Borriana penalitza l'empresa que presta el servei de jardineria per incompliment puntual de contracte | Castelló Extra\nEl govern municipal de Borriana ha acusat l’empresa que presta el servei de jardineria a la ciutat, d’incompliment puntual del contracte vigent, concretament en matèria de personal i d’execució de treballs prescrits en el plec, després de la revisió tècnica efectuada ahir dilluns 13 de juny.\nSegons consta en l’informe de l’enginyer de camins municipal sobre la visita d’inspecció efectuada ahir als treballs que realitza l’empresa encarregada del manteniment de parcs i jardins en el municipi, es va poder comprovar físicament que el nombre d’operaris que feien els treballs a Borriana era de 8 persones empleades, en lloc de les 11 que hauria d’haver-hi com a mínim .\nA més, en la revisió als jardins de la plaça Major, col·legi Novenes de Calatrava, col·legi Tarancon, jardí del carrer Illa de Lanzarote, jardí de plaça Mariners, plaça Mare Nostrum i avingudes del Transport, París i Londres, es va comprovar l’altura de la retallada de bardisses i es va constatar que hi ha rebrots que sobrepassen amb escreix els màxims que obliga el plec de jardineria vigent.\nPer tant, l’informe del tècnic municipal conclou que els fets que s’han produït puntualment evidencien que no s’han complit les prescripcions indicades en el contracte vigent relacionades amb altures màximes de bardisses o nombre mínim de persones dedicades al contracte i, per tant, procedeix no abonar al contractista els serveis prestats.\nEl regidor de Serveis Públics, Vicent Aparisi, considera que els fets, tot i que hagen sigut puntuals, suposen una irregularitat en detriment del municipi i és el nostre deure com a garants dels serveis públics “exigir a l’empresa que respecte les condicions contractuals, que compte amb la plantilla necessària per a complir el contracte i penalitzar-la en cas d’incompliment”.\nAparisi ha precisat que ha sigut una actuació puntual, però no per això “menys greu”, i ha indicat que l’Ajuntament realitza inspeccions i visites constants per a comprovar que els treballs s’ajusten a les clàusules contractades.\nCom a contrapunt ha posat d’exemple la inspecció realitzada anteriorment en una visita als jardins de la plaça Major i de la plaça Generalitat, on es va revisar l’altura de la gespa, així com la retallada de bardisses i vores dels dos jardins, en què es va comprovar que es complien les prescripcions indicades en el contracte i, com a conseqüència, sí que procedia abonar al contractista els serveis prestats.


Les vacances d'estiu són sempre una bona oportunitat perquè un pugui dedicar-se amb més deteniment a la lectura. Pel que a mi respecta, aquesta oportunitat és veu incrementada quan faig un viatge per la quantitat de temps mort que em trobo al davant i que suposa una ocasió d'or per satisfer aquesta afició: les hores de viatge en tren, el temps d'espera a l'aeroport, el viatge amb l'avió, estones lliures als hotels... Així que en aquestes sortides estiuenques entre l'equipatge que m'emporto sempre hi acaba formant part un o dos llibres (al marge de les consabudes guies dels llocs que vaig a visitar). Aquestes passades de vacances, els meus companys de viatge de paper i lletra han estat el recull de narracions breus Estius a l'Ebre i el primer volum de les obres completes d'Artur Bladé i Desumvila, que comprèn les narracions Benissanet i Gent de la Ribera d'Ebre.\nFou una casualitat que Estius a l'Ebre vaig adquirir-lo just el dia abans d'anar-me'n de viatge. Sabedor de la seua publicació, vaig estar esperant que un dia o altre acabés en les prestatgeries d'una de les notres llibreries, a no ser que l'aconseguís en un altre indret durant alguna sortida del poble. Ve t aquí que el dissabte abans d'emprendre la partida, allí vaig trobar-me'l, a la Llibreria Bagés, en anar a buscar el diari. No vaig dubtar ni un segon en comprar-lo i així fou com aquest recull de vint-i-un relats d'autors ebrencs esdevingués, in extremis, una de les meues lectures de les vacances d'enguany. Val a dir que hi ha de tot, des de narracions de gran qualitat fins a altres que, amb tot els respectes i des de la meua modesta opinió, deixen molt a desitjar. No obstant en destacaré alguns, començant com no podia ser menys pels escrits pels dos autors flixencs que han participat en el recull, Albert Guiu i Laura Mur. Albert, amb "L'estiu dels fruits", ens fa una evocadora descripció d'episodis de joventut al voltant de l'estació estiuenca a Flix. Laura Mur -"Un partit en solitari"- narra la història d'un barquer del nostre poble i li serveix per fer-se ressò d'un dels episodis més tràgics ocorreguts a Flix com fou el naufragi de la barca als anys quaranta. Apart d'altres que em van cridar l'atenció, faré menció del relat de l'amic Xavier Garcia -"Travessant l'Ebre per Ascó"-, del de Francesca Aliern -"Una carta", per cert inclòs com una separata a dins del llibre- i el de Rafel Duran, "Gràcies per la propina". Sens dubte, n'hi ha d'altres que no he dit que són millors que la darrera narració que he referit, però la qual destaca sobretot pel seu to humorístic i sarcàstic; el llegí durant el viatge de tornada a dalt de l'avió i en un moment donat recordo que no vaig poder contenir un esclat de riure, provocant les mirades curioses dels altres viatgers que hi havia la meu voltant.\nL'altre llibre, com he indicat, fou el primer volum de les obres completes d'Artu r Bladé. Durant el llarg temps d'espera al Prat i les hores de viatge d'anada amb l'avió vaig llegir-me d'una tirada Benissanet, la primera de les narracions. La segona, Gent de la Ribera d'Ebre, marcà d'alguna manera el final de les meues vacances, ja que fou la lectura de la tornada, al marge que vaig finalitzar-lo estant ja a casa. Poca cosa afegiré al respecte d'aquest volum, ja que voldria dedicar una entrada sencera del bloc a Artur Bladé i Desumvila i per tant el comentari sobre aquestes obres el deixaria per més endavant (i per no fer-me repetitiu).\nCom es pot comprovar han estat autors del territori els que han protanitzat les meues lecures de les vacances. Si hi sumem que començaments de l'estiu vaig llegir-me La clau Gaudí, d'Andreu Carranza, i el recull de poesies Formigues, de Josep de Flix, i molt abans, al març, enmig de l'obligada estada a casa a causa de la grip, vaig poder gaudir de l'inèdit recull Versos de la guerra i de l'exili, d'Artur Bladé, i del colpidor De la mà de la meva filla, d'Albert Guiu. Resumint, pel que fa autors i obres, aquest any tot s'ha quedat a casa pel que a mi respecta. Amb tot hi ha hagut alguna excepció a la regla, com el dens, però interessant i magnífic llibre de Claudio Magris, El Danubi.\nPublicat per Josep Antoni Collazos Ribera a 18:36 Cap comentari:


L'Interpret - Instruments\nA L’Intèrpret es poden estudiar 17 instruments, tant de música clàssica com moderna. Tots ells encaixen en diferents formacions, agrupacions i estils musicals.\nL’escola disposa d’un pla d’assessorament en l’elecció de l’instrument per tal que s’esculli tenint en compte diversos criteris i essent conscients de les possibilitats de cadascú.\nLes classes d’instrument a L’Intèrpret són sempre individuals.\nSegons l’edat de l’alumnat, les classes poden ser de 30, 45 o 60 minuts setmanals.\nEL BAIX ELÈCTRIC\nEl baix elèctric és un instrument de corda pinçada que disposa de quatre cordes.\nL’instrument consta d’una caixa de ressonància i un mànec que permet escurçar les cordes amb la pressió del dit, produint així les diferents notes. Les cordes s’estenen entre el pontet i el claviller que permet afinar-les.\nPer les seves característiques sonores i el seu important rol com a base harmònica dins les agrupacions es pot considerar el cosí-germà dels contrabaix. El baix elèctric és de vital importància en agrupacions de jazz, rock o heavy.\nEl professor de baix elèctric de l’Escola de Música L’Intèrpret és el Jaume Olivé.\nLa bateria és, en realitat, un conjunt d’instruments què es toquen alhora com si fossin un. Així doncs, en una bateria ens trobem els plats, el bombo, la caixa, els timbals i el goliat.Cal saber fer-los sonar correctament per separat i, finalment, junts. La bateria la podrem tocar en el combo, la big band i en algunes formacions orquestrals. L’escola disposa d’una bateria “Yamaha” de dimensions petites perquè pugui ésser tocada per l’alumnat de 6 anys d’edat, a més de 3 bateries de mida normal.\nEl professor de percussió de l’Escola de Música L’Intèrpret és l’Ignasi Corella.\nLa veu és considerada com el primer instrument per tot músic. Necessita de la nostra cura constantment, ja que sempre la portem a sobre. Com fer funcionar de la millor manera els aparells respiratori, fonador, i ressonador? I quina millor manera per fer-ho que cursant estudis específics en l’assignatura de veu?\nL’Escola de Música L’Intèrpret dóna resposta a aquesta necessitat amb l’assignatura de veu. Vine a aprendre a cantar amb el repertori que més s’adeqüi als teus interessos, capacitats, i motivacions!\nLes professores de veu de L’Escola de Música L’Intèrpret són l'Anna Valldeneu i la Tui Higgins.\nCom et pots imaginar aquest instrument és de la família de vent-fusta, de llengüeta simple, normalment construït amb fusta de banús i que, de la mateixa manera que les flautes travesseres, té un tub cilíndric, que en el clarinet acaba en una peça en forma de campana. La família dels clarinets està formada per un conjunt d’instruments que abasta des de les sonoritats més agudes (petit clarinet) fins als registres més greus (clarinet contrabaix).\nA L’Escola de Música L’Intèrpret pots estudiar els més utilitzats en tot tipus de formacions, com el clarinet en Si bemoll.\nEls professors de clarinet de L’Escola de Música L’Intèrpret són el Toni Campos i el Josep Soler.\nEl contrabaix és un instrument de la família de corda fregada. Un instrument fet de fusta d’auró, d’avet i banús, que després de ser tallada i donada la forma, s’encola i s’envernissa per donar-li el seu color càlid. Les 4 cordes del contrabaix es freguen amb l’arquet, una vara de fusta amb una llarga metxa de crineres de cavall.\nEl so que produeix el contrabaix és el més greu de tota la família. És també l’instrument més gros de la família (tot i això, n’hi ha de diferents mesures), i el tocarem de peu o asseguts en un tamboret.\nEl contrabaix és un instrument molt “buscat” per la quantitat d’agrupacions que pot formar. El podem escoltar i veure en agrupacions de molts tipus com la cobla, l’orquestra, combos de música moderna, agrupacions de música de cambra…\nEl professor de contrabaix de l’Escola de Música L’Intèrpret és el Jaume Olivé.\nTot i que actualment s’acostuma construir amb diversos materials (or, plata), degut als seus orígens (construïda sempre amb fusta) i al seu timbre, es considera la flauta travessera com un instrument de la família de vent-fusta. L’embocadura de la flauta travessera consisteix en un forat que actua de bisell tallant l’aire produït pel músic. Aquest aire fa que vibri la columna d’aire i es produeixi el so. Aquest instrument el podrem escoltar i veure de la mateixa manera en formacions clàssiques, modernes o tradicionals.\nEls professors de flauta travessera de l’Escola de Música L’Intèrpret són el Simón Fernández i l’Albert Morreres.\nLa guitarra és un instrument de corda polsada que disposa de sis cordes.\nL’instrument consta d’una caixa de ressonància i un mànec dividit en 19 trasts que permeten escurçar les cordes amb la pressió del dit, produint així les diferents notes. Les cordes s’estenen entre el pontet i el claviller, que permet afinar-les.\nÉs un instrument de grans possibilitats expressives i tècniques que permet diferents sonoritats i maneres de ser tocat: puntejat (nota a nota) i fregat (tocant acords).\nLa guitarra ha sabut adaptar-se a les diferents necessitats de variats estils musicals. Així, a L’Intèrpret es pot estudiar guitarra clàssica, jazz o elèctrica, per tal de tocar en formacions de música de cambra, grups de rock, jazz, etc.\nL’Escola sempre ha apostat per integrar l’ensenyament de la guitarra clàssica i moderna com un de sol, aprofitant els continguts que tradicionalment s’ha assignat a una i altra assignatures, per tal que els nostres alumnes tinguin una visió global de l’instrument, sobretot al nivell elemental.\nEsl professorars de guitarra de L’Escola de Música L’Intèrpret són l’Alfons Enjuanes, el Jonathan Galeano, l’Enric Navarra i l'Ana Cambra.\nEls instruments de percussió es poden fer sonar percudint, sacsejant, fregant o entrexocant. Es poden percudir amb les mans, amb baquetes, maces, escombretes, martells… Poden ser de membranes, de cordes, de plaques, de làmines…i pel que fa al seu material: ferro, fusta, pell, ceràmica, pedra, vidre…I a més, també n’hi ha ha de diferents mides i formes. Cada aspecte influeix en el timbre de l’instrument.\nNormalment els agruparem segons el seu so determinat (timbales, xilòfon, vibràfon) o bé indeterminat (tambors, caixa, castanyoles).\nLa quantitat d’instruments que engloba obre un gran ventall de possibilitats i sortides per qui estudia aquest instrument, tant pel que fa a l’àmbit clàssic com al modern.\nEls professors de percussió de l’Escola de Música L’Intèrpret són l’Ignasi Corella i el Dani Ishanda.\nAquest instrument és de la família de corda percudida. No ho sembla, veritat? Dins la seva caixa té cordes, martellets...\nAquest instrument es toca assegut i pot produir sons molt aguts i molt greus al mateix temps. Fins i tot, pot tocar-se a quatre mans, és a dir, dos persones poden tocar el mateix piano alhora.\nEl podem veure i escoltar com a solista, en orquestres, en formacions de música de cambra, en combos de música moderna; o per acompanyar tot tipus d’instruments.\nL’Escola sempre ha apostat per integrar l’ensenyament del piano clàssic i modern com un de sol, aprofitant els continguts que tradicionalment s’ha assignat a una i altra assignatures, per tal que els nostres alumnes tinguin una visió global de l’instrument.\nEl professorat de piano de L’Escola de Música L’Intèrpret són el Pancho Marrodan, la Maite Piñol, el José Luis Ríos, la Vivian Sànchez i l’Oksana Shymanska.\nEl violí és un instrument de la família de corda fregada.\nUn instrument fet de fusta d’auró, d’avet i banús, que després de ser tallada i donada la forma, s’encola i s’envernissa per donar-li el seu color càlid. Les 4 cordes del violí es freguen amb l’arquet, una vara de fusta amb una llarga metxa de crineres de cavall.\nÉs el més petit de la família i, per tant, el que és capaç de produir els sons més aguts. És l’instrument més nombrós a l’orquestra. A més, el podrem escoltar sol o en d’altres agrupacions com en els combos de música moderna, agrupacions de música de cambra, etc.\nEls/les professors/es de violí de l’Escola de Música L’Intèrpret són la Maria Berengué, el David Gómez, l’Alfons Pérez i l’Ivan Pérez.\nLa viola és un instrument de la família de corda fregada.\nUn instrument fet de fusta d’auró, d’avet i banús, que després de ser tallada i donada la forma, s’encola i es vernissa per donar-li el seu color càlid. Les 4 cordes de la viola es freguen amb l’arquet, una vara de fusta amb una llarga metxa de crineres de cavall.\nÉs la germana gran de la seva família i, per tant, és capaç de produïr sons més greus que el violí. Encara hi ha poca gent que estudii viola, per això, aquest és un dels instruments més buscats. A més, el podrem escoltar sol i/o en d’altres agrupacions com en els combos de música moderna, agrupacions de música de cambra…\nEls/les professors/es de viola de l’Escola de Música L’Intèrpret són la Maria Berengué, l'Ivan Pérez i el David Gómez.\nEl violoncel és un instrument de la família de corda fregada.\nUn instrument fet de fusta d’auró, d’avet i banús, que després de ser tallada i donada la forma, s’encola i s’envernissa per donar-li el seu color càlid. Les 4 cordes del violoncel es freguen amb l’arquet, una vara de fusta amb una llarga metxa de crineres de cavall. El so que produeix aquest instrument és el que més s’assembla a la veu humana, i és molt còmode de tocar ja que sempre es fa assegut. A més, el podrem escoltar sol o en d’altres agrupacions com en els combos de música moderna, agrupacions de música de cambra…\nEl saxòfon és un instrument de vent que, tot i estar construït en metall, normalment bronze o llautó, pertany a la família d’instruments de vent-fusta. Això es deu bàsicament al fet que disposa, com el clarinet, d’una llengüeta simple. Una llengüeta, però, més ampla i sòlida que requereix una capacitat respiratòria més gran que la del clarinet. El seu cos és de perforació cònica.\nA L’Escola de Música L’Intèrpret es pot estudiar els saxòfons més emprats, tenor, contralt, i soprano.\nTot i poder veure’l i escoltar-lo, tant en formacions clàssiques com modernes, és en el jazz i posteriorment en el rock i el pop que el saxòfon adquireix un paper més important.\nEl professor de saxòfon de l’Escola de Música L’Intèrpret és el José María Castro.\nEl trombó de vares és un instrument de vent-metall, consistent en un cos bàsicament cilíndric, tret del pavelló que té forma de campana, i que incorpora una peça, la vara, que permet allargar la longitud del tub. De la mateixa manera que amb la trompeta, els llavis del músic fan la funció de llengüeta.\nEl trombó té un timbre ple i vibrant, amb una sonoritat gruixuda tant quan es toca fort com fluix.\nEl jazz ha recollit els recursos expressius del trombó, mentre que a les formacions clàssiques la seva utilització ha quedat pràcticament reduïda als trombons tenors.\nEl professor de trombó de L’Escola de Música L’Intèrpret és l’Òscar Canosa.\nEn els instruments de vent metall, com ara la trompeta, els llavis del músic fan la funció de llengüeta. El tub de la trompeta pot estar fet de diferents aliatges, com per exemple el coure. El seu particular timbre i la seva potència sonora són les seves principals característiques.\nHi ha diferents tipus de trompetes. Les més emprades són la trompeta en Si bemoll, i la més comuna, la trompeta en Do.\nAquest és un instrument molt important en algunes agrupacions de cambra de la mateixa família, en orquestres simfòniques, grups de jazz, big bands.\nEl professor de trompeta de l’Escola de Música L’Intèrpret és el Sergi Llena.


(Justícia i Pau) Des de juny de 2010 s’està gestant un nou projecte cinematogràfic que repassa la trajectòria vital de l'activista Arcadi Oliveres, president de Justícia i...\n25 anys de "Signes del temps"\n(Televisió de Catalunya) El diumenge 25 de setembre, a les 10 del matí, el programa religiós de TVC “Signes dels temps” comença la...\n«Qualsevol retallada empitjora la situació de les persones ateses a Càritas»\n(Catalunya Cristiana) Si en època de bonança econòmica vam ser incapaços de fer els deures pel que fa a l’eradicació de la pobresa, en els temps actuals aquesta fita ja sembla gairebé...\n75è aniversari dels màrtirs claretians de Cervera i Mas Claret\n(Claretians) El diumenge 18 de setembre la família claretiana va celebrar a Cervera i al Mas Claret el 75è aniversari dels prop de 130 claretians catalans assassinats al 36. 25 d’ells formaren part del «seminari m...\n(Jordi Llisterri –CR) Abans que s’acabi aquesta dècada la imatge de Barcelona serà diferent. D’aquí a set o vuit anys ja es veurà acabada la torre central, la de Jesucrist, amb 170 metres d’alçada, i, per tant el perfil gaireb...\nL’expert en música antiga Lorenzo Ghielmi acosta Böhm i les grans obres de Bach a Montserrat\n(Abadia de Montserrat) Divendres 23 de setembre, a les 17h, Lorenzo Ghielmi tancarà el I Festival Internacional Orgue de Montserrat. Cassià M. Just, in memoriam, que s’ha celebrat durant l’estiu a la Bas...\nRigol deixa la Sagrada Família amb els objectius complerts\n(Jordi Llisterri –CR) El president delegat de Patronat de la Sagrada Família, Joan Rigol, deixarà aquest càrrec a finals de mes. Així ho ha anunciat en una roda de premsa aquest dimarts al migdia. Rigol considera que després de set anys ha...\nClaret publica en català la segona part de «Jesús de Natzaret» de Benet XVI\n(Claret) Aquesta setmana ja es pot trobar a les llibreries la segona part del llibre «Jesús de Natzaret. De l’entrada a Jerusalem a la Resurrecció». La primera part del llibre...


Col·lectiu Moretó: Creences i raons - Altaveu\nSom un grup de ciutadans del país que ens oposem a l'aeroport que s'està promovent a l'interior del Principat.\nSi una entitat parapública els hi convida a la presentació d’un projecte de túnel a França elaborat per una filial de Tesla que prepara el software pels vehicles intel·ligents i autònoms, potser es preguntaran quants túnels han fet els enginyers de Tesla. Entenen perfectament que no és el mateix fer un programa d’intel·ligència artificial o d’ajuda a la conducció que estudiar un túnel, la qual cosa implica una expertise diferent: en enginyeria civil, geologia, hidrogeologia, ventilació i evacuació de fums, seguretat antiincendi en túnels; uns coneixements que no entren en l’especialització del dissenyadors d’hardware i software dels vehicles autònoms, encara que la competència en el seu camp propi estigui fora de dubte.\nContràriament a aquesta manera de procedir, la Cambra de Comerç si volgués estudiar la viabilitat del túnel del Port del Rat, buscaria la filial de Tesla, com ha fet quan s’ha tractat de buscar un lloc adient per situar un aeroport “interior” a Andorra, contractant una filial de Airbus especialitzada en operacions de vol i solucions per la gestió de tràfic aeri en lloc procedir amb lògica i demanar opinions a institucions especialitzades. Pels curiosos, poden consultar al portal de NavBlue per veure que la feina que fa NavBlue, creada en 2015, és la de proveïdor de solucions tecnològiques per millorar les operacions de vol i la gestió del tràfic aeri.\nCreure o no creure (en l’aeroport andorrà) deia un polític fa pocs dies. Al Col·lectiu Moretó som de l’opinió que la factibilitat d’un aeroport no és una qüestió de fe, sinó de requisits tècnics i d’arguments racionals, l’era de la superstició ja és història\nD’informes objectius d’organismes oficials sobre viabilitat d’un aeroport a Andorra ja en tenim; sense anar més lluny, en 2007, els llavors ministres Joel Font i Xavier Jordana van encomanar un estudi a l'Organització d'Aviació Civil Internacional (OACI), per establir la viabilitat de construir un aeroport a l’interior del país. El resultat de l’estudi elaborat pel consultor canadenc Normand Taillefer va ser negatiu en quant la possibilitat de construir un aeroport de codi 4. Ni a la Rabassa, ni a Entor, ni al bosc de Moretó, el consultor de l’OACI va trobar condicions morfològiques favorables per construir un aeroport que pogués rebre avions de capacitat superior als 50-70 passatgers.\nSegons Taillefer, només el lloc de la Rabassa-Planell podia qualificar-se per equipar-se amb ajudes a la navegació “de precisió”; els demés llocs estudiats Rabassa-Camp de Tir, Entor i Moretó tots situats en flancs de muntanya i amb obstacles en les aproximacions no eren aptes.\nA més, el consultor de l’OACI, recordava que no pot haver ni aterratge, ni enlairament si el component de vent transversal és superior a 37 km/hora; quantes hores a l’any hi ha a Grau Roig vent més fort? Taillefer no tenia dades sobre vent; les té avui la Cambra de Comerç?\nSobre la idoneïtat del lloc Grau Roig-Moretó els comentaris de l’expert eren els següents: “el lloc està situat a una altitud de més de 1900 m i encaixat en una vall vorejada de cims de més de 2500 m. Varies muntanyes elevades estan localitzades a l’eix de l’aproximació/sortida de la pista, al nord-oest del Tarter així com a l’eix de la pista als sud-est, la qual cosa fa l’accés difícil ‘par la voie des airs’.... en conclusió, aquest àmbit es prestaria malament per l’explotació de vols regulars”.\nA més a més, al punt 6.4 de les conclusions generals, Taillefer trencava les il·lusions sobiranistes dels que volen creure que amb una aeroport interior els andorrans conqueriríem una autonomia en relació als països veïns i ja no dependríem d’ells: “suposem que hom hagi de construir una pista de llargada de 3500 m. La llargada total se les superfícies de la pista i les dos superfícies d’aproximació de precisió seria de 33620 m. La distància entre les fronteres en la part més ampla de l’eix Est-Oest és aproximadament 30500 m; si volguéssim equipar una pista amb aproximació de precisió al centre del país ( el lloc més llunyà de les fronteres – nota del CM) les extremitats de les superfícies d’aproximació estarien situades al Oest a sobre Espanya i sobre territori francès a l’Est”.\nI seguia el consultor de l’OACI: "Totes les alternatives d’equipament d’un aeroport amb una xifra de codi 3 o 4 amb aproximació de precisió de categoria 1 porten als mateixos resultats”.\nAmb un informe així que opinen vostès que cal fer? Els hi direm que s’ha fet: els arguments de l’informe de l’OACI i les seves recomanacions es van amagar i oblidar; no interessaven als voluntaris sempre disposats a “creure” en l’aeroport sobirà, disposats a engegar, a partir de zero, la màquina dels somnis de l’Ícar andorrà, dels somiatruites, que incapaços d’afrontar els reptes i les realitats andorranes, es dediquen a alimentar miratges.\nCreure o no creure (en l’aeroport andorrà) deia un polític fa pocs dies. Al Col·lectiu Moretó som de l’opinió que la factibilitat d’un aeroport no és una qüestió de fe, sinó de requisits tècnics i d’arguments racionals, l’era de la superstició ja és història.\nTambé a Andorra?\nAltres opinions de Col·lectiu Moretó


Guest accomodation Klancar Ig Eslovènia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 4 allotjaments a Ig.\nStaje 6, Ig, Ig, Eslovènia, 1292 - Veure al mapa\nMés informació sobre Guest accomodation Klancar\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Ig, no busqui més enllà de Guest accomodation Klancar. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Guest accomodation Klancar, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, aparcament de cotxes, habitació familiar.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses jardí, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Guest accomodation Klancar és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Ig.\nAllotjaments a Ig


Reduir la progressió de la miopia ja és possible! - Regió7\nReduir la progressió de la miopia ja és possible!\nSoler Centre Visual | MANRESA\nLa miopia s'ha de controlar ARXIU\nLa miopia és una anomalia de l'ull que causa una visió borrosa en la visió llunyana. Avui dia és un dels errors refractius oculars més comuns i es preveu que aquesta xifra augmenti fins a arribar a afectar a un del 50% de la població total l'any 2050. Aquesta xifra és alarmant, i sobretot sabent que gran part dels casos podrien haver-se contingut seguint un tractament de control de la miopia.\nEls tractaments de control de la progressió de la miopia són un seguit de mètodes mantinguts durant un període de temps, entre els 8 anys i els 18 anys, per a controlar l'augment de la miopia i així evitar una graduació més alta a llarg termini.\nAquests tractaments s'implementen en nens i adolescents, ja que és l'etapa on l'ull creix i es desenvolupa i quan augmenta més la miopia. Si realitzem un control podem frenar i controlar fins a un 59% l'increment de la miopia.\nDins dels tractaments de control de miopia podem trobar diferents tipologies, ja que cada cas té unes necessitats específiques, aquests tractaments poden ser únics o combinats entre si. Entre totes les possibilitats tenim: Control de miopia mitjançant lents de contacte, lents de contacte nocturnes (ORTO-K), vidres de control de miopia, higiene i teràpia visual i altres tractaments farmacològics.\nPer escollir quina estratègia implementem en cada cas és necessari un estudi previ per aconseguir així un tractament personalitzat i uns resultats òptims.\n93 873 52 55


play-off – Página 2 – Inter Club d'Escaldes\nPublicado el 19 de julio de 2020 19 de julio de 2020 por Inter Club d'Escaldes\nContinua depenent de l’Inter\nNomés una victòria. Sí: ja haviem dit el mateix a la crònica anterior. Però la situació no canvia a favor de l’Inter que, tot i no poder assegurar el títol de Lliga a la segona jornada del play-off, encara té la primera opció per cridar campió.\nSigue leyendo Continua depenent de l’Inter\nEtiquetas: Engordany, Inter, play-off\nPublicado el 19 de mayo de 2019 19 de mayo de 2019 por Inter Club d'Escaldes\nL’Inter no s’atura mai\nQue ens mereixíem un altre final. Que era molt difícil no dependre de sí mateix per aconseguir el nostre somni. Que l’Inter ha estat l’equip revelació de la temporada. Valoracions que se senten sovint al voltant del futbol andorrà, però, tot i no assolir la classificació directa a competicions europees, la principal victòria és continuar escrivint la nostra història.\nSigue leyendo L’Inter no s’atura mai\nPublicado el 12 de mayo de 2019 12 de mayo de 2019 por Inter Club d'Escaldes\nÈpic. Potser la millor paraula per començar aquesta crònica. L’Inter Club d’Escaldes havia de guanyar el seu penúltim partit de Lliga per mantenir les opcions intactes d’assolir directament el somni de classificar-se a competicions europees. La manera d’aconseguir la victòria ha estat una història no apta per a cardíacs.\nSigue leyendo Seny, pit i collons\nEtiquetas: FC Santa Coloma, Inter, play-off\nTindrem paciència 5 de diciembre de 2021


Les comprovacions que s'estan fent aquests dies volen simular diferents escenaris\n3 min. La Seu d'Urgell 17/09/2019 17:00\n651x366 L'avió de verificació de vol, aquest dimarts al matí a l'aeroport d'Andorra-la Seu d'Urgell. / A. L. (ACN) L'avió de verificació de vol, aquest dimarts al matí a l'aeroport d'Andorra-la Seu d'Urgell. / A. L. (ACN)\n651x366 L'avió de vertificació sobrevolant la pista d'aterratge de l'aeroport Andorra-la Seu d'Urgell. / A. L. (ACN) L'avió de vertificació sobrevolant la pista d'aterratge de l'aeroport Andorra-la Seu d'Urgell. / A. L. (ACN)\n651x366 L'interior de la torre de control de l'aeroport d'Andorra-la Seu d'Urgell. / A. L. (ACN) L'interior de la torre de control de l'aeroport d'Andorra-la Seu d'Urgell. / A. L. (ACN)\nEl sistema d'aproximació instrumental amb GPS a la pista de l' aeroport d'Andorra-la Seu d'Urgell podria estar operatiu a partir de l'abril de l'any que ve si el resultat dels vols de validació que s'estan duent a terme des d'aquest dimarts a l'entorn de la infraestructura pirinenca és favorable, tal com informa l'ACN.\nD'aquesta manera, els registres obtinguts s'inclourien en un informe que, acompanyat d'altra documentació, es podria presentar al desembre davant la Comissió Interministerial entre Defensa i Foment (CIDEFO), l'organisme que ha d'aprovar-lo. Les comprovacions que s'hi estan fent in situ volen simular escenaris com ara el d'una hipotètica desviació –a esquerra i dreta– de la trajectòria habitual dels avions que hi han d'aterrar i, a més, corroborar que es pot executar la maniobra de descens amb un pendent de 4,4 graus.\nEl responsable del grup d'investigació de navegació aèria de la Universitat Politècnica de Madrid, Luis Pérez, que s'encarrega dels estudis per implementar l'aproximació instrumental amb GPS a l'aeroport d'Andorra-la Seu d'Urgell, ha explicat que passar les proves de validació en vol és un requisit obligatori per a poder continuar el procés burocràtic fins aconseguir posar en marxa aquest sistema. Sobre les comprovacions que s'hi estan fent, ha dit que han estat suggerides per l'autoritat aeronàutica de Suïssa, la qual té "més experiència" en infraestructures d'aquest tipus ubicades en entorns de muntanya.\nUn dels aspectes que s'està revisant, a nivell pràctic, té a veure amb els casos en què es produeix una lleugera desviació lateral de la trajectòria habitual de vol prèvia a la maniobra d'aterratge. Concretament, es vol corroborar que, si això succeeix, no hi ha cap alteració en els sistemes de seguretat, com s'ha conclòs en la part teòrica dels informes que s'han elaborat fins ara. Mentre, també es vol comprovar si es possible fer el descens amb un pendent de 4,4 graus, una dècima per sota del que s'està executant ara, ja que aquesta petita diferència evitaria que les aeronaus que volen operar a l'aeroport haguessin de ser certificades i, per tant, se simplifica el procediment.\nTenint en compte que la particularitat de l'aeroport d'Andorra-la Seu d'Urgell és que seria el primer de tot l'estat espanyol on l'única ajuda per aterrar seria la de l'aproximació instrumental amb GPS (en altres casos aquest sistema se suma a un de ràdio, de caire més convencional), cal que els avions que hi operin puguin situar-se a 600 metres de la pista sense la necessitat de tenir cap referència visual de l'exterior, segons ha explicat Pérez. Les proves de validació, que han començat aquest dimarts, les duen a terme dos pilots d'Aena, els quals van acompanyats d'un operador que s'encarrega de registrar les diferents dades que es van obtenint.\nMentre, el director general de Transports i Mobilitat de la Generalitat de Catalunya, Pere Padrosa, que ha assistit a les proves de validació, ha explicat que aquestes són " clau" per poder implementar el sistema d'aproximació instrumental amb GPS que, ha recordat, servirà per poder operar en condicions de poca visibilitat. En aquest sentit, ha destacat que la seva posada en marxa permetrà tenir "un aeroport segur" des del punt de vista tècnic i amb les configuracions "relativament normals" que disposen els avions i, a la vegada, impulsar comercialment aquesta infraestructura.\nDarreres proves de validació del sistema instrumental a l'aeroport de la Seu\nEl Govern porta gastats 1,2 milions d'euros en l'aeroport Andorra-la Seu d'Urgell\nRos veu positiu per a Andorra el nomenament de Borrell


Urban Mobility, zona d’èxit al Saló de l’Automòbil 2015 | Live\nInici » Notícies » Urban Mobility, zona d’èxit al Saló de l’Automòbil 2015\nEl passat diumenge vam dir adéu al Saló Internacional de l’Automòbil, on més de 50.000 persones van visitar la zona Urban Mobility, on LIVE va poder gaudir d’un estand propi amb una gran afluència de visitants i una interessant presència als mitjans. Acompanyats d’altres entitats i marques relacionades amb una mobilitat urbana més sostenible, vam ser protagonistes de la zona Urban Mobility, habilitada per primer cop aquest any.\nLes empreses i entitats que hem compartit aquest espai treballem amb els mateixos objectius: reduir el trànsit a les ciutats, minimitzar l’impacte mediambiental i en la salut de les emissions dels vehicles; i treballar en noves formes de mobilitat sostenible. En aquest sentit, hem pogut conèixer totes les novetats en relació a les propostes que s’estan plantejant des de ciutats com Barcelona, conscienciades en la sostenibilitat del transport: vehicles elèctrics o de gas; desplegament de punts de recàrrega; flotes de transport públiques i privades de baixes emissions o App’s i infraestructures d’aparcament eficients i sostenibles, entre d’altres.\nMolts dels visitants han mostrat interès pel vehicle elèctric. Grans marques com Nissan, Volkswagen, Renault o Audi han presentat les seves propostes de vehicles elèctrics purs i híbrids “endollables” aconseguint una bona expectació. Ens sembla destacable la presència de Nissan amb el seu estand de més de 5000 metres protagonitzat pel vehicle elèctric i la seva visió d’una mobilitat connectada i amb zero emissions.\nEl vehicle de gas ha estat l’altre gran protagonista a la zona Urban Mobility. El Seat Leon TGI propulsat per gas natural ha captat l’interès dels visitants pel seu preu i per la seva gran autonomia (més de 1.300 km).\nL’estalvi, la conscienciació cap una millora de la qualitat de l’aire que respirem, la reducció del soroll i l’oportunitat per impulsar el desenvolupament d’un nou teixit industrial i tecnològic són els eixos en els que es basen aquestes marques per dissenyar els seus models de cotxes més sostenibles.


Vadevi | Què vol dir "ser ecològic"\nLa Certificació Ecològica estricta, és senzillament complir tot una sèrie de requisits, però es refereix només a la viticultura, al que es fa a la vinya\nper Margalida Ripoll 11/11/2017\nLa tendència cap a la viticultura ecològica és un fet. Cada vegada són més els cellers que aposten per seguir criteris més sostenibles en el cultiu de la vinya, per fer vins millors, però també per protegir el planeta i l’entorn.\nCal no perdre de vista que aquesta també és una tendència del mercat. El consumidor cada vegada està més preocupat per allò que compra, vol saber d’on ve, com s’ha fet i si durant el seu procés d’elaboració s’ha tingut cura de l’entorn. I si el mercat demana això, els cellers, per tant, s’hi adapten. O bé per principis, per què realment s’ho creuen o bé per vendre vi, que també és legítim.\nSi és una moda o no i si aquesta tendència anirà a l’alça el temps ho dirà, però el que està clar és que el debat “ecològic” està en revisió.\nLa Certificació Ecològica estricta, és senzillament complir tot una sèrie de requisits, en el cas de Catalunya, dictats pel Consell Català de la Producció Ecològica i és quan veiem el segell a l’etiqueta de l’ampolla. Els viticultors catalans són capdavanters en aquesta pràctica. Però això es refereix només a la viticultura. No contempla cap dels aspectes que afecten a l’elaboració del vi.\nQuanta aigua s’utilitza en aquest procés, o quina és l’emissió de CO2, o quina cura es té de la flora i la fauna de l’entorn?\nAquestes són algunes de les preguntes que es fan aquells que ja fa molt de temps que practiquen la viticultura ecològica des del més profund del seu convenciment. Fins i tot es qüestionen si algunes de les pràctiques ecològiques permeses a la vinya amb metalls pesants o amb tractaments sistèmics tenen conseqüències en l’entorn que no sempre es quantifiquen. I hi treballen i ho investiguen i intenten millorar-ho. Però tot això, a l’etiqueta del vi ho hi surt.\nÉs per això, que potser ha arribat el moment en que des de l’administració es pugui certificar no només el que es fa a la vinya sinó que en l’elaboració del vi també s'ha tingut cura pel medi ambient.\nEls que estimem el vi volem vins bons, però si són bons i a més per fer-los es té cura de no fer malbé, encara més, el planeta ho volem saber.\nSe ecològic vol dir llaura abona berma amb un tracto de gasoil? Se ecològic es un vi industrial que cada any te el mateix gust no se com serà el meu vi simplement per que es natural i Priorat D.O.Q vol dir un sol vi no utilitzar el seu nom com un escut


Lluís XVI de França - Uiquipèdia, la Wikipedia en valencià\nIntentà en sis ocasions (1774-1776, 1781 i quatre en 1787) realisar reformes, establint un impost equitatiu que substituira a la talla heretada del feudalisme. La noblea de toga del Parlament de París i la cort de Versalles se negaren a tals reformes, fent al rei tindre que presentar les seues propostes davant una Assamblea de Notables i més tart davant els Estats Generals per a aprovar-les. En els Estats Generals de 1789, el Tercer Estat, al que no se li concedí el vot per persona que solicitava, s'autoproclamá Assamblea Nacional, jurant no dissoldre's fins donar una Constitució a França. El rei cedí davant l'Assamblea, veent-se obligat més tart a traslladar-se al parisenc palau de les Tulleríes. Degut al seu desacort en les lleis i reformes (com la confiscació de bens de l'iglésia i la Constitució civil del clero), i veent lo rebaixada que havia quedat la seua autoritat, adoptà una doble actitut, aparentant en públic estar d'acort en l'Assamblea i conspirant en privat en contra d'ella, per a eliminar als revolucionaris del poder. El rei decidí fugar-se per a unir-se a un eixercit lleal, pero fon detingut en Varennes-en-Argonne, portat de volta a París i suspés de les seues funcions.\nObtingut de «http://www.uiquipedia.org/index.php?title=Lluís_XVI_de_França&oldid=94644»\tCategories: HistòriaHistòria de França\tMenú de navegació\nLo que enllaça acíCanvis relacionatsPàgines especialsVersió per a imprimirEnllaç permanentInformació de la pàgina\tEsta pàgina fon modificada l'última volta el 17 feb 2016 a les 00:54.


Pla de millora de les infraestructures hidràuliques del Parc Agrari | Consell Comarcal del Baix Llobregat\nLa Masia de Can Comas ha acollit aquest matí la trobada de la presidenta del Consorci del Parc Agrari i del Consell Comarcal, Eva Martínez amb regidors i regidores d’alguns dels ajuntaments que formen part de l’executiva del Consorci, la 2a Tinenta d'alcalde i regidora de Medi Ambient de Gavà, Rosa Mª Fernández, la regidora d’Acció Ambiental del Prat de Llobregat, Anna Martín, el regidor de Medi Ambient de Sant Boi de Llobregat, César Thovar i la Gerent del Parc Agrari, Gemma Francès.\nL’objectiu de la trobada ha estat fer una primera valoració dels danys ocasionats per la tempesta Gloria i acordar les actuacions a realitzar en els propers mesos.\nEls municipis més afectats pel que fa a inundacions han estat Viladecans i Gavà, que representen un 21% i un 15% de la superfície del Parc respectivament, en ambdós municipis els terrenys agrícoles estan molt afectats per les pluges, les infraestructures hidràuliques no han estat suficients per pal·liar els efectes de la tempesta.\nPel que fa al Prat i Sant Boi de Llobregat, l’afectació ha estat menor, tot i que han patit alguns desperfectes en magatzems a causa del vent, els camps han drenat bé. Cal destacar també alguna afectació important a Sant Joan Despí causada per la crescuda a del Riu Llobregat.\nEls cultius més afectats per inundacions han estat els d’arrel, ceba, patata i pastanaga, entre d’altres, i alguns de temporada com el calçot, que tot i que es podrà salvar la collita, seran de més baixa qualitat. Pel que fa a les afectacions pel vent, els cultius de la carxofa i les faves són els que més han patit la tempesta.\nEn acabar la reunió la presidenta ha declarat que una de les accions a seguir serà poder tenir en les properes setmanes, una reunió amb la consellera d’Agricultura, Teresa Jordà, per valorar i quantificar els danys causats per la tempesta Glòria i sol·licitar un pla de millora de les infraestructures hidràuliques per afrontar fenòmens com els que hem patit aquests dies, i que s’haurà de treballar conjuntament amb la Generalitat i l’Agència Catalana de l’Aigua. Així mateix, s’ha acordat elaborar un protocol d’actuació en casos d’emergència, que permeti millorar la comunicació entre administracions i actors en aquestes situacions.\nEn les seves declaracions, la Presidenta ha posat en valor el Parc Agrari, remarcant que és l’horta de l’àrea metropolitana, el 60% dels productes que es venen a Mercabarna provenen del Parc Agrari i que conta aproximadament amb 1.300 treballadors.\nAixí mateix, ha declarat també que les afectacions a tota la comarca són nombroses, i que tot i que la major afectació ha estat a nivell de subministrament elèctric, en aquests moments encara s’estan fent valoracions a nivell comarcal.


Zed (empresa) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nZed és una multinacional d'origen espanyol amb més de 18 anys d'experiència a oferir serveis mòbils avançats adaptats a les necessitats dels clients, està especialitzada a augmentar l'ingrés mitjà (ARPU) de les operadores mòbils i de les grans companyies. Compta amb la seva pròpia plataforma de tecnologia big data, Memento, que és capaç de gestionar milers de milions d'interaccions mòbils per realitzar recomanacions als clients. La cartera de productes i serveis de Zed són en un 85% de propietat intel·lectual pròpia i giren entorn de quatre línies de negoci: Digital Màrqueting, Mobile Financial Services, Transaction Services i Digital Entertainment. La companyia opera en 70 països, inclosos els mercats d'Europa, Amèrica, Àsia i Àfrica, té acords amb més de 170 operadores de telefonia mòbil i compta amb 500 milions de clients actius, gestiona 3.000 milions de noves dades al dia i genera 680 milions de transaccions al mes.\nAquesta companyia forma part del Grup Zed, empreses fundades pels germans Pérez Dolset, al costat de Ilion Animation Studios, estudi d'animació fundat en 2002 per crear pel·lícules d'animació per ordinador, com Planet 51; a Pyro Studios, empresa de desenvolupament de videojocs, creadors de la saga d'estratègia Commandos, Praetorians i Imperial Glory; i a O-tad, Centre Universitari de Tecnologia i Art Digital.\nLa companyia va ser fundada en Espanya en 1996, per la família Pérez Dolset, amb el llançament del portal LaNetro, que tenia l'objectiu d'oferir continguts d'oci i entreteniment per a suports interactius en qualsevol dispositiu d'accés a Internet. En 1998, després de la fundació de Pyro Studios es llança el videojoc Commandos: Behind Enemy Lines, número u en 25 països. En 2002, va decidir concentrar els seus esforços en els continguts de valor afegit per a mòbils. Dos anys després, al setembre de 2004, LaNetro va adquirir Zed, empresa pionera del sector, a l'operadora nòrdica TeliaSonera i va passar a denominar-se LaNetro Zed mantenint la marca Zed per als seus productes i serveis per a mòbils.\nAl desembre de 2006, va aconseguir un acord amb el Consell d'Administració de Monstermob, un dels seus competidors amb seu en el Regne Unit, per a l'adquisició de la companyia que en l'actualitat és una filial del grup Zed. Aquesta operació va reforçar la presència internacional de Zed en importants comprats com el Sud-est Asiàtic, Xina, Rússia i EUA. Aquest mateix any a Espanya, es va portar també a cap l'adquisició de la companyia de serveis de màrqueting mòbil Alvento. Aquests moviments van fer que la companyia tanqués 2006 amb un increment del 235% sobre la facturació respecte a l'exercici anterior.\nAl febrer de 2007, la companyia va llançar la primera plataforma que integra serveis de comunitat basats en Web 2.0 per a la integració de PC i mòbil. Aquest mateix any LaNetro Zed va anunciar el canvi de nom per passar a denominar-se Zed Worldwide i operar sota la marca de Grup Zed. Als Estats Units, Zed comença a oferir els seus continguts a través del portal Ringtonejukebox.com, que rep 2 milions de visites al mes. Gràcies a l'èxit de RingToneJukeBox i als acords amb discogràfiques, en 2007 Zed es va convertir en el sisè proveïdor de música digital als Estats Units.\nA principis del 2008 Grup Zed va establir una joint venture amb el Grupo Planeta per a la gestió de les guies locals lanetro.com. D'altra banda, va dur a terme l'adquisició de Netpeople ampliant la seva presència al mercat llatinoamericà.\nAl març de 2009, Zed estableix una joint venture amb Tanla Solutions en Índia, centrada en el desenvolupament de productes i serveis per a mòbils. Gràcies a aquesta operació Zed comença a operar en el segon major mercat del món per nombre d'usuaris mòbils. Al maig la companyia adquireix Player X, companyia britànica líder de serveis per a mòbils. A través d'aquesta adquisició, Zed reforça la seva posició com ?proveïdor únic? per a les operadores, cobrint tota la cadena de valor afegit de productes i serveis per a mòbils.\nLa gran fita del grup durant 2009 correspon a Ilion Animation Studios, l'estudi de llargmetratges d'animació digital del mateix grup, que al novembre va estrenar Planet 51, la pel·lícula espanyola més taquillera de 2009 a nivell mundial, projectada en 3.500 sales dels EUA i 17.000 en la resta de 170 països.\nEn 2010 Zed llança la marca iZ per desenvolupar i comercialitzar jocs per a xarxes socials. En 2012 té lloc l'engegada de Memento, motor de recomanació Big Data; el llançament de Nrich, plataforma de recerca i recomanacions per a operadores; i Gadir, plataforma per a la gestió i supervisió de tendes virtuals de continguts mòbils. També es crea la plataforma de Mobile Financial Services, on consumidors i comerços poden accedir a pagaments, serveis de fidelització i promocions de forma senzilla i a baix cost.\nL'any 2013 neix eBook Club després de l'acord de distribució a nivell mundial amb 24symbols, plataforma de lectura de llibres digitals en el núvol.\nEls productes i serveis de Zed giren entorn de quatre línies de negoci que són:\nDins d'aquestes quatre línies, la companyia ha desenvolupat una sèrie de solucions que ajuden a les operadores i grans empreses a connectar amb els seus clients. Gràcies al seu propi motor de recomanacions Memento, recullen, emmagatzemen, organitzen enormes quantitats de dades per analitzar-los i convertir-los en recomanacions i prediccions, construint patrons de comportament sobre la base d'aquesta informació.\nDes de principis de 2011, l'àrea d'Investigació i Desenvolupament de Zed s'ha bolcat en cinc grans línies d'investigació:\nHuman ? Device Interaction\nAquestes línies tenen com a meta final el desenvolupament de solucions comercials viables i rendibles a llarg termini.\n↑ LaNetro Zed adquireix una participació majoritària en Monstermob\n↑ LaNetro Zed aconsegueix una facturació de 320 milions d'euros\n↑ Zed Worlwide entra al mercat indi de la telefonia mòbil\n↑ Zed adquireix la companyia britànica de serveis per a mòbils Player Xl\n↑ 'Planet 51', la pel·lícula espanyola més taquillera al món\n↑ La Pixar espanyola aterra a Hollywood amb 'Planet 51'\nZed - Lloc web oficial (anglès)\nPàgina corporativa (en anglès)\nGuia de l'usuari dels serveis de Zed\nTrobada digital amb Javier Pérez Dolset, President de Zed\nEntrevista a Javier Pérez Dolset, President de Zed\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Zed_(empresa)&oldid=25957736»\nDarrera modificació: 9 gen 2021 a les 16:31\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 9 gen 2021 a les 16:31.


Notícies - Empreses i administracions busquen talent a l'ETSAV de Sant Cugat\nLa UPC Alumni organitza el 'Networking Talend Day', una jornada per facilitar el contacte entre el món professional i universitari\nUna vintena d'empreses i administracions han compartit aquest dijous informació i experiència amb estudiants de l'Escola Tècnica i Superior d'Arquitectura (ETSAV) de la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC). La jornada, anomenada 'Networking Talent Day' i organitzada per la UPC Alumni, té l'objectiu de facilitar el contacte entre el món professional i l'universitari.\nÉs la primera trobada d'aquestes característiques que es fa a Sant Cugat i a l'àmbit de l'arquitectura. Precisament, tant des de l'organització com estudiants i professionals, han destacat la diversitat de possibilitats professionals que hi ha al sector. En aquest sentit, la vicepresidenta d'UPC Alumni, Tània de los Santos, ha destacat que a la jornada hi han participat institucions com l'Hospital Clínic i l'Ajuntament de Sant Cugat, a més d'empreses que, en principi, 'es pot pensar que un perfil d'arquitecte no hi entraria'.\nDe fet, els membres del departament d'Infraestructures de l'Hospital Clínic, Gerard Trias i Carles Dalmau, han explicat que el centre pot donar-los, amb pràctiques, un grau d'especialització que sovint demanen al món laboral. També han subratllat aquestes diferències entre sortides laborals dos estudiants de màster de l'ETSAV, l'Alexandre González i la Lola Goyanes.\nAquest és el setè 'Networking Talent Day' de la UPC Alumni, que proporciona serveis i oportunitats per desenvolupar la carrera professional a prop de 65.000 persones, amb un centenar d'empreses associades.\nTall incrustat: Tània de los Santos\nÉs molt interessant el que s'ha muntat, perquè no només hi ha despatxos d'arquitectes, sinó que també hi ha institucions com l'Hospital Clínic o l'Ajuntament i empreses on de primeres es podria pensar que no hi pot entrar un perfil d'arquitecte.\nTall incrustat: A. González i L. Goyanes\nQuan surts d'aquesta carrera, ens trobem que o vas a tirar currículums a despatxos o no saps ben bé cap a on anar. Hi ha molts sectors que de primeres no veus que podria interessar un arquitecte. / M'ha sorprès que hi havia més empreses constructores que estudis, que al final pensem que és l'única sortida que tindrem.\nTall incrustat: G. Trias i C. Dalmau\nVolem fer difusió. Molts estudiants ens comenten que no havien contemplat la possibilitat que un hospital volgués arquitectes. / Busquem gent que vulgui entrar a pràctiques, perquè ens donin un cop de mà i per formar-los en aquest món.\nImatge de la jornada / Foto: Cugat.cat


Cerca totes les ofertes d'hotels a Rhens Entrada:\n1 ComentarisHotel Restaurant Roter Ochse...Habitacions per nit per només85 EUR Més zones a Rhens\nMés de 1.150.000 propietats en tot el móns - cada dia n'afegim més Amb la confiança de més de 30.500.000 clients satisfets Garantia de preus més baixos 12 milions i més resenyes de clients d'Agoda Amb disponibilitat a més de 58.000 ciutats en tot el món Llocs històrics de Rhens Monuments i llocs històrics\nBurgerhauserHaus Zum MarienbildchenKonigsstuhlRathausSt. Theresia\nRhens és la mescla perfecta de tranquilitat i oci a l'emocionant ciutat de Rhens. Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Amb calor i comfort, Rhens és un lloc per a vacances relaxades després d'una setmana de feina. Quan és hora de reservar l'hotel adequat a Rhens o a qualsevol lloc a Rhens, agoda.com ofereix els millors preus. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Per trobar les millors ofertes d'hotels a Rhens, simplement entri les seves dates de viatge a la pestanya de recerca.\nHotels destacats a Rhens, Rhens\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Hotel Restaurant Roter Ochse és una...\nTots els hotels de Rhens\nHotels a Rhens: Hotel Restaurant Roter Ochse\nLlocs d'interès a Rhens: St. TheresiaRathaus


Quins obstacles objectius impedeixen que dones i homes participin en igualtat de condicions en les entitats culturals? Aquesta és la gran pregunta que es planteja l’estudi Les dones a l’associacionisme cultural. La incorporació i participació de les dones en la cultura popular, elaborat per Núria Roca Samon. La investigació ha estat possible gràcies al finançament de la IV Beca d’Estudis de l’Associacionisme Cultural, convocada per l’Ens de l’Associacionisme Cultural Català.\nSegons dades recollides per la confederació cultural, les dones únicament representen el 30% de les Juntes Directives de les federacions de cultura popular d’abast nacional. Com pot explicar-se aquest biaix de gènere tan evident? El treball de camp efectuat per Roca indica múltiples causes. Una de les més palpàries és la gran dificultat que sofreixen moltes dones per a compaginar l’àmbit laboral, l’àmbit familiar i reproductiu i l’àmbit associatiu. Unes dificultats que sovint es veuen agreujades per la poca sensibilitat de les entitats per a facilitar la conciliació entre aquestes tres esferes. Aspectes aparentment secundaris, com són la celebració de reunions en hores intempestives o bé les trobades extraoficials- la típica cervesa al bar després de la reunió, durant la qual també es prenen decisions i on les dones hi tenen menys presència – actuen com a elements d’exclusió.\nLlegeix la notícia sencera a Tornaveu fent clic


- Històries del Rock\t18/09/2015 Sant Quirze viurà diumenge una nova edició de la Festa del Most\tSant Quirze del Vallès viurà aquest diumenge 20 de setembre una nova edició de la Festa del Most, en què es trepitjarà el raïm de la vinya de la Masia de Can Barra, realitzant tot el procés com es feia abans, amb l’ajuda de tothom que hi vulgui participar.\nDimecres es va instal•lar la premsa que es farà servir per a la festa, cedida pel sr. Martí Berenguera. L’aparell ha estat restaurat, doncs era l’originari del 1800. El santquirzenc Josep Busqueta, membre del Grup d’Investigació i Història de Sant Quirze, ha estat l’encarregat d’adaptar la premsa, utilitzant la mateixa fusta existent, doncs encara conserva la seva fortalesa. Malgrat en els seus orígens funcionava amb rodes, actualment s’ha adaptat sense, amb alguns elements nous. Membres del GIHSQ i de la brigada municipal, es van encarregar dimecres del muntatge, que va requerir la utilització d’una grua.\nLa Festa del Most començarà a les 9 del matí amb un esmorzar de pagès. La trepitjada de raïm es farà a partir de les 11h. En total, seran 1500 kg, 500 de les vinyes de Can Barra i la resta que s’han adquirit fora. Els participants s’hauran de descalçar, rentar-se els peus i xafar el raïm fins a convertir-lo en most que, posat a les botes, es transformarà en una excel•lent mistela. Una oportunitat perquè els més petits visquin tot el procés de la verema, des de la collita fins a l’obtenció del most, tal i com ho feien els avis. També es farà una petita quantitat de vi de missa “Most bullit” o “Vi bo”, que s’elabora amb un procés d’ebullició artesanal.\nCal destacar també que el GIHSQ obrirà les portes del Museu Agrícola, que ha estat renovat, amb noves eines restaurades cedides per santquirzencs i santquirzenques.


Exigim la pau i la paraula - Diari de Girona\nExigim la pau i la paraula\ncarmen alcalde 05.12.2015 | 08:53\nCrec que no estic massa equivocada si goso parlar en el nom de la meitat de la població mundial que som les dones, les grans absents militants en la nostra raó de dir amb contudència No a la guerra, a cap mena de guerra declarada ni que sigui per aquells que s'han cregut agreujats i ferits en el seu melic orgullós i narcisista, que es fa tremolar de por histèrica, davant el perill que els amenaça de perdre el seu poder reconegut dins el seu estatus de manaires d'aquest caos universal on la terra sotmesa està fatalment malalta.\nExigim la pau i la paraula amb la raó que som -o hauríem de poder ser d'una vegada per sempre més- la majoria que votaria No a aquesta guerra ja declarada per l'Occident imperialista contra altres pobles germans d'altres ètnies, altres religions, altres races que vàrem colonitzar i plomar i gairebé exterminar i robar-los les riqueses de les seves terres per fer progressar i enriquir les nostres.\nI exigim la paraula en nom de la nostra llibertat perpètuament robada des que "aquel hombre nefasto llamado Juan Jacobo Rousseau proclamó el Sufragio Universal" (paraules del fill del dictador Primo de Rivera, José Antonio) es va deixar masclistament parlant de dir que a més de "cada home, un vot", també "cada dona, un vot". I així segueix a?ques?ta irreparable injustícia envers el meu se?xe perquè excepte encara en alguns països pri?vilegiats, la immensa pobla?ció femenina segueix sense veu ni vot. Doncs digueu-me: qui són aquesta gent que vol la guerra? Són homes, excepte la lleial excepció de molts homes bons.\nDit això, volem preguntar: I on és aquest enemic de l'Estat Islàmic, quin país bombardejaran aquest homes de la guerra? Tots els sospitosos? Quanta, quanta masacre i quants innocents tornaran a morir!\nPerò mai serà en el nostre nom.


L'Alba a Nova Zelanda: Organitzant festa per la Laura a l'estil Kiwi\nQue guai, una festa a l'estil Kiwi,...i com és?? Sempre parles de coses a l'estil kiwi però hi ha algun kiwi a la vostra colla??\nEspero que us ho hagueu passat bé.\nLaura, a tu ja se t'acaba oi?? oooooh, però no pateixis almenys podràs explicar que has estat a Nova Zelanda!! Espero que m'ensenyis moltes fotos i m'expliquis moltes coses a la tornada, això sí després de dormir unes mil hores... Bon retorn a casa!!\n21 d’agost de 2011 a les 21:28\nLaura, quines ganes de que m'ho expliquis en directe.\nHe estat deconnectada totes les vacances i avui he vingut directe a llegir les teves vacances.\nUn petonàs, Marta\n22 d’agost de 2011 a les 2:17


El dia 5 de març de 2022 va tenir lloc la Jornada de Dona i Esport de la FESC dedicada a visibilitzar les esportistes sordes i promoure l’esports sord femení a Catalunya.\nA la jornada van assistir la consellera d’educació del districte de Sants-Montjuïc en representació de l’Ajuntament de Barcelona, la secretària general de la Unió de Federació Esportives de Catalunya (UFEC), la Sra. Isabel Pérez i la Secretària General de l’Esport, la Sra. Anna Caula. Durant la cerimònia es va emetre un vídeo on es recollien els testimonis d’algunes esportistes sordes d’èxit. Finalment, les representants institucionals van fer entrega de la placa d’homenatge a les esportistes sordes destacades de la darrera temporada.\nLa Jornada també va comptar amb diferents activitats esportives en què van participar totes les dones assistents i va acabar amb un taller d’autodefensa feminista destinat a empoderar les dones davant del masclisme.\nFoto: Serafina Molina\nCOPA CATALUNYA D’ESCACS i DARDS PER A SORDS


Resum 18 de febrer 2016 - Consell de Barri la Floresta\nPortada > comissions > Urbanisme, habitatge i mobilitat > \nResum 18 de febrer 2016\nCOMISSIÓ D’URBANISME, MOBILITAT I SERVEIS URBANS\nResum de la reunió del dia 18 de febrer de 2016\nFerran Margineda, Paco Bailón, Esteve Urpina, Judit Pueyo, Josep Àngel Noguera, Montse Inglés, Elisenda Tortajada, Àgels Ribé, Guillermo Gallego, Manel Figueras, Anna Carreras, Marta Albir, Juan Gamero, Xavier Clavell, Marc Francolí, Antonio García, Mabel Castarlenas, Ramon Borda, Francesc Serra, Ramon Piqué.\nÉs la primera reunió de la Comissió que sota el nom d'Urbanisme i mobilitat també es contempla que tingui cura de els actuacions relacionades amb els serveis urbans. Es veu com un tot allò que succeeix en l'àmbit públic i es vol evitar que els temes passin d'una comissió a una altre com de vegades passava quan se separava entre Territori i Mobilitat.\nEn aquesta primer reunió no hi ha ordre del dia, es fa un recull de tots els temes que és puguin suggerir a fi de poder establir prioritats dels temes a tractar a les properes trobades.\nS'informa, respecte a les incidències relacionades amb els serveis urbans, que es farà un seguiment des de la presidència i se'n donarà compte en aquesta comissió i en el ple del Consell de Barri. En aquest sentit es contempla la possibilitat de crear un sistema propi de recollida d'incidències que faciliti el seguiment, no es descarta però tanmateix es valora com a prioritari facilitar que les veïnes i veïns facin servir l'eina dels Ulls de la Ciutat que ja disposa l'ajuntament. Val a dir que s'ha posat un enllaç directe als Ulls de la Ciutat des del web del Consell de Barri (lafloresta.info)\nEs comparteix la reflexió, des de la presidència del Consell de Barri, de la necessitat de superar la dinàmica de la queixa per una dinàmica més propositiva, on les veïnes i veïns establim un diàleg constant de la Floresta que voldríem.\nEs fa una ronda de presentacions de les persones que han assistit a la reunió tot apuntant que són comissions obertes a la participació de tothom. La persona que farà de coordinador de la Comissió serà el Guillermo Gallego, membre de l'Associaició de Propietaris i Veïns i secretari del Consell de Barri.\nEn aquesta primera reunió la majoria d'intervencions aborden els següents temes:\nSeguint el que es va informar en el ple del Consell de Barri, i que ha sortit també en la comissió Educativa de Barri, s'informa que es vol començar a treballar el tema de la Baixada de Can Llobet en el sentit de fer-la accessible per als vianants. Es farà una reunió amb els veïns del carrer i dels usuaris més habituals, l'escola de la Floresta, l'AMPA, l'escola de la Mimosa, el Centre Obert i l'Olimpyc, amb la voluntat de consensuar una solució que respongui a criteris de camí escolar segur. En aquest sentit es remarca que caldrà cercar espais on derivar els vehicles que actualment ocupen els aparcaments del carrer, que són una vintena.\nS'apunta la necessitat d'habilitar més aparcaments dissuassoris d'accés al nucli de l'estació. En aquest sentit es recorda que hi ha gent gran amb dificultats de mobilitat i el vehicle n'és una necessitat.\nEn relació als espais compartits, com ho són els carrers i places, i en generals l'espai públic, es fa la reflexió que no es tracta només de reivindicar drets sinó també deures.\nEs demana que hi hagi un espai en el web per penjar documentació relacionada amb la mobilitat en general i amb la mobilitat a la Floresta en particular.\nS'aborda la necessitat de desenvolupar el camí escolar segur des de l'escola de la Floresta passant per la Mimosa fins arribar a l'estació. Val a dir que aquest punt ha sortit, també en la comissió Educativa de Barri.\nPel que fa al transport públic s'apunta la necessitat que el bus del barri arribi a la zona del carrer Buscarons. També s'observa que temes con el de la Baixada de Can Llobet es podran resoldre més adequadament si es millora l'oferta de transport públic.\nEs reflexiona sobre la necessitat d’ampliar el servei i modificar les rutes, adaptar-les a les noves demandes i generar nous usos per fer-ho més utilitzable.\nPel que fa als FGC es posa sobre la taula la reclamació que la Floresta entri en la zona 1.\nS'aporta la idea de reduir el transit de vehicles i millorar l'accés a l'estació mitjançant autobusos llançadora amb una bona oferta de rutes i de freqüència d'horaris. S’enceta un petit debat entre l’us de un vehícle lleçadora a les estacions, més orientat a un usuari a la recerca dels ferrocarrils i un recorregut de circumval·lació orientat a l’us de persones més grans que cerquen una mobilitat dintre el barri.\nEs recorda que la connexió del barri amb Sant Cugat a través del bus és també millorable. S'apunta que fora bo doblar la línia tres, un d'anada i un de tornada. Així augmentaríem la freqüència del bus que fa Les Planes, La Floresta i Sant Cugat que actualment passa cada hora i mitja i té una capacitat només de 12 persones. També surt la petició d'ampliació de la connexió amb el bus nocturn.\nPel que fa a la mobilitat, hi ha diverses intervencions sobre la necessitat de fer alguns carrers direcció única i també algunes altres indicant que és millor que es mantingui la doble direcció en els carrers. En aquest sentit hi ha qui apunta que si hi ha canvis de sentit els conductors s'haurien d'acostumar a fer més volta. El que és cert és que ara alguns carrers semblen carreteres pel flux de vehicles que hi transiten.\nEs recorda que quan es va actuar sobre el carrer Verge de Montserrat, a causa de l'accident allà ocorregut, es va produir un efecte acordió que va afectar l'ocupació de vehicles desplaçant-los cap a altres zones, com és el cas de la Baixada de Can Llobet.\nEs posa en valor en diverses ocasions la importància de prioritzar el vianant en el barri. S'apunta la idea que caldria peatonitzar el centre de la Floresta i deixar els vehicles en zones més distants. D'entrada, però, caldria prioritzar les zones on hi ha més moviments, com ho són les places i les rutes escolars.\nEs reflexiona sobre la necessitat de prioritzar primer els vianants, després l'aparcament i per últim els vehicles. Cal aportar per una mirada més generosa i empàtica per part de veïnes i veïns respecte a la mobilitat. Cal buscar fórmules per a què el vehicle no imperi a la Floresta. Cal apostar per un model de mobilitat sostenible. La construcció d'una ciutat, o d'un barri, s'ha d'entendre com un fet viu, com una estructura en moviment.\nHi ha reiterades intervencions sobre la necessitat de fer un estudi sobre la mobilitat a la Floresta. En aquest sentit s'apunta que per tractar el tema de la mobilitat caldrà demanar un pla de mobilitat a l'Ajuntament. Es recorda que ja n'hi ha un. Cal aportar i tenir en compte la documentació tècnica feta al respecte:\nCriteris de mobilitat fet per l'AMB encarregat per l'Ajuntament\nDocuments sobre els camí escolar segur cal a l'escola de la Floresta\nPla de Mobilitat Urbana de Sant Cugat\nEs recorda que el Pla Director de la Floresta ja recollia molts dels aspectes relacionats amb la mobilitat que es recullen en aquesta reunió. Caldrà recuperar-lo per posar-lo en valor.\nEn un altre ordre de coses s'apunta que aquesta Comissió d'Urbanisme i Mobilitat hauria de tractar també l'àmbit del planejament urbanístic. Cal preveure el creixement del barri i tenir en compte l'habitatge de nova creació. Hi ha criteris incoherents per part de l'Ajuntament a l'hora de donar llicències. Seria bo disposar d'un planejament 1/500 per treballar amb més detall i fer les actuacions necessàries.\nEs parla de la necessitat que l'Ajuntament aporti propostes i informacions diverses que ajudin a construir l'argumentari sobre el qual els veïns haurien de treballar.\nCal recordar que la Floresta té portes al Parc de Collserola.\nS'intervé apuntant que hauríem de definir quins carrers són principals, secundaris i veïnals, i tenir en compte que les direccions úniques, malgrat la prioritat invertida generen noves vies ràpides.\nS'apunta que per garantir la seguretat dels vianants no tot ha de ser plataforma única. No tots els carrers poden ser tractats de la mateixa manera. Les voreres, al seu torn, no haurien de servir per aparcar vehicles. Cal garantir l'accés dels vianants.\nCaldrà treballar molt el consens dels veïns a l'hora de definir la mobilitat, especialment pel que fa als possibles sentits únics d'algunes vies.\nCaldrà combinar la mirara dels tècnics amb la visió dels ciutadans, ja que el coneixement del territori és bàsic.\nCal recuperar les escales com a vies d'accés a l'estació. Cal crear carrils bici en les zones planes per facilitar aquest tipus de transport.\nLa senyalització està pensada en clau de gent del barri i resulta força caòtica des de la perspectiva de la gent de fora del barri que necessita moure's.\nHi ha alguna intervenció que reclama la retirada de pals i cables de les línies de llum de titularitat privada.\nA tall d'informació, veïns del sector del Turó del Sol expliquen que tenen una reunió amb el Regidor d'Urbanisme per demanar que es pavimenti una part del carrer Rosa Mariné que no està contemplada en el Pla de Millora.\nA partir de les diverses intervencions es perfilen quatre grans línies de treball connectades entre elles sobre les quals la comissió d'Urbanisme i Mobilitat haurà de treballar:\nEn l'ordre del dia de la propera reunió es treballarà sobre una d'aquestes línies.\nS'informa que l'Ajuntament està constituint la Taula de Mobilitat que tractarà sobre molts dels aspectes que aquí han sortit, i que hi participaran entre d'altres, representants dels Consell de de Barri. Serà una oportunitat per treballar-ho des d'una perspectiva més global però que tingui en compte les necessitats del territori, en aquest cas portant la mirada des de la Floresta.\nS'informa, també, que està prevista una reunió amb la Regidora de Serveis Urbans on es volen tractar peticions pendents i temes relacionats amb el manteniment i la neteja del barri, entre d'altres.


Cubells instal·la baranes en diferents punts del municipi\nPublicat el Dilluns, 27 Febrer 2017 10:45\nAmb aquesta actuació el consistori preveu millorar la seguretat dels vianants especialment en els punts on la mobilitat es pot veure perjudicada.\nL’ajuntament de Cubells ha instal·lat baranes en diferents punts del municipi per tal de millorar la seguretat dels ciutadans que hi caminen. El consistori ha dut a terme aquesta actuació per assegurar la mobilitat dels transeünts, especialment en aquelles zones on el terra està més desnivellat o hi ha escales.\nJosep Regué, alcalde del municipi, explica que amb aquesta instal·lació els ciutadans de Cubells caminaran amb més seguretat pel municipi i evitaran possibles caigudes. “En els propers dies també instal·larem baranes en aquelles zones de la Torre de Fluvià que considerem necessàries per la seguretat dels nostres vilatans”, apunta Regué.\nAquesta actuació està inclosa dins del pla de millora de la mobilitat que el consistori té previst en els pressupostos d’enguany.


Mont Perdut - AnDreuMa\nEts a » ÒrriusTeam » Arxiu de Relats » August 2010 » Mont Perdut\nTuesday 24 de August de 2010, 20:36:31\nTipus d'Entrada: RELAT | 1583 visites\nEl Parc Nacional d'Ordesa i del Mont Perdut és, possiblement, el lloc més visitat dels Pirineus.\nOfereix infinitat de possibilitats al muntanyenc, l'expert i l'aficionat!!\nPots trobar indrets molt transitats o llocs en completa solitud...per a mi és el retrobament amb la llibertat!!\nPer visualitzar la descripció de les fotos heu d'anar al meu BLOG !!_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________Al mes d'Agost del 2010 no vam trobar plaça al refugi de Góriz així, doncs, vam haber de carregar amb la tenda per montar-la a l'esplanada davant del refugi. Vam agafar el BUS de Nerín per deixar-nos a prop del Cuello de Arenas, i des d'allà flanquejar la Sierra Custodia fins al Refugi.\nLes vistes de la Vall d'Ordesa, a 2100 mts, són impressionats....amb les Tres Sorores encapçalant l'espectacle!!\nEl pla del dia següent seria el pujar el Mont Perdut, ja que l'Anna volia fer-ho per primera vegada. Jo aprofitaria per continuar l'excursió per visitar algun 3000 que no coneixia. A la vessant Est del Mont Perdut hi han el dos Baudrimonts...dos cims fàcils de fer i espectaculars de recórrer!!!\nDeixem el refugi (2200 mts)per enfilar-nos per les parets que baixen de la Punta de las Escaleras.\nA 2980 mts. ja hem superat el Llac Gelat i enfilem el camí de l'Escupidera...\nA més de 3100 mts tenim aquesta panoràmica de l'Escupidera... darrera el Cilindre de Marboré (dreta), el Pitón SW (esquerra) i sota dels dos pics, el Llac Gelat. Al fons, a l'esquerra, el Taillón!!!\nEls dos "expedicionaris" d'alt del Mont Perdut, a 3355 mts,.... el tercer pic més alt dels Pirineus!!\nI un video que ens acosta a l'ambient d'ALTA MUNTANYA!!!\nMentres l'Anna torna al refugi, jo continu la marxa cap a la vessant Est, per anar a buscar la Collada del Mont Perdut a 3074 mts (entre aquest pic i el Soum de Ramond).\nM'he de calçar els crampons, ja que la baixada és dreta i hi ha prou neu.\nEl primer cim és el Baudrimont NW i pujaré pel fil de la cresta...el Baudrimont SE el trobem al mig de la foto i al fons!!\nUna vista des del Baudrimont NW!!..3045 mts\nEn aquesta panoràmica trobem el camí que vaig recorrer fins arribar al Baudrimont SE....on hi ha una canal, en diagonal, que ens acosta al cim.\nSom a 3026 mts.\nPer pujar al Soum de Ramond (3259 mts) hi ha el camí més utilitzat, marcat amb verd. La Canal, marcat amb vermell, és practicable peró difícil...el lloc on he passat més "YUYU" que jo recordi!!!\nJa he fet els cims que més volia conèixer!!. Seguidament he coronat La Punta de las Olas (3002 mts) per baixar la seva vessant Sud/Est i anar a trobar: el GR 11 -Collado Superior de Góriz - Refugi de Góriz.\nEn la foto la canal d'accés a la Punta de las Olas des del GR 11.\nEl dia següent desmontar tenda i partir en direcció a Cuello Gordo i Cuello Arenas.\nI continuar baixant cap a Nerín!!\nEl Parc Nacional d'Ordesa i Mont Perdut és, possiblement, el lloc més visitat del Pirineus,....les properes vacances el tornarem a visitar!!


SÂLMON< FESTIVAL 2015 | Graner, centre de creació\nSÂLMON< FESTIVAL 2015\nCategoria: SÂLMON< 15\nConsulta la PROGRAMACIÓ I EL PROGRAMA D’AUTOR D’AQUESTA EDICIÓ\nDossier de premsa Sâlmon< 15\nQue el futur es faci present!\nSi la tasca dels artistes és important avui dia és perquè les seves propostes tenen el poder de desbordar-se, de sortir d’elles mateixes i establir un diàleg directe amb allò que ens envolta. Una obra és, sobretot, una invitació viva a imaginar possibilitats d’entendre el món on vivim i a desbordar els límits d’allò que coneixem. Més enllà de l’edifici, el TEATRE ha esdevingut un lloc de trobada i d’intercanvi d’idees i imatges al voltant del que som i d’allò que podem arribar a ser.\nLes persones que assumim la posició d’espectadors, som en molts sentits còmplices d’allò que proposen els artistes. La nostra presència i també la nostra experiència són part essencial d’una obra. Com a espectadors tenim una responsabilitat ineludible, la d’ESTAR PRESENTS. Sense el nostre sentiment i els nostre raonaments, les obres no existirien o es quedarien aïllades i inertes.\nDesprés d’un any de col·laboració i diàleg amb les artistes i els seus projectes, des del Graner hem elaborat un programa que inclou maneres molt diferents d’entendre el món i la dansa.\nTotes aquestes mirades formen el paisatge que trobareu en aquest programa, amb una atenció molt especial a Llatinoamèrica.\nDurant dues setmanes hi haurà les presentacions i, poc a poc, esperem que sorgeixi una constel·lació rica i complexa d’experiències compartides entre els artistes i les persones que decideixin acompanyar-los. I a tu, espectador, lector que ens llegeixes, esperem trobar-t’hi.\nAQUÍ POTS INFORMAR-TE DE L’ABONAMENT


“10 anys d’empremtes de dones”, o l’art d’una potent i plural expressió visual des de les tècniques del gravat\nA principis de juny, l’Espai d’Art Artèria va acollir el grup Empremtes de dones dins l’acte d’inauguració d’una exposició col·lectiva, “10 anys d’empremtes de dones”, que va comptar amb la presència de les mateixes artistes: Rosa Permanyer, Neus Colet, Alícia Gallego i Pilar Masip. Per a aquesta ocasió, la inauguració es va fer amb la presència del comissari i crític d’art Ramon Casalé, qui va participar al públic assistent d’una proposta de celebració del desè aniversari de la constitució d’aquest conjunt d’artistes en el sentit de posar en relleu la gran diversitat de procediments gràfics que ofereix el camp de l’estampació; una de llarga trajectòria artística representada per significats pintors.\nEn aquest sentit –i des del posicionament estètic i comunicatiu de les quatre artistes- l’exhibició, que apunta a indagar sobre les diferents tècniques del gravat, va palesar la importància del fotogravat, l’stencil, el collage, el gofrat i la litografia offset per a recrear la natura i el paisatge urbà en l’obra de Rosa Permanyer; la xilografia, la litografia, el fotogravat, el collage i el gofrat en el seu interès per la natura, per part de Pilar Masip; les seves imaginaries creacions de l’Alicia Gallego, essencialment a través de la xilografia; i, les tècniques de l’aiguafort, el collage i el collagraph en les recreacions de la perspectiva per a representar l’espai interior i l’exterior, en els treballs de la Neus Colet.\nEl grup Empremtes de dones troba els seus orígens, ara fa deu anys, en una iniciativa de l’Alicia Gallego, una artista argentina resident a Barcelona, que va engrescar a les seves companyes i artistes, que s’expressen visualment mitjançant la disciplina del gravat: Neus Colet, Pilar Masip i Rosa Permanyer a consolidar-se en un mateix col·lectiu. Òbviament, va ser l’interès per a descobrir i endinsar-se en els processos pels quals cada una empra els recursos del gravat i les seves diferents possibilitats -en les seves realitzacions- allò que va permetre la veritable gestació del grup. De l’estira-i-arronsa i de la reciprocació dels diversos usos i tendències personals, comunament van anar aprofundint en una especulació sobre la condició en què es troba el món del gravat als nostres dies, després d’una tan longeva i extensa tradició en la historia de l’Art. La seva gran validesa en l’àmbit de les més recents creacions artístiques el posiciona dins de les arts d’una major riquesa visual i de gran abast comunicatiu pel que fa a les seves múltiples possibilitats interpretatives. En conseqüència, totes elles s’avenen a reconèixer que, en les seves aplicacions, el gravat és vigorós i enèrgic atès que convida a generar un complex de nombroses facetes en la seva lectura; això és, s’uneix en el diàleg -propi de l’art imprès- establert entre la motllura i el suport.\nDes de la constitució d’Empremtes de dones, l’apassionant esperit de col·laboració ha estat una característica inherent en l’exercici dut a terme als tallers de gravat, endemés de ser el punt de partida per a unes posteriors propostes d’intercanvi amb altres països; una casuística que les ha empès a plantejar-se de fer realitat unes possibles exposicions des d’una esfera més cosmopolita. Totes plegades, doncs, han dut a terme un bon nombre d’exposicions més enllà de Casa Nostra, per països com: Argentina, Canadà, França i Bèlgica, entre altres.\nSi bé aquesta exposició col·lectiva romandrà oberta fins al 13 de juliol, és del tot evocatiu i lloable el guiatge i recorregut pel món del gravat i les seves tècniques a què van convidar les artistes, a una atenta convocatòria d’assistents, el dissabte passat.\nArticle anteriorEs posa en marxa a Piera un programa de detecció precoç del càncer de còlon\nPròxim articleEls Tapilluns, tornen les vetllades gastronòmiques culturals al jardí de l’Ateneu


Anem al teatre | Compromesos amb l'educació\nInici Anem al teatre\nDos milions d'espectadors en els vint anys d'"Anem al teatre"\nPublicat per Paco Ferron Carrion el 04/05/2016 - 15:06\nAmb la representació de l'espectacle "La nena que vivia en una capsa de sabates", el programa "Anem al teatre" de la Diputació de Barcelona ha celebrat, avui a l'Ateneu Igualadí, el 20è aniversari, amb un balanç en què destaquen els quasi dos milions d'espectadors que han gaudit d'aquesta experiència.\nAnem al Teatre, continua creixent\nPublicat per Paco Ferron Carrion el 14/10/2015 - 14:24\nDes de fa 20 anys contribuïm amb els ajuntaments a educar la sensibilitat artística dels infants i joves amb el programa Anem al Teatre, que acabem de començar al Bages.\nEls prop de 300.000 alumnes d'educació infantil, primària i secundària de set comarques barcelonines que el gaudiran compten enguany amb novetats escèniques. Es tracta d'obres especialment escollides per la seva qualitat, reconeixement i innovació.\nTambé acostem espectacles i artistes als propis centres de secundària, amb el programa FlypArt per tal d'incentivar la presència de les arts escèniques entre els joves.\nAquest curs, 'Anem al teatre' més a prop dels joves\nPublicat per Paco Ferron Carrion el 14/10/2014 - 08:58\nLa 19a edició del programa "Anem al teatre" mostra novetats escèniques adreçades a prop de tres-cents mil alumnes d'educació infantil, primària i secundària de set comarques barcelonines. Aquest curs es presenta el nou catàleg FlipArt, destinat a l'alumnat d'ESO, Batxillerat i Cicles Formatius, per tal de difondre les arts escèniques i musicals entre els joves.\nA la pàgina web Anem al Teatre es pot consultar tota la programació de les obres, seleccionades per la seva qualitat, pel reconeixement en el circuit europeu i estatal de teatre infantil, i per la innovació pel que fa al format, la temàtica i la proposta artística.


Zara obre al gran basar xinès | Economia | EL PAÍS Catalunya\nZara obre al gran basar xinès\nInditex vendrà a partir de dilluns a través de Tmall, propietat d'Alibaba i la porta més gran al comerç asiàtic ‘online’\nPequín / Madrid 12 OCT 2014 - 00:00\tCEST\nUna botiga de Zara a Xangai (Xina) bloomberg\nZara està a punt d'inaugurar una nova botiga a la Xina. Però no en un carrer qualsevol. Inditex, que té al país més de 460 comerços, apuja la persiana —virtual— de la seva marca estrella a Tmall, el portal més gran de comerç electrònic de la Xina, propietat del gegant cotitzat Alibaba. Les peces de Zara estaran a la venda des de dilluns, 13 d'octubre, en aquests grans magatzems d'Internet, que concentren el 45% del comerç electrònic entre empreses i consumidors xinesos, segons la consultora Euromonitor International.\nZara ja venia per Internet a la Xina a través de la pàgina web pròpia. Tot i això, no és fàcil atreure clients a la pàgina si no coneixen ja la marca. Tmall, en canvi, funciona com uns grans magatzems a l'estil d'El Corte Inglés: té departaments i espais a la web per a diferents marques. En total, el portal xinès concentra uns 70.000 venedors —incloses 2.000 marques estrangeres com Nike, Apple, Microsoft, Sony o Mango—. Amb l'eslògan “el mercat xinès al teu abast”, es ven com la porta ideal perquè les companyies foranes es facin populars al mercat del gegant asiàtic, gràcies a la seva àmplia base d'usuaris i als elevats nivells de fidelitat amb el portal.\nInditex està present a la Xina des que el 2004 hi va obrir el seu primer Zara. A més, fa un any que experimenta amb el funcionament de Tmall, on va engegar a l'octubre del 2013 la venda de productes de Bershka i Pull&Bear. Ara, tot i això, fa la seva gran aposta, en introduir-s'hi amb Zara. Pablo Isla, a la conferència amb analistes que va mantenir després de presentar els resultats del 2013, va subratllar l'arribada a la pàgina d'Alibaba com un de les fites per al 2014. Àsia s'ha convertit en el motor de creixement de la companyia espanyola, i d'aquest continent procedeixen actualment el 20% de les vendes, el mateix percentatge que d'Espanya.\nTmall és, al costat de Taobao —web especialitzada en la compravenda entre individuals— la joia de la corona d'Alibaba, fundada pel xinès Jack Ma. Totes dues pàgines tenien, a final de juny, 279 milions d'usuaris actius, i només Tmall va registrar el 2013 un volum de transaccions proper als 33.000 milions d'euros, cosa que suposa un creixement del 122% comparat amb l'any anterior.\nObrir una botiga a Tmall no comporta cap tipus d'exclusivitat, així que Zara podrà continuar venent a través de la seva botiga online de la Xina. Els espais dels venedors a Tmall s'assemblen a un compte en una xarxa social. La marca espanyola podrà tenir una fotografia de perfil com a portada i, més a baix, un mur on exposarà els articles. Quatre pestanyes informaran del nombre de productes exposats, els més nous, els descomptes i les últimes notícies de la marca. Els usuaris poden fer-se seguidors de la pàgina —com si es tractés d'un compte a Twitter— i així estar al dia de les novetats. Pull&Bear i Bershka tenen a Tmall 334.000 i 300.000 seguidors respectivament. El gegant esportiu Nike en té més d'1,4 milions.\nLa marca espanyola pagarà a la web una comissió del 5% per cada venda\nInditex haurà d'abonar comissions a Tmall sobre les transaccions realitzades, que oscil·len entre el 0,3% i el 5% del preu de venda, però que en el cas de Zara, estaran en el tram alt, que és el que cobren als venedors de roba i complements. També ha de pagar per endavant una tarifa de servei anual, que pot anar dels 3.850 euros als 7.720 per cadascuna de les categories de productes que vulgui oferir, encara que es poden recuperar si s'aconsegueix determinat volum de vendes i qualitat. Qui decideix el nivell de qualitat? Els compradors. Cada vegada que adquireixen un producte a Taobao o Tmall poden puntuar-lo, de l'u al cinc, en funció de si la descripció a la web s'ajusta a la realitat, si el servei és bo i si l'enviament ha estat ràpid.\nA diferència de Taobao, el mercat a Tmall està més regulat i el portal es compromet a eliminar les pàgines d'aquells fabricants que venguin falsificacions. L'entrada oficial de Zara permet així matar dos pardals d'un tret: tenir un aparador al portal més gran de comerç electrònic de la Xina i treure's de sobre les còpies.\nInditex tenia 457 botigues a la Xina i 6.348 empleats directes en els seus comerços en acabar l'exercici del 2013.\nL'empresa espanyola té, a més, 273 proveïdors al país, que treballen amb 1.157 fàbriques. Les factories donen feina a 213.445 persones.\nZara té 152 locals al gegant asiàtic. La marca va arribar al país el 2004.\nLa companyia, presidida per Pablo Isla, ven a través d'Internet a 26 mercats, inclòs el xinès des del 2012, on ara també incorpora Tmall.


Es crea una comissió de treball per celebrar els 10 anys de Barjaula\nNotícia parida el 5.3.13 Etiquetes de comentaris: entitat\nL’Associació Juvenil Barjaula de Montblanc celebra aquest 2013 el seu desè aniversari. Davant d’aquesta important efemèride, la junta actual de l’associació va decidit impulsar una reunió participativa amb persones que han estat membres de la junta de Barjaula durant aquests deu anys.\nLa trobada es va celebrar el dissabte 23 de febrer i hi van participar una trentena de persones, entre elles els expresidents de l’entitat Xavier Iborra, Albert Carreras i Núria Griso. La reunió es va celebrar al bar-restaurant El Cortijo, lloc on fa deus anys es van celebrar les primeres reunions per crear l’entitat juvenil.\nA la reunió es van repassar algunes de les activitats previstes per celebrar aquest desè aniversari, que es complirà al mes d’agost. La proposta més interessant, però, és la creació d’una comissió de treball que és oberta a tothom i que neix amb la voluntat de treballar per celebrar aquest aniversari. A la reunió del passat dissabte ja van sortir algunes idees que es materialitzaran en properes reunions d’aquesta comissió.\nEn aquesta primera trobada hi van participar les persones que van ser membres de junta durant aquests anys, però la comissió de treball està oberta a tot aquell que tingui ganes de treballar per l’entitat i que durant aquests anys hi hagi participat d’una manera o altre.


Entrevista al centre mèdic OMEDICUS, clínica de l’ozó a Girona - Ajuntament de Girona\nOmedicus, Clínia de l’Ozó, és l’única clínica mèdica especialitzada en tractaments amb ozó aGirona, una teràpia complementària per tractar diverses patologies i per millorar el benestar de les persones.\nFundada per el Dr. Marcelo Migliora i Nora Gladis Cavarischia, Omedicus col·labora amb diverses entitats per tal fer arribar la teràpia i donar a conèixer els avantatges que aquesta té en el tractament del dolor.\nEl Dr. Mgiliora és expert en Ozonoteràpia per la Universitat de Sevilla i expert en Ozonoteràpia i Factors de Creixement Ozonitzats per la Universitat Fundació Rey Juan Carlos de Madrid, també és membre de la Junta Directiva de l’Associació Espanyola de Professionals Mèdics en Ozonoteràpia (AEPROMO).\nQue és l’ozonoteràpia?\nÉs un tractament mèdic i natural que utilitza l’ozó medicinal com a principi actiu amb un alt grau d’efectivitat, sempre que estigui realitzat per professionals amb experiència i degudament formats.\nQuins punts forts té l’ozonoteràpia respecte a altres tractaments?\nL’aspecte més destacat de l’ozonoteràpia és que es pot aplicar a tot tipus de pacients, independentment de l’edat, perquè és un tractament segur que no presenta contraindicacions.\nPer què dieu que és un tractament segur?\nPerquè la seva aplicació no produeix efectes adversos ni reaccions secundàries, i això possibilita que es pugui administrar de manera complementària amb altres tractaments mèdics o farmacològics, sense presentar contraindicacions.\nA quin tipus de pacients va dirigida aquesta teràpia?\nÉs una teràpia molt versàtil que es pot administrar a pacients sense límit d’edat o patologia perquè actua com un potent oxigenant del cos. Que sigui un potent oxigenant permet combatre el dolor, les infeccions de diferent origen (viral, bacteriana, per fongs i paràsits) i accelerar els temps de cicatrització d’úlceres, ferides, cremades, etc.\nAquesta capacitat de l’ozó mèdic d’aportar major oxigenació permet que es pugui aplicar en pacients que, sense estar malalts, creguin necessari sentir major vitalitat, com és el cas dels esportistes, donat que aquesta teràpia oxigena la sang i aporta més energia.\nQuan i què porta el Dr. Migliora a especialitzar-se en aquest camp?\nVaig tenir la sort de formar-me en un hospital on cada prescripció mèdica era discutida en ateneus clínics. Em van ensenyar a buscar i documentar-me sobre els efectes positius i negatius de cada fàrmac que receptava als meus pacients, més enllà del que l’agent de propaganda mèdica o el laboratori m’informés. Això no significa que estigui en contra dels fàrmacs, però sí de l’abús pel dany que a la llarga provoca als pacients.\nEn aquesta recerca crítica, vaig trobar l’ozonoteràpia i vaig començar a comprovar els resultats en els pacients que rebien aquest tractament. Això em va entusiasmar i vaig decidir formar-me i especialitzar-me en aquest camp.\nCom ha estat l’acceptació d’aquesta teràpia a Girona?\nAl principi, quan vam començar, la informació era quasi inexistent, però a poc a poc això ha anat canviant i ara és un tractament molt més conegut, tot i que encara queda molt per fer en la difusió d’aquesta teràpia. La veritat és que les persones tractades amb ozó mèdic han mostrat un alt grau d’acceptació en vista dels resultats que han obtingut, i constitueixen un important mitjà de difusió.\nQuin grau de presència té l’ozonoteràpia a les clíniques catalanes?\nLa presència encara no arriba a la major part de les clíniques de Catalunya, però s’ha de destacar que sí que està present en aquelles de major importància i renom. A Barcelona hi ha clíniques que fa més de vint anys fan ozonoteràpia.\nPer què creieu que no ha arribat amb tanta força com ho ha fet en altres països d’Europa?\nCrec que com tot tractament mèdic que s’allunya de la medicina tradicional, l’ozonoteràpia també s’ha d’obrir pas demostrant els seus resultats i abast mèdic, així com els seus beneficis econòmics. Si el Sistema Nacional de Salut la incorporés entre les seves ofertes de tractaments, obtindria un important estalvi en les despeses d’assistència sanitària. Això portarà temps però estic convençut que, així com va passar a altres països de la UE, també passarà a Espanya. De fet, ja hi ha una important mútua privada que reconeix alguns dels tractaments amb ozó, i això ja és un començament que té bones perspectives.\nQuines accions heu dut a terme per donar a conèixer el vostre centre i la vostra teràpia?\nVarem crear la nostra pròpia pàgina web, en la qual hem pogut oferir una àmplia informació sobre els tractaments amb ozonoteràpia. Tres anys després la vam renovar totalment perquè tingués major atractiu visual, sense deixar de banda el rigor del contingut, organitzada de manera que facilités l’accés a la informació requerida pels nostres visitants i premetre’ls una millor interacció.\nHem fet publicitat en diferents mitjans gràfics i virtuals. Hem participat en programes i reportatges de ràdio, hem patrocinat esdeveniments esportius i hem signat convenis amb diferents institucions i col·lectius.\nHeu fet col·laboracions amb altres entitats?\nSí, hem signat diversos convenis amb diferents institucions com l’Il·lustre Col·legi d’Advocats de Girona, GEIEG, Banc Sabadell, Col·legi de Periodistes de Girona, Clínica Salus Infirmorum, SECOT, SWINFASTER, i recentment amb la residència Can Regàs, gràcies el qual, socis, personal i residents poden beneficiar-se dels tractaments amb ozó que oferim.\nLes instal·lacions d’un centre d’aquestes característiques requereixen una forta inversió? Com us vau finançar?\nSí, nosaltres ens vam finançar a través d’un crèdit que ens va concedir l’ICO.\nQuina ha estat la major dificultat per a la vostra empresa?\nLa major dificultat va ser el desconeixement respecte a l’ozonoteràpia del públic en general i de l’àmbit mèdic en particular. La falta d’informació entre els metges segueix constituint un dels principals entrebancs, cosa que dificulta la prescripció d’aquest tractament.\nDes que vau començar fins ara, hi ha alguna cosa que faríeu diferent?\nComençaríem abans amb les xarxes socials, amb una inversió de major abast territorial.\nCom veieu Omedicu en els propers dos anys? Quina és la missió a llarg termini?\nAra mateix som l’únic centre mèdic especialitzat només en ozonoteràpia de tota la província. Esperem ser el centre mèdic de referència en ozonoteràpia de la província de Girona els propers anys.\nQuin consell donaríeu a les persones que estan pensant a muntar la seva pròpia empresa?\nAssessorar-se amb professionals del món empresarial i aprendre de les seves experiències, així com fer cursos de formació pel que fa al funcionament de l’empresa, resulten d’una important ajuda.\nElaborar un pla d’empresa és imprescindible, perquè permet baixar a terra els somnis i les idees, i comprovar si concorden amb les possibilitats reals d’èxit. D’altra banda, és necessari elaborar-lo per obtenir les línies de finançament.\nCom valoreu l’oferta formativa de la ciutat pel que fa a emprenedoria i món empresarial? Què creus que s’hauria de fer des de les institucions públiques per ajudar els emprenedors?\nCrec que a Girona hi ha molt bona oferta formativa tant pública com privada. Des de l’àmbit públic crec que s’hauria d’oferir als emprenedors més ajudes econòmiques durant els primers dos o tres anys, que possibilitin desenvolupar l’activitat sense tantes càrregues econòmiques, i poder destinar aquests recursos al finançament i creixement de la mateixa empresa.