a un militant perquè els donés el seu número de telèfon mòbil\nUna vegada més contemplem com el sistema repressiu ataca als moviments socials per les seues ideologies i no pas pels seus fets. Alerta Solidària es fa ressò del crit d’aquests independentistes que amb la seua lluita diària volen millorar i criticar la política urbanística de Palma. No ens es desconegut l’aferrissat odi que les forces policials processen contra el nostre moviment, a l’igual que passa amb les diferents instàncies judicials, encarregades de intentar criminalitzar amb aquests judicis el nostre treball de denúncia, per constructiu que aquest sigui.\nx CGT Catalunya :: 21/05/2019\nx ACATS - Desobediència Cultural :: 21/05/2019\nLa empresa SIFU vulnera y discrimina los derechos de sus trabajadoras\nx CGT Alt Camp Conca de Barberà :: 14/05/2019


El Parc Güell acull la Festa de la Tardor de Barcelona amb una imatge remodelada\nLa Pedrera d'Antoni Gaudí és molt visitada, però una altra de les seves obres que també està molt concorreguda és aquest indret tan màgic de la capital catalana. Des de fa temps, s'hi fan obres de remodelació per millorar la seguretat del parc -molt reivindicada pels veïns- i per netejar l'espessa i immensa massa forestal. Una remodelació que avui ha estat acompanyada d'una festa popular, ja que ha estat el lloc triat aquest any per celebrar la Festa de la Tardor de Barcelona.\n22/10/2006 - 14.59 Actualitzat 22/10/2006 - 20.00\nL'Institut Municipal de Parcs i Jardins vol donar a conèixer així als visitants la rehabilitació feta en els últims mesos. Una rehabilitació de què es gaudirà massivament, si ens atenem a les xifres que assenyalen que el Parc Güell rep de mitjana entre 14.000 i 18.000 visitants al dia. La reforma afecta tant la zona monumental com la forestal, i ha costat un milió dos-cents mil euros.\nS'han renovat camins a la part més arquitectònica i a la plaça de la Natura i el passeig de les Palmeres s'ha posat sauló a tot el terra. En aquest passeig també s'han soterrat les línies elèctriques i s'ha instal·lat enllumenat amb balises situades a terra, tot al llarg del camí.\nUna altra de les actuacions ha estat la millora de la seguretat del Parc. Amb aquest objectiu, s'han posat baranes en escales i punts perillosos i també s'ha ampliat el mobiliari urbà. D'aquesta manera ha augmentat l'espai dedicat al pícnic i s'han substituït la majoria dels bancs per fer-los més còmodes a la gent gran i als discapacitats.\nUna iniciativa nova facilitarà la visita guiada a les persones amb dificultats visuals o auditives, que així podran visitar amb més comoditat una part de l'extensió d'aquest parc urbà de més de 17 hectàrees.\nLa jardineria del recinte és, sobretot, de caràcter forestal, formada per una vegetació de vegades molt espessa, on predominen garrofers, pins i palmeres. En aquest sentit, l'actuació ha estat de neteja i poda del gran arbrat, i de plantació d'arbustos i vegetació entapissant.


Nombre de resultats 15 per a educació\n01/03/2017 - Noves activitats d'educació ambiental de l'Ajuntament de Parets del Vallès\nDurant aquesta primavera podeu participar a tallers de natura en família i sortides naturalistes.\n28/06/2013 - Joc de cartes educatiu Rapinyaires\n14/05/2013 - El 8 de juny arriba una nova edició del Fem Dissabte!\nUn any més Associació Hàbitats organitza el Fem Dissabte!, jornada popular de neteja dels espais fluvials. L’edició del 2013 tindrà lloc el dia 8 de juny a més de 30 municipis i la participació és oberta a tota la població.\n10/05/2013 - Noves activitats per descobrir els ecosistemes aquàtics\nEl Centre d'Estudis dels Rius Mediterranis - Museu del Ter, juntament amb el Grup de Naturalistes d'Osona ha programat una sèrie d'activitats gratuïtes i variades per descobrir els ecosistemes aquàtics.\n20/03/2013 - L’Informe RiusCat 2012 alerta de noves amenaces pels boscos de ribera i els hàbitats fluvials\nAssociació Hàbitats presenta un any més l’Informe RiusCat 2012, un document de referència per al sector del voluntariat social i ambiental, que recull el treball realitzat per milers de voluntaris i voluntàries del Projecte Rius periòdicament per tal de determinar l’estat de salut dels rius i rieres de Catalunya.\n19/03/2013 - Associació enceta un programa de Voluntariat en Família al Projecte Rius\nL'any 2013, Associació Hàbitats se centrarà en l’atenció a les famílies i a la infància, realitzant activitats i materials que atenguin les característiques específiques d’aquests col·lectius en programa de Voluntariat en Família amb el Projecte Rius.\n02/05/2012 - Conte: "La geneta Isona descobreix el riu Gaià"\nEl conte ha estat editat recentment per l’Associació Mediambiental la Sínia i finançat per l’Obra Social “la Caixa” dins el projecte “Els mamífers del Gaià”. És el tercer volum de la col·lecció “Contes de l’Hort i el Riu”.\n05/01/2012 - Associació Hàbitats dóna el tret de sortida del 15è aniversari amb actes per tot el territori català\nAssociació Hàbitats celebra l’any 2012 el quinzè aniversari del Projecte Rius amb actes durant tot l’any a Catalunya. Amb el lema “Catalunya, terra de rius. 15 anys del Projecte Rius. 1997 – 2012” i amb el suport d’Unnim Caixa Obra Social, Associació Hàbitats realitzarà activitats al llarg i ample del territori català per tal de celebrar amb els grups de voluntaris i voluntàries la feina feta al llarg de tots aquests anys.\n28/09/2011 - El riu Ondara serà un dels protagonistes de la Fira del Medi Ambient de Tàrrega\nAssociació Hàbitats organitza el dissabte 1 d’octubre una neteja del riu Ondara, que es complementarà amb una sortida formativa per determinar el seu estat de salut el diumenge 2 d’octubre. Aquestes activitats s’emmarquen en els actes programats en la Fira del Medi Ambient de Tàrrega, en la qual l’entitat també comptarà amb un estand i realitzarà una xerrada de presentació del Projecte Rius.\n11/04/2011 - Neix el blog de l'Escola de naturalistes El Gaig Blau, a Cambrils\nL'adreça és http://escoladenaturalistes.blogspot.com/


Radio Catalunya - SENYORS D'ÒMNIUM I DE L'ANC, URGEIX CREAR LA CAIXA DE RESISTÈNCIA\nSENYORS D'ÒMNIUM I DE L'ANC, URGEIX CREAR LA CAIXA DE RESISTÈNCIA\n"Post festum, pestum"\nAhir va ser un dia màgic, de dibuixos animats, de pel·lícula. Va ser un capítol destacat en el camí del colobrot del referèndum iniciat fa uns anys amb la votació a Arenys de Munt. Com en els grans serials hi ha moments d'èxtasi amb algunes gotes negatives. Aquest és el cas de l'exconseller Baiget que ha estat fulminat pel president pels dubtes sobre la viabilitat del procès perquè tenia por d'exposar el seu patrimoni. La por és molt raonable, però ho havia de comunicar al Govern i no pas a l'opinió pública, oi? També ha estat negativa la resposta dels exconsellers Homs i Ortega solidaritzant-se amb Baiget.\nCal recordar que aquests dos exconsellers han estat inhabilitats pel 9-N i com si fos una partida d'escacs han estat sacrificats com a peons en el joc del referèndum. No sembla pas enraonat que ara vulguin tornar a treure el cap i, per tant, sembla que per patriotisme si més no haurien de callar. En els escacs no es recuperen els peons perduts precisament per salvar peces més valuoses.\nCom deien els romans, després de la festa,l a pesta. Aquí la pesta espanyola és semblant a la pesta bubónica.Ep!, senyors vigilants dels webs independentistes, no he pas dit borbònica.\nUn cop celebrat com cal aquest capítol tan bonic del referèndum ara cal centrar-se en l'ara i aquí. Penso que la decisió més important que s'ha de fer ara, si més no des de la societat civil, és preparar la caixa de resistència per fer front a les nombroses multes que primer cauran sobre els més importants càrrecs polítics i que després com si fos un efecte de dòmino afectarà molta més gent.\nEn aquest sentit el diari col·laboracionista La Vanguardia publica avui el patrimoni dels principals càrrecs catalans, que ve a ser com un avís per tal que si tiren endavant el referèndum ho poden pagar amb el patrimoni personal. Com ho poden pagar els promotor del 9-N que a més de ser inhabilitats podrien haver de sufragar les despeses. I això que algú encara diu que el 9-N que va ser una botifarrada! Sense el 9-N segurament ara no serèim aquí.\nD' entrada haig de dir que l'accès per part de tothom a les dades patrimonials dels polítics i de qualsevol ciutadà particular em sembla demencial. Aquestes dades haurien de ser confidencials i només a l'abast de la justícia i del govern, quan fossin necessàries. Aquesta publicació pot facilitar o directament induir a actes de delinqüència. En fi, aquest no és el tema principal d'avui...\nJa es veu ben clar, doncs,que les sancions a particulars a més de les inhabilitacions i qui sap si la presó seran econòmiques. Per tant ningú no ha de perdre ni un cèntim del seu patrimoni per una sanció de l'estat referida al referèndum. Aleshores, senyors d'Òmnium i de l' ANC,cal començar a preparar la caixa de resistència amb urgència. Una forma d'incentivar els donatius seria vendre una samarreta amb algun lema solidari amb els sancionats. Aquesta samarreta hauria de tenir un valor sentimental per tal que els seus compradors els passessin de fils a néts per demostrar que ells també han participat en la independència.\nMolta gent de forma assenyada diu que tot serà possible si som forts i tenim resistència mental. Completament d'acord. Però amb sembla que sobretot necessitarem una resistència econòmica. El temps ho dirà. Per un si de cas, cal prevenir.\nKOSOVO ENS MARCA EL CAMÍ: PETI QUI PETI SOM MAJORIA ELS INDEPENDENTISTES\nPer fi, ja era hora que algú com el president Torra cités la sentència del tribunal internacional de La Haia sobre el dret de Kosovo a la independència sense el vist-i-plau de Sèrbia. Una situació semblant a la que es viu actualment entre Catalunya i Espanya. Sembla mentida que aquest exemple no s'hagi fet servir pràcticament mai abans i això que tot és molt clar.\nTant com que la majoria independentista en les darreres elecions és inqüestionable. Per què parlar només d'un 47%?, és que els vots en blanc o nuls són espanyolistes? , és que el partits extraparlamentaris que sumen un bon gruix de vots són unionistes? ,és que no hi ha gent als Comuns i companyia que són independentistes? El resultat pràctic és que mai els unionistes no han arribat als 50% dels vots i, per tant, bastant menys de la meitat de la població catalana desitja restar a Espanya.\nD'altra banda, els referèndums d' Escòcia, el Quebec o el Breixt han assolit resultats més migrats que els nostres a l'hora de proclamar-ne la tesis vencedora. A algú se li ha acudit dir que no són vàlids per què pràcticament només representen la meitat de la població o menys? Oi que no ? Els catalans hem de ser més legalistes i babaus?\nD'altra banda, ara sembla que el discurs d'alguns polítics sigui " eixamplar la base independentista". Pensen convèncer potser als neofalangistes de Ciudadanos? No veuen que encara que fossim el 100% de la població a favor de la independència Espanya no ho aprovaria. Aleshores, o són rucs o són malintencionats? En qualsevol dels dos casos fan un mal favor al país.\nSi nosaltres mateixos no sabem esgrimir arguments tan evidents con la sentència sobre Kosovo o no sabem comptar els vots, segurament per falta de costum de fer referèndums, val més que tirem el barret al foc.Per tot plegat, gràcies president Torra. Mai no serà sobrer omplenar-nos de raons si sobretot ens les creiem.\nÉS EVIDENT QUE LLARENA ESTÀ ACTUANT DE FORMA DELICTIVA I N'HAURÀ DE RESPONDRE JUDICIALMENT\nESPANYOL, "CATANYOL " I CATALÀ\nPEDRO SÁNCHEZ I LA NECESSITAT D'INSULTAR\nPRESIDENT TORRA, NO SIGUEM INGENUS: ESPANYA MAI NO ACCEPATARÀ EL DRET D'AUTODETERMINACIÓ\nCRÒNIQUES DE CATALUNYA OKUPADA: ESPANYA HA TRENCAT TAMBÉ LA " CONLLEVANCIA " ORTEGUIANA "\nVOLIES DIÀLEG ? DONCS TÉ, BORRELL\nCRÒNIQUES DE CATALUNYA OKUPADA: ESPANYA HA TRENCAT TAMBÉ LA " CONLLEVANCIA " ORTEGIANA\n" EL IMPERIO DE LA LEY " NO ÉS IGUAL PER A TOTHOM\nSÓC INDEPENDENTISTA IDENTITARI: I QUÈ ?\nEL VENTILADOR DE LA PORQUERIA: SEMBLA QUE ELS INDEPENDENTISTES SOM CULPABLES DE TOT\nTV3: LA NOSTRA ? CAL NO CAURE EN PARANYS\nLA JUSTÍCIA EUROPEA ACABA AL PIRINEU I L'ESPANYOLA TAMBÉ\nEXISTEIXEN TRETS CARACTEROLÒGICS QUE SEPAREN CATALANS I CASTELLANS\nTORRA DIU QUE S'HAURIA D'HAVER DECLARAT LA INDEPENDÈNCIA EL 10-O, PERÒ NO DIU ELS MORTS QUE HAURIA COSTAT\nNI LA SUBMISSIÓ D'ERC NI EL SUÏCIDI DE LA CUP: ARA TOCA INVESTIR QUIM TORRA SENSE NECESSITAT DE MORTS


Vallter 2000 serà final d'etapa de La Volta número 100 - Ripollès Digital\nVallter 2000 serà final d'etapa de La Volta número 100\nLa competició catalana es disputarà entre els dies 23 i 29 de març del 2020\nDilluns, 22 de juliol de 2019 a les 09:53h\nLa victòria del març passat va ser per a Adam Yates a Vallter 2000 | Volta Ciclista\nLa Volta Ciclista a Catalunya ja té data per a l'edició del seu centenari l'any 2020. Serà entre els dies 23 i 29 de març, quan els participants recorreran la geografia d'arreu del país per intentar endur-se la victòria en la tercera prova ciclista per etapes que arriba als 100 anys de celebració.\nI dos dels punts de més interès de la Volta 2020 tindran a veure de nou amb la muntanya. I és que els dos finals en alt de la prova seran a l'estació de Port Ainé, a Rialp, i també a Vallter 2000, a Setcases, tal com ja va succeir el març passat. Dues arribades exigents, que posaran a prova les capacitats dels ciclistes. Les últimes victòries a Vallter dins la ronda catalana se les van endur Adam Yates, Tejay Van Garderen i Nairo Quintana.\nUn port dur, amb 11 quilòmetres de distància, un desnivell mitjà del 7,6% i amb rampes màximes del 18%. Amb l'anunci oficial d'aquests dos finals d'etapa, la Volta Ciclista a Catalunya comença a prendre forma en un any especial per a l'organització, participants i aficionats. Un centenari al qual només han arribat fins ara el Tour de França, que acaba aquest diumenge, i el Giro d'Itàlia.


JornadasGastronomicas | Campd'elx\nAcosta’t a conéixer el Camp d’Elx de la mà dels millors hostalers de la ciutat, en unes jornades en què productes de temporada com la magrana, l’encarnella, els dàtils o les taronges són els protagonistes.\nEn moltes cases d’Elx no hi ha Nit de Nadal sense truita d’encarnelles. La reina de les hortalisses d’hivern i una de les més depuratives.\nSabies que l’encarnella és en realitat la flor, no madura, de la carxofera? I que els antics egipcis ja gaudien del seu sabor?\nVa! Anima’t a menjar encarnelles tu també!\nEn suc, amb canyella, confitada, en melmelada, a mossos… la taronja ens alegra els desdejunis, els berenars i les postres.\nGràcies a la seua aportació de vitamina C, no hi ha casa que no gaudisca del seu sabor i els seus beneficis per a la salut, perquè no sols reforça les nostres defenses contra els refredats, sinó que és un dels aliments més beneficiosos per a lluitar contra l’envelliment cel·lular i de la pell.\nSobre la carabassa podem dir tant… A Espanya, la major concentració de cultius de carabassa la trobem a la Comunitat Valenciana i a Màlaga, així que estem en ple epicentre de camps de carabasses. Les tenim a mà i de riquíssim sabor.\nEt donem un truc per a triar-ne la millor: pega-li uns colpets i si sona com si estiguera buida, significa que està madura, llesta per a consumir. Bon apetit!\nLes faves són un dels aliments més antics de la humanitat. Se sap que en el Neolític ja les consumien.\nI, una vegada més, no concebem un sopar de Nadal sense uns bons grapats de faves sobre la taula o un esmorzar a base de faves cuites amb pernil o remenades amb ou, acompanyat d’un gotet de vi de la nostra terra.\nRiques en ferro i potassi, són un ingredient clau en la nostra gastronomia.\nEl caqui de la nostra zona ens recorda en la seua forma a la tomaca, però amb un color més ataronjat.\nSegons el seu temps de maduresa, poden ser més o menys dolços, però sempre ens aportaran una bona dosi de vitamina A, vitamina C, potassi i fibra.\nEls heu provat en ensalades o melmelades? No deixeu passar l’oportunitat de tastar receptes fetes amb caqui. Deliciós!\nConsiderada una “superfruita”, rica en antioxidants, potassi, calci, magnesi i vitamines.\nLa magrana és símbol de la nostra ciutat, pel seu gran protagonisme en El Misteri, però sabíeu que les magranes es cultiven des de fa més de 5000 anys i que en moltes cultures són símbol de fecunditat?\nVols saber on pots trobar els plats amb els productes de temporada del Camp d’Elx?\nDescobreix quins restaurants participen en aquestes jornades i troba tota la informació sobre plats i productes ací\nVEURE ESTABLIMENTS (DESCARREGUEU PDF)\nJornades gastronomiques del Camp d’Elx 2021


El Racó Del Metal: de setembre 2012\nCrònica Festival Heavyatum\nEl passat 21 de setembre es va celebrar, a la Sala Estraperlo de Badalona, la primera edició del Festival Heavyatum, una sèrie de concerts, principalment centrats en el thrash metal, organitzat pels joves membres de la banda Staccatum, una de les participants. Durant la nit, van estar acompanyats de Insaned, Heiser, Aggression, Menzia i Embellish, sent aquestes dues últimes les més allunyades de l’estil principal de la nit.\nDesprés de diferents problemes per tancar el cartell, prop de les 22h s’obrien les portes de la sala, fet que va fer endarrerir molt el ritme dels concerts; en un principi, l’obertura de portes estava programada per les 21h. Però ni aquest retràs va fer perdre les ganes ni a les bandes ni a la gent que ja corria pels voltants del polígon industrial badaloní.\nEls primers en actuar van ser els Insaned, una jove banda arribada de Sant Pere de Ribes, al Garraf, amb clares influències del thrash clàssic dels ’80. Ells són Javier Baena a la veu i guitarra, Guillem Martínez a la guitarra, Gerard Rodríguez al baix i Gerard Medialdea a la bateria. Actualment es troben en procés de gravació del que serà el seu primer EP; portarà per títol Leaving the Grave i esperen tenir-lo enllestit el més aviat possible.\nEl seu concert va ser una autèntica descàrrega de potència, amb un so molt contundent i unit i una qualitat incontestable per part de tots els membres de la banda. De tots és ben sabut que el thrash metal és un estil bastant estàtic en quant a moviment damunt de l’escenari, però amb una mica més de moviment per part dels membres d’Insaned, el seu show seria molt complet. El seu setlist va ser una mescla de covers i temes propis, aquests darrers sonant realment bé. Estigueu atents a la sortida del seu EP, que promet i molt!\nJust després dels trashers, era el torn de canviar de rotllo i endinsar-nos en la màgica atmosfera a la que ens transporta la música dels Embellish. La banda està formada per David Gohe a la veu, Miguel Castilla i Marc Martín a la guitarra, Ernesto Castilla al baix i Gonzalo Moldes a la bateria. El concert dels egarencs va servir per acomiadar, de manera simbòlica, els temes del seu primer disc, Black Tears and Deep Songs for Lost Lovers, per donar pas a una immediata gira de presentació del seu nou treball, Blindead, tal i com va explicar el mateix David Gohe.\nLa complicitat que es crea entre la banda i el públic augmenta concert rere concert, destacant la comunicació i el saber estar de Gohe i els ànims que reclama en tot moment Miguel Castilla; la resta de membres tampoc passen desapercebuts, destacant la seva gran qualitat musical. Ens agradaria fer menció als dos temes nous que van estrenar: Valley of Broken Smiles i Bleed Me, que van sonar impressionants. Recordeu que el proper 3 de novembre comencen gira a Sala Mephisto.\nSeguidament, el jove trio organitzador de l’esdeveniment feia acte de presència a l’escenari de la Estraperlo: era el torn dels sabadellencs Staccatum, una banda de heavy metal clàssic formada per Marc Galindo a la veu i guitarra, Jesús Marquina al baix i Dennis Ruíz a la bateria. Va ser el concert que va comptar amb més afluència de públic, que va poder gaudir dels temes que s’inclouen en els treballs de la banda.\nMarc és un comunicador impressionant, presentant i explicant cadascun dels temes que van interpretar, cantant-los amb una ràbia bestial; Jesús no va parar ni un moment quiet amb el seu baix i Dennis no deixava de colpejar la bateria amb força, velocitat i precisió. Ens agradaria destacar el tema Dale!, que s’ha convertit ràpidament amb un himne per la banda i pels seus seguidors. El seu concert també va servir per presentar el tema Atrapado i per demostrar que el heavy metal interpretat en castellà no acaba amb les bandes clàssiques de sempre.\nEls quarts en actuar van ser els barcelonins Aggression que, com ja ens diu el seu nom, amb la seva música agressiva, van revolucionar el món del thrash i ho segueixen fent per allà on passen. Ells són Pol Luengo a la veu i guitarra, Oscar Reka a la guitarra, Carlos Leonardo al baix i Jose Rosendo a la bateria. Els hi va tocar un paper difícil, ja que la gran majoria dels assistents es trobaven fora de la sala després de la descàrrega dels amfitrions.\nAmb la seva armilla característica i la seva veu rabiosa, Pol va animar a la gent a acostar-se a l’escenari i donar suport a la banda, mentre descarregaven una gran part dels temes que conformen el seu segon disc, Viocracy, sense oblidar-se d’alguns altres del seu debut, Moshpirit. Entre uns i altres temes es va poder notar la maduresa compositiva de la banda, que els hi ha donat l’experiència i la incorporació dels dos membres rítmics. Els headbangings de tots els membres, l’actitud damunt de l’escenari i els seus temes van fer, de la seva, una gran actuació.\nSeguidament, un altre descans thrasher per escoltar a la banda de metal alternatiu Menzia, a qui ja havíem pogut veure en directe tancant la segona edició del Metal Rising Fest (recorda aquí la crònica). Ells són Gat a la veu, Dídac Narváez a la guitarra, Berni Navarro al baix, Roger Gomés a la bateria i Montse Ballbé als teclats. Segueixen presentant els temes del seu segon disc, Way to Nowhere, així com les seves particulars versions i espectacle visual.\nPart del concert ens el vam perdre perquè érem fora entrevistant a dues bandes de les que, en breu, podreu gaudir de les seves paraules; i, al tornar a la sala per acabar de veure l’actuació de Menzia, ens va sorprendre la poca gent que quedava dins! Tot i això, un aspecte a destacar de la banda, va ser la seva entrega damunt de l’escenari, sense importar si érem 20 o 20 mil els assistents. El seu va ser el concert dels despropòsits: al inici no funcionava un micròfon sense fil, en el tema Necrosis no van poder crear l’efecte de sang perquè no s’obria el paquet i, just acabar el tema, al Dídac se li va trencar una corda de la guitarra. Era la primera vegada que no en portava de recanvi i, a falta de tres temes i sense ningú que li pogués deixar una guitarra, van haver de finalitzar la seva actuació de manera sobtada.\nI, a altes hores de la matinada, encara faltava un concert per veure: el dels egarencs Heiser, una jove banda de groove metal formada per David Rodríguez a la veu i guitarra, Saïd Hafid a la guitarra, Sergi Maillo al baix i Marcos Gómez a la bateria. Actualment es troben en procés de gravació del que serà la seva primera maqueta, que esperem estigui llesta en breu.\nSi amb Menzia hi havia poca gent, amb Heiser encara n’hi havia menys! Tot i això, els seus membres no van deixar de donar-ho tot damunt de l’escenari, destacant l’actitud de Saïd i Marcos, realment impressionant. Però això no vol dir que David i Sergi estiguessin estàtics, tot el contrari: la secció de corda no va parar ni un moment de fer headbanging i d’anar d’una banda a l’altra de l’escenari. Els seus temes són interpretats en castellà, excepte Beautiful Morning, l’únic cantant en anglès. Un gran concert per tancar una gran nit.\nSi la setmana abans ja havíem cremat calories amb el Metal Rising Fest, aquest festival de Sala Estraperlo pot ser el més esgotador al que hem assistit mai! Allà es van ajuntar sis grans bandes que van fer gaudir durant més de sis hores als assistents que es van atrevir a aguantar fins el final. Si no hi vau assistir, i en sabem d’uns quants que no vau venir, us diem el mateix de sempre: recolzeu el metal local i novell, que sempre us aportaran noves visions i grans sorpreses!\nPublicat per Gothikus a 17:34 Cap comentari:\nSeccions: Concert, Crítica, Notícies\nEl passat 14 de setembre, la Sala Estraperlo de Badalona acollia la primera edició del A Ultranza Metal Fest (recorda aquí la crònica), amb la participació de les bandes Ravenblood, Elathan, Karlahan i Drakum.\nUna vegada finalitzat el show, ens vam trobar amb els folkies de Drakum per xerrar amb ells una estona i saber més de la banda. Tot i que es presentaran, us posem en situació dient-vos que ells són Javi Crosas a la veu, Cristian Villanueva i Marc Martínez a les guitarres, José Luís Parreño al baix, Conrad Soler a la bateria, Paula Mykhaylychenko als teclats i acordió i Javi Rubio al violí. Això és el que ens van explicar...\nUs recomanem que seguiu els moviments d'aquesta banda i que, en alguna ocasió, us apropeu a veure'ls en directe, perquè la festa està assegurada quan ells pugen damunt d'un escenari!\nPublicat per Gothikus a 13:09 Cap comentari:\nSeccions: Biografia, Entrevistes, Notícies, Satan Arise\nCrònica Metal Rising Fest II\nDissabte 15 de setembre va ser un dia per recordar! No només pels sis grans concerts que vam poder veure i viure en directe, si no també per la gran quantitat d'amics que es van fer a la Sala Music Boxes de Palau-Solità i Plegamans. I és que aquest va ser el lloc escollit per la segona edició del Metal Rising Fest, un festival dedicat a bandes novells que s'estan obrint pas dins del difícil món musical. Les bandes que es van donar cita en aquesta ocasió van ser A Tempered Heart, Druantia, Icestorm, Karlahan, Sylvania i Menzia.\nLa sala es troba situada a un polígon industrial de Palau-Solità i Plegamans, reconvertint l'entrada a uns box d'assaig en sala de concerts. La primera impressió, com sempre ens passa en entrar en llocs així, va ser a veure com seria el so... i, com ja ens està passant darrerament, ens vam quedar sorpresos per la bona qualitat que en va sortir al llarg de tota a nit! Tot i que l'escenari tenia una forma estranya i quedava una mica just per la majoria de bandes, el festival va acabar sent una festa del heavy metal, deixant contents a tots els assistents que, entre membres de les bandes, familiars i altres curiosos que es van desplaçar fins el lloc, es va arribar, gairebé, al centenar de persones.\nLa bona, o mala sort, va fer que A Tempered Heart fossin els encarregats d'obrir el festival, a les 20:30h. Jordi Lebrón a la veu, Julio Madueño a la guitarra, Josep Villacampa al baix i Ángel Madueño a la bateria segueixen rodant el seu primer disc, An Eerie Sense of Calm per allà on van, donant a conèixer la seva original proposta musical. L'ambient estava una mica fred a l'inici del concert, però mica en mica en públic es va anar despertant, recolzant a la banda que s'havia envoltat d'un ambient místic amb espelmes i fum sortint de l'escenari... potser un dels punts negatius de la nit... la gran quantitat de fum que expulsava la màquina i deixava al públic cobert d'una boira irrespirable.\nCom en els seus anteriors concerts, van obrir amb la seva característica intro, seguida de City of the Dead. Sense tant de temps com al Fnac del Triangle (recorda la presentació del disc aquí), van seguir descarregant temes com The Blind o Go Shining, per acabar amb el seu primer single, Believe the Unbeliever. En aquest concert vam gaudir d'una millor comunicació de Jordi Lebrón amb el públic i del bon rotllo que tenen els membres els uns amb els altres. Amb una execució molt bona, sonant més durs que en estudi, als qui ja els coneixíem ens van agradar molt i els que els veien per primera vegada, van sortir a respirar una mica d'aire fresc amb la sensació d'haver vist un gran concert de metal. Per si els voleu conèixer una mica més, en breu tindreu disponible una entrevista amb la banda.\nEls segons en pujar a l'escenari van ser els egarencs Druantia. En aquest concert vam poder gaudir damunt de l'escenari de la veu de Sílvia Suàrez, les guitarres de Xavi Díaz i Marc Delgado, el baix d'Alan Prieto, Eric Ruíz a la bateria, qui cada vegada està més integrat a la banda, i Àlex Martín als teclats. El passat dissabte va ser l'última ocasió per veure aquesta formació damunt de l'escenari, ja que l'Alan deixa la banda per donar entrada a Aaron Carrasco, qui serà el nou baixista de Druantia, tal i com van anunciar el passat dilluns 17 de setembre.\nPer fi, tot i que damunt de l'escenari s'escoltessin malament, el públic va poder gaudir del bon so de la banda, cosa que no havia passat en les altres ocasions que els havíem pogut veure en directe. L'escenari es quedava petit amb tanta gent, però això no va impedir veure-hi headbanging, que gairebé acaba amb la Sílvia contra el públic; però el bon rotllo que desprenen va fer que es quedés en una anècdota. Marc Delgado va haver de canviar la seva guitarra i, en aquell moment, es va aprofitar per cantar el Per molts anys a la Sílvia, qui havia celebrat el seu aniversari dos dies abans. Van repassar alguns dels temes que conformaran el seu primer disc i la versió del Our Solemn Hour dels holandesos Within Temptation. Amb el tema Wheel of Fate, la Sílvia va aprofitar per presentar la banda, acomiadar l'Alan com Déu mana i posar el punt i final a un gran concert de metal simfònic. Us recomanem l'entrevista que penjarem en breu per descobrir molt més sobre la banda.\nAbans d'arribar a l'equador del festival, una altra banda pujava a l'escenari; en aquesta ocasió ho feien els IceStorm, una banda de heavy metal interpretat en la nostra llengua: el català! Ells són Lambert Méndez a la veu, Lluís Quintana a la guitarra, Marc Ferré a la guitarra i segones veus, Àlex Martínez al baix i Niku Lapuerta a la bateria. El seu concert va servir per presentar el seu disc, Contes de la Vall de Glaç, un disc que sortirà al mercat quan disposin de 650€ per editar-lo, tal i com va dir en Lambert durant el concert.\nTot i haver-hi menys afluència de gent per veure la seva actuació, la banda va sonar molt compacta, amb un directe molt potent i interpretant temes com Ullals de Sang, el primer senzill del seu disc. Amb el record de la Diada Nacional de Catalunya molt proper, van voler dedicar el tema Fills del Tro a tots els assistents a la manifestació. Marc Ferré va estar molt comunicatiu en tot moment des del seu micròfon d'on hi penjava una gran banya, per moments desapercebuda per la gran quantitat de fum que es tornava a generar damunt de l'escenari. Un altre dels moments èpics del concert va ser la versió de Les Creus Vermelles de Sangtraït; i és que el gran Quim Mandado ha col·laborat en la gravació del disc. Una banda altament recomanada, sobretot per tots els nostàlgics del heavy metal en català. En breu tindreu disponible una entrevista per conèixer una mica més a la banda.\nEls concerts continuaven i ara era el torn de l'únic banda arribada des de més enllà de les terres de l'Ebre; els valencians Sylvania es van apropar fins a Palau-Solità i Plegamans per presentar, per primera vegada en terres catalanes, el seu àlbum debut Lazos de Sangre. Amb un so molt potent, Ángel Ortíz a la veu, Alberto Montoya i Eric Rando a les guitarres, Álvaro Chillarón al baix, Pablo Ayala a la bateria i Sofía Pinar als teclats, van començar la seva descàrrega amb un dels temes que més ens agraden del disc: La Princesa Prometida.\nDurant el concert vam poder comprovar diferents coses: la potència vocal d'Ángel és impressionant (més que en estudi), l'Álvaro s'ho passa de conya a l'escenari, la resta de membres són uns músics excepcionals i Sofía no va poder aguantar tot el concert amb els talons que portava i el va acabar descalça. Un moment a destacar del concert va ser la col·laboració realitzada amb Ana Hexe, organitzadora del festival, amb qui van interpretar la cover de Nightwish, Wish I Had an Angel. I, entre altres temes propis, encara van tenir temps de fer la seva cover per excel·lència: el Desátame, de Mónica Naranjo. Per qui no els hagi escoltat, us recomanem el seu disc i que, la propera vegada que ens tornin a visitar, no us els perdeu! Estigueu atents que en breu tindreu l'entrevista que els hi vam fer just abans del concert.\nLa nit va seguir amb Karlahan, la banda de death metal progressiu que la nit anterior havia estat tocant al A Ultranza Metal Fest (recupera la crònica aquí). La banda està formada per Iban de Dios a la veu, Xavi Diví i Sergi Gracia a les guitarres, Sergi Nuez al baix i Jordi Farré a la bateria, van iniciar el seu show amb la intro interpretada per l’Orquestra Simfònica de Kiev, seguida d’un dels seus temes més característics, Reverie. Ja amb aquest tema va quedar demostrada la força que tenen en directe; tant és així que els moviments de cames característics de l'Iban van acabar per obrir un forat a la tarima de l'escenari!\nCom ja fessin la nit anterior a Badalona, tots els membres van demostrar la seva qualitat musical, tot i tenir menys espai a l'escenari. Aquests concerts els hi estan servint per acabar de quallar la nova formació i agafar confiança de cara a la gravació d'un nou treball, que portarà per títol Exile. Si encara no els heu vist en directe, us direm que no us els perdeu i que hi aneu descansats, perquè l'energia que desprenen damunt de l'escenari cansa fins i tot al públic! A ells també els podreu conèixer una mica més amb l'entrevista que en breu penjarem al blog.\nI, per si no en teníem prou, encara quedava un concert per tancar la nit. I mare meva quin concert i final de festa! Els encarregats van ser els Menzia que, tot i que tenien un altre concert el diumenge a les 10 del matí a les Festes del Poble Nou, no es van voler perdre la cita. La banda està encapçalada per Gat, una gran mestre de cerimònies i una gran vocalista, acompanyada de Dídac Narváez a la guitarra, Berni Navarro al baix, Roger Gomés a la bateria i Montse Ballbé als teclats. Tots ells vestits amb temàtica circense i amb màscares i sirenes col·locades estratègicament per l'escenari, van començar el seu concert amb D-Generation, el single del seu segon treball, Way to Nowhere.\nLa resta de concert va ser un no parar, mesclant temes propis amb versions que van fer cantar a ple pulmó al gran número de gent que encara quedava per la sala. Entre d'altres van sonar el It's my Life de Bon Jovi, It's Raining Men de The Weather Girls i un medley de Bola de Drac que va fer embogir al personal. Amb una demostració de qualitat impressionant, un saber fer damunt de l'escenari i una energia desbordant, van posar el punt i final a la nit amb el tema Necrosis, mentre els membres de la banda, sense saber ben bé com, van començar a sagnar per la boca. I és que veure un concert de Menzia és veure un espectacle en tota regla! Estigueu atents perquè també tindrem entrevista amb els seus membres.\nDes de Kalimetal volem donar el nostre màxim suport a aquests tipus d'iniciatives que et fan conèixer a bandes locals que, en moltes ocasions, superen a les tant seguides internacionalment; i també volem reconèixer la feina feta per Ana Hexe, organitzant aquest esdeveniment. Com sempre us diem, a part de les bandes reconegudes mundialment, n'hi ha d'altres que s'ho treballen moltíssim i, en temps de crisi, sempre són una molt bona alternativa per no deixar que la música mori... què això no passi està a les vostres mans!\nPublicat per Gothikus a 15:50 2 comentaris:\nA Ultranza Metal Fest\nDivendres 14 de setembre, la ciutat de Badalona va tremolar al ritme de la primera edició del A Ultranza Metal Fest; la Sala Estraperlo va ser testimoni de les grans actuacions que hi van oferir les bandes Karlahan, Drakum, Elathan i Ravenblood. En un primer moment, el festival havia de comptar amb la participació de la banda igualadina Fraktal, que finalment van caure del cartell per incompatibilitat horària.\nA les 20:30 hores es van obrir les portes de la sala per donar pas a les més de cinquanta persones que esperaven a les rodalies per poder entrar; al llarg de la nit però, l’assistència va anar augmentant, deixant la sala amb un ambient espectacular, rondant el centenar de curiosos i fanàtics que es van apropar fins a la zona industrial de Badalona.\nEls primers a començar, amb una mica de retard doncs el vocalista arribava just de treballar, van ser la banda de death metal simfònic Karlahan. Amb Iban de Dios a la veu, Xavi Diví i Sergi Gracia a les guitarres, Sergi Nuez al baix i Jordi Farré a la bateria, van iniciar el seu show amb la intro interpretada per l’Orquestra Simfònica de Kiev, seguida d’un dels seus temes més característics, Reverie. Ja en aquest tema es pot veure l’energia que desprèn l’Iban en directe, no parant quiet ni un moment, seguint el ritme de la música amb els seus moviments i acompanyat del públic, que tenia ganes de festa, de mosh pits i headbanging.\nPer altra banda, el Xavi tampoc parava quiet mentre demostrava la seva qualitat a les sis cordes, mentre el Jordi no deixava ni un moment de descans al personal, colpejant la bateria amb ràbia; els dos Sergi de la banda, tot i que una mica més estàtics, els acompanyaven a la perfecció amb la seva execució musical. Així, van caure temes com Involution o Remnant, del seu ep A Portrait of Life, sense gaires parlaments entre temes per recuperar el temps perdut i intercalats amb temes que s'inclouran dins una nova gravació, Exile, que s'espera pel proper 2013. Teníem moltes ganes de veure’ls després de la seva actuació al II Aniversari de Metaleros de Catalunya (recordeu la crònica aquí) i, aquesta vegada, tot i que amb una mica de soroll de fons, si que van sonar bé!\nEls següents en pujar a l’escenari eren la troupe de folkies Drakum qui, amb una ambientació amb motius forestals com heura i pells d’animals i amb la intro Entrance to the Dark Realms, els set membres de la banda van anar apareixent poc a poc i situant-se, com bonament podien, al seu lloc per donar el tret de sortida a una descàrrega d’allò més divertida. Javi Crosas a la veu, Cristian Villanueva i Marc Martínez a les guitarres, José Luís Parreño al baix, Conrad Soler a la bateria, Paula Mykhaylychenko als teclats i acordió i Javi Rubio al violí van trencar el gel amb el tema Big One, amb el públic més a prop de l’escenari que amb Karlahan, però no tant esbojarrat.\nAmb alguns problemes amb el violí i en el moment en què la Paula es va calçar l’acordió, Javi va animar al públic repartint whisky a tothom, mentre en Cristian ens va explicar un acudit per fer més amena l’espera. Un dels temes que volem destacar va ser Born of the Skyline, que s’inclourà en la propera gravació de la banda, on canten a duet el Javi i la Paula; gran composició i millor interpretació. Si no estava prou animat l’ambient, amb la cover de Finntroll, Trollhammaren, la gent es va desmadrar... tant, que fins i tot va volar una tanga de color vermell i negre (com la indumentària de la banda), que primer va acabar com a barret pel Cristian i va acabar el concert penjat del mànec de la guitarra d’en Marc. A l’espera d’una nova gravació i, per si no ho eren prou, Drakum segueix creixent concert rere concert. En breu, tindreu disponible l'entrevista realitzada a tots els membres de la banda.\nEls concerts no s’aturaven i, després dels minuts necessaris per canviar l’escenari, els joves Elathan feien la seva aparició per presentar el seu darrer treball, Sotnemal Led Res. Aquesta banda d’Epic Depressive Black Metal, com ells mateixos es defineixen, està formada per Juan Martínez i Òscar Esteve a les guitarres, Albert Nevirus al baix, Ephraïm Quilis a la bateria i Gessamí Martínez a la veu; just en aquest punt ens agradaria destacar la potència de veu que pot arribar a sortir d’un cos tant petit!\nAmb una velocitat de vertigen, les notes dels seus temes anaven caient, mentre els membres de la banda no deixaven de fer poses clàssiques. Al llarg del setlist, només una cançó interpretada en anglès, la que va servir per tancar el seu concert, Darkness of Death. La resta de temes van ser interpretats en castellà però, si algú es pregunta per què no va entendre cap lletra, us podem dir que els seus temes estan cantants a l’inrevés! Si, heu llegit bé; així, el tema que va servir per obrir el concert va ser Arevamirp. Un gran concert d’aquesta jove banda que té molt camí per endavant.\nI, per fi, després de l’entrevista que els hi vam fer la setmana anterior i de convèncer-nos per assistir al concert, els membres de Ravenblood (escolta l’entrevista aquí) van pujar a l’escenari amb la intro Promenade i començant la seva descàrrega amb el tema del seu primer videoclip, Pathfinder. Les guitarres de Jordi Mata i Ángel Jara, el baix de Raul Romero i la bateria de Daniel Ortíz sonaven aclaparadores, mentre que el gran mestre de cerimònies, Daniel Pérez, deixava sortir els seus guturals mentre, a la vegada, no deixava de fer headbanging en cap moment (vigilant sempre de no fer-se saltar una dent amb el micròfon) acompanyat del seu company Jordi.\nTota la banda anava coordinada a la perfecció, la gent estava completament entregada als seus temes i el seu concert va ser gravat en vídeo, sobretot les reaccions del públic, per incloure imatges en el seu proper videoclip. En el concert van estrenar el gran tema Ghost Pride, però tampoc es van oblidar de clàssics com Little Viking, cantat a cor pels assistents. Amb l’ambient en plena ebullició i abans de començar a descarregar el tema Wave Wings, Dani va demanar un wall of death i la gent va respondre immediatament; un ritme a lo reggaeton va desencadenar amb la bogeria de cops i salts. El tema Fading Memories, amb el canvi de papers entre el Jordi, qui va passar a vocalista i Dani, que va passar a la guitarra, va servir per posar el punt i final a un concert d’escàndol que no ens hagués agradat perdre’ns!\nHo hem dit moltes vegades, però no ens cansarem de repetir-ho! Les bandes internacionals estan molt bé... però en temps de crisi, festivals com el del divendres, per només 3€, serveixen per anar de concert i, en la gran majoria de vegades, descobrir bandes que valen molt més del preu que es paga! No deixeu de donar suport a les bandes novells... segur que no us deixaran indiferents!!\nPublicat per Gothikus a 14:10 Cap comentari:\nPresentació "An Eerie Sense of Calm"\nA principis d'aquest 2012, la banda A Tempered Heart editava el seu debut discogràfic, An Eerie Sense of Calm, de la mà d'Avispa Records. Gravat als estudis M20 de Madrid i produït per David Martínez, el disc conté 10 temes de metal gòtic (si és que podem definir així la seva música) contundent i melòdic a la vegada, que no deixa a ningú indiferent després de la seva escolta.\nJa els vam poder veure el passat mes de maig a la Sala Estraperlo de Badalona (recorda la crònica aquí), juntament amb Ankor i Nodrama, en un dels primers directes amb els nous temes. El passat 13 de setembre, després de temps amb el disc al mercat i algunes aparicions damunt de l'escenari, es va fer la presentació oficial al Fòrum del Fnac del Triangle, al centre de Barcelona.\nEl concert havia de començar a les 19h i, a diferència de quan s'actua en una sala catalana, aquí els temps van anar molt quadrats; tot i això, un quart d'hora abans de l'inici, ja hi havia gent esperant per entrar. Com sempre que visitem un nou local, el primer que ens preguntem és com serà la sonoritat... i només entrar, amb heavy metal sonant de fons, ja vam notar que tindríem un so més que respectable!\nMentre els membres de la banda acabaven de saludar als coneguts que s'havien apropat a veure'ls, els primers compassos de la intro començaven a sonar, llançats des d'un ordinador situat al costat de la bateria, propietat d'Ángel Madueño. Poc a poc van entrar la resta de membres: el seu germà Julio Madueño a la guitarra, Josep Villacampa al baix i el vocalista Jordi Lebrón.\nJa en el primer tema de la tarda, City of the Dead, vam poder comprovar el bon so que tenia el Fòrum del Fnac i la gran qualitat instrumental i vocal de la banda, que va creixent concert rere concert. Al llarg de tot el concert, una cinquantena de persones van estar atents a tots els temes que conformen el disc, mentre altres curiosos anaven entrant i sortint, atrets pel so d'A Tempered Heart.\nAmb la gent escampada per l'espai de públic, deixant un gran espai entre la banda i ells, Jordi Lebrón es passejava per davant dels seus companys, desgranant nota rera nota, deixant clara la seva qualitat i versatilitat vocal. D'aquesta manera s'intentava crear un ambient més proper amb un públic atent als temes, però no entregats com en un concert de veritat; i és que l'hora de la presentació i l'ambientació de la sala, amb llums fixes i només una pantalla darrera la banda on s'hi podia veure el seu logotip, va deixar l'ambient una mica fred.\nEn cap moment es va sentir cap crit d'ànims ni es van veure punys ni banyes al cel, però l'execució dels temes va ser perfecte! Per veure i, sobretot, gaudir dels A Tempered Heart al 100%, des de Kalimetal us recomanem que us passeu aquest dissabte 15 de setembre pel Metal Rising Fest II, a Palau-Solità i Plegamans, on es podrà veure tot el potencial d'aquesta gran banda.\nTot i aquesta fredor, els que ja els hem vist en directe, vam poder gaudir millor dels temes, dels petits detalls que inclouen les composicions com Garden of Doom, Hollow Mourning o Black Heaven, entre molts d'altres. Com no podia ser d'una altra manera, van tancar el seu gran concert amb el single del disc, Believe the Unbeliever, esperat per molts dels assistents.\nUs deixem amb el videoclip d'aquest primer single i us esperem a tots el dissabte al Metal Rising Fest II per seguir gaudint amb la música d'A Tempered Heart i de moltes altres bandes!\nPublicat per Gothikus a 15:04 1 comentari:\nEntrevista a Ravenblood\nAbans de començar una nova temporada de Kalimetal, a la que li falta ben poc per donar el tret de sortida amb algunes novetats dins el programa, ens vam desplaçar fins a Cornellà del Llobregat, localitat on els membres de Ravenblood tenen el seu local d'assaig.\nAllà ens hi esperaven dos membres de la banda, el vocalista Dani Pérez i el bateria Dani "Ecu" Ortíz. Durant més de mitja hora, vam estar parlant de la història de la banda, del seu pas pel Wacken Open Air, dels seus plans de futur i de moltes altres coses de gran interès. Però millor que llegir, ho podem escoltar!!\nA més, us volem recordar que aquest proper divendres 14 de setembre, la banda estarà descarregant a la Sala Estraperlo de Badalona, juntament amb Drakum, Fraktal, Karlahan i Elathan, en el que serà el seu darrer concert per terres catalanes. Els membres de la banda ja han avisat que el concert es gravarà per incloure imatges, sobretot del públic, en el seu proper videoclip.\nPer veure una mostra del que han fet fins el moment, no us perdeu les grans imatges que acompanyen un dels seus temes: Pathfinder.\nPublicat per Gothikus a 13:03 Cap comentari:\nSeccions: Entrevistes, Vídeos d'interès


VISITA A VERNIS & TABERNER EQUIPS S.L. El Passat divendres 18 de gener, amb els alumnes de primer de grau mitjà de Producció Agropecuària, vam anar a fer una interessant visita d’estudis a l’empresa Vernis & Taberner Equips S. L. de Gurb, concessionari de la marca JOHN DEERE.\nEl Sr. Manel Lara ens va ensenyar totes i cadascuna de les instal•lacions de l’empresa, explicant-nos tots els dubtes que anaven sortint sobre la marxa. Al final de la volta per les instal•lacions, vam passar a la zona d’exposició de tractors nous i botiga, on vam fer totes les preguntes que portàvem preparades per al bon aprofitament de la visita.\nLa visita va agradar molt als alumnes i des d’aquí volem agrair a “Can Vernis” la seva predisposició i bon tracte que sempre ens dispensen.\nEl dimecres 9 de gener, amb els alumnes de 2n de CFGM de jardineria, vam visitar BrucJardí al matí i CORMA a la tarda. A BrucJardí ens va atendre el gerent, en Francesc Caballero, i un tècnic comercial, en Joan Soler. Els dos ens van fer de guia per a les instal•lacions tot explicant-nos els diferents materials que existeixen per a construir jardins i les tendències actuals.\nSi pel matí vam veure molt material inert a la tarda, a CORMA els alumnes van poder veure in situ milers i milers de plantes. Amb aquestes dues visites els alumnes poden obtenir molta informació que els serà útil per al seu projecte. Volem agrair tant a en Francesc com a en Joan l’atenció i tracte dispensat. Sempre és un plaer anar-los a visitar.\nS'estan mostrant 15 notícies (76-90) de 541


Google reconeix que els seus equips escolten les teves converses amb l'assistent virtual\nExperts de la companyia transcriuen algunes interaccions "per millorar el rendiment" de l'aparell\n2 min. Barcelona 12/07/2019 15:00\n651x366 Imatge d'un dispositiu de l'assistent virtual Google Home / GOOGLE Imatge d'un dispositiu de l'assistent virtual Google Home / GOOGLE\nGoogle ha reconegut que utilitza experts que transcriuen algunes de les converses que els usuaris mantenen amb els seus dispositius, de manera que no són privades. En concret, Google ha admès que escolten i transcriuen un 0,2% d'aquestes converses.\nLa companyia nord-americana ho ha reconegut arran de la filtració, a Holanda, d'un conjunt d'enregistraments d'àudio confidencials. Segons Google, aquestes escoltes es fan per millorar el rendiment d'aparells com Home, l'assistent virtual de la companyia.\nALBERT CUESTA: Majordoms digitals, l’altaveu que escolta\nEl mitjà belga VRT News ha informat d'aquesta descoberta i, a més, ha alertat que els revisors de Google podien sentir les converses i els sorolls de fons dels usuaris de l'assistent i dels seus altaveus intel·ligents Home, incloent-hi informació personal com noms i adreces, i també que aquestes converses eren gravades i emmagatzemades.\nAra, en un comunicat, Google ha admès que un dels seus experts revisors ha violat les polítiques de la companyia i ha filtrat dades confidencials d'àudios en neerlandès.\nEl 'product manager' del cercador de Google, David Monsees, ha assegurat que els seus equips estan investigant els fets i que prendran mesures. "Estem duent a terme una revisió completa de les mesures de seguretat per evitar que tornin a produir-se conductes negatives com aquesta", segons Monsees.\nGoogle ha explicat també el funcionament de la seva tecnologia de reconeixement de parla, a través d'experts en llenguatge que "revisen i transcriuen un petit nombre de comandaments" per millorar el funcionament de l'assistent en els diferents idiomes en què està disponible.\nA més, l'empresa assegura que s'instrueix les persones que revisen els àudios perquè "no transcriguin converses de fons o altres sons, i que només transcriguin les mostres d'àudio que s'adrecen a Google".\nLa marxa lenta dels treballadors de Nissan causa retencions als accessos a Barcelona\nEl nou pla anticrisi d'Alemanya: menys IVA, més ajuts a les famílies i subsidis a la compra de cotxes elèctrics\nMascaretes obligatòries fins a la tardor i multes de 100 euros: així planteja...\n“Barcelona els acollonirà”\nVergés veu "voluntat d'intervenció" de les competències de la Generalitat en el...\nVeïns de Tossa de Mar: "Mai havia vist el poble així"\nCarlos Marqués-Marcet: “El confinament va trastocar la nostra relació amb el temps"\nUn heroi devastat per la mentida Lance Armstrong\nL'Ajuntament compra vuit cases de Sant Andreu per evitar l'expulsió dels veïns\nEls bars nocturns i les discoteques poden obrir en fase 3 amb un terç de l'aforament i sense ball