La Guàrdia Civil, símbol d'Espanya, menteix i amenaça La República\nLa Guàrdia Civil, símbol d’Espanya, menteix i amenaça\n“Nihil novum sub sole”. Com des del mateix dia de la seva creació. Devem anar guanyant quan han de recórrer d'una manera tan salvatge al simple matonisme. Només cal llegir la citació que l'institut armat ha fet arribar a diversos alts càrrecs del Govern aquesta setmana (feta pública a les xarxes socials pel conseller de Justícia) per comprovar de quina manera, amb una redacció deliberadament confusionària, pretenen fer passar les seves diligències, arbitràries, pròpies de “hooligan” de l'honor d'Espanya, per actes derivats d'un manament judicial. Més arguments i més sòlids, cada dia, per a una participació massiva l'1-O i una victòria diàfana i efectiva del sí. I adéu d'una vegada, per tants segles, a tanta humiliació colonial. Aquests són alguns dels grans temes de la setmana.


La Comisión de Salud Pública estudia reducir la cuarentena por positivo\nEspanya estudia escurçar de nou les quarentenes per coronavirus\nEl Ministeri de Sanitat i les comunitats autònomes es reuneixen per a abordar la reducció de la quarentena fixada actualment en 7 dies\nLa duració de la quarentena per positiu en coronavirus podria reduir-se de nou. Així ho planteja la Comissió de Salut Pública, l’organisme que reuneix representants del Ministeri de Sanitat i les comunitats autònomes.\nAra es remena reduir el període d’aïllament en els casos positius a entre tres i cinc dies. Actualment, la quarentena està establida en set dies, després de ser rebaixada en la sisena ona amb els deu dies anteriors.\nLes veus expertes de les administracions estatals i autonòmiques abordaran aquesta vesprada l’assumpte. A més, també analitzaran el context actual de la situació epidemiològica; l’estratègia de vacunació contra la Covid-19 i la recessió de la sisena ona.\nLA QUARENTENA VA SER REDUÏDA A 7 DIES DURANT LA SISENA ONA\nA Espanya, l’aïllament actual per contagi de coronavirus és de set dies. No obstant això, el pacient ha de presentar un quadre asintomático o lleu de la malaltia. Així mateix, per a abandonar el confinament, el positiu no ha de tenir símptomes en els tres últims dies de l’aïllament.\nActualment, per norma general, no és estrictament necessari la realització d’un test per a la reincorporació laboral. No obstant això, si ho han de fer els professionals del sector sanitari i personal de residències.\nUn altre aïllament que continua vigent actualment és la quarentena per contacte estret amb un positiu de coronavirus per als no vacunats. Aquesta està establida en set dies, mentre que els vacunats amb pauta completa no han de fer-la. No obstant això, han d’estar alerta davant la possibilitat del desenvolupament de símptomes durant aquest període.\nDavant la pressió d’algunes autonomies per a escurçar aquestes quarentenes, la ministra de Sanitat, Carolina Darias, s’ha pronunciat sobre aquest tema. Així, va comentar que serien els tècnics de la Ponència d’Alertes els que analitzarien la proposta. Posteriorment, es traslladaria a la Comissió de Salut per a prendre una decisió. Darias també ha insistit que tots aquests assumptes vinculats arran de la pandèmia, estan “en permanent revisió”.


Notícia | Adri Arnaus tanca la temporada amb un Top10 a Dubai\nAdri Arnaus tanca la temporada amb un Top10 a Dubai\nAdri Arnaus va tancar la temporada 2021 al Tour Europeu d'una manera immillorable en ficar-se entre els 10 millors al selecte torneig final de l'any, el DP World Tour Championship, al qual només accedien els millors de l'any.\nI el de Moià es ficava amb mèrits propis en aquest final al Jumeirah States de Dubai, anant de menys a més a les quatre jornades de competició. Va començar amb volta de +3, però es va refer a la segona amb un eagle al 18 i -4. Un altre 68 dissabte i va tancar el torneig amb un 66 (-6), que el va portar a aquest novè lloc final.\nUna brillant posició que el va portar al lloc 33è a la Race to Dubai, només superat entre els jugadors espanyols pel número u del món, Jon Rahm, que va acabar tercer, i que va decidir no acudir a la cita de Dubai.\nUn gran torneig per a Adri, i que va estar a punt de guanyar-se el bitllet per a l'Open Championships d'haver acabat entre els 30 primers. Es va quedar molt a prop, encara que sens dubte, aquest novè lloc li deixa molt bon gust de boca per tancar l'any.\n“He viscut una temporada amb molts alts i baixos, però orgullós del meu equip per mirar endavant”, deia en un post a Instagram. “Ja tinc ganes que arribi la temporada que ve, primer a recuperar el canell i tornar al gimnàs per tornar més fort”, va dir.\nAdri ha viscut un any intens, especialment amb la seva presència als Jocs de Tòquio i el seu joc ha patit moments complicats, encara que també bons, com el segon lloc a l'Open d'Espanya, on va estar molt a prop de guanyar.\nEl de Moià segueix creixent i estem segurs que la temporada que ve podrà aixecar el primer títol del DPWorld Tour, on ja s'ha establert entre els millors.\nPer consultar el rànquing europeu, cliqueu aquí


La Guàrdia Civil es persona a diversos departaments de la Generalitat per reclamar expedients vinculats a l'1-O\nPublicat 9/7/2019 11:59:55 +02:00CET\nEls agents de pais han arribat al Palau de la Generalitat a les 10.00 hores\nLa Gurdia Civil s'est personant aquest dimarts en alguns departaments de la Generalitat per reclamar diversos expedients administratius vinculats amb la logística de l'1-O, han informat a Europa Press fonts properes al cas.\nHo fan en compliment de l'ordre de la titular del Jutjat d'Instrucció 13 de Barcelona, que investiga l'organització de l'1-O, que ha oficiat l'institut armat a personar-se a diversos departaments per reclamar una documentació que ha requerit la Fiscalia.\nEn concret, el jutjat ha acordat reclamar aquesta documentació a la Conselleria de la Presidncia; a la d'Acció Exterior, Relacions Institucionals i Transparncia; a la de Treball, Assumptes Socials i Famílies, així com a la Intervenció General i al Gabinet Jurídic Central.\nFonts del Govern consultades per Europa Press han explicat que per ara han acudit almenys al Palau de la Generalitat --també seu de la Conselleria de Presidncia-- cap a les 10 hores, després d'entrar per la porta posterior l'edifici al carrer Sant Sever.\nAll s'hi han personat diversos agents de pais, precisament quan feia mitja hora que havia comenat a reunir-se el Consell Executiu, que es reuneix cada dimarts al matí a la seu del Govern.\nLa jutgessa ha acordat reclamar diversos expedients administratius com el de la contractació de l'evolutiu de l'aplicació del registre de catalans a l'exterior, o el de la contractació de l'evolutiu de l'aplicació 'Connecta't al voluntariat'.\nLa magistrada també ha citat a declarar com a investigat el delegat del Govern de la Generalitat de Catalunya a Sussa, Manuel Manonelles, el divendres 19 de juliol a les 10 hores.\nSegons la interlocutria, la jutgessa Alejandra Gil també cita més processats en la causa: Aleix Villatoro, Marta Garsaball i Rosa Vidal, perqu donin explicacions en relació a un expedient de contractació mitjanant la delegació a Ginebra de la Generalitat.


A Dinosfera podreu veure el niu de dinosaure més gran d'Europa i també una reconstrucció dels dinosaures que varen viure a Catalunya fa 66 milions d'anys, just abans de la seva extinció.\nVisitarem la Col·lecció Abelló que ens permetrà identificar les principals característiques del modernisme català. Taller de rajoles hidràuliques amb foam.\nLES FUNCIONS EXECUTIVES (6-4-2019) JUAN CRUZ RIPOLL\nUn cop el concepte de funció executiva o funcions executives comença a ser conegut no és estrany que ens preguntem què es pot fer per millorar-les en persones amb TEA, TDAH, trastorns del llenguatge,.\nVisita guiada de pintura i fotografia\nVisita guiada d’una hora orientada a alumnes de secundària i batxillerat que es cen- tra en l’anàlisi de diferents recursos plàstics així com els seus contextos.\nFase autonòmica de la Olimpíada Científica Juvenil Espanyola (OCJE). Certamen científic que pot atraure estudiants interessats en biologia, química, física o matatemàtiques (ESO).\nPlanetari Digital Infantil - Exploradors de l\_'Espai\nDins el planetari digital ens submergim en l'aprenentatge més immersiu i espectacular. Sessions d'1 hora per grup aula. Traslladem i muntem el planetari a la vostra Escola.


Consulta la nova guia de recursos sobre fact-checking | Col·legi de Periodistes de Catalunya\nInici / Actualitat / Consulta la nova guia de recursos sobre fact-checking\nConsulta la nova guia de recursos sobre fact-checking\nLa verificació de fets forma part natural de la feina de tot periodista. Et recomanem les noves eines per a la comprovació d'informació que acabem d'incorporar a la nostra Guia de Recursos i Bones Pràctiques, amb la supervisió de la periodista Nereida Carrillo!\nLa verificació de continguts, l'anomenat fact-checking, és una tasca imprescindible en el context actual, on la sobreinformació obliga el periodista a filtrar amb molta cura aquelles dades que siguin veritablement rellevants i així evitar que apareguin notícies falses. Per això, els periodistes i professionals de la comunicació han de conèixer els principals errors que es cometen i aplicar metodologies correctes de verificació en un context informatiu.\nDes del Centre de Documentació Montserrat Roig del Col·legi de Periodistes de Catalunya, t'hem preparat aquesta guia d'eines i recursos per fer una bona tasca de verificació de dades. En total, s'han recopilat 26 recursos ordenats en 4 blocs temàtics:\nRecorda que la Guia de Recursos incorpora altres pestanyes amb recopilació de ginys i webs sobre MoJo, seguretat, recursos TIC, emprenedoria, etc. Des del Centre de Documentació Montserrat Roig, treballem per a posar a la teva disposició els recursos que faciliten el teu treball i les teves investigacions. Fes-nos suggeriments per a poder seguir compartint informació útil!


Ferits dos joves en xocar amb la seua moto contra un fanal a Paterna | Valencia Extra\nEl SAMU ha assistit a dos joves que van resultar ferits en xocar la moto amb la qual circulaven contra un fanal en la localitat valenciana de Paterna, segons han informat fonts del Centre d’Informació i Coordinació d’Urgències.\nL’accident es va produir al voltant de les 19.15 hores d’ahir quan la moto, per causes que s’estan investigant, va xocar contra un fanal al carrer Sueca del municipi de Paterna.\nL’equip mèdic del SAMU va realitzar diverses maniobres d’estabilització a un jove de 26 anys per politraumatisme. Posteriorment va ser traslladat en l’ambulància de suport vital avançat a l’hospital La Fe de València.\nEls serveis mèdics també van assistir a una jove de 23 anys per poli contusions i va ser evacuada al mateix centre hospitalari en l’ambulància de Suport Vital Bàsic.


Antonio Sánchez Lucas - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n← Josep M. Vallès i Martí\nDavid Rovira i Minguella →\nAntonio Sánchez Lucas (Almodóvar del Río, província de Còrdova, 1937) és un polític català d'origen andalús, senador en la VI Legislatura.\nEstablert a Tarragona, ha treballat de ramader i com a membre del PSC-PSOE ha estat regidor de l'Espluga de Francolí el 1979-1983 i el 1987-1991, i fou escollit alcalde a les eleccions municipals espanyoles de 1991. A les eleccions generals espanyoles de 1996 fou escollit senador per la província de Tarragona. Ha estat vicepresident segon de la Comissió Especial per a l'estudi dels problemes del Medi Rural, a més del primer cap d'agrupament l'estornell i comissari de la demarcació de Tarragona, i també de formació professional Agropecuaria.\nA les eleccions municipals espanyoles de 1999 fou novament escollit alcalde de l'Espluga de Francolí. També ha estat conseller Comarcal de la Conca de Barberà i diputat de la Diputació de Tarragona.\nEl gener de 2014 es va adherir a la crida "Socialistes pel Referèndum".\n↑ Vint anys del tornado de l'Espluga a naciodigital.cat, 31 d'agost de 2014\n↑ Alcaldes de l'Espluga de Francolí a municat.gencat.cat\n↑ Web del PSC de Tarragona\n↑ Adhesions a la crida "Socialistes pel Referèndum"\nJosep M. Vallès i Martí Alcalde de L'Espluga de Francolí\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Antonio_Sánchez_Lucas&oldid=21097068»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 9 maig 2019 a les 22:42.


Valoració de les enquestes | El dret romà i el llatí en l'àmbit jurídic actual\nFonts, General, Llatinismes, Llatinismes jurídics\nValoració de les enquestes\n1 desembre 2016 sanchez.cano\tDeixa un comentari\nMentre desenvolupava el treball, vaig pensar que una bona manera de complementar-lo seria fent una enquesta. Aquesta va produir un efecte positiu als resultats de les meves expectatives del treball i em va permetre conèixer el pensament de la població sobre aquest àmbit. Molta gent, en preguntar pels llatinismes jurídics particularment, els desconeixia, però en canvi, era conscient de la utilització d’altres llatinismes més quotidians, afegits al nostre propi vocabulari, i altres persones, que sense saber que aquella expressió era un llatinisme l’utilitzaven amb tota la naturalitat possible.\nPer tant, vaig poder adonar-me que conèixer l’opinió de la societat en la que vivim, podia donar-me un punt de vista més ampli en el meu treball i reflexionar sobre per quina raó la societat no coneixia de l’existència d’aquests llatinismes. De tal manera que, per contribuir a pal·liar aquesta ignorància vaig decidir continuar la wiki de llatinismes, per poder posar a disposició de qui ho busqui els llatinismes jurídics en català.\nVa ser, sens dubte, una bona experiència comprendre altres persones, encara que, vaig optar per proporcionar una altra eina al meu bloc per tal de no quedar-se només amb el desconeixement del tema, sinó que poguessin aprofitar al màxim el desig d’aprendre.\nExpressions llatinesIusIus civileMón jurídicPervivència\nArticle anteriorXerrada amb Mariona BlancoSegüent articleValoració del treball de camp


La granja de joves „Moritzhof“\nDes de l‘opertura al 1999, la granja de joves „Moritzhof“ s‘ha convertit en part integrant del treball obert amb nens i joves al barri de Prenzlauer Berg- Berlín. Cada dia visiten la granja entre 30 i 60 nois i noises amb edats compreses entre 6 i 16 anys. Els nens poden cavalcar, treballar al jardí, observer els animals o senzillament jugar. Hi ha, a més, diversos projectes on pot desenvolupar- se la creativitat de la quitxalla o aprendre el tracte amb diversos materials, emes, etc..(aquí hi ha un taller de ceràmica, un taller de fusta, el projecte de llana i feltre...) A diari hom cucina i menja amb la canalla. La granja de joves conta amb una superfície de 1.500 metros cuadrados aproximadament i aquí tenís cavalls, cabres, ovelles, un porc, gallines, ànecs, gansos, conills, conillets d‘índies, un gat i un gos. Aquí treballen 4 pedagogs, dos amb jornada complerta i dos\na mitja jornada. El barri de Pankow de Berlín subvenciona el cost del personal i part de la logística. La visita a la granja és gratuita exceptuant les ofertes especials com excursions, pernoctacions entre altres. Els horaris d‘obertura són dilluns a divendres de 13.00 a 18.00 hores (a l‘estin fins les 18.30 hores) dissabtes de 13.00 a 18.00 hores. Durant els matins tant els grups d‘escolas com els jardins d‘infància poden fer ús i gaudir de les installacions de la granja.


Levakal 1000 - Complement per a la línia - Gricar - 30 tabletes\n> Complements Alimentaris>Control de Pes>Levakal 1000 - Complement per a la línia - Gricar - 30 tabletes\nAjuda a reduir la digestió i l'absorció dels greixos i hidrats de carboni.\nQuè és Levakal 1000?\nÉs un integrador dietètic, que per la seva particular composició d'extractes secs, està indicat a tots aquells casos que es necessita una gran reducció de les calories aportades a l'organisme.\nL'acció de Levakal és de dos tipus , directa i indirecta.\nLa perfecta sinergia dels seus components permet la seva acció a nivell corporal i també sobre els aliments ingerits en l'organisme.\nEls punts clau d'aquesta acció són:\nReducció de les calories, gràcies a la presència de la Faseolamina, que impedeix l'absorció d'elevades quantitats de midó alimentari (ex. Pasta, pa).\nA la reducció de l'absorció de calories que aporta l'alimentació, contribueix també l'extracte de Gymnema, titulat del 25% que té la propietat de reduir l'absorció de carbohidrats simples (sucres) fins a un 50%.\nLa reducció de les calories s'obté gràcies a l'acció del Chitosano, que té la propietat de lligar-se als greixos ingerits amb la dieta, limitant l'absorció i aportació calòrica.\nL'àcid ascòrbic (Vit. C) potencia el poder d'unió als greixos protegint les parets arterials dels dipòsits de colesterol, gràcies al seu poder antioxidant.\nReducció de la massa grassa: aquesta reducció s'obté de forma essencial, gràcies a la presència del Fucus.\nLa Garcinia cambogia, rica en àcid hidroxicítrico (HCA), evita l'acumulació de greixos en el teixit adipós.\nDisminució de la sensació de fam: L'àcid cítric i els seus derivats, com l'àcid hidrosicítrico, principi actiu de la Garcinia cambogia, augmentant l'acció del Chitosano, donant una major sensació de sacietat.\nAcció digestiva: La tija de Ananas afavoreix la digestió.\nAcció laxant: la Frangula, produeix una feble acció laxant.\nEstalvi sobre la massa proteica: el Crom optimitza la captació del sucre.\nChitosano, Vinya Vermella, Faseolamina, Ananas, Fucus PLV, Gymnema, Garcinia, Picolinat de Crom, Fràngula i Vitamines C, E i B6.\nChitosano 250 mg\nGymnema e.s. 30 mg\nFaseolamina 70 mg\nFucus PLV 60 mg\nVitamina E 2,50 mg\nGarcinia e.s. 50 mg\nFràngula e.s. 50 mg\nPicolinat de Crom 0,50 mg\nExcipients 0,40 mg\nCom es fa servir el Levakal 1000?\nS'aconsella prendre 1 a 2 comprimits al dia.\nEnvàs de 30 comprimits de 750 mg en blíster.


Presentació de la biografia de l’escriptor Artrur Bladé i Desumvila – Ajuntament de Móra d'Ebre\nPàgina inicial/Entrades/Cultura/Presentació de la biografia de l’escriptor Artrur Bladé i Desumvila\nDivendres 19 d’octubre es va presentar a la Biblioteca Comarcal de Móra d’Ebre la biografia d’Artur Bladé a Móra d’Ebre ‘Artur Bladé, escriure la memòria (1907-1995)’, de Josep Sancho. La presentació ha anat a càrrec del poeta i president del Consell Nacional de la Cultura i de les Arts (CoNCA), Carles Duarte.\nEl llibre és el resultat de la sexta beca Artur Bladé i Desumvila, que es va instituir quan els hereus de l’escriptor de Benissanet van dipositar el llegat de literat a l’Arxiu Comarcal de la Ribera d’Ebre (ACRE). La biografia ha estat editada per Cossetània Edicions i pel Centre d’Estudis de la Ribera d’Ebre (CERE) i suposa el colofó a la publicació dels dotze volums de l’obra completa entre els anys 2006 i 2012.\nL’acte el va presentar Gerard Mercadé, arxiver i cap de Publicacions del CERE, qui va destacar la importància de l’obra que es presentava per a deixar clara la vàlua de Bladé i Desumvila davant de la societat. Per la seua banda, Carles Duarte va destacar el nivell literari de Bladé, el va situar entre els clàssics de la literatura catalana i el va assenyalar com al gran escriptor de l’exili català.\nL’autor de la biografia bladeriana, l’historiador canareu Josep Sancho, autor també d’una altra biografia sobre el polític republicà Marcel·lí Domingo, va destacar la vinculació de Bladé i Desumvila amb Móra d’Ebre i l’ha situat entre els grans memorialistes del país, a l’alçalda de Josep Pla, ‘Gaziel’ o Josep M. de Sagarra.\npremsa\t2018-12-03T12:10:06+00:00\toctubre 19, 2018|Cultura|


Puig: “És hora que la ciència, la innovació i la investigació siguen una altra pota fonamental de l’estat de benestar” | Canal56 Notícies\nInicio C Valenciana Puig: “És hora que la ciència, la innovació i la investigació siguen una altra pota fonamental de l’estat de benestar”\nPremiats en els guardons Jaume I\non: 20/10/2020 En: C Valenciana, Uncategorised\nEl president reivindica que la “vacuna” per a aconseguir situar a la ciència en el lloc que mereix és augmentar la inversió pública i la privada en I+D+i, amb l’horitzó d’aconseguir el 2% del PIB\n“La ciència salva vides, famílies, ocupacions i, en definitiva, societats”, de la mateixa manera que “l’educació forma, la sanitat protegeix, la dependència dignifica i les pensions sostenen”, assenyala Puig\nEn la seua intervenció durant l’acte de proclamació dels Premis Rei Jaume I, el responsable del Consell ha insistit en la necessitat d’un pacte per la ciència que assegure “estabilitat” més enllà de conjuntures\nEl president de la Generalitat, Ximo Puig, ha demanat donar a la ciència “el rang que mereix” com a “pota fonamental” de l’estat del benestar i ha reivindicat, com a “vacuna” per a aconseguir-lo, actuacions que aconseguisquen “retindre el talent, augmentar la inversió pública i privada, amb l’horitzó del 2% del PIB com a objectiu real i no teòric, eliminar les traves burocràtiques a empreses i facilitar l’emprenedoria”.\nEl president, en la seua intervenció en el Va salar de Corts durant l’acte de proclamació dels Premis *Rei Jaume I 2020, ha indicat que “és hora que la ciència, la innovació i la investigació reben l’atenció que mereixen per part de totes les administracions, per decència i per intel·ligència”.\n“És hora que la ciència, la innovació i la investigació siguen considerades una altra pota fonamental del nostre estat del benestar”, perquè “l’educació forma; la sanitat protegeix; la dependència dignifica i les pensions sostenen”, i la ciència salva, salva vides, salva famílies, salva ocupacions, salva societats”, ha dit Puig, que ha advocat per “reinicialitzar la nostra manera d’entendre la ciència com una prioritat a llarg termini” perquè és hora d’entendre-la “com una urgència”.\nTal com ha defensat, la societat “anhela una vacuna que protegisca la salut i que permeta recuperar el benestar perdut, però el desenvolupament d’una vacuna no brolla del no-res” i “perquè un equip investigador realitze aquesta troballa, necessita finançament i suport”.\n“Crec, amb humilitat, que tots hem aprés la lliçó”. “Era això”, ha subratllat el president parafrasejant a Ortega y Gasset; “era això que cada any pregonen els Premis Rei Jaume I: per a protegir a la nostra societat, cal fer costat a la ciència i a la investigació”.\n“En la ciència hem de sembrar ja per a poder recollir quan siga peremptori; en cas contrari, la collita no arribarà a temps”, ha assenyalat Ximo Puig, per a qui no cap ni el derrotisme ni la resignació. “No serà ràpid ni fàcil alçar-nos d’aquest colp rebut, però “no hi ha dreceres al progrés” i “aquest camí passa per incrementar el suport a aquesta nova pota de l’estat del benestar”.\nEn aquest punt, ha tornat a reclamar un pacte per la ciència, perquè la investigació “no sap ni de conjuntures ni de legislatures”, sinó que precisa “d’estabilitat”.\nAugment de l’11% en personal investigador\nEl president ha recordat, d’altra banda, que la Comunitat Valenciana ha augmentat el seu nombre d’investigadors i investigadores un 11% en tres anys, i que en 2018 va destinar l’1,05% del PIB a I+D+i. “Hem avançat, però encara queda molt camí per recórrer”, ha manifestat Puig, qui s’ha referit a la posada en marxa en mesures pioneres com l’Estratègia Valenciana d’Intel·ligència Artificial o com el Pla GenT, amb el qual s’ha atret 51 investigadors i investigadores d’excel·lència a la Comunitat Valenciana.\nEl titular de la Generalitat també ha al·ludit a la pròxima creació d’una institució valenciana d’excel·lència internacional amb seu a Castelló, que s’estendrà per tot el sistema científic de la Comunitat per a atraure talent i al fet que l’Agència Valenciana de la Innovació, amb 27,1 milions de pressupost, continuarà creixent per a convertir-se en un far de la nostra economia postpandèmia.\n“Si les retallades no són una eixida a aquesta nova crisi, menys encara poden ser-ho les retallades en ciència, investigació i innovació”, ha abundat el president, que ha recordat: “La innovació ens ha salvat i ens està salvant vides. Per tant, no era el futur, era el present el que ens jugàvem amb el nostre desenvolupament científic i la nostra capacitat innovadora”.\nHui, 32 anys després de la creació dels guardons, “només tenim una elecció: fer-los més cas als Premis Rei Jaume I i apostar per la ciència, per la investigació i per l’emprenedoria innovadora, perquè en això ens va la vida”, ha assegurat Puig.\nEn la present edició el premi a la Investigació Bàsica ha recaigut en Francisco José García Vidal, doctor en Ciències Físiques, catedràtic i director del Condensed Matter Physics Center (IFIMAC), a qui es reconeix el seu treball durant 25 anys en l’àrea de la Nanofotònica. El jurat destaca “la seua destacada contribució en el camp de la *plasmónica i de la interacció de la llum amb materials nanoestructurats“.\nQuant a la categoria d’Economia, ha rebut el premi Diego Puga Pequeñot, PhD in Economics, London School of Economics and Political Science, i actualment professor d’Economia en CEMFI. Diego Puga ha sigut guardonat amb el Premi Rei Jaume I 2020 per les seues contribucions en el camp de l’economia espacial. Destaca pel seu treball sobre l’evolució de les desigualtats regionals i, més recentment, per les seues contribucions utilitzant el Big Data, que estan canviant la forma tradicional d’abordar els fenòmens lligats a l’espai.


Bitllets de ferri Paros a Iràklia, compara horaris i preus\nInici / Europa / Illes Cíclades / Iràklia / Ferri Paros a Iràklia\nParos - Iràklia és una de les nostres rutes més freqüentades, sovint no queden places durant les temporades altes\nNavilieres Paros - Iràklia\nFerri Paros a Iràklia\nLa ruta de ferri Paros Iràklia connecta Illes Cíclades amb Illes Cíclades. Actualment només hi ha 1 companyia que opera aquest servei de ferri, Blue Star Ferries. La travessia opera fins a 3 vegades cada setmana i triga des de 2 hores 10 minuts.\nLa durada i freqüència de les travessies Paros Iràklia pot variar segons l'estació de l'any, així que recomanem que comprovis la informació més actualitzada.\nL’illa grega de Paros, una de les Cíclades, es troba al mar Egeu i està situada a l’oest de l’illa de Naxos, de la qual està separada per un canal d’uns 8 km d’ample. L’illa està a uns 160 km al sud-est del port de Pireu. Històricament se la coneix pel seu marbre blanc de qualitat excel·lent, d’on deriva el terme “pari”, que a vegades s’utilitza per descriure marbre o porcellana de qualitat semblant. Les mines i pedreres de marbre han estat abandonades, però encara es troben arreu de l’illa i es poden visitar. Avui en dia, la principal font d’ingressos de l’illa és el turisme. La capital de Paros, Parikia, és un poble preciós, típic de les Cíclades, amb cases blanques i mansions neoclàssiques magnífiques. Al capdamunt d’un turó, al centre del poble, es troba un castell venecià del segle XIII des d’on hi ha vistes increïbles del poble i de la zona que l’envolta. A més a més, hi ha un edifici eclesiàstic molt important, l’esglèsia de Panayia Ekatontapyliani, o Katapoliani, construïda al segle VI.\nEl port de l’illa també està a Parikia i alberga tant ferris convencionals com d’alta velocitat. Els ferris normalment salpen a Pireu i a les altres illes Cíclades.


Le Gîte De Gordes Gordes França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nRoute De Senanque, La Rouguiere, Gordes, França, 84220 - Veure al mapa\nMés informació sobre Le Gîte De Gordes\nDissenyat tant per oci com per negoci, Le Gîte De Gordes està situat idealment a Gordes; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLe Gîte De Gordes també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Gordes. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha àrea de TV/saló compartit.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable, nevera per satisfer els clients més exigents. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com piscina exterior, ping pong, jardí. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Gordes, el Le Gîte De Gordes és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.


Els Mossos detenen un camioner a la Jonquera per falsedat documental - InfoJonquera\nEls Mossos detenen un camioner a la Jonquera per falsedat documental\nEl disc del tacògraf del camió que conduïa estava a nom d’una altra persona\nDilluns, 12 d'agost de 2019 a les 16:54h\nEls Mossos detenen un camioner a la Jonquera per falsedat documental | Mossos d'Esquadra\nEls Mossos d’Esquadra de l’Àrea Regional de Trànsit de Girona van detenir el dia 7 d’agost un home de 48 anys, de nacionalitat brasilera i amb domicili a Portugal, com a presumpte autor d’un delicte de falsedat documental.\nPels volts de les 8 del matí agents de trànsit estaven fent un control a l’autopista AP-7, dins el terme municipal de la Jonquera, quan van aturar un camió amb matrícula portuguesa per realitzar la corresponent inspecció.\nEls mossos van observar que el vehicle esta ocupat per dos conductors i que ambdós disposaven del permís de conduir en regla, però al disc del tacògraf del camió hi apareixia un nom que no corresponia a cap dels dos conductors, de fet, anava a nom d’una dona. Amb aquest nom el conductor havia conduit durant 29 minuts.\nAtès que els comprovants impresos de l’aparell tacògraf digital tenen la consideració de document públic, el conductor va quedar detingut per falsedat documental.\nEl detingut, que tenia antecedents, va passar el dia 8 d’agost a disposició del jutjat d’instrucció en funcions de guàrdia de Girona, el qual va decretar la seva llibertat amb càrrecs.\n12 ºC25 ºC\nL'autopista AP-7, tallada en sentit sud pels manifestants de la vaga general\nEl coll de Manrella acollirà diumenge la tradicional trobada d'homenatge a Lluís Companys\nDeu anys d'infojonquera. Quines van ser les notícies més destacades l'agost de 2009 al diari digital?


Tal com demanaven diversos governs autonòmics, entre ells Balears\nEl Ministeri de Sanitat, en la roda de premsa posterior a la reunió del Consell Interterritorial del Sistema Nacional de Salut, ha anunciat que finalment ha rebutjat permetre l’avançament del toc de queda a les 20.00 hores, com demanaven algunes Comunitats Autònomes, entre elles Balears.\nLa justificació que han donat des del Ministeri de Sanitat per a no donar suport a la nova mesura, és que les comunitats tenen encara eines suficients per combatre el coronavirus, encara que moltes asseguren que ja no saben què fer més, després d’haver pres mesures molt dràstiques dirigides a restringir mobilitat , contactes, tancament de nombrosos sectors. Avançar el toc de queda és l’última mesura que els queda, diuen, abans de demanar el confinament total.\nPerò el ministre de Sanitat, Salvador Illa, no està per la labor de modificar el decret d’alarma que obligaria al govern de l’Estat a acudir al Congrés dels Diputats, un fet que es vol evitar com sigui pel desgast polític i social que li suposaria, amb un PP que ha evitat pronunciar-se sobre aquesta qüestió , malgrat que les comunitats del seu partit es troben entre les que han sol·licitat avançar dues hores l’aplicació del toc de queda.\nLa justícia avala tocs de queda en 32 municipis del País Valencià\nPrimer cap de setmana sense toc de queda\nA partir de diumenge: El toc de queda passa a ser de les 12 de la mitjanit a les 6 del matí


Kotor Bay Beautiful Sea View Apartment Kotor Montenegro - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nJadranska Magistrala Bb, Dobrota, Dobrota, Kotor, Montenegro, 85330 - Veure al mapa\nMés informació sobre Kotor Bay Beautiful Sea View Apartment\nAl visitar Kotor, vosté es sentirà com a casa a Kotor Bay Beautiful Sea View Apartment, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Kotor Bay Beautiful Sea View Apartment, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com lloguer de cotxes.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, calefacció, escriptori, mini bar, balcó/terrassa per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Kotor Bay Beautiful Sea View Apartment és una selecció idònia per a la vostra estada a Kotor.


Chalet B2 Saint-Fargeau França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Saint-Fargeau, no busqui més enllà de Chalet B2. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Chalet B2 és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com instal.lacions de barbacoa.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses bany, sauna, piscina exterior, pesca, spa, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Chalet B2.


El cicle de muntanya amb més pes del territori català tindrà lloc del 17 al 26 de novembre a La Cate de Figueres\nHan transcorregut quinze anys des que el Centre Excursionista Empordanès decidís impulsar La Mostra de Muntanya i Aventura de Figueres, un cicle de cinema documental i xerrades que s’ha convertit en cita ineludible per als amants de la natura, la muntanya i els esports d’aventura.\nLa Mostra de Muntanya i Aventura de Figueres se’ns fa gran. Durant tres llustres, la mostra de muntanya més important del territori català ha ofert un reguitzell de documentals, exposicions i xerrades que constitueixen en si mateix un patrimoni documental sense parangó. A la projecció de desenes de documentals –la majoria de reconeixement mundial– dedicats a la muntanya i als esports d’aventura en totes les seves disciplines, cal sumar-hi les múltiples conferències protagonitzades per alguns dels personatges més destacats en l’àmbit de l’alpinisme o l’escalada. Només cal donar un cop d’ull al llistat de ponents que han desfilat pel seu escenari al llarg d’aquests quinze anys per fer-se’n càrrec. Tal com si fos l’Olimp del muntanyisme, La Mostra ha reunit figures de talla mundial com ho són Edurne Pasabán, Kilian Jornet, Chris Sharma o Ueli Steck, entre d’altres. No és d’estranyar, doncs, que La Mostra hagi esdevingut en una de les dates més memorables del calendari per als aficionats a la muntanya, des de senderistes fins a alpinistes, o entusiastes de l’escalada i els esports d’aventura en general.\nUna edició especial per a 15 anys d’història\nI com que 15 anys no es compleixen cada dia, La Mostra d’enguany ha preparat un programa que segurament supera el nivell d’excel·lència assolit en edicions anteriors. L’apartat audiovisual comptarà amb set projeccions de documentals de diferent temàtica, entre els quals val la pena destacar ‘Valley Uprising’, un documental que repassa la història de la vall de Yosemite, considerada la meca mundial de l’escalada, i que ha estat reconegut amb més d’una vintena de premis arreu del globus (entre ells al Festival de Cinema de San Sebastián).\nCom cada any, però, l’expectació la desperten les ponències. Enguany, La Mostra ha convidat a dos alpinistes de primer ordre que de ben segur ompliran de gom a gom el teatre de La Cate: Alex Txikon i Juanito Oiarzabal.\nAlex Txikon s’ha convertit en el primer alpinista de la història en assolir l’ascensió hivernal al Nanga Parbat (8125m) després de 22 anys de temptatives fallides. Una expedició que va realitzar juntament amb els alpinistes Simone Moro i Ali Sadpara en condicions extremes, a més de 50 graus sota zero, i que explicarà de primera mà el proper divendres 18 de novembre.\nLa cirera del pastís la posarà la presència de Juanito Oiarzabal, figura cabdal de l’alpinisme mundial. Sobre ell recau el títol de ser el primer espanyol (sisè al món) en assolir al famós itinerari alpí dels 14 vuit-mils, i el tercer a nivell mundial en fer-ho sense oxigen. Al sarró també hi guarda un altre rècord mundial després d’haver culminat 26 vuit-mils al llarg de la seva trajectòria. Ara es troba immers en un nou repte: ser el primer alpinista en repetir els 14 vuit-mils, una fita que ja té ben a prop ja que només li’n queden quatre. Pel que representa la seva figura en el món de l’alpinisme i per la rellevància del moment, la seva presència a La Mostra el proper divendres 25 de novembre és potser la cita més ineludible de totes.\nTanmateix, La Mostra ha aprofitat l’efemèride per fer una mirada enrere a aquests 15 anys d’història a través d’una exposició retrospectiva que estarà oberta al públic al llarg de tot el mes de novembre.\nPodeu consultar el programa complert al web de La Mostra: www.lamostra.cat


La Jornada Com incorporar l'evidència a la presa de decisions reuneix a avaluadors i decisors amb l'objectiu d'avançar cap a unes polítiques informades en l'evidència\nNomés avaluant les polítiques podrem conèixer si aquestes aconsegueixen assolir els resultats per als quals han estat dissenyades i, per tant, saber si funcionen i com les podem millorar.\nA Catalunya hi ha diverses institucions i entitats especialitzades en l'avaluació que, tot i treballar cadascuna d'elles en el seu àmbit respectiu, comparteixen interessos, sensibilitats, preocupacions i un elevat potencial de sinergies. D'aquesta manera, les agències d'avaluació públiques com l'Agència de Qualitat i Avaluació Sanitàries de Catalunya (AQuAS), l'Agència per a la Qualitat del Sistema Universitari de Catalunya (AQU Catalunya) i l'Institut Català d'Avaluació de Polítiques Públiques (Ivàlua) treballen per informar les decisions que es prenen en el nostre context en els àmbits sanitari, educatiu i de les polítiques públiques, respectivament.\nAixí, per tal de d'aprofitar les potencials sinergies en la promoció de l'evidència, les tres Agències d'avaluació esmentades han organitzat conjuntament la jornada "Com incorporar l'evidència a la presa de decisions" per aplegar els diferents agents que es dediquen a l'avaluació amb els usuaris o receptors dels seus resultats, és a dir, els decisors públics. Així, es busca el diàleg per acostar posicions i pensar en estratègies conjuntes per assegurar que l'evidència generada es tradueixi en millores en les polítiques i els programes del nostre país.\nPer acomplir tals propòsits, la jornada ha comptat amb la presència destacada de Howard White, expert en promoció de l'avaluació i Director Executiu de la Campbell Collaboration, una xarxa internacional dedicada a la producció i disseminació d'evidència en el camp de les polítiques socials. A més, White és fundador de la International Initiative for Impact Evaluation (3ie), una aliança que aplega investigadors i decisors d'arreu del món amb l'objectiu comú de millorar la presa de decisions.\nTenint en compte la seva experiència, durant la seva ponència "Evaluation, coordination and evidence" White ha parlat de com impulsar aliances capaces de situar l'avaluació com un element clau en la presa de decisions, posant èmfasi en què entenem com a evidència, quins tipus d'evidència existeixen, com diferents països del nostre entorn la fan servir i com podem aprofitar-la en un context com el nostre.\nDesprés de la ponència de Howard White, han intervingut, per una banda, les Agències d'avaluació, explicant allò que fan per contribuir a una millor presa de decisions, i per l'altra una representació dels decisors públics, que han parlat de la seva experiència com a usuaris d'evidència.\nEl Director de l'Institut Català d'Avaluació de Polítiques Públiques (Ivàlua), Marc Balaguer, ha parlat sobre les activitats que desenvolupa Ivàlua, destacant la seva estratègia de combinar l'avaluació de programes i polítiques concretes, la difusió de l'evidència ja existent i la formació de gestors i decisors públics en l'ús de l'avaluació i la seva traducció en millors pràctiques i decisions.\nPer la seva part el Director d'AQuAS, Toni Dedeu, en la seva ponència "La incorporació de l'evidència: experiències de l'AQUAS" ha presentat la visió de futur de l'agència, exposant el àmbits d'actuació a través d'experiències concretes i posant èmfasi en la vàlua que tenen les dades en l'avaluació i la presa de decisions en el sector salut.\nEn tercer lloc i sota el títol "Millora i rendició de comptes: l'exemple d'AQU Catalunya", la secretaria del Consell de Govern d'AQU Catalunya, Maria Ginè, ha presentat algunes de les eines, de caràcter públic, que disposa l'agència per a millorar i difondre el Sistema Universitari Català. Eines orientades a una millor presa de decisions per part del propi Govern, Universitats, estudiants i també futurs estudiants universitaris.\nFinalment, a la taula rodona titulada "Com incorporar l'evidència a la presa de decisions a Catalunya?" hi han participat decisors públics, que podem considerar com els usuaris o consumidors de l'evidència. Aquests han parlat, cadascun des dels seus àmbits respectius, sobre qüestions relatives al tipus d'evidència que els és més rellevant en la presa de decisions, els formats i formes que fan que aquesta els sigui més usable, al moment en que aquest tipus d'informació els pot ser més útil i les principals barreres que es troben a l'hora d'incorporar l'evidència en la seva pràctica.\nTenint en compte les contribucions de Howard White, de les tres Agències d'avaluació i dels decisors públics, la jornada ha buscat identificar bones pràctiques en la interlocució entre avaluació i presa de decisions, explorar que tindria sentit potenciar a casa nostra i marcar un camí compartit per continuar avançant cap a unes millors polítiques públiques.


Els pilots de Ryanair faran vaga pel tancament de bases | Ràdio Girona | Cadena SER\nEls pilots de Ryanair faran vaga pel tancament de bases\nDurant 5 dies de setembre per oposar-se al tancament de bases com la de Girona\nLa roda de premsa del SEPLA / David Fernández (EFE)\n29/08/2019 - 09:48 h. CEST\nEl sindicat SEPLA va presentar ahir al matí la sol·licitud de mediació i en cas que no funcioni convocaran vaga els dies 19, 20, 22, 27 i 29 de setembre. El motiu, el mateix que els tripulants de cabina... el tancament de 4 bases de l'estat, entre les quals la de Girona.\nL'anunci de la vaga dels pilots arriba després que els tripulants de cabina hagin convocat 10 jornades de vaga, la primera aquest diumenge.\nEscucha Alejandro Cazorla, delegat sindical del SEPLA en Play SER\nEl tancament de la base de Girona - que es farà efectiu a partir del 8 de gener de 2020 - suposaria l'acomiadament de 164 treballadors... i els sindicats calculen que a tot l'Estat podria afectar a 120 pilots.\nL'empresa diu, però, que no afectarà a cap ruta. Precisament, ahir al matí, la Generalitat i la direcció de Ryanair es van reunir a porta tancada per aclarir quines són les intencions de la companyia a l'aeroport gironí.\nLa base de Girona és simbòlica perquè va ser la primera que va establir la companyia irlandesa en tot el sud d'Europa el 2004. L'arribada de Ryanair va impulsar l'aeroport fins a xifres històriques, amb més de 5 milions i mig de passatgers. A dia d'avui encara porta el 73% dels viatgers.


El món més preciós que els nostres cors saben que és possible - Capítol 6 | Robert de Llúria\nCapítol 6 - La força\nL’estat de l’interésser és un estat vulnerable. És la vulnerabilitat de l’altruista ingenu, de l’amant que confia, del compartidor desprevingut. Per accedir-hi, s’ha de deixar enrere la seguretat aparent d’una vida basada en el control, protegida per parets de cinisme, judici i culpa. I si dono i no rebo? I si escullo creure en un propòsit major i visc enganyat? I si al capdavall l’univers és una melé impersonal de forces? I si m’obro i el món em fereix? Aquestes pors asseguren que no entri ningú a la nova història fins que no s’ensorri l’antiga. No és quelcom que haguem d’assolir; és quelcom nat.\nLa mateixa interessència que ens fa tan enormement vulnerables també ens fa enormement poderosos. Recorda-ho! En efecte, la vulnerabilitat i el poder van de la mà, perquè només abaixant la guàrdia del jo separat podem accedir a un poder que li és desconegut. Només així podem assolir coses que, per al jo separat, semblen impossibles. Dit d’una altra manera, esdevenim capaços de fer coses que no sabem com “fer” que succeeixin.\nFer que quelcom succeeixi vol dir utilitzar algun tipus de força. Puc demanar-te que em donis diners, però com t’ho faig fer? Bé, podria fer-ho si fossis fràgil, forçant-te a obrir la cartera. O et podria apuntar amb una pistola – qualsevol amenaça a la teva supervivència també és una forma de força. L’amenaça a la supervivència pot ser prou subtil. La força legal, per posar un exemple, es basa en última instància en força física: si ignores les ordres del jutjat, tard o d’hora apareixerà un home a casa teva amb manilles i pistola. D’una manera similar, la força econòmica es basa en l’associació dels diners amb el confort, la seguretat i la supervivència.\nTambé existeix la força psicològica, un terme que és més que una mera metàfora. Fa referència a l’explotació de les motivacions lligades amb la seguretat bàsica, concretament el desig d’acceptació pel grup i els pares. El nostre entrenament en l’ús de la força psicològica s’inicia a la infantesa amb l’aprovació i rebuig condicionals per part dels pares, fet que activa la que potser és la major de les temors de qualsevol mamífer jove: l’abandonament per part de la mare. Una cria de mamífer abandonada durant massa temps plorarà desesperadament per la seva mare, atraient així tot depredador a l’abast de l’oïda – un risc preferible a la mort segura si es separa de la mare lactant. Moltes pràctiques modernes s’aprofiten d’aquesta por: els “com has pogut!”, “estàs bé del cap?”, “en què pensaves?” acusatoris i, el que potser és encara més perniciós, la lloança manipuladora que diu “només t’acceptaré si fas el que jo aprovi”. Aprenem a ser un “bon noi” o una “bona noia”, entenent la paraula “bo” com l’acceptació del Papa i la Mama. Acabem per interioritzar el rebuig com un auto-rebuig – culpa i avergonyiment – i interioritzem l’acceptació condicional com a auto-acceptació condicional. Permetre’s a un mateix aquesta acceptació resulta profundament gratificant; denegar-se-la resulta profundament incòmode. La sensació de gratificació és el nucli del que realment implica la paraula “bo”. Val la pena explorar-ho: repeteix-te a tu mateix “Sóc bo. Un bon nen. Sóc una bona persona. Hi ha persones dolentes però jo no – jo sóc una bona persona”. Si fas aquesta reflexió a consciència, potser t’adonaràs que hi ha quelcom profundament infantil en la gratificació evocada per aquestes frases.\nL’autoacceptació i auto-rebuig condicionals són mecanismes poderosos d’autocontrol: l’aplicació de força psicològica sobre un mateix. Hi estem profundament condicionats; potser és allò més fonamental del que jo anomeno els “hàbits de la separació”. Condicionats d’aquesta manera, també som vulnerables a qualsevol figura d’una autoritat o govern que pugui assumir el paper de progenitor: l’àrbitre del bé i el mal, el que concedeix o denega l’aprovació.\nEl mateix condicionament també influeix els nostres intents de canviar altres persones i el món. Invoquem culpabilitat amb eslògans com ara “ets part del problema o de la solució?”. Proclamem la complicitat de tots i cadascú de nosaltres en els estralls imperialistes de la civilització occidental, l’ecocidi, el culturocidi i el genocidi. Intentem manipular la vanitat de les persones, les accions de les quals esperem canviar: si fas X, ets una bona persona.\nHabitualment apliquem força també sobre els polítics i les corporacions. Podria ser l’amenaça d’humiliació pública o l’al·licient de lloança pública i imatge positiva. Podria ser l’amenaça de presentar una demanda o una campanya de retirada. Podria ser l’amenaça o al·licient financer. “Impliqueu-vos en pràctiques responsables amb el medi ambient ja que això millorarà els beneficis econòmics.”\nQuina visió del món, quina història estem reforçant quan utilitzem aquesta tàctica? És la visió del món en què les coses només passen mitjançant l’aplicació de la força. És com si la tàctica ens digués: “Et conec. Ets un maximitzador sense escrúpols de l’interès propi racional o l’interès propi genètic”. Donant això per suposat, tractem de rendibilitzar l’interès propi. Ho fem als altres i a nosaltres mateixos.\nAixò per res vol dir que hauríem d’abstenir-nos de lloar o desaprovar, o deixar d’aspirar a alliberar-nos a nosaltres mateixos de la influència de les opinions dels altres. Com a interéssers, el món ens torna el que li donem. No hi ha cap mal en celebrar les eleccions valentes que ens mouen o en expressar enuig o dol per decisions nocives. És quan s’utilitzen amb una finalitat manipuladora que s’inspiren en la cosmovisió de la força.\nL’aplicació habitual de vàries formes de força té arrels profundes. Segons el paradigma científic que, malgrat ser obsolet, avui segueix generant la nostra visió de practicitat, res a l’univers canvia si no s’hi aplica força. El poder sobre la realitat física, doncs, pertany a qui és capaç de reunir més força i té la informació més completa i precisa sobre on s’ha d’aplicar aquesta força. És per aquesta raó que els àvids de poder sovint s’obsessionen amb el control del flux de informació.\nEn un univers sense intel·ligència o voluntat pròpies, les coses mai “passen perquè sí”, passen només si hi ha una causa darrere i “causa” aquí vol dir força. D’aquest univers n’hem d’extraure coses, controlar-les i projectar-hi els nostres propis dissenys, utilitzant cada cop més força i aplicant-la amb més i més precisió, per a esdevenir, finalment, els senyors y amos cartesians de la natura.\nVeieu fins a quin punt la paraula “pràctic” encobreix la mentalitat que subjau els estralls de la nostra civilització?\nCreieu que operant des de l’interior dels sistemes de creences de l’Era de la Separació, crearem una altra cosa que no sigui separació?\nEl control cria les seves pròpies necessitats. Així, quan tractem la terra amb pesticides forts, les supermaleses i les superbactèries emergents requereixen dosis de pesticides noves i encara més fortes. Quan algú es posa a dieta i intenta controlar el seu impuls de menjar, en un moment determinat el desig contingut explota cap enfora en forma de tiberi descontrolat, propiciant més intents d’autocontrol. I quan els éssers humans són engabiats, vigilats, programats, assignats, catalogats i obligats, es rebel·len de totes les maneres possibles, a vegades de manera irracional o inclús violenta. Ah, pensem, hem de controlar aquesta gent. Com succeeix amb les addiccions, l’escalada creixent d’aquests intents de control acaben per esgotar tots els recursos disponibles, ja siguin personals, socials o planetaris. El resultat és una crisi que les tecnologies del control només fan que aplaçar i mai aconsegueixen solucionar. I cada aplaçament només fa que exhaurir encara més els recursos encara disponibles.\nSembla evident que el “pràctic” no funciona tan bé com abans. No només perquè allò que antany era pràctic és insuficient per a les nostres necessitats, sinó també perquè és cada cop més impotent en el seu àmbit natural: el pràctic ja no és pràctic. Ens agradi o no, estem tornant a néixer en un nou món.\nAquest llibre és una crida a abandonar el pensament basat en el control per a poder assolir coses molt més enllà de la capacitat de la nostra força. És una invitació a entendre la causa i l’efecte de manera radicalment diferent i, per tant, a concebre de manera radicalment diferent allò pràctic. Actuant en conseqüència, les nostres eleccions, a ulls dels que operen dins els paradigmes antics, sovint semblen boges: ingènues, poc pràctiques, irresponsables. I és que realment donen aquesta impressió a aquella part de nosaltres mateixos – confio en que està tant viva en vosaltres com en mi – que també resideix a la història antiga. Pot ser que reconeguis la seva veu, crítica, desdenyosa, dubitativa, insinuant. Vol que romanguem petits, segurs, protegits en les nostres petites bombolles de control. El meu propòsit aquí no és instar-te a combatre aquesta veu o purgar-la; tan sols reconeixent-la com el que és ja comença a afluixar el seu poder.\nRes d’això pretén implicar que mai hauríem d’utilitzar la força o que hauríem d’abandonar tota forma d’aculturació que depengui d’adquirir l’acceptació dels pares, la gent gran i el grup. Aquests sempre seran parts importants del drama humà. Tanmateix, les nostres ideologies profundes ens han encegat a l’hora de trobar alternatives per al canvi. Aquest llibre indagarà en el retorn de la força (i la raó, el pensament lineal, etc.) al domini que li pertoca.\nCapítol 5 - La bogeria / Capítol 7 - La ciència


El coronavirus duplica la mitjana de morts en geriàtrics catalans\nEl coronavirus duplica la mitjana de mortalitat als geriàtrics catalans\nEl Covid-19 agreuja les carències als centres, que abans de la pandèmia ja acusaven els efectes de les retallades\nEls experts demanen més despesa sanitària en aquests centres per allargar l'esperança de vida de les persones grans\nBarcelona 30 de d’abril del 2020. Actualitzada 01 de de maig del 2020 a les 16:29\nLa pandèmia del coronavirus ha entrat als geriàtrics i ha arrasat centenars de vides. A Catalunya, la mortalitat dels avis que viuen en centres per a la tercera edat s’ha duplicat des de l’inici de la pandèmia, si es té en compte la mitjana anual de l’any passat. Un fet que ha obligat a reforçar la presència d’equips sanitaris. No obstant, ja feia anys que el sector reivindicava més metges i infermeres en aquestes residències, considerades, per molts, l’última baula del sistema social i sanitari.\nEL PERIÓDICO ha tingut accés a l’estudi, titulat ‘El que hi ha a sota: característiques clíniques i d’ús de recursos de persones grans institucionalitzades’, encarregat per la Conselleria de Salut, que avala aquestes demandes. Si el 2011 morien l’11% d'avis residents en geriàtrics, el 2017 la taxa de mortalitat va superar el 20%. «Hem de plantejar-nos molt seriosament quina atenció mèdica es mereixen aquestes persones, el perfil i vulnerabilitat dels quals i s’han anat agreujant al llarg d’aquests anys», afirma l’autor de l’estudi, el doctor Jordi Amblàs.\nDurant el primer mes de l’estat d’alarma, a Catalunya el coronavirus va endur-se 1.810 vides als geriàtrics catalans, amb una mitjana de gairebé 65 morts diàries. No obstant, segons dades de la Conselleria d’Afers Socials, l’any passat van morir 10.979 avis en els geriàtrics, una mitjana de 915 de mensuals i 30 diaris. Tenint en compte aquestes dades, es van registrar el doble de morts que de mitjana. Unes dades que van fer esclatar al sector, demanant la intervenció de Salut, que va redoblar la presència de metges i infermers i va facilitar equips de protecció i tests.\nUna demanda, la de tenir més personal mèdic, que no era nova. Perquè precisament els geriàtrics fa més d’una dècada que veuen com la mortalitat no fa més que incrementar-se, mentre aguanten les polítiques de retallades traduïdes en una congelació de recursos públics, places i ràtios de professionals, i una presència cada vegada més gran de fons d’inversió i empreses de la construcció en la gestió de les cures.\nAquesta realitat la posa en relleu el primer estudi a Catalunya i un dels pocs a escala europea d’aquestes característiques que pròximament es publicarà a la revista científica ‘BMC Geriatrics’, que a petició de la Conselleria de Salut ha estudiat com ha evolucionat la salut de les persones grans a les residències durant sis anys, en comparació amb els que no hi viuen. Mentre que la taxa de mortalitat de la població de més de 65 anys que no està en residències s’ha mantingut en el 3% del total, als geriàtrics la mortalitat ha passat de situar-se en l’11,7% del 2011, fins al 20,5% el 2017.\n«Les persones que viuen a les residències són cada vegada més vulnerables, però la despesa sanitària és la mateixa, és la prova del cotó que l’Estat del benestar els ha fallat, que funcionava a mitges», valora el doctor Amblàs, vicepresident de la Societat Catalana de Geriatria i Gerontologia i membre del programa de prevenció i atenció a la cronicitat del Departament de Salut de la Generalitat.\nL’informe revela que la població dels geriàtrics registra avui més morts, però també més malalties. Pràcticament la meitat dels interns té depressió, demències, malalties musculars i òssies, i un de cada tres pateix malalties cròniques o problemes cardíacs. Unes taxes, les de les malalties a les residències, que han anat creixent al llarg dels últims set anys, mentre que entre els avis que vivien a les seves llars els percentatges eren menors. «Des de la crisi, les famílies han anat traient els familiars de les residències si estaven bé. Ara arriben ja molt malalts, la meitat d’ells està al seu últim o penúltim any de vida», explica Amblàs.\nSabent aquesta realitat, ¿quina resposta va donar la Generalitat, llavors presidida per Artur Mas i, després, per Carles Puigdemont? Van congelar les ràtios de professionals i els pagaments als geriàtrics públics, les places de residències públiques van augmentar tan sols un 8% i Catalunya es va situar entre la comunitat amb més llistes d’espera de tot Espanya. Mentrestant, el Govern de Mariano Rajoy reduïa i retallava la seva inversió corresponent a la dependència, que no arribava al 20% de la despesa, mentre que la llei dicta que havia d’assumir una despesa del 50%. A falta de metges als centres –les ràtios marquen 14 minuts al dia d’infermer i metge per avi– segons aquest informe, el 2017 gairebé la meitat de les persones grans de geriàtrics van anar a l’hospital d’urgències, on van quedar-se tres dies de mitjana.\nNo més fallades\nCada dia moren sis catalans esperant la residència\n«Anaven tant a l'ambulatori com la resta de la població, quan empitjoraven se’ls traslladava a l’hospital, i molts acabaven morint allà», explica el doctor. ¿La mortalitat ha augmentat a causa de la falta de professionals i de recursos? «És una hipòtesi, el que sí que sabem és que s’han d’evitar totes les morts possibles, i que aquestes siguin dignes, no en un llit d’urgències a les tres del matí», afegeix Amblàs.\n«Hem considerat les residències com a centres socials, sense presència d’infermeria les 24 hores del dia, però qui hi viu té una enorme càrrega de malalties i s’ha dereforçar l’atenció mèdica», afirma Jose Augusto García, president de la Societat Espanyola de Geriatria i Gerontologia. Inevitablement, una millora de l’atenció mèdica als geriàtrics té uns costos milionaris per a la Generalitat. «Haurem d’afrontar-ho, i més si a la tardor hi pot haver rebrots. El sistema ja els ha fallat una vegada, no ens podem permetre que torni a passar», afegeix. «Com a societat, hem de preguntar-nos si estem disposats a pagar més per millorar la vida d’aquestes persones tan vulnerables, depèn de les prioritats pressupostàries», sentencia el doctor Amblàs. "\nCoronavirus a Espanya Coronavirus a Catalunya Residències d'avis


Servei de reclamacions definitiu\nExperiència al Mutualista\nEl mutualista és la nostra prioritat; per això, hem creat l'àrea d'Experiència al Mutualista, la missió de la qual és la d'escoltar la veu de tots aquells que tingueu dubtes, consultes, suggerències, queixes o vulgueu fer alguna reclamació relacionada con les vostres assegurances o amb el cobrament d'alguna prestació.\nSi desitges posar-te en contacte amb nosaltres, truca al telèfon d'atenció 900 800 978 o envia'ns un missatge al correu-e experienciamutualista@mutualmedica.com, on obtindràs una resposta àgil i t'atendrem de la manera més beneficiosa per a tu, que ets mutualista.\nEl Servei d'Atenció al Client (SAC) té com a objectiu recollir les reclamacions formals dels mutualistes, relacionades amb els vostres interessos i drets legalment reconeguts, així com les relatives a les assegurances contractades amb la mutualitat.\nPosem a la teva disposició el telèfon d'atenció 900 800 978, exclusivament per a realitzar qualsevol reclamació en relació amb les assegurances i serveis de Mutual Mèdica.\nPer a consultes, et recordem que pots contactar-nos en el 900 82 88 99.\nDescarrega el reglament del Servei d'Atenció al Client (castellà).


Manuel Baixauli reflexiona sobre «el gran misteri del talent» a la seva novel·la «Ignot» | NacióDigital\nManuel Baixauli reflexiona sobre «el gran misteri del talent» a la seva novel·la «Ignot»\nL'escriptor assegura que "un relat fragmentari reflecteix més la realitat" que no pas un text lineal\nper NacióDigital , 28 de gener de 2020 a les 10:20 |\nManuel Baixauli | ACN\nL'escriptor Manuel Baixauli, del País Valencià (Sueca, Ribera Baixa), reflexiona en la seva nova novel·la Ignot (Edicions del Periscopi) sobre el "gran misteri que és el talent", la creació i l'art. Algunes de les grans obsessions que han perseguit l'autor d'obres com L'home manuscrit i La cinquena planta.\nBaixauli ho expressa en aquest llibre a través de personatges que escriuen, pinten o són descobridors de talent. El que també és habitual en l'autor és escriure llibres no lineals. De fet, en una entrevista amb l'ACN, assegura que "reflecteix més la realitat un relat fragmentari" que no pas lineal. "La vida tampoc és una història lineal, ja que tot són contrastos, interrupcions i es barregen coses diferents".\nBaixauli no planifica, diu, els seus llibres, ni fa un esquema previ, sinó que s'inspira a partir d'una imatge o una anècdota. Aquell inici, que compara amb una espurna, va creixent i convertint-se en una novel·la. En el cas d'Ignot, explica, l'espurna va néixer quan un dia es va trobar passejant per la costa de Sueca, el seu poble, un home que de jove havien sigut companys. Llavors, Baixauli era pintor i el seu amic, poeta. "Prometia molt", apunta.\nQuan el va veure, va seure amb ell en un bar i aquest li va començar a narrar els seus problemes. "Era la imatge estereotipada del fracàs". A l'autor d'Ignot va "xocar-li" que el seu amic que prometia en el món de la literatura acabés d'aquella manera i que ell s'acabés finalment dedicant a escriure. "Aquella trobada em va quedar molt gravada", reconeix. A partir d'aquí va començar a escriure el que finalment ha estat la novel·la.\nMateu, un pintor en hores baixes, rep l'encàrrec d'il·lustrar els textos d'un escriptor anomenat Crisòstom, i ho accepta. Amb el pas del temps i a través d'altres personatges, Mateu anirà coneixent més sobre aquest escriptor i sobre el seu passat. Aquest és part de l'argument del llibre. De tots els personatges de l'obra, considera que Mateu és el que més s'acosta a ell perquè és pintor i moltes de les seves reflexions podrien ser seves.\nL'escriptor defensa que "una obra d'art ha de ser radical. L'art o és radical o no li veig massa sentit; un ha de jugar-se-la quan fa un llibre o un quadre i no s'ha de quedar en les mitges tintes". Baixauli explica que als seus llibres hi apareixen personatges "molt marginals i bandejats per la societat amb un punt de vista hipercrític. D'aquí la radicalitat", apunta.\nBaixauli indica que el tema principal de la novel·la és aquell "gran misteri que és el talent", que "no depèn ni de la intel·ligència ni de la cultura. El talent és produeix, no es planifica". Un dels altres temes recurrents i que més obsessionen a l'autor són la creació i l'art i més en concret, la pintura i la literatura. Temes que apareixen en les seves obres anteriors. L'autor desvetlla que Ignot tanca una trilogia que va arrencar amb 'L'home manuscrit' i 'La cinquena planta'. "És una trilogia inesperada, són llibres germans".\nIgnot no és una història lineal. De fet, els anteriors llibres de Baixauli ja no ho són. "La vida no és una història lineal, ja que tot són contrasts, interrupcions i es barregen coses diferents. Avui en dia reflecteix més la realitat i el món, un tipus de relat que no sigui lineal sinó fragmentari".\nEl llibre també reflexiona sobre l'èxit en el món literari. "En la literatura he tingut molta sort perquè tot el que he fet ha tingut bones conseqüències". Tot i això, reconeix que quan va escriure L'home manuscrit li va costar molt que una editorial li publiqués, però va tenir la "recompensa" de rebre el Premi Mallorca que "va donar una empenta molt gran al llibre".\nPreguntat per l'èxit, Baixauli admet que aquest és perillós si és gran, tot i que es necessita "una mica d'èxit per tenir una mica d'estímul al crear". L'escriptor considera que tothom necessita "likes" i que "l'elogiïn", però el que realment fa a les persones superar-se són "les crítiques". "Hauríem de desitjar que se'ns parli amb sinceritat i no que se'ns consoli". L'autor d''Ignot' està molt agraït a les persones que li donen la seva opinió sincera "encara que sigui positiva, si és negativa, millor. A la llarga, les persones que em parlen sincerament les valoro moltíssim".\nPreguntat per la literatura en català, ha considerat que és com una llar de foc amb "molta llenya petita, molts encenalls i pastilles inflamables, però poca brasa. Hi ha moltes revelacions, però poca consistència. La gent que es considera revelació un any, al cap de quatre anys normalment ha desaparegut i ens fan falta trajectòria sòlides que li donin consistència a la literatura catalana".\nManuel Baixauli és pintor i escriptor. Va publicar el seu primer llibre l'any 1998: Espiral (Columna), un recull de contes breus. El segueixen les novel·les Verso (Premi Ciutat d'Alzira, 2001; Bromera, 2002) i L'home manuscrit (Moll, 2007). L'any 2014 va publicar La cinquena planta (Proa), novel·la que va rebre el Premi de la Crítica dels Escriptors Valencians i el premi Crexells. El 2016 va publicar Ningú no ens espera (Periscopi), un recull d’articles acompanyat de dibuixos fets pel mateix autor.\nPaís Valencià, literatura, novel·la, Ignot, Manuel Baixauli, País Valencià


La Setmana Santa és la celebració anual de caràcter religiós que commemora la passió, mort i resurrecció de Jesús de Natzaret. Les dates d'aquesta celebració són variables ja que depenen d'un fenomen astrològic.\nAquest any es celebra entre el diumenge 09 d'Abril (Domingo de Ramos) i el dilluns 17 d'Abril (Dilluns de Pasqua). Si bé aquestes festes se celebren també en les Balears, hi ha algunes peculiaritats que les diferencien d'altres llocs com a conseqüència del caràcter illenc que viuen les processons amb major austeritat i recolliment que en altres llocs.\nEls actes més destacats d'aquestes festes són les processons (desfilada religiosa en el qual les confraries van precedides d'una icona). La processó més destacada a Palma és la Processó del Crist de la Sang (Dijous sant) en la qual les 33 confraries parteixen de la Plaça de l'Hospital a la tarda per ordre d'antiguitat (de la més moderna a la més antiga) recorrent gran part de la ciutat fins a arribar a la Seu (la Catedral). Les 33 confraries o germanors de fidels catòlics van precedides per la Policia Municipal Muntada, els Tamborers de la Sala (tamborers) i els penitents que van per lliure.\nDurant aquestes dates destaca també el davallament del Santíssim Crist des del seu altar, cridat el Davallament (Dimecres Sant) fins a ser dipositat horitzontalment enfront de l'altar major pel bessapeus. Són també destacats els 'Davallaments' de Felanitx, Pollença, Artà i Sineu.\nLa setmana de celebracions acaba el Diumenge de Pasqua quan en la majoria de pobles se celebra la processó del 'Encontre', que ens mostra a un Jesús ressuscitat que es retroba amb la seva mare.\nDies festius: 13 i 14 d'Abril.\nGastronomia típica d'aquestes dates: crespells (galetes dolces), robiols (postres dolces fet de massa de galeta i farciments de mató o melmelada) i empanades (massa de galeta salada farcida, normalment de carn i pèsols).


GM FOOD inaugura una nova plataforma logística de 21.000m2 a Torrejón de Ardoz\nConsolidació del projecte d’implantació nacional\nGeneral Markets Food Iberica, líder nacional de la distribució alimentària a l’estat espanyol amb més 90 anys d'experiència, aposta per la seva consolidació i expansió a tot Espanya amb una Plataforma Logística a Torrejón de Ardoz (Madrid). El centre que generarà la creació de més de 100 nous llocs...\nGM FOOD crea una societat a Xina\nConsolidació de la plataforma del sud d’Europa per a l’exportació de productes europeus a Xina\nGeneral Markets Food Iberica, líder nacional de la distribució alimentària a l’estat espanyol amb més 90 anys d'experiència, constituirà pròximament una societat a la Xina amb personal propi, com a peça clau del seu negoci d'exportació a Àsia. Després d'un any d'analitzar i estudiar,...\nDos vins de GM FOOD, Medalles d’Or i Bronze\nGuardonats al prestigiós concurs Giroví\nEl XXII Concurs de vins i cavas de Catalunya Giroví ha guardonat a dos vins de General Markets Food Iberica. Els premiats, escollits entre més de 200 mostres de totes les DO catalanes, han sigut el Ciutat Vella 2015 DOQ Priorat en la categoria Vi Negre Jove, que ha rebut la Medalla d’Or, i l’...\nVALVI SUPERMERCATS contracta a 310 persones per a la temporada d’estiu\nValvi Supermercats ha contractat a 310 persones per poder oferir un millor servei als seus clients durant la temporada d’estiu. Amb aquestes incorporacions, la plantilla dels supermercats del grup gironí, ha assolit la xifra de 1.020 treballadors, el que representa un augment del 44%. ...\nPortAventura World i GM FOOD donen 4.630 litres de llet a la campanya “Cap nen sense bigoti”\nA més de mobilitzar els seus clients i empleats en la campanya de recollida de llet Cap nen sense bigoti, l’Obra Social “la Caixa” ha sol·licitat la participació d’empreses del sector de la restauració i l’alimentació perquè s’uneixin a la iniciativa aportant llet, que també serà repartida pel...\nGM FOOD continua creixent a Catalunya amb 6 noves obertures\nAposta pel supermercat de proximitat\nGeneral Markets Food Iberica ha inaugurat en els últims dies sis establiments franquiciats Proxim a la província de Barcelona. Amb aquests nous establiments, GM FOOD arriba a la xifra de 600 supermercats amb les ensenyes SUMA, Proxim i Spar (aquesta última només a Catalunya). Aquestes...\nGM FOOD es posiciona com a plataforma al Sud d’Europa per a l’exportació de productes d’alimentació a Àsia/Xina\nAposta per l'Exportació i Internacionalització\nLa Companyia ha organitzat una trobada amb els seus proveïdors per informar-los sobre el projecte d'exportació de productes espanyols al mercat asiàtic, principalment la Xina. En aquest acte, al qual van assistir més de 200 proveïdors, es va presentar l'operativa, els requeriments i la informació...


L’alimentació pot influir en el contagi de la covid-19 - El Gourmet Català\nL’alimentació pot influir en el contagi de la covid-19\nSón diversos els epidemiòlegs que al llarg de la pandèmia han assenyalat com l’alimentació pot influir en la malaltia de la covid-19. Així, el doctor Miguel Ángel Martínez-González assegura que “és fàcil pensar que la dieta mediterrània contribueix a evitar la infecció per coronavirus i les seves conseqüències”\nL’alimentació influeix en totes les malalties virals i en la de la covid-19 també\nLa dieta i l’estat nutricional de les persones són un element que conviuen directament amb les infeccions virals com el coronavirus. De fet, juga tant un paper protagonista en deixar passar el virus al nostre cos com en l’evolució de la malaltia quan el coronavirus ja ha entrat.\nLa vitamina D és un immunomodulador que redueix el risc de contagi\nEstà clar que mantenir una alimentació sana i equilibrada ens aporta molts beneficis per l’organisme. Tan és així, que per cuidar la nostra salut cal comença per una acció preventiva com mantenir hàbits d’activitat física diària i una dieta saludable.\nAixí, i en època de pandèmia podem fixar-nos en quins aliments són portadors de vitamina D ja que redueix el risc d’infeccions virals. Són diversos els estudis mundials que confirmen la relació entre la vitamina D i el coronavirus.\nEn primer lloc, el major generador de vitamina D és el sol. Segons la OMS, és suficient en prendre’l entre 10 i 15 minuts 3 vegades a la setmana.\nAra bé, també podem potenciar aquesta vitamina i protegir-nos de la covid-19 amb l’alimentació.\nHem volgut facilitar-vos la feina i aquí teniu 5 aliments rics en vitamina D.\nEl peix blau. Els peixos amb el salmó, la tonyina, la sardina o la cavalla són rics tant en vitamina D com proteïnes i Omega 3.\nEl fetge d’origen animal com el conill i la vedella.\nEls lactis. La llet sencera, els iogurts naturals, el formatge grassos (gouda, emmental o parmesà) i la mantega.\nEls ous. Sobretot el rovell de l’ou és on es concentra tota la vitamina D.\nEls bolets transformen els raigs ultravioleta del sol en vitamina D i arriba fins que els consumim.


Pla Local de Seguretat, entre la visió holística i un pedaç | elCugatenc\nLa seguretat de Sant Cugat està en dubte. L'augment de robatoris als domicilis acceptat pel govern fa mesos que preocupa a l'espectre dretà de l'oposició, Ciutadans i PP. El tancament de Can Solà per evitar el botellón de cada cap de setmana i els robatoris puntuals a comerços, tot i que en davallada respecte a altres anys segons dades del consistori, han plantejat dubtes i polèmica. L'equilibri entre la llibertat i la seguretat sempre és complex i un caldo en què l'excés d'un ingredient pot amargar el resultat. Amb tot, el govern defensa la seva política en matèria de seguretat i va un pas més enllà amb un Pla Local que va passar per la darrera sessió plenària com a línia d'actuació en la matèria.\nEl Pla comprèn actuacions entre el 2017 i el 2020 i està consensuat en el marc de la Junta Local de Seguretat, on participen diferents actors implicats com la Policia Local, Mossos d'Esquadra, Guàrdia Civil i Policia Nacional. La tinenta d'alcalde de Presidència, Cultura i Promoció de la Ciutat, Carmela Fortuny, va explicar en roda de premsa que el plantejament preveu objectius globals i accions concretes. “Parteix d'un cronograma previ”, prossegueix, en què s'inclou la recollida de dades al 2015 i l'anàlisi, translació i aplicació al 2016.\nDe tot plegat en destaca la millora de protocols que ha de permetre la coordinació entre els diferents cossos de seguretat que tenen efecte sobre la ciutat. Tot i això, se suma i reitera el plantejament que ha defensat el govern des que han augmentat les crítiques per manca de seguretat al municipi: “Tenim un bon nivell però sempre cal incrementar-lo”. A més, en el Ple d'octubre l'oposició va criticar, més enllà del contingut, el retard en l'elaboració del document. “Ha trigat menys que l'ordenança de terrasses”, va bromejar Pere Soler, portaveu socialista, en clara referència a Cristina Paraira, que des de la seva tinença d'alcaldia deriva tant la seguretat com les terrasses.\nL'aplicació del Pla\nSempre segons la informació feta pública pel govern, el Pla Local de Seguretat preveu les actuacions des de diversos prismes: economia, persona, política, medi ambient, comunitat, alimentació i salut. Per sobre de la comissió gestora del Pla, en la qual participa una presidència política, una secretaria, una direcció exercida pel cap de la policia i una coordinació feta pel comandament policial, hi ha la Junta Local de Seguretat en coordinació amb l'alcaldessa.\nLa comissió de treball inclou una unitat de seguiment i avaluació i el Consell Local de Seguretat i Convivència amb una comissió permanent i comissions de treball que han de permetre aconseguir en els objectius previstos. Com a fita es proposa la implicació de Protecció Civil, la Creu Roja i el Grup d'Intervenció i Emergències de l'Agrupació de Defensa Forestal.\nD'aquesta manera, el Pla inclou sis objectius específics: avaluar la percepció de la ciutadania de la seguretat del municipi, fomentar l'adopció de mesures d'autoprotecció per part de la ciutadania, consolidar accions contra l'accidentalitat per alcoholèmia i consum de drogues, fomentar la participació del voluntariat, reduir l'afectació de conductes incíviques vinculades al consum d'alcohol i consolidar el servei de patrulla de la policia en bicicleta. Totes aquestes mesures ja s'han aprovat i han d'executar-se.\nAlgunes de les accions concretes derivades dels objectius són la reunió periòdica de la Junta Local de Seguretat, la implantació d'una agenda sistemàtica de contactes entre la policia i els ciutadans, seguiment dels casos de violència masclista, reorganització de la patrulla, fer més controls de trànsit, fer activitats de conscienciació sobre el consum d'alcohol, actualització dels plans de protecció civil, la realització de plans d'autoprotecció on calguin, controlar l'absentisme escolar, actualitzar l'ordenança de civisme, intervenir en conflictes privats, fer xerrades sobre assetjament i discriminació, aplicar accions formatives que compensin sancions per actes incívics i desenvolupar protocols d'actuació davant de la fauna salvatge.\nTot i que al Ple d'octubre el Pla Local de Seguretat va arribar en forma de dació de compte, ja que havia estat aprovat per la Junta de Govern Local, i, per tant, no es podia votar, tots els grups de l'oposició a excepció del regidor no adscrit Dimitri Defranc i d'ERC-MES van criticar les actuacions del govern en matèria de seguretat. Ciutadans, PSC i PP es van alinear per criticar el retard de l'arribada del pla. Alhora, però, els taronja van dir que s'hauria de fer una reunió de la Junta Local de Seguretat un cop al trimestre tot i que Paraira va dir que es fan les necessàries.\nPere Soler, portaveu dels socialistes, va donar la benvinguda al pla tot i el retard però va preguntar, sense resposta per part del govern, com es traduiria la seva aplicació als pressupostos que comencen a configurar-se i en breus es debatran. Álvaro Benejam, per la seva banda, com a regidor popular, també va dir que s'hauria de millorar el tractament que es fa a la Policia Local i, un cop més, va demanar que hi hagin més agents dels Mossos d'Esquadra a la ciutat.\nA l'altra banda s'hi van situar Núria Gibert, de la CUP-PC, i Ramon Gutiérrez, d'ICV-EUiA, que van coincidir en dir que més seguretat no necessàriament passa per augmentar el nombre d'efectius. La cupaire va dir que Protecció Civil podria fer molta més feina i, alhora, que el seu partit té una visió més “holística i preventiva” de la seguretat que la plantejada pel govern. L'ecosocialista va dir que el pla dóna eines però que no cal més efectius sinó més vinculació amb els comerços afectats amb la figura, per exemple, dels agents cívics.\nTot i això, el Pla Local de Seguretat ja ha començat a caminar, i ho ha fet en un context comunicativament complex ja que en les darreres setmanes s'han publicat dades sobre la seguretat facilitades pel govern alhora que informacions diverses sobre robatoris i successos relacionats amb la seguretat. A l'espera encara de saber un resultat, l'arribada de Jaume González com a nou cap d'àrea de seguretat ha servit per accelerar els tempos i desencallar accions bloquejades en el temps.


Sabadell estrena la nova carrossa de l’Ambaixador, la Màquina dels Desitjos\nUna altra de les novetats d’aquest any és el llançament d’un web que permet enviar telemàticament la carta a Ses Majestats\nPrototip de la nova carrossa\nEnguany, els Reis d’Orient comptaran amb dues novetats a Sabadell. D’una banda, l’estrena de la nova carrossa de l’Ambaixador, batejada amb el nom de la Màquina dels Desitjos. De l’altra, el llançament del nou web Carta als Reis d’Orient.\nL’Ambaixador estrena nova carrossa\nAquest any veu la llum la nova carrossa de l’Ambaixador, la Màquina dels Desitjos, que se suma a les altres tres carrosses reials que es van estrenar a la Cavalcada de l’any passat. Concebuda per Joan B. Torrella i dissenyada per Eloi Linuesa, el que es pot veure damunt de la plataforma és un artefacte de fantasia a camí entre l’imaginari de Leonardo da Vinci, l’estètica de Jules Verne i la riquesa visual de Tim Burton.\nAl capdamunt de la carrossa, l’Ambaixador controla tot el procés: els Minairons treballen en aquesta màquina introduint-hi els desitjos, és a dir, les cartes als Reis que es van rebent. Prement una sèrie de botons, alçaprems i interruptors, les cartes són processades i es converteixen en l’energia que dona llum a l’estel que guia a Ses Majestats fins a Sabadell. Tot plegat enmig d’un espectacle de fum, bombolles, llum i color.\nUna bústia virtual per evitar contagis\nUna altra de les novetats d’aquest any és el llançament del web Carta als Reis d’Orient. Tenint en compte el context sanitari actual, Ses Majestats han vist necessari facilitar que tothom pugui enviar les seves cartes comptant amb un risc zero de contagi. Aquest portal, que funciona com a bústia virtual, permet que els nens i nenes puguin enviar els seus desitjos des de qualsevol dispositiu amb accés a Internet i rebre resposta per part dels Reis d’Orient.\nTags: ambaixador reial, cavalcada de reis, Nadal 2020\nLa Cavalcada estrena les tres carrosses reials i renova el Vapor Reial i l’acte de rebuda


Adjudicats els treballs per millorar els patis de tots els centres de primària i d’educació especial públics, així com de les escoles bressol municipals\nL’Ajuntament destinarà al projecte uns 300.000 euros\nEls patis dels centres educatius de Sabadell seran objecte de tot un seguit de millores que permetran incrementar la qualitat d’aquests espais. Serà en el marc d’un projecte que comportarà actuacions als patis de les 38 escoles d’infantil i primària i del centre d’educació especial públics de la ciutat, així com de les 11 escoles bressol municipals. Avui, la Junta de Govern Local ha adjudicat els treballs, en els quals s’invertiran gairebé 300.000 euros.\nLes actuacions es dividiran en tres lots:\nSubministrament i instal·lació de jocs infantils\nSubministrament i instal·lació de mobiliari\nSubministrament de jardineres i plantació d’arbres i arbustos\nEl primer lot i el segon s’han adjudicat a Crous Expert S.L per un import de 187.022,44 € i 81.616,19 €, respectivament. El tercer anirà a càrrec de Jesús Gutiérrez Serra, per un import de 31.306,56 €.\nEls patis són també espais educatius\nL’objectiu d’aquestes millores és configurar els patis com a espais educatius dels diferents centres escolars i no únicament com a zones de lleure i esbarjo. En aquest sentit, s’ha tingut en compte les propostes que cada escola ha fet arribar d’acord amb el seu projecte, per avançar cap a aquesta nova concepció dels patis escolars. Les propostes concretes s’han analitzat atenent criteris tècnics i la possibilitat de donar-hi resposta.\nAixí, pel que fa al jocs infantils, les actuacions previstes inclouen la ubicació de més d’una cinquantena de cabanes o casetes, 16 cuinetes, 8 trenets, una trentena de taules de jocs i a l’entorn de 30 taules de ping-pong, a més d’estructures musicals, altres en forma de caseta o elements per a l’experimentació.\nEntre els elements de mobiliari, s’instal·laran una vintena d’umbracles de fusta amb malla d’ombreig, 45 taules infantils de pícnic, una quarantena de baguls de resina, 12 bancs de fusta, 7 casetes de jardí i també baranes.\nQuant a la jardineria, es plantaran nous arbres i arbustos i s’instal·laran nous espais per a horts escolars, entre altres elements.\nTags: centres educatius, escoles bressol, espais educatius


La pel·lícula de la vida. | Associació d'Escriptors en Llengua Catalana\nCoberta de La pel·lícula de la vida.\nLa pel·lícula de la vida.\nIl·lustracions d'Iratxe López de Munáin.\nPremi El Vaixell de Vapor 2016.\nL'Olívia, de dotze anys, es considera una nena normal, com qualsevol altra. Mai no ha tingut problemes de debò perquè les seves úniques preocupacions fins ara es reduïen a aprovar les matemàtiques i ser als grups de whatsapp de les amigues.\nFins que, de sobte, les coses comencen a anar mal dades. La mare no té feina, no cobra l’atur i té deutes. Els tallen la llum i el gas, tenen la nevera buida, els veïns els retiren la paraula i a l’escola i a l’acadèmia de dansa els reclamen els pagaments endarrerits.\nUna història de creixement personal d’una nena que es converteix en adulta empesa per les circumstàncies extremes que li toca viure. Una història sobre l’optimisme i la fantasia amb què l’Olivia alimenta l’imaginari infantil del seu germà petit i transforma la crua realitat en una aventura emocionant.


Taksila Hotel Mahasarakham Tailàndia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n1227/68 Somtawitrat Road Tambon Tarad Amphur Mung, Centre de Mahasarakham, Mahasarakham, Tailàndia, 44000 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Taksila Hotel?\nMés informació sobre Taksila Hotel\nAl visitar Mahasarakham, vosté es sentirà com a casa a Taksila Hotel, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. A 1 km de l'emoció de la ciutat, aquest hotel de 4-estrelles gaudeix d'una excelent situació i permet accès a les millors atraccions de la ciutat. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Mahasarakham. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, servei d'habitacions.\nEntri en una de les 77 habitacions i escapi de l'estrès del dia amb una ampla gama de comoditats com televisió de pantalla plana, sofà, tovalloles, connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com centre esportiu, sauna, piscina exterior, jardí. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Taksila Hotel és una selecció idònia per a la vostra estada a Mahasarakham.\nTots els tipus de viatgers (64)Viatger de Negocis (11)Parelles (28)Viatgers en solitari (14)Famílies amb infants petits (4)Famílies amb infants grans (5)Grups (2)


El personatge - Eliseo Subiela\nMés d'una vegada relacionem les imatges d'una pel·lícula amb la reacció que ens provoquen en un moment específic de la nostra vida. Tenim records que s'instal·len i queden emmagatzemats en el nostre inconscient per a recuperar-los, de tant en tant, a l'hora d'observar, llegir, escoltar, sentir... Segons apunta José Manuel Benitez Ariza, "d'igual manera que les existències reals, les imaginàries tenen un cicle vital complet: neixen quan algú les inventa, moren quan cauen en l'oblit, es reprodueixen quan un record, una idea, un fet procedent d'elles cau en un medi favorable i dóna lloc a una altra vida imaginària" (1). Aquestes paraules són oportunes quan es reflexiona sobre un títol de la filmografia d'Eliseo Subiela (nascut a Buenos Aires, Argentina, el 27 de desembre de 1944) com No te mueras sin decirme a dónde vas (1995), amb ressonàncies de Cinema Paradiso (Nuovo Cinema Paradiso, 1988, Giuseppe Tornatore), amb tot el que això significa d'aprenentatge i descobriment del poder de les imatges a través d'una sala de cinema mitjançant l'ús d'un projector. Leopoldo (Darío Gandinetti), projeccionista d'un cinema de barri té un somni: materialitzar algun invent que transformi la seva vida monòtona d'alguna manera. L'objecte que inventa és un "recol·lector de somnis", un aparell amb el qual obté les imatges d'una bella dona, Rachel (Mariana Arias). Ella li revel·la el moment en què van estar casats en una vida anterior i que mai no han deixat d'estimar-se, reencarnació rere reencarnació. Es tracta de l'impacte provocat per unes imatges -reals o imaginàries?-, aquells records que s'instal·len en la nostra memòria, que neixen quan l'inventor les rememora i acaben reproduïnt-se i convertint-se en idees.\nSe li pot retreure al director argentí unes ànsies desmesurades de transcendència en bona part del seu cinema, un tractament no poc cursi de les seves imatges, i una poètica pseudointel·lectual que resulta, senzillament, indigesta en moltes ocasions. També se li pot valorar -i considero necessari fer-ho- la capacitat per transmetre moments de profunda commoció i sensibilitat: quan Oscar (Oscar Martínez), amic i company d'invents de Leopoldo -i, primerament incrèdul davant del "recol·lector de somnis"- experimenta, ell mateix, el record d'un amor passat, del seu primer amor, Melba (Sandra Sandrini). I a les imatges borroses, indefinides, de ciència-ficció les acompanya la cançó Dream A little Dream of Me, escrita els anys 30 i popularitzada, dècades més tard, pel grup The Mamas & The Papas. És la consecució d'un somni, d'un amor en blanc i negre, com la primera escena, en blanc i negre, en un laboratori científic: és Nova Jersei, 1885. William (James Murray) exposa a Thomas A. Edison un projecte per a dissenyar un aparell que capturi i enregistri les imatges en moviment. Aquestes imatges quedaràn allà per sempre. I des d'aleshores fins al final, tres temes recorren i donen sentit a la pel·lícula, com donen sentit, en definitiva, a les nostres vides. Són l'amor, el cinema i la mort.\nVÉNCER LA MORT ENAMORANT-LA\nLa paraula del poeta uruguaià Mario Benedetti és un dels eixos vertebradors de El lado oscuro del corazón (1992). Un dels títols més importants de l'argentí Eliseo Subiela, narra la vida d'Oliverio (Darío Grandinetti, novament), un poeta "maleït" que deambula pels carrers de Buenos Aires amb la companyia dels seus amics "artistes" i assetjat pel personatge de la Mort (Nacha Guevara). Però, el personatge més representatiu, al meu entendre, no és tant la Mort com el triomf de la Vida gràcies a l'Amor. En un moment determinat, Oliverio i la Mort conversen en una cafeteria i, tot seguit, continuen al metro: "L'amor mai no pot passar per les teves mans", li diu Oliverio a una Mort vestida de negre que "juga el seu paper i només compleix ordres". És una mort angoixada per l'existència de Déu, subdesenvolupada. I en contraposició, Ana (Sandra Ballesteros) representa la recerca de la màxima aspiració del protagonista: la única dona capaç de "volar". En les escenes de sexe al llit entre ambdós s'arriba a la levitació. Cap altra dona serà capaç de fer-li descobrir el costat obscur del cor: la forma dels seus pits, el tamany del seu nas, el tacte de la seva pell... l'únic realment important és que sàpiga "volar"/"levitar".\nUna vegada hem arribat a aquest punt he de confessar que no m'agrada El lado oscuro del corazón (ni tampoc la continuació que Subiela va dirigir gairebé deu anys després, on no aportava res de nou a la història. La novetat hauria estat -com era el desig inicial del director- l'aparició (de ben segur hauria resultat curiosa) del cantautor/poeta Joaquín Sabina per augmentar la nòmina de recitadors del vers). L'ús de la poesia com a teràpia psicopedagoga resulta esgotadora; l'aparició de les personalitats múltiples i enfrontades del protagonista és d'una evidència ingènua. Tot acaba essent artificiós i excessivament teòric en aquesta pel·lícula, la qual va conquerir, a un públic molt nombrós, degut, sobretot, a la utilització de textos i poemes d'Oliverio Girondo, Juan Gelman i Mario Benedetti (qui, per cert, apareix al film en el paper d'un poeta alemany). Cal destacar, això sí, la delicada, intensa i suggeridora música d'Osvaldo Montes (repetint també a El lado oscuro del corazón 2 (2001).\nA mitjan anys 80, Subiela ja desenvolupa temes com la mort, la bogeria i l'amor amb una càrrega important de poesia, metafísica i psicologia, com és evident a Hombre mirando al sudeste (1986); el personatge de Jesucrist, una mica decebut per l'ésser humà, forma part de Últimas imágenes del naufragio (1989); a Pequeños milagos (1997), una noia tímida es refugia en els contes de fades i viu amb l'esperança del miracle de l'amor; Las aventuras de Dios (2000) conté una atmosfera onírica en la qual la parella protagonista és somniada per Déu; la passió i els records protagonitzen Lifting de corazón (2005), i l'amor com a recurs per a superar múltiples batalles contra la mort centra l'argument de El resultado del amor (2007).\nEros, déu responsable de l'atracció sexual, l'amor i el sexe torna a ser l'eix sobre el qual s'articula la més recent No mires para abajo (2008). Eloy (Leandro Stivelman), un jove convertit en sonàmbul després de la mort del seu pare, passeja per les taulades de les cases durant les nits fins a caure al damunt del llit d'Elvira (Antonella Costa), que viu amb la seva àvia naturista. Fins aquí, només sobresurt la original i inesperada manera d'unir les vides/els cossos dels dos protagonistes. A partir d'aquest moment, la relació entre els joves pren com a base El Tao de l'Amor i el Sexe, tradició poc coneguda a Occident que consisteix (describint-ho de forma general i sense aprofundir en el tema -que em perdonin els experts-) en regular l'ejaculació, diferenciar l'orgasme masculí de l'ejaculació i donar-li una gran rellevància a la satisfacció femenina. A més a més, relacionant íntimament aquest propòsit amb la salut, bellesa i longevitat.\nTornant a aspectes purament cinematogràfics: la relació entre els dos amants no aconsegueix mostrar l'escalf i proximitat desitjats. Es tracta de transmetre el plaer sexual per mitjà de les pràctiques taoístes o de teoritzar sobre el nombre d'impulsos sexuals necessaris per assolir la màxima satisfacció? És aquí on el plantejament em sembla erroni; és en aquest punt on la mecànica guanya enfront la passió. Imperdonable, si se'm permet, tractant-se de relacions sexuals. Malgrat això, dos moments a tenir present: per un costat, la comicitat en les escenes on Eloy observa la llarga filera de difunts asseguts, amb un tic a les mans, dins el cementiri de la ciutat; per l'altre, el moment intensament romàntic expressat a través de les cartes d'amor que crema el pare d'Eloy (Hugo Arana), dirigides a la dona que va estimar profundament en una època de la seva vida, Ana (Mónica Galán). La pel·lícula s'inicia amb un text del poeta surrealista francès André Breton (1896-1966): "a Eros incumbeix restablir l'equilibri, en aquests temps, trencat en profit de la mort..." A Eliseo Subiela se li pot retreure unes ànsies desmesurades de transcendència o l'us d'una poètica pseudointel·lectual, humanista, ingènua, indigesta... Però se li ha de reconèixer i valorar la persecució constant d'unes idees clares i d'un estil definit, tot sempre discutible, tot sempre coherent.\n(1) Poeta, traductor i escriptor nascut a Cadis el 1963. Ha traduït obres de Rudyard Kipling, Joseph Conrad, Herman Melville, Henry James, entre d'altres. El text escollit per aquest estudi pertany al seu llibre d'articles de cinema La vida imaginaria, Ediciones de la Mirada, València, 1999. [la traducció al català del fragment seleccionat és meva].\nun director una mica plasta, no creieu?\nper mi el lado oscuro dl corazon es una bona peli, molt romantica i sensual


Col·lecció etnogràfica del Museu de Vilafranca | Mapes de Patrimoni Cultural\nCol·lecció etnogràfica del Museu de Vilafranca\nCol·lecció etnogràfica del Museu de Vilafranca Vilafranca del Penedès\nFons format per una àmplia varietat d'objectes relacionats amb la vida de la Catalunya rural, els oficis, la vida domèstica, la devoció, la indumentària, etc.\nDestaquen tots els elements relacionats amb la criança i elaboració del vi: eines del camp, maquinària agrícola, premses, eines de boter. Destaca una peça que tant pot incloure's en la col·lecció etnogràfica com en la d'arqueologia, ja que es tracta d'una premsa ibèrica del segle I aC. procedent del jaciment dels Monjos.\nTambé destaca la col·lecció de ceràmica de l'Incavi (mesures, atuells) i una col·lecció d'armes del segle XIX i XX. Dins aquest apartat, podem incloure una sèrie de maquetes didàctiques sobre el discurs enològic de l'exposició.


Seminari Internacional dels Arxius de l'Esport | Marta Vives\nDirectora de l’Arxiu Comarcal de l’Anoia\nMarta Vives Sabaté és directora de l’Arxiu Comarcal de l’Anoia de la Xarxa d’Arxius Comarcals del Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya. Nascuda a Igualada (1960), té formació com a llicenciada en geografia i història (UB) en l’especialitat de paleografia i diplomàtica. Professionalment va iniciar la seva trajectòria professional col·laborant amb l’Arxiu Municipal d’Igualada (1982-1986) i l’any 1986 va entrar com a directora de l’Arxiu Històric Comarcal d’Igualada (més tard, Arxiu Comarcal de l’Anoia), on va assumir tant les funcions d’arxivera municipal com d’arxivera comarcal. Forma part del Consell de Publicacions del Centre d’Estudis Comarcals d’Igualada i és membre fundador i del Consell de Redacció de la Revista d’Igualada. En relació amb els arxius de l’esport, ha impulsat des de l’Arxiu Comarcal de l’Anoia el projecte «Fem esport, fem arxiu». Des del primer moment que el projecte va ser proposat pel Departament de Cultura, ha organitzat diverses activitats: l’exposició «Quan l’esport era un divertiment. L’esport a Igualada» i diverses exposicions virtuals, tot amb l’objectiu que Igualada fos nomenada Ciutat Europea de l’Esport. Pel que fa a publicacions, ha escrit diferents articles sobre temes referents a documentació de l’Arxiu Comarcal de l’Anoia. Ha publicat, entre d’altres: Copi: Trenta anys de fotografia a Igualada (1930-1960); L’Arxiu de Protocols del Districte d’Igualada, i junt amb Antoni Dalmau i M. Teresa Miret, Els carrers i places d’Igualada: Nomeclàtor i història. Cada any ha coordinat i dirigit una exposició de temàtica local: personatges rellevants, cinema, fotografia, carrers, etc., en col·laboració amb altres equipaments i amb l’Ajuntament.