Els represaliats pel procés que quedaran al marge dels indults | NacióDigital\nper Bernat Surroca, Barcelona, Catalunya | 22 de juny de 2021 a les 14:20 |\nEls nou condemnats a presó per l'1-O al Tribunal Suprem ja han estat indultats, però la repressió contra l'independentisme continua ben viva amb diverses causes obertes que afecten centenars de persones. Òmnium xifra en uns 3.000 els represaliats pel procés i per l'exercici de drets fonamentals, i els principals actors independentistes sempre han dit que els indults són una solució "individual", un "pedaç" que no resol el conflicte polític. La Moncloa sap que és així, malgrat que pugui alleugerir la situació.\nEl perdó del govern espanyol només beneficia els presos polítics i les seves famílies, no la resta de les persones immerses en causes pel seu paper en l'1-O, que han estat condemnades o bé veuen com s'acosta, després d'anys d'incertesa, la data del seu judici. El risc de presó hi és per a molts dels afectats per la persecució judicial pel procés. L'exili també queda al marge d'aquesta decisió.\nL'indult dels condemnats pel Suprem planteja el dubte de què passarà amb la resta de persones que poden ser condemnades a penes importants per l'1-O. Josep Maria Jové, Lluís Salvadó, Albert Royo, Aleix Villatoro, Antoni Molons, altres alts càrrecs de la Generalitat, empresaris vinculats al procés o membres dels CDR corren el risc d'haver d'entrar a la presó. I també què passa amb els activistes que han estat condemnats a penes de fins a cinc anys de presó, com el cas de Marcel Vivet. Hi haurà més indults? Quina resposta donarà el govern espanyol a les noves condemnes? S'utiltizarà el perdó com a contrapartida de cara a garantir certa estabilitat al Congrés?\nSobre la taula hi ha una possible reforma del codi penal, concretament de la sedició, que no afectaria tampoc a aquests represaliats, que s'enfronten a penes altres delictes. Només l'amnistia, una via que avala bona part de la societat catalana, facilitaria una solució política en aquest sentit, però ara com ara el PSOE no ho accepta i tanca files amb Vox. Quines són les principals causes que queden obertes? A continuació repassem tot allò que no soluciona l'indult:\nEls preparatius del referèndum\nUna trentena d'alts càrrecs estan processats en el marc de la causa pels preparatius del referèndum, que va instruir al jutjat 13. En aquesta macrocausa hi ha noms destacats del sottogoverno independentista dels últims anys i que el 2017 ocupaven posicions de responsabilitats i se'ls vincula amb la feina de preparar el referèndum. La consellera de Cultura, Natàlia Garriga, és un dels noms destacats en aquesta causa -el seu procediment haurà d'anar al TSJC, perquè ara és aforada-, però també hi ha implicats Antoni Molons, Jaume Clotet, Aleix Villatoro, Albert Royo o Marta Garsaball, entre molts altres.\nSe'ls processa per majoritàriament malversació, desobediència, falsedat documental i prevaricació, i en alguns casos també per revelació de secrets. En el seu moment la magistrada Alejandra Gil ja va descartar els delicte de rebel·lió i sedició. Després d'unes declaracions que quedaven pendents, les acusacions hauran de concretar les acusacions i les peticions de pena i ja es podrà fixar data pel judici d'un macrocausa que va començar el 2018 amb una denúncia de Vox contra el jutge Santiago Vidal.\nLa causa contra Jové i Salvadó, els arquitectes de l'1-O\nRelacionat amb la causa del jutjat 13 hi ha, al Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC), el procediment contra els diputats d'ERC Josep Maria Jové i Lluís Salvadó, que l'any 2017 eren secretari d'Economia i d'Hisenda, respectivament, al departament que pilotava Oriol Junqueras. Se'ls considera els arquitectes de l'1-O i la seva causa neix del jutjat 13, però com que són aforats se'ls ha de jutjar al TSJC. El jutge va acabar fa poques setmanes la instrucció i falta poc per fixar data pel judici. Estan processats pels delictes de malversació, desobediència i revelació de secrets.\nCarles Puigdemont, acompanyat de Raül Romeva i Albert Royo, dos dels investigats en la causa contra l'acció exterior de la Generalitat Foto: ACN\nL'acció exterior de la Generalitat\nÉs una de les causes que s'ha fet pública recentment, tot i que fa temps que s'està instruint. La causa del jutjat d'instrucció 18, que investiga l'acció exterior de la Generalitat, neix d'una denúncia de la Fiscalia a partir d'un informe del Tribunal de Comptes que analitza les despeses entre 2011 i 2017 relacionades amb la internacionalització del procés. Hi ha implicat l'exconseller d'Exteriors Raül Romeva i nou alts càrrecs més, entre d'altres Aleix Villatoro i Albert Royo, també processats en la causa del 13.\nLa investigació fa anys que està en marxa, primer al Tribunal de Comptes i després a la Fiscalia abans de presentar-se formalment una denúncia penal. La jutge ha descartat algun dels fets suposadament irregulars que denunciava la Fiscalia, però n'investigarà una desena. La causa tot just es troba al principi de la fase d'instrucció i els investigats ja esperen que se'ls citi a declarar. S'investiguen concessions irregulars de subvencions i fraccionaments de contractes en activitats que excedien el marc competencial de la Generalitat.\nLa pressió econòmica al Tribunal de Comptes\nNo tot són causes penals, també n'hi ha de responsabilitat comptable al Tribunal de Comptes. Concretament, en relació al procés, n'hi ha dues. En tots dos casos es demanen fiances milionàries als afectats. En el cas dels pagaments de l'1-O, el tribunal va demanar més de quatre milions d'euros al govern de Carles Puigdemont i entre els acusats hi ha l'expresident, els consellers del seu govern i diversos alts càrrecs. La causa s'emmarca en la investigació de l'1-O, però en aquest cas concret es tracta de definir la quantitat suposadament desviada i obligar els líders del procés a pagar-la. Per definir aquesta quantitat, la instructora ha analitzat les despeses vinculades, suposadament, a l'1-O.\nL'altra causa fa referència a l'acció exterior de la Generalitat entre els anys 2011 i 2017 i origina la denúncia penal de la Fiscalia que fonamenta la causa al jutjat 18. La instrucció de la causa, acordada el març del 2019 a instàncies del Congrés i el Senat, ja ha finalitzat, i al juny se celebrarà, si els previsibles recursos en contra no prosperen, l’acta de liquidació provisional per fixar la responsabilitat de cada polític i la quantia que hauria de retornar. Els dictàmens emesos per l'Advocacia de l'Estat i el ministeri fiscal respecte a aquest informe de fiscalització van donar lloc al trasllat dels antecedents a la Secció d'Enjudiciament del Tribunal de Comptes i a l'obertura de diligències preliminars que es van acumular a unes del 2018 relatives a les despeses del referèndum de l’1-O.\nLa desobediència de Torra\nLa segona causa de desobediència contra Quim Torra continua oberta i pendent de judici. L'expresident va ser inhabilitat per no despenjar a temps una pancarta que reclamava l'alliberament dels presos polítics i el retorn dels exiliats. Ara té una segona causa oberta -que es jutjarà a un jutjat ordinari perquè ja no és aforat- pels mateixos fets i tot apunta que podria anar en el mateix sentit. La Fiscalia demana un any i vuit mesos d'inhabilitació.\nTambé continuen obertes causes contra diversos alcaldes acusats de facilitar l'1-O. Alguns han estat absolts -com l'alcaldessa de Roses, Montse Mindan- i d'altres condemnats per desobediència -com l'exalcalde d'Agramunt i exconseller d'Exteriors, Bernat Solé. Hi ha més alcaldes que esperen judici o sentència, com és el cas de Paco Gas, alcalde de Roquetes.\nLa causa contra Tsunami Democràtic\nL'Audiència Nacional investiga el moviment Tsunami Democràtic i els seus impulsors per "indicis de terrorisme" per les accions que van impulsar en el marc de les protestes per la sentència. Concretament, el bloqueig de l'aeroport del Prat i els talls a la Jonquera. Fa pocs dies, el magistrat Manuel García Castellón va acceptar quedar-se la part que fa referència al Tsunami i que investigava el jutjat d'instrucció 1 de Barcelona en el marc de l'operació Volhov. Aquesta causa vinculava els empresaris David Madí i Xavier Vendrell, i l'editor Oriol Soler, entre d'altres, a la direcció de la plataforma que va liderar les protestes per la sentència de l'1-O.\nLa Guàrdia Civil durant l'operació contra Tsunami Democràtic Foto: ACN\nEl calaix de sastre del Volhov\nL'operació Volhov és una de les altres que continua oberta, en aquest cas pel finançament del procés. La pilota el jutjat d'instrucció 1 de Barcelona i deriva d'una altra causa per suposada corrupció a la Diputació de Barcelona durant l'etapa de Convergència. L'operació, que va ser secreta durant mesos, es va fer pública l'octubre de l'any 2020 amb una trentena de detencions de persones vinculades al procés. El cas apunta a diversos delictes de malversació, suborn, prevaricació, tràfic d'influències, blanqueig de capitals i desordres públics i continua en fase d'instrucció. Fins ara, la causa és poc precisa, recorda altres macrooperacions contra el procés i es basa sobretot en escoltes telefòniques.\nEntre els implicats hi ha David Madí, Oriol Soler, Xavier Vendrell i Xavier Vinyals, entre altres alts càrrecs de la Generalitat o empresaris de l'òrbita de Junts i ERC. Per dotar-la de gruix, a la causa s'hi barregen diversos elements, des d'un possible tràfic d'influències a desviament de fons, passant per soldats russos i un eventual suport del Kremlin a les tesis independentistes per desestabilitzar Espanya. També hi inclou la gestió del Tsunami Democràtic -aquesta part ha passat a l'Audiència Nacional- i revela converses punxades als investigats amb insults, retrets i menyspreus a polítics en actiu i fins i tot al president de la Generalitat, Quim Torra, ara inhabilitat.\nL'operació Judes contra els CDR\nL'operació Judes contra els CDR continua en instrucció a l'Audiència Nacional. Va implicar l'empresonament de diversos activistes acusats de terrorisme que finalment van ser alliberats per manca de proves. L'Audiència Nacional investiga tretze persones per pertinena a organització terrorista, a tres d'elles, a més, se les acusa també de tinença d'explosius i conspiració per fer estralls. Es tracta de Jordi Ros, Alexis Codina i Germinal Tomàs, considerats per la Guàrdia Civil membres del "nucli productor" d'explosius del suposat Equip de Resposta Tàctica, l'existència del qual no s'ha pogut acreditar.\nDels tretze investigats, dos -David Budria i Clara Borrero- van ser posats en llibertat poc després de ser detinguts el 23 de setembre del 2019. Set més -Jordi Ros, Alexis Codina, Germinal Tomàs, Xavier Duch, Eduard Garzón, Ferran Jolis i Txevi Buigas-van passar entre tres i quatre mesos en presó provisional. L'alliberament arribava després que no es pogués provar l'existència d'explosius i que el jutge instructor tingués en compte l'arrelament dels detinguts als seus municipis per deixar-los en llibertat sota fiança.\nEls talls de carretera del Tsunami\nCentenars de persones estan investigades pels talls de carretera del Tsunami Democràtic en resposta a la sentència de l'1-O, concretament els talls a la Jonquera durant 31 hores. Segons dades de La Directa, hi ha 300 persones encausades, la majoria pel tall a la frontera amb França però altres també pels talls a Salt, a Amposta o a l'Aldea. Ara com ara continuen les declaracions davant del jutge a l'espera de judici.\nL'entorn de Puigdemont\nUna altra de les causes que hi ha obertes és la que fa referència als agents dels Mossos que acompanyaven Carles Puigdemont quan va ser detingut a Alemanya. La Fiscalia demana per a ells tres anys de presó i inhabilitació, i el cas es jutjarà a l'Audiència Nacional. Relacionat amb la protecció de l'expresident, la Fiscalia també demana sis anys de presó per a Miquel Buch i quatre anys i mig per un sergent dels Mossos, però en aquest cas la causa se segueix a un jutjat ordinari de Barcelona. També està investigat per aquest cas i pel suposat finançament del procés el director de l'oficina de l'expresident, l'historiador Josep Lluís Alay.\nEls condemnats per manifestacions\nMés enllà de causes obertes que en els pròxims mesos arribaran a judici, hi ha persones que ja han estat condemnades per fets relacionats amb l'1-O o les protestes de la sentència. És una repressió menys mediàtica, però que existeix. Alguns dels casos paradigmàtics són els de Marcel Vivet, condemnat a cinc anys de presó per la manifestació contra Jusapol; el d'Adrián Sas, condemnat a tres anys i mig de presó, per les protestes per l'aniversari de l'1-O; el de Francisco Garrobo, condemnat també a tres anys i mig de presó per la vaga general del novembre de 2017; o el de Dani Gallardo, condemnat a quatre anys i mig per les protestes de la sentència a Madrid. No són, ni seran, els únics, i queden completament al marge de l'indult del govern espanyol.\nPolítica, repressió, causes obertes, judici de l'1-O, sentència de l'1-O, ERC, Junts, tribunals, govern espanyol, judicis, procés català, indults\nPer Bribenque el 22 de juny de 2021 a les 20:48\nLa premsa anglesa enarbone al president d´Espanya, donan-li la enorabona pels indults, no diuen res de res de donar suport a la independencia, el poder esta a fora no a espa nya... i menys a Catalunya...\nRepressió que no pare.....\nPer Samurai el 18 de juny de 2021 a les 14:03\nNada ha cambiado, a pesar de que el gobierno Socio-listo, con el apoyo de Podemos, es teoricamente de izquierdas. Tanta belicosidad, tanta provocación, tanto abuso de C's Fachas, Vox y el Partido Podrido en connivencia activa o pasiva con el gobierno español, sus fuerzas y cuerpos de seguridad y sus jueces únicamente hace más ridículo el fracaso de estos desestabilizadores y sus cómplices. Sus provocaciones quedan sin respuesta, pero, apenas desaparecen de la escena de los hechos, los vecinos, la gente, reponen los lazos amarillos en cantidad superior. A la táctica conocida como "Tortosa", esto es, hacer el vacío, ignorar a los/as provocadores/as, se suma ahora la "Alella", es decir, reponer los lazos indebida, ilegalmente arrancados. La campaña de prepotencia, autoritarismo e intolerancia de esta gentuza, han conseguido despertar un movimiento general de solidaridad con Catalunya en todo el Estado. En Bilbao, en Granada, en Madrid, en Sanse, por doquier. Y en el extranjero, en París, Londres o Nueva York. Mira por dónde, el humilde lazo amarillo que empezamos a llevar en exigencia de la liberación de unas personas injustamente encarceladas, se ha convertido en el símbolo de la lucha contra el fascismo en el Estado de Desecho español. Los únicos que no han querido enterarse son los medios unionistas que siguen falseando la realidad en naranja, verde y azul. Pero las bestialidades que no han podido ocultar, como tampoco el resurgir del fascismo, los abusos de la oligarquía, el patriotismo corrupto, pueden hacer que la gente abra los ojos al color amarillo y comprenda que esto no solo va de la independencia de Catalunya, tratada, hoy igual que ayer, como una colonia. Esto va también de democracia en todo el Estado. Y de lucha contra el fascismo..... A la m. con los Borbones ladrones, la Injusticia española prevaricadora anclada en la época de Franco, títere de fascistas y corruptos, vergüenza de Europa y sus "valientes" esbirros aporreadores de viejecitas y gente indefensa, a los que condecoraron, subieron el sueldo y dieron vacaciones pagadas por su "heroico" comportamiento frente a las hordas independentistas armadas fuertemente con las "temibles" papeletas. Si me pegan, me divorcio..... CATALUNYA IS AN OPPRESSED NATION & IS NOT SPAIN !!*!!\nPer Bisbetó el 17 de juny de 2021 a les 14:33\nUna altre pallassada. Imputats per presumte incompliment de les lleis. Acabarán dient que hi ha un Guantánamo català amagat i paramilitars als xamflans de l'Eixample. Fan riure...\nPer Bescanta el 17 de juny de 2021 a les 13:21\nl'Aragonès participant de la repressió.\nVos passarem pel damunt\nPer Bufaforats el 17 de juny de 2021 a les 12:27\nCal fer caure el govern de Vichi.\nOTAN sí que s'hi note\nPer remigio III el 17 de juny de 2021 a les 12:10\nNo deu quedar cap represaliat tancat. Cap. O tots o ningú. Cal posar a l'OTAN en peu per tal que complisquen el pactat. Defensar els Pobles dels atacs enemics. Si falla l'OTAN buscar l'ajuda allà on faça falta arreu del món.


El CGPJ no es planteja una suspensió general del judicis\nEl Consell General del Judicial (CGPJ) no té previst modificar la Instrucció que va dictar aquest dimecres amb mesures davant la pandèmia del COVID-19, tot i les dures crítiques que el document ha obtingut des de les associacions de jutges i fiscals, de l'Advocacia i des d'altres col·lectius d'operadors jurídics.\nSegons fonts d'aquest òrgan s'ha explicat que l'acord preveu propostes de suspensió generalitzada de judicis si es donés el cas.\nSegons les disposicions del CGPJ, qualsevol tancament o suspensió per raons sanitàries s'ha d'adoptar per cada jutge i s'executarà de forma immediata però obtenint sempre la prèvia autorització de el president de tribunal corresponent. Només després cada cas obtindrà la posterior ratificació de la Comissió Permanent de l'òrgan de govern dels jutges.\nAquestes mesures no han convençut la major part d'operadors jurídics, i tant el Consell General de l'Advocacia Espanyola (CGAE), com les quatre associacions de jutges i algunes associacions de fiscals i lletrats de l'Administració de Justícia les han qualificat d'insuficients, titllant d'"irresponsable" que sigui cada jutge el que hagi de decidir sobre la suspensió dels judicis pel brot de coronavirus.\nDes del CGPJ, consideren que l'acord és molt clar en la delimitació de dos diferents escenaris, el segon dels quals es refereix a zones d'especial afectació, com són ara Madrid, La Rioja i el País Basc. Afegeixen que la Instrucció és a més conjuntural, temporal i "plenament dinàmica".\nSi ho demanen els òrgans de govern dels tribunals superiors de justícia (TSJ) o el president de l'Audiència Nacional, per exemple, la projecció d'un escenari inicial al singular (número 2) pot suposar que s'aprovi la suspensió d'actuacions judicials en el territori que ho reclami.\nAfegeixen que la fixació de serveis mínims que preveu la Instrucció, que a més dóna pistes segures per prendre aquestes decisions, és plenament factible amb la suspensió generalitzada d'activitats si es donessin les circumstàncies previstes.


Esquerra Unida i Alternativa – El PDeCAT, amb PP i C’s, bloquegen el debat i votació sobre la massacre de Gaza\nvui el grup municipal de Barcelona en Comú ha demanat un debat i votació d’urgència sobre la massacre de Gaza, on han mort 60 persones i 2.270 han resultat ferides. Malgrat la urgència del tema, el PDCAT ha usat la seva capacitat de veto des de la presidència de la Comissió i ha decidit no apreciar la urgència de la proposició presentada. Aquest veto ha comptat amb el suport de PP i C’s. El resultat ha estat que s’ha bloquejat el debat i la votació.\n“Hem obert un debat que ha entrat en temps i forma”, ha manifestat Laura Pérez, regidora de Relacions Internacionals, qui ha recordat que la proposta ha pogut entrar d’urgència complint les normes. “Els arguments que apel·laven des de la presidència de la Comissió són absolutament subjectius, és la manera que té d’evitar un debat que entenem que potser és incomòde, però tampoc entenem que es facin esmenes i després no s’aprecïi la urgència”, ha dit Pérez, qui ha afegit que “estem aprofitant un espai privilegiat com és la presidència per fer una cosa que és el més similar a la censura que mai s’ha vist en aquesta comissió”.\nA Barcelona en Comú no volem ser còmplices del silenci davant les violacions del dret internacional humanitari i dels drets humans per part de l’Estat d’Israel. Considerem que totes les institucions s’han de posicionar de forma clara i contundent contra la massacre de Gaza i no ser impassibles davant aquesta vulneració dels drets humans. Europa fa molt temps que mira cap a un altre costat amb la crisi a Palestina. S’està massacrant un poble i no podem quedar-nos amb els braços plegats.


Protecció Civil de la Generalitat demana extremar la prudència a les platges, piscines i pantans ·\nInici Actualitat Protecció Civil de la Generalitat demana extremar la prudència a les platges,...\nProtecció Civil de la Generalitat demana extremar la prudència a les platges, piscines i pantans\nProtecció Civil de la Generalitat fa una crida a extremar les precaucions davant la previsió d’un estiu d’afluència massiva de banyistes per les calorades\nPer minimitzar al màxim situacions de risc que puguin derivar en ofegaments mortals o altres afectacions, Protecció Civil de la Generalitat llença una campanya de difusió de consells de seguretat i prevenció amb cartells que es distribuiran en els municipis costaners i que inclouen els principals consells de seguretat\nProtecció Civil de la Generalitat fa una crida a extremar les precaucions aquest estiu a les platges del país davant la previsió de gran afluència de banyistes a tot el litoral català fruit de les altes temperatures d’un any en que l’afluència massiva de banyistes s’ha avançat per les calorades.\nPer minimitzar al màxim situacions de risc que puguin derivar en ofegaments mortals o altres afectacions, Protecció Civil de la Generalitat llença una campanya de difusió de consells de seguretat i prevenció amb cartells que es distribuiran per tota la costa i que inclouen els principals consells de seguretat.\nCal recordar que l’any passat la campanya de platges es va tancar amb un total de 21 persones mortes per ofegament a les platges catalanes, la gran majoria homes de nacionalitat espanyola i de més de 70 anys. Any rere any, molts ofegaments a platges, especialment de gent gran, no són per mala mar (bandera vermella) sinó per trobar-se malament i banyar-se. Per tant cal evitar banyar-se si no ens trobem bé. Hem d’avisar el socorrista i si necessitem refrescar-nos, fer-ho a les dutxes.\nEls cartells de seguretat a les platges es distribuiran en oficines de turisme, comissaries de Mossos d’Esquadra dels municipis costaners, empreses de socorrisme i vigilància, ajuntaments i consells comarcals del litoral i federacions de càmpings, entre altres entitats i organismes. Els principals consells dels cartells, que son trilingües català, castellà i anglès, fan referència a preferir sempre platges vigilades per a banyar-nos, respectar el color de les banderes i fer cas de les indicacions dels socorristes, no banyar-se si ens trobem malament i tenir especial cura dels infantes, entre altres.\nProtecció Civil també ha editat uns cartells amb consells per el bany en piscines, que es distribuiran en municipis i consells comarcals que ho sol·licitin, i cartells amb consells preventius pel bany en rius, pantans i estanys, que es distribuiran en els municipis que tenen zones habilitades i autoritzades.\nRespecte al bany en rius, pantans i estanys, la principal recomanació és evitar banyar-se en zones no habilitades especialment per al bany on hi ha molts riscos per corrents i similars.\nA més, ja torna a estar operatiu, un altre any, el dispositiu de coordinació al Centre de Coordinació Operativa de Catalunya CECAT, del que formen part Protecció Civil de la Generalitat i SEM de forma presencial, i que està en contacte continu amb tots els operadors de socorrisme i cossos d’emergències i seguretat.\nIgualment, Protecció Civil de la Generalitat torna a posar en actiu, per aquesta campanya de seguretat en el bany 2022, la pàgina web del visor de platges http://interior.gencat.cat/platges.visor amb informació en línia i temps real de quines platges estan vigilades, la bandera que oneja en cada moment en aquestes, si hi ha meduses, quin tipus i perillositat, i serveis disponibles (dutxes, banys, tipus de sorra, pendent d’entrada, activitats esportives, recursos de lleure, pàrquings, etc.). Cal recordar que el servei de vigilància i socorrisme a les platges és una competència municipal.\nEl visor de platges ofereix un servei de previsió de presència de meduses a cada municipi. En cas que n’hi hagi, clicant sobre la icona amb la silueta d’una medusa, es pot obtenir tota la informació sobre el tipus de medusa de què es tracta, quines característiques té i com actuar si hi tenim contacte.\nEl disseny del visor ha millorat aquest any perquè sigui més responsiu i es pugui consultar des de qualsevol dispositiu i amb qualsevol sistema operatiu. A més, el web té un disseny més intuïtiu i la informació és més fàcil de localitzar. El disseny gràfic i el desenvolupament han anat a càrrec de l’equip del Gabinet Tècnic del Departament d’Interior.\n21 ofegats mortals l’estiu de 2021:\nLa campanya de seguretat a les platges del 2021 es va tancar amb un total de 21 persones mortes per ofegament a les platges catalanes, la gran majoria homes de nacionalitat espanyola i de més de 70 anys. Els anys anteriors hi ha haver 24 ofegaments mortals el 2020, 29 el 2019, 18 el 2018 i 22 el 2017.\nPel que fa al perfil de la víctima, l’any passat, la gran majoria de morts van ser homes (17 de 21). En relació a l’edat, un 52% de de les persones ofegades tenien més 70 anys (11); un 24% entre 60 i 70 anys (5) i un altre 24% tenien entre 18 i 60 anys (5). Quant al 2020, la gran majoria de persones ofegades van ser homes (19 de 24) i un 54% dels ofegats tenien més de 70 anys (13); un 25% entre 60 i 70 anys (6); un 16% menys de 20 anys (4) i només una persona era adulta i de mitjana edat, que representa el 4% de les víctimes.\nL’estiu passat hi va haver 9 víctimes estrangeres i 12 de nacionalitat espanyola.\nUn 52,3% de les víctimes que van morir l’estiu passat a les platges de Catalunya ho van fer mentre hi havia el servei de vigilància actiu i amb bandera verda (11), per la qual cosa se’ls acostuma a anomenar ‘ofegats silenciosos’, ja que són persones que sovint es desmaien a l’aigua tot i que les condicions pel bany són favorables, i són molt difícils de detectar. L’any 2021 també hi va haver 3 víctimes mortals en dies que hi havia vigilància i onejava la bandera groga, i la resta d’ofegats (7) van morir en platges on, o bé no hi ha servei de vigilància o bé el servei encara no havia començat o ja havia finalitzat.\nEl mes de juliol va ser el que més ofegaments mortals va tenir (8) a diferència de l’estiu anterior que havia sigut l’agost quan hi va haver més ofegaments mortals (12). El 2021 hi va haver 5 ofegaments mortals a l’agost, 5 al setembre i 3 al mes de juny.\nPel que fa a la zona on van passar aquests ofegaments, un 42% van morir a les platges de la Costa Brava (9) i un 28,5% a la Costa Daurada (6). La resta d’ofegaments mortals van ser: 2 al Baix Llobregat; 1 al Maresme; 1 al Garraf; 1 al Barcelonès i 1 al Baix Ebre.\nPer demarcacions, les víctimes mortals en platges catalanes van tenir lloc a: 9 a Girona; 6 a Tarragona; 5 a Barcelona i 1 a Terres de l’Ebre.\nDes del 15 de juny al 15 de setembre de 2021, van onejar un total de 5.980 banderes verdes a les platges vigilades de Catalunya, 1.056 grogues i 96 vermelles. Per zones, la Costa Brava va ser on van onejar més banderes verdes (1.871), mentre que les banderes grogues van onejar més a la Costa Daurada (518) majoritàriament per mal estat de la mar. Pel que fa a les banderes vermelles, n’hi va haver sobretot al Barcelonès (36) i a la Costa Daurada (34), majoritàriament per mala mar o mala qualitat de l’aigua de bany.\nEl telèfon d’emergències 112 de Catalunya va atendre l’estiu del 2021 un total de 2.293 trucades relatives a 1.613 incidències a les platges. La majoria de trucades van localitzar-se a les comarques de l’Alt Empordà (295) i al Tarragonès (271).\nL’any anterior, el 2020, el balanç va ser de 2.157 trucades per 1.453 incidències sobretot Baix Empordà (301) i Alt Empordà (273); i el 2019 un total de 2.520 trucades per 1.664 incidents, ja majoria al Baix Empordà (361) i Maresme (334). L’any amb menys trucades va ser el 2018, amb 1.801 trucades per 1.297 incidents. En aquest cas, la majoria de trucades es van localitzar al Baix Empordà (249) i Alt Empordà (204).\nQuant a les intervencions realitzades pel servei de vigilància i socorrisme a les platges del litoral català, l’estiu del 2021 van fer 1.116 rescats aquàtics (389 a Girona, 504 a Barcelona i 223 a Tarragona i Terres de l’Ebre). A més, van realitzar 6.397 atencions sanitàries per problemes de salut (2.087 a Girona, 2.544 a Barcelona i 1.766 a Tarragona i Terres de l’Ebre); es van fer 7.252 atencions sanitàries per meduses (2.548 a Girona, 2.605 a Barcelona i 2.099 a Tarragona i Terres de l’Ebre), i es van fer 782 trasllats hospitalaris (277 a Girona, 309 a Barcelona i 196 a Tarragona i Terres de l’Ebre).\nProtecció Civil de la Generalitat referma la seva aposta per la prevenció i la sensibilització dels col·lectius més vulnerables, com la gent gran, difonent comportaments i consells senzills que poden evitar situacions de risc que pot comportar l’entorn de la platja si es pateixen patologies prèvies i que poden generar complicacions amb un exercici excessiu, exposició al sol o altres actuacions. Les platges i piscines poden ser un lloc magnífic per promoure la salut a través de l’activitat física saludable a l’aire lliure. Nedar és una activitat de baix impacte per a les articulacions, molt adequada per a la gent gran i que té molts beneficis per a la salut física i emocional.\nSegueix sempre les indicacions del personal socorrista i de les autoritats locals.\nNo sobrevaloris les teves aptituds per nedar: sigues conscient dels perills.\nNo et banyis si et trobes malament o tens cansament. Si ets dins l’aigua i et trobes malament o notes símptomes estranys, surt ràpidament.\nNo entris a l’aigua bruscament; la immersió s’ha de fer gradualment, sobretot si l’aigua està freda i has estat al sol molt temps o si has fet un esforç físic intens. Remulla’t primer les extremitats i després entra a l’aigua a poc a poc.\nSi practiques algun tipus d’esport nàutic, utilitza els canals d’entrada i sortida del lloc base. No envaeixis la zona de banyistes. A les platges on no hi hagi abalisament, allunya’t uns 200 metres de la costa.\nNo practiquis esports nàutics en solitari i, en tot cas, avisa familiars o amistats sobre el lloc on et dirigeixes i l’hora que tens previst tornar.\nConsells de seguretat a piscines i bany en aigües interiors\nA la piscina, fes atenció als senyals de seguretat de la piscina pel que fa a l’ús de trampolins, palanques o tobogans, així com als que fan referència a la fondària.\nNo utilitzis cap tipus de material (pilotes, objectes inflables, etc.) que pugui suposar un risc per als usuaris.\nEn rius, estanys i pantans, assegura’t primer que estigui permès banyar-s’hi i siguin llocs habilitats per fer-ho.\nFixa’t si hi ha cap cartell que adverteixi d’algun perill; fes cas de les senyalitzacions i de les indicacions dels socorristes i de les autoritats locals.\nIntenta sempre anar amb companyia o informa familiars o amics d’on aniràs.\nComprova que a la zona hi ha cobertura de telèfon per si tens alguna emergència i cal avisar el 112.\nTrobaràs tots els consells al web interior.gencat.cat/banyinterior i interior.gencat.cat/platges.\nDurant tota la campanya de platges, des del Centre de Coordinació Operativa de Catalunya (CECAT) de Protecció Civil de la Generalitat es fa seguiment de les incidències i la seva evolució de manera coordinada amb els municipis que gestionen la seguretat a les platges i amb el Sistema d’Emergències Mèdiques (SEM). Enguany, personal del SEM torna a estar presents al Centre de Coordinació d’Emergències de Catalunya.\nEl mapa, amb les banderes i els noms de les platges, es pot integrar a qualsevol altra pàgina web, com un widget o giny. Això és especialment útil per als mitjans de comunicació, webs d’ajuntaments, hotels, càmpings o altres usuaris que vulguin integrar-ho a les seves webs. En aquest sentit, es pot configurar sobre la zona que interessi a cada web i amb el zoom que s’adapti millor a les seves necessitats, per exemple, una sola platja o un sol municipi. Cada vegada més mitjans de comunicació insereixen el visor a les seves pàgines web com un servei més per als seus usuaris i usuàries. El canal 3/24 també alimenta el seu rètol dinàmic amb la bandera que oneja a les principals platges amb les dades de la web de Protecció Civil.\nA més, totes les dades són dades obertes per facilitar-ne també l’ús per part de la ciutadania que vulgui consultar-les, desenvolupar apps o fer-ne un estudi estadístic.\nArticle anteriorConsells per gaudir d’una revetlla de Sant Joan de manera segura\nArticle següentCampanya de promoció SUMA aquest estiu a la Piscina de Roses


El GEiEG s'enfonsa i no pot revalidar la Lliga Catalana - Diari de Girona\nEl GEiEG s'enfonsa i no pot revalidar la Lliga Catalana\nLes noies de Coral Vila tenen a tocar el títol però un parcial de 3-18 a la segona part el dóna a l'equip barceloní\nredacció 09.02.2015 | 07:47\nÀfrica Vélez placada per una rival en el partit d´ahir. marc martí\nSi d'alguna cosa no es pot acusar el GEiEG de rugbi és de no competir. Tot i portar un marcador desfavorable de l'anada, tot i un parcial desastrós per a les gironines de 3-18 a la segona meitat, tot i això, les noies de Coral Vila van lluitar fins al final. No va poder ser, però no va ser per falta d'actitud.\nLa final de la lliga Catalana, que s'hauria d'haver disputat al desembre però que es va ajornar pel mal temps, començava com s'esperava. El GEiEG pressionava i aconseguien de seguida el primer avantatge (7-3) gràcies a una marca i transformació, al minut 32. El partit es posava coll avall per a l'equip gironí quan abans del descans anotaven una altra marca i transformació de xut, posant un esperançador 14 a 3. Les noies de Coral Vila havien perdut a l'anada (17-12). Havien de remuntar cinc punts i a la mitja part ja guanyaven de 9. Bones sensacions per part del GEiEG que no havia deixat jugar a un INEF Barcelona que es veia perdut sobre el terreny de joc.\nPerò a partir de la segona meitat es va girar la torna. Tot el que el GEiEG havia fet durant els primers 40 minuts, va deixar de fer-ho a la represa. Un parcial de 3-18 per part de les barcelonines deixava sentenciada l'eliminatòria i gairebé el partit. La desconnexió de les gironines era inexplicable, fins i tot per la seva entrenadora, Coral Vila, que no entenia què havia passat: "L'INEF ha sortit molt més endollat, però nosaltres hem estat perdudes" i afegia "no crec que sigui una qüestió física, més aviat ha estat un tema mental". El partit es posava molt complicat i a 7 minuts per al final el marcador era contundent (17-21).\nEl GEiEG es veia obligat a anotar 9 punts per igualar l'eliminatòria. Però la tònica del joc pintava que ni el partit podria salvar l'equip gironí. Però aquí va sortir l'orgull d'un GEiEG que va reaccionar a temps, per anotar una marca i un xut a pals que va acabar donant la victòria a les noies de Coral Vila. Ja sense temps, les barcelonines es van dedicar a controlar i deixar passar els minuts i van fer bona la renda aconseguida a l'anada. El títol, doncs, anava cap a Barcelona i el GEiEG es quedava sense poder-lo revalidar malgrat haver-hi estat molt a prop.\nDe totes maneres, al final del partit, Coral Vila reconeixia que el que havia passat a la segona part no era normal, però es mostrava satisfeta perquè havien provat noves coses durant el partit i els havien sortit. Vila deixava clar que "s'ha lluitat fins al final. No ha estat un problema d'actitud".\nLa nota positiva, però, la va posar l'equip juvenil, que va ?guanyar el Reus (15-10).


Reagrupament: Reagrupament felicita Andorra pel seu reconeixement de la independència de Kosovo\nReagrupament considera que si Catalunya vol tenir una política diplomàtica pròpia, l'únic camí viable és el de l'assoliment de la Independència i la formació d'un estat propi. D'aquesta manera es podrà portar a terme una politica exterior compromesa amb la defensa dels interessos nacionals i amb la promoció dels drets humans.\nReagrupament torna a denunciar l'actitud obstruccionista que el Regne d'Espanya està portant a terme en aquest tema, allunyant-se de la immensa major part dels estats membres de la Unió Europea i també dels Estats Units.\nReagrupament crida el Poble Català a denunciar les actituds submises que l'actual govern de la Generalitat de Catalunya manté en matèria de Política Exterior respecte el govern espanyol, amb el nomenament d'alts responsables que han renunciat explícitament a cercar el reconeixement internacional de Catalunya.\nReagrupament considera inajornable la formació d'un Departament (o Ministeri) de Relacions Internacionals, així com la d'un servei diplomàtic català, compost per ambaixadors i cònsols, encarregats de vetllar pel reconeixement internacional de la independència de Catalunya, quan aquesta es declari de forma oficial, esperem que el més aviat possible.\nReagrupament insta el Govern espanyol a reconèixer la independència de Kosovo (16-02-2011)\nQuim aquest acudit es molt antic\nNo estaria malament.... però la resposta militar a Andorra correspon al co-princep hereu de "Foix" o sigui l'exèrcit gavatxo-francés.\nPer tant, res a guanyar per aquí. Qualsevol intervenció militar-diplomàtica els fransessos en serien garants. Mala peça al teler.\nMillor seria una provocació al Cap Policial, que es el co-princep episcopal....\nHahahaha, son ideees.\nLa guerra a Andorra, la nostra llibertat\nUs podem declarar la guerra i rendir-nos cinc minuts després ?. Ens anexionaríeu ?. Molts catalans ho preferiríem a la situació que tenim...\nCertament que Andorra reconegui Kosovo és un gran pas cap al fet que a la llarga Kosovo tendirà cap a ple reconeixement internacional (sempre tenint present que Serbia i algun altre país com molt be pot ser Espanya mai el reconeixeran com a tal). De fet Kosovo és un exemple per totes les nacions o regions que es troben sota el jou d'un estat amb el qual no es senten a gust.\nNo obstant sempre m'he preguntat sobre el futur de Kosovo. Realment un pais amb un 50% d'atur i un PIB proper a 0 es capaç de tirar endavant??? Entenc el seu sentiment albanès d'obrar contra Serbia (i en el fons contra l'ideal de Yugoslavia) però en part hem fa mal veure com un estat depriment com Kosovo ha obtingut més del que nosaltres mai poguem somiar. Suposu que la resposta a perquè Kosovo es un estat la trobem en el fet que interessava als USA i a la majoria de la UE. Fixeu-vos que en el món hi han hagut casos d'altres declaracions unilaterals d'independencia (Rep.Turca de Xipre del Nord, Somalilandia, Abjasia....) que mai ningu (o parcticament ningú) a reconegut ni a volgut donar oficialitat.\nEstic molt orgullós de ser Andorrà i Rcat alhora. De fet també ho estic de ser votant de Democràtes per Andorra, partit que vàrem guanyar per majoria absolutíssima les darreres eleccions al Principat. Res es casual, doncs aquesta coalició es va fer per defendre els interessos propis i particulars d'Andorra, contra un govern socialista que directament o indirectament seguien guions polítics del carrer barceloní de Nicaragua.\nPer tant aquest reconeixement internacional MAI s'hagués produït si haguessin seguit al govern els socialistes, com moltes altres malifetes que s'hauran de reconduir.\nSalut i Visques a Andorra, a Catalunya, a Reagrupament i a Democràtes per Andorra.


Mostrant articles per etiqueta: Ballet de Moscú\nSortejades les invitacions per veure "El llac dels cignes" del Ballet de Moscú a La Sala\nUs oferim la possibilitat de gaudir de la cultura gratis a la ciutat. Gràcies a El Ballet de Moscú, hem sortejat 4 invitacions dobles per veure El llac dels cignes aquest diumenge 24 de novembre a les 18 h al Teatre Municipal La Sala. I els afortunats guanyadors de les entrades han estat Vanesa de F, Juan A, Queral H. i Pol de M. Enhorabona! La companyia russa torna a Rubí amb el ballet més representat de la història de la dansa. Si no heu aconseguit les invitacions, o si sou un grup que voleu comprar les entrades, es poden adquirir amb descompte, des de 25 euros, a través d'aquest enllaç. Esteu a l'aguait de la resta de promocions culturals que us proposen. Per optar-hi, heu de ser seguidors del nostre Twitter @kuadrilla_11. \nLa Kuadrilla de les 11 - BALLET DE MOSCOU - El Trencanous\nSortejades les invitacions per veure “El lago de los cisnes” al “notRubí”\nRàdio Rubí us ofereix l’oportunitat de veure dansa al “notRubí” amb la millor oferta disponible. Hem sortejat les 2 invitacions dobles per veure El lago de los cisnes el proper dimecres 20 de setembre a les 20.30 h al Teatre Tívoli de Barcelona i els guanyadors de les entrades han estat Susana A i Daniel F. Ells dos i, els seus acompanyants, veuran El Ballet de Moscú interpretant una obra imprescindible del ballet clàssic.\nSortegem invitacions per veure “El lago de los cisnes” al “notRubí”\nRàdio Rubí us ofereix l’oportunitat de veure dansa al “notRubí” amb la millor oferta disponible. Tenim 2 invitacions dobles per veure El lago de los cisnes el dimecres 20 de setembre a les 20.30 h al Teatre Tívoli de Barcelona. El Ballet de Moscú torna a Barcelona per interpretar una obra imprescindible del ballet clàssic.


pensament en veu alta\nmotiu d'aquest blog\ncom diu el títol son "pensaments en veu alta". Pots llegir-los i afegir-hi comentaris.\nCamino entre arbres i matolls\naspiro la fragància del romaní,\nescolto el delicat ventijol del matí\nsilenci i assossec als viaranys.\nTor l’espai al meu abast\nesguardo els turons llunyans\nm’acarona el sol exalçant.\ni els núvols que el cel emmascaren.\nUn esquifit toll al bell mig del camí,\ntrepitjo prats de roselles maculats\ncòdols vermellosos amuntegats,\nquatre flors blanques a l’ametller.\nA la llunyania un mas de fosques teules\nun rajolí de fum s’enlaira cercant llibertat\nel paller, un carro i un cavall encadenat,\nroba estesa per la brisa gronxada.\nAquells pins i alzines i roures\nde branques resseques i esberlades\nombregen el meu caminar silent\nnomés el cant llunyà de l’estornell.\nPerò on és el conill i l’esquirol?\ni les orenetes, caderneres i pardals?\nno hi ha peixos a la riera\nno hi ha animalons pel bosc.\nHem malmès sense treva l’entorn\nprats, mars i rius hem ensutjat\nsense respecte hem assolat,\nel conill i l’esquirol hem foragitat.\nSeguiré tot sol caminant.\nPublicat per artur a 3:59 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: el bosc\nQuan delerós et contemplo\nQuan captives el meu anhel\nQuan em mostres un somriure\nEls teus ulls m’enamoren.\nQuan el teu caminar admiro\nQuan les teves mans em parlen\nQuan la brisa fa dansar els teus cabells\nEls teus ulls m’encisen.\nQuan t’atures un instant\nQuan romans meditativa\nQuan esguardes l’ocell i la papallona\nEls teus ulls em parlen i riuen.\nQuan bressoles l’infant\nQuan reculls aquella flor\nquan guarneixes la finestra\nels teus ulls veneren la bellesa.\nQuan xipolleges de l’estany\nQuan deixes petjades al camí\nQuan t’arrauleixes sota la branca\nEls teus ulls espurnegen\nQuan un calfred s’escreix\nQuan la gatzara romp el silenci\nQuan la música copsa el teu sentir\nEls teus ulls tot ho guarneixen.\nQuan el silenci tot ho envolta\nQuan tot és repòs i placidesa\nQuan la solitud ha esclafit\nEls teus ulls mostren tristor.\nEls teus ulls m’han captivat\nEls teus ulls m’han encisat\nEls teus ulls m’han parlat\nPels teus ulls, de tu m’he enamorat.\nPublicat per artur a 3:53 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: els teus ulls\nPENSO AMB TU\nMolts anys han passat\nno sé pas on ets ni que fas\nperò cada matí quan em desperto\npenso amb tu.\ni veig encara la teva imatge\nnoto l’escalf de la teva ma\nla tendresa del teu esguard.\nLa tendresa del teu esguard,\nd’aquells ulls plens de vida\nque parlaven, per sí sols\ni em curullaven de joia\nEm curullaven de joia\nla teva veu i el teu cant\nla guisa com caminaves\nel fulgor del teu cabell\nque voleiava pel vent\ni em duien la teva fragància jove\ni el teu alè de llibertat.\nEl teu alè de llibertat\ntota tu eres un espurna de noble lluita\nuna espurna de neguit de justícia\nuna espurna autèntica de vida\nvida forjada de fermesa\nque bevies del doll de la sinceritat\ni tenies un cor per estimar.\nTenies un cor per estimar\ni vaig sentir-me estimat per tu\ni malgrat que jo t’estimava tant\nla llunyania ens va separar.\nMolt anys han passat\nencara penso amb tu.\nPublicat per artur a 1:57 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: penso en tu\nPotser mai sabré\nAmb saviesa saber escriure, voldria\ntenir la fluïdesa de la paraula, voldria\nsaber expressar el meu sentir, voldria\npoder dir-te tot el que t’estimo, voldria.\nCom dir-t’ho, no sé pas\nque pensaràs de mi, no ho sé pas\nper qui batega el teu cor, no ho sé pas\nsi pots estimar-me com jo a tu, no ho sé pas.\nTan lluny, et veig\ni no goso apropar-me, quan et veig\nno sé si tu em mires, quan et veig.\nhi ha, però, un alè d’esperança, quan et veig.\nUna sola teva mirada, només\nel teu petit gest, només\nel teu efímer somriure, només\nsentir a prop el teu escalf, només.\nDeixa’m veure els teus ulls, t’ho prego\nmira’m només sigui un instant, t’ho prego\nvull amoixar la teva ma, t’ho prego\ndesitjo escoltar la teva veu, t’ho prego.\nApropar-me al teu costat, potser mai sabré,\nfugir de tu, potser mai sabré\ndir-te quan t’estimo, potser mai sabré\nviure sense tu, potser mai sabré.\nEtiquetes de comentaris: potser mai sabré\nEn la penombra d’aquella nit,\nrostre de marbre blanc distant\ns’anava consumint a cada instant.\nElla jeia, dormia, immòbil al llit.\nCom si pogués encara segrestar\nma entre les meves, la vaig oprimir.\nI amb gest amorós els ulls va obrir,\npotser un mot els llavis van dibuixar.\nLa meva ment turmentada bullia\ni de bells records s’omplia.\nTemps viscuts, curulls de melangia\nJoies, tristeses, juguesca i poesia.\nCada segon, un alè de vida ella perdia,\ntot seria ara diferent, res tindria sentit.\nL’amargor, l’estança havia vestit.\nMai més estrènyer-la als meus braços podria.\nTot era clos, s’havia anat per sempre,\nnomés el seu cos inert i sense calor\nOn era aquell esguard curull de brillantor?\nOn era l’escalf d’aquella ma tendre?\nEncara els seus llavis vaig besar,\nels seus cabells vaig acariciar,\nel seu aroma encisador vaig aspirar,\ni el seu darrer escalf em va consolar.\nSilenci, soledat , angoixa, gran tristor\nCom podria sense ella, ara viure,\nsense la seva veu i el seu somriure,\nRes podria omplir la meva buidor!\nVaig romandre en silenci molta estona.\nApartant les cortines la nit vaig escatir,\ni l’’esguard plorós al cel vaig dirigir.\nCap resposta a la meva angoixa ressona.\nMilers i milers d’estels omplien la nit.\nD’on era aquell nou estel de l'obscur sorgit?\nomplia l’espai abans del tot enfosquit.\nUn gran esclat de sobta brollà al meu pit\nEra l’estel de l’esperit de la meva estimada,\nhavia travessat l’espai de les banalitats,\nreposava ara al cel de les sensibilitats,\nper trametre’m la seva presència desitjada.\nCofoi vaig esdevenir,\nl’havia retrobat i em mirava,\namb un bell somrís em parlava,\ncada nit, tornaríem a coincidir\nAleshores vaig comprendre\nque tots els estels del cel,\nson homes i dones d’un atapeït vel\nque el seu amor saben estendre.\nPublicat per artur a 2:47 1 comentari:\nEn la penombra d’aquella cambra gairebé silenciosa, on només arribava el remor de veus llunyanes i l’oreig del ventijol del vespre que anunciava la propera nit, contemplava el rostre d’ella, ara pintat d’una blancor de marbre.\nEls llavis d’un rosat molt pàl·lid, es movien suaument com immersos en una pregària.\nEls seus ulls, closos, algun cop intentaven obrir-se amb una fràgil escletxa, on s’endevinava la verdor que havien tingut aquelles ninetes. Semblava com si volgués veure’m, perquè ella pressentia que jo estava allí, contemplant-la.\nAmb molta suavitat vaig acaronar la seva ma, ara mig freda, i els meus dits van resseguir la seva pell estimada, mentre una nova llàgrima em relliscava per la galta.\nNo ho vaig poder resistir i impulsivament, tot agenollant-me vaig besar aquella ma. Ma que tant de cops havia escalfat entre les meves. Ma que premia amb intensitat quan, un al costat de l’altre passejàvem pels carrers i places, pels boscos i platges...\nVaig gosar dipositar el meu bes damunt la seva boca closa i vaig aspirar l’aroma d’uns breus encants. Un petit escalf em va retornar, alhora que novament els seus ulls van intentar esbrinar l’esdeveniment .\nI ella s’anava consumint lentament, però sens pausa, i ni jo ni ningú res no podíem fer. Una gran impotència m’envaïa i em revelava: l’estava perdent per sempre.\nTot seria diferent a partir d’ara. Ja res tindria sentit. Cap mena d’il·lusió podria alimentar el meu viure.\nI mai més la veuria!. Mai més escoltaria la seva melodiosa veu. Mai més copsaria la seva mirada curulla d’amor. Mai més podria acariciar aquell rostre que em captivava i aquelles mans transmissores de mutus sentiments. Mai més seria possible estrènyer-la entre els meus braços. Mai més...\nPerquè ella, a cada instant, perdia un alè de vida.\nLa seva respiració anava minvant i el pols era lent, massa lent.\nS’anava consumint alhora que els darrers llums del dia, eren substituïts per la foscor de la vesprada.\nHo notava. Estava exhaurint els darrers instants de vida.\nVaig prémer amb més força la seva ma entre les meves, con si pogués retenir-la, amb un gest de clara impotència, per sempre al meu costat. Va obrir un xic els ulls i va mirar-me i un tènue somriure va aflorar als seus llavis, o potser m’ho va semblar.\nEra l’adéu, el definitiu comiat, però alhora duia tot un missatge d’amor, d’unió, d’esperança, de records.\nI en uns instants, la meva ment turmentada va omplir-se de bells records. Records a l’entorn d’ella. La nostra adolescència, la nostra joventut, la nostra maduresa i la nostra vellesa.\nRecords, de tota mena, joia, tristesa, juguesca, poesia, i també enfrontaments, mai però, transcendents.\nTot era clos. S’havia anat per sempre. Ja no hi era. Només el seu cos inert i sense calor, romania al meu costat. M’havia deixat sol!. I la solitud se’m feia insuportable. No podria pas seguir vivint sense ella. Res tenia ja sentit. Mentre hi havia una espurna de vida, jo respirava, mantenia un bocí d’esperança, li parlava com si m’escoltés i la mirava com si els meus ulls poguessin donar-li l’escalf de vida que s’esvaïa.\nJa no hi era. Com podria comunicar-me, ara amb ella?, com podria sentir el seu alè?, com podria notar la seva mirada?, com podria viure sense tenir-la a prop?.\nVaig romandre molta estona en silenci, angoixant-me de tristor.\nMés tard, vall alçar-me i com intentar cercar respostes a les meves inquietuds, em vaig apropar a la finestra i tot apartant les blanques cortines, vaig dirigir la meva mirada al cel, com si intentés retrobar el que havia perdut.\nLa negror de la nit, deixava veure, però, els milers d’estels brillants que hi destacaven.\nDe sobte, en aquell espai buit, que feia anys que em preguntava perquè cap estel no l’omplia, hi va aparèixer un nou estel, més gran i brillant que tots els que l’envoltaven.\nVaig sospirar profundament, gairebé se’m va tallar la respiració, les mans tremolaven, el cor em palpitava amb força. I ho vaig entendre: aquell estel era l’esperit de la meva estimada que havia romàs al regne dels que havien traspassat la vida humana.\nI vaig esdevenir cofoi, perquè l’havia recuperat i em mirava, em parlava i em somreia. No m’havia deixat pas!\nAra, cada vespre, podria retrobar-la i explicar-la les meves cuites i desitjos, i repetir-la una i mil vegades que la seguia estimant i l’estimaria eternament, malgrat estès allunyada. Tinc una nova il·lusió i una renovació de la nostra comunicació.\nAleshores, va ser el moment que vaig comprendre que tots i cadascun dels estels que il·luminen el cel, son la continuació de tots els homes i dones que abans havien estat humans i que ara ens acompanyen i ens miren cada nit, esdevenint els nostres companys.\nJo també seré un estel demà i desitjo un espai, encara que sigui esquifit, al costat d’aquest nou estel que avui ha nascut i brillat per mi i que mai em deixarà.\nPublicat per artur a 9:06 Cap comentari:\nEn un joiós abril,\nun balcó florit.\nVel blanc recollit\nI campanes mil.\nLa petita, cosia.\nla gran filava.\nUna tarda plorava,\nel silenci fonia.\nEl vestit mostrà,\nla petita l’havia encetat,\nno estava pas acabat,\nel cel assenyalà.\nNou abril florit.\nEl balcó era marcit,\ncar tot era finit,\nla gran havia transit.\nque lluny somiava,\nDels poetes tristos i melangiosos,\nhan deixat rimes i mots,\nsentiments i romputs amors,\nbellesa i encants prodigiosos.\nDel seu país la dolçor:\nflors, aigua i melangia,\nque a terra estranya moria,\nconsumit per l’enyor.\nLa llibertat cantava,\nde llurs ideals enamorat,\nper la incomprensió rebutjat,\nper la pau i veritat lluitava.\nUna tarda d’abril el trobarem,\nAssegut al mig del camí.\nL’aigua, la font i el romaní,\nOració al dolç retrobament.\nPublicat per artur a 8:49 1 comentari:\nEtiquetes de comentaris: Recordant Machado


DIFONDRE EL NOSTRE PATRIMONI - Ibiza Click\nD'aquesta manera, el Centre d'Interpretació Arqueològica de sa Capelleta ha organitzat l'activitat Verano en sa capelleta: déus, enterraments i vida. Aquest tipus de visites estan configurades per ser iniciades amb un recorregut pel centre dirigit per un guia que introdueix, contextualitza i explica el jaciment i el centre, i un taller didàctic l'objectiu és aprofundir en els continguts presentats.\nAmb una durada d'hora i mitja i un màxim de 15 alumnes per grup, al llarg del mes de juliol un total de 244 participants, pertanyents a cinc escoles d'estiu, han pogut passejar per tres períodes de la història d'Eivissa i conèixer tres cultures a través dels diferents usos que van fer d'aquest espai, per acabar fent una interpretació pròpia, mitjançant una petita maqueta, de el moment que ens hagi agradat més.\nAquesta activitat es perllongarà en el mes d'agost en què també s'ofereix: Verano en sa Capelleta: de vent a el pa. Molins de ponent, un recorregut descendent que ajuda a identificar els molins com a part d'una activitat productiva en una època en la qual l'energia eòlica era l'única alternativa per moldre. Aquest recorregut també els permetrà conèixer de prop l'enginy de l'molí des Porxet i el procés de transformació de l'gra en farina. La visita serà guiada per un / a monitor / a que es recolzarà en material didàctic especialment dissenyat per a l'activitat en format fitxes que serà lliurat a cada participant.\nA més d'aquestes activitats al Centre d'Interpretació de sa Capelleta, el Museu Etnogràfic ha organitzat els tallers d'estiu 2020, dirigits a nens i nenes de 6 1 12 anys, les últimes setmanes de juliol. En aquests tallers es realitzen visites a diferents sales del museu, manualitats i jocs tradicionals per tal de donar a conèixer una part del nostre patrimoni a través d'activitats lúdiques.\nAquest any les qüestions que s'han treballat, vinculats a les exposicions monogràfiques temporals, han estat la pintura dels artistes Puget, els corsaris i els mobles en miniatura.\nDe la mateixa manera, s'han organitzat visites guiades a Ses Païsses de Cala d'Hort , Sa Capelleta, Torre de Sal Rossa i jaciment de Sa Caleta. A través d'aquestes visites guiades als centres i museus, els joves nouvinguts s'introdueixen a la cultura local i coneixen de prop el territori i el patrimoni insular.\nAmb la intenció de donar a conèixer als més petits el nostre patrimoni, desde el Consell d’Eivissa se han puesto en marcha una serie de vistas y de talleres de…


Conviure amb la migranya - Quèquicom - Blogs - Televisió de Catalunya Quèquicom » Conviure amb la migranya\n09/05/2017: Conviure amb la migranya\nL’actor Marc García Coté, l’Àxel de La Riera, com el 12% de la població, té migranya: vòmits, pèrdua de visió i de la parla, veus llums brillants i fort mal de cap. Queden fora de joc. Què passa dins del seu cervell? Hi ha solució?\nUna de les malalties més invalidants és la migranya. En tenen 1.000 milions de persones a tot el món, de totes les cultures i condició. Dura hores o dies i impedeix dur una vida normal. L’actor Marc García Coté, de la sèrie televisiva de TV3 La Riera, fa 18 anys que hi conviu. Aprofita quan no té migranya per estudiar els guions. Nota com si els cucs li mengessin el cervell, i quan li ve dalt l’escenari, s’ha de medicar. La reportera Samantha Vall el repta a fer-se una prova d’electroestimulació, però el Marc ho rebutja, perquè fa sis dies que no té migranya, tota una victòria i té por que fent la prova se li presenti un brot. Així, doncs, la Samantha fa la prova al centre tecnològic d’estimulació cerebral Starlab Neuroelectrics. Allí es constata que un cervell no migranyós és capaç de concentrar-se, tot i tenir un so que el destorbi, a diferència d’un migranyós, que no ho tolera. La migranya no té cura, però la neuròloga Patricia Pozo, de l’Hospital Universitari Vall d’Hebron, recomana que tot migranyós porti una vida endreçada, faci activitat física, rebaixi l’estrès i no abusi de la medicació. Una de les seves pacients és Rosa Barberan, a qui tot l’afecta: una colònia, el sol a la cara, estar en dejú... La doctora li aconsella injeccions de Botox sota els cabells i amb això aconsegueix reduir la migranya a quatre cops al mes.\nNàusees, mareig, vertigen, mal de cap. Un dolor persistent, intens, difícil d’anticipar, desencadenat per un excés de llum o soroll, per una olor, que, a més, s’intensifica quan la persona es mou. La migranya és una malaltia recurrent i discapacitant que afecta més de mig milió de persones a Catalunya. Aquesta patologia afecta entre 2 i 3 dones en edat fèrtil, per cada home, però, tot i la seva importància, amb freqüència és infradiagnosticada i infratractada. Així, les persones que en tenen sovint són titllades de comediants o exagerades.\nL’atac de migranya\nLa neurotransmissió és el procés mitjançant el qual s’alliberen unes molècules de senyalització anomenades neurotransmissors. Quan un impuls elèctric o potencial d’acció es genera en una neurona, aquesta allibera neurotransmissors que arriben a la següent neurona i li transmeten la informació. Els neurotransmissors poden ser inhibidors o excitadors segons el seu efecte sobre l’activitat neuronal. Davant d’un excés de neurotransmissors excitadors, el cervell esdevé hiperactiu i hipersensible. Aquest desequilibri es considera una de les principals causes de l’atac de migranya, ja que un excés de glutamat, el principal neurotransmissor excitador, provoca l’aparició d’una ona elèctrica coneguda com a despolarització cortical.\nDes de la part posterior del cervell, aquesta ona es propaga per l’escorça cerebral, d’un dels dos hemisferis, a una velocitat d’entre 2 i 5 mil·límetres per minut. A més, mentre avança, pot afectar i alterar àrees responsables de la visió, l’equilibri i la parla. Es considera que la despolarització cortical és l’esdeveniment fisiològic responsable de les aures que experimenten algunes persones afectades per la migranya.\nPerò aquesta ona elèctrica no només afecta el cervell, també provoca l’alliberament de substàncies vasodilatadores per part dels nervis trigèmins que acompanyen les meninges. Les meninges són un teixit conjuntiu molt irrigat que protegeix el cervell i la medul·la de lesions i infeccions. La vasodilatació de les meninges és la principal causa de la seva inflamació i, per tant, del dolor que provoca l’atac de migranya. Així, el cervell migranyós entra en una espiral de dolor creixent, ja que les meninges inflamades estimulen els nervis trigèmins, que, al seu torn, alliberen més vasodilatadors, fet que empitjora la situació.\nActualment no hi ha cap cura per a la migranya. Per tant, l’objectiu és tractar-ne els símptomes o prevenir-los evitant els factors que produeixen els atacs.\nPer combatre els símptomes de la migranya es disposa de diversos fàrmacs:\n•\tEls antiinflamatoris no esteroïdals (AINEs) com l’ibuprofè i l’aspirina. Aquests fàrmacs són el primer graó del tractament farmacològic del mal de cap. La seva acció inhibeix la síntesi de prostaglandines, substàncies responsables de la inflamació. Així, quan disminueix la inflamació, també ho fa el dolor.\n•\tEls triptans es consideren el tractament de primera elecció per als atacs de migranya d’intensitat moderada a intensa. Aquests compostos provoquen una constricció dels vasos sanguinis que reverteix la vasodilatació responsable del dolor. A més, inhibeixen la secreció de molècules inflamatòries per part dels nervis trigèmins, fet que evita la inflamació de les meninges. Finalment, bloquegen la comunicació entre les zones inflamades i els centres de dolor. No obstant, aquests fàrmacs poden ocasionar nombrosos efectes secundaris, com ara marejos, formigueig i pèrdua de sensibilitat a la pell, i per la seva acció vasoconstrictora no se’n recomana el consum a persones que tinguin malalties cardiovasculars.\nAquests tractaments no eviten els atacs, però els atenuen. Cal prendre’ls tot just quan n’apareixen els primers símptomes, ja que tenen més eficàcia quan no s’ha arribat al pic del dolor. No obstant, un excés de medicació pot provocar la cronificació dels atacs.\n*Aquest capítol va ser emès per primer cop el 2 de maig de 2017


Cruïlles i els ecologistes reclamen refer l'avantprojecte per buidar Vacamorta - Diari de Girona\nAsseguren que el document no s'ha fet amb dades "reals" i la Generalitat convoca la Comissió de Seguiment per al 25 d'abril\nacn 05.04.2019 | 13:14\nCruïlles i els ecologistes reclamen refer l'avantprojecte per buidar Vacamorta MARC MARTI\nL'Ajuntament de Cruïlles, Monells i Sant Sadurní de l'Heura, la Plataforma Alternativa a l'Abocador de Cruïlles (PAAC) i el Centre d'Ecologia i Projectes Alternatius (CEPA-EdC) reclamen al Departament de Territori que refaci l'avantprojecte per buidar l'abocador de Vacamorta i que elabori un estudi exhaustiu i "real" de l'estat dels residus que hi ha al paratge. El consistori i els ecologistes asseguren que el document, que contempla fins a cinc alternatives, s'ha fet "corrent" i sense trepitjar el terreny. En un informe que han fet arribar a l'Agència de Residus de Catalunya, també reclamen que, es triï l'alternativa que es triï, l'abocador s'ha de buidar del tot deixant l'espai com era abans del 2000. L'alcalde, Salvi Casas, ha dit a més que cal que el Govern assumeixi responsabilitats i entomi un "mea culpa". La Generalitat, per la seva banda, ha anunciat que estan estudiant les al·legacions presentades i ha convocat la Comissió de seguiment per al 25 d'abril.\nPrecisament, la Generalitat ha anunciat aquest mateix matí que està estudiant les al·legacions presentades i que convoca la comissió per al 25 d'abril. En aquesta comissió s'informarà dels tràmits que ha de seguir el procés d'avaluació d'impacte ambiental de l'avantprojecte i la situació actual en la què es troba. El 28 de març va acabar el període d'informació pública durant el qual s'han presentat vuit al·legacions.\nDes del Govern, asseguren que van comunicar al TSJC que aquest tràmit pot durar entre quatre i sis mesos i que, quan es determini la solució definitiva, es podrà redactar el projecte executiu i contractar l'empresa o empreses que executaran l'obra.\nAdjudicada per 101.000 euros la redacció del buidatge de Vacamorta.


Discussió:Partit Popular (Espanya) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nDiscussió:Partit Popular (Espanya)\nAmb aixo de sota no anem gaire enlloc; aixo hauria de ser un article, i no un forum de discussio politica. Refaig l'article de bon principi, mirant de comensar pels fets i no per opinions. Xevi 18:56 14 mai, 2004 (UTC)\nPartit polític succesor de Alianza Popular. Obtingué el govern d'Espanya el 1996 amb el suport de CIU i el PNV. José María Aznar fou el seu lider. Al 2000, tornà a guanyar les eleccions, però amb majoria absoluta. Aznar tornà a ser nomenat president. Durant aquests anys, el Prestige naufragà a Galicia, s'implantà la LOCE, Espanya donà suport a la Guerra d'Iraq i sofrí els atemptats de 11-M. Aznar anuncià la seva retirada del PP i nomenà a Mariano Rajoy líder del partit. El PP perdé les eleccions davant del PSOE el 14 de març del 2004, 3 dies després de l'atemptat. És ver que durant els anys 2003 i 2004 van ocórrer una serie de fets lamentables, i que significaven en la majoria de cassos una responsabilitat política, que si bé pel fet de succeir durant el mandat del PP el fan responsable directe, mes no s'ha de descartar completament la responsabilitat política de governs anteriors, o de circunstancies exteriors que res tenen a veure amb la política espanyola. Una possible interpretació del fet d'haver perdut aquestes eleccions seria la següent. A pesar dels greus succeïts dels anys 2003-2004 un factor molt important (com ja succeí en el seu temps am la UCD, i amb l'abandonament de Adolfo Suárez, de la política, degut a la malaltia de la seva dona, que suposà la mort d'aquesta, anys més tard) seria l'abandonament de la política per part de José María Aznar, més que per els fets esmentats; de fet a les eleccions municipals, el 2003, el PSOE ja havia obtingut més vots, en comput global, que el PP.\nM'he llegit l'actual article del Partit Popular i l'he trovat massa carregat de subjectivisme. Sobre tot en l'últim paràgraf, amb adjectius i adverbis com nefasta o vergonyosament. No es podria modificar ficant quelcom més objectiu, més propi d'una enciclopèdia? Està clar que de moment la pàgina no és neutral, així que si, sí a ningú no li sap greu, l'inclouré en la categoria de pàgines no neutrals.\nModifica-ho tant com creguis. No et tallis. Llull 18:58 20 set, 2004 (UTC)\nS'ha dit: Canviat "PNB" per "PNV" (o no molestaria que des de fora escriguéssin "CyU"?, tanmateix a la seva pròpia pàgina web el mateix partit fa servir EAJ, PNB i PNV segons la llengua. No veig doncs que ací s'haguès de triar per PNV quan és un partit centenari que per tradició sempre se li ha dit en català per B. Llull 19:35 9 gen, 2005 (UTC)\nBé, potser si q tens raó amb això. M'havia fixat en la web però no m'havia fixat que per la versió en francés fins i tot han adquirit un domini diferent (amb PNB enlloc de PNV) i el logo també és amb B.\nDe totes maneres, el "futur" article d'aquest partit crec q s'hauria d'anomenar EAJ-PNV que és el seu nom oficial... diria\nCaldria actualitzar totes les banderes - logotips del PP, NN.GG. i altres per les actuals... algun que sapiga fer anar el commons, o podria fer; pel bé de tots, entre ells jo, que sóc un simple estudiant i necessito els nous logos i els he tingut que anar a buscar al seu web.\nSobre les darreres edicions d'un anònim (que ja s'han revertit correctament):\n« El partit popular, al País Valencià, és conegut per la seua falta d'escrupols a l'hora de destruir tant la costa com la muntanya per tal de dur a terme els seus negocis fraudulents per guanyar diners. Actualment, centren les seves forces en manipular Canal 9 i intentar censurar les cadenes de televisió de qualitat i en català.\nEn els últims tems hem sentit com alguns dels seus menbres negaven coses tan evidents com la unitat de la llengua. »\nAixò inclou algunes coses que podrien ser informació enciclopèdica, però s'ha de posar de manera neutral i concreta i amb referències. Per exemple, es pot dir quins polítics del PP han negat la unitat de la llengua i posar-hi referències, però no una frase com la que hi ha. La relació amb el canal 9 i la política urbanística també s'hauria de posar de manera neutral citant fonts i no en forma d'opinió del que ho ha escrit.\nEn tot cas, com estava no es podia quedar.--Pere prlpz (discussió) 20:56, 29 feb 2008 (CET)\nHe llegit l'article íntegrament i no sembla un article propi d'una enciclopèdia, més aviat està carregat de subjectivisme. Trobo fora de lloc la següent afirmació: "S'autodefineix com a partit d'ideologia de centre reformista i democristiana, tot i que políticament pot ser considerat com d'extrema dreta." Qui és algú per considerar la seva política d'extrema dreta? Una enciclopèdia ha d'aportar fets objectius i no falàcies com aquestes, pròpies d'ideologies personals. A banda d'això, suposu que aquesta enciclopèdia persegueix el màxim rigor, en aquest cas proposo substituïr el terme "País Valencià" pel terme oficialment reconegut "Comunitat Valenciana". Quant a l'actitud davant ETA, és un disbarat afirmar que s'ha oposat a la política antiterrorista del govern de Zapatero per defensar la "teoria de la conspiració", no té ni cap ni peus; a més no és rellevant la presència de banderes anticonstitucionals, presentes com tots sabem a manifestacions de tots bàndols.\nPel que fa al PP valencià només es destaquen les coses "negatives" a l'article; jo em pregunto que si l'únic que ha fet es destruïr la costa i manipular Canal 9, com és que segueix obtenint resultats tan espectaculars? És que la ciutat de València no ha experimentat en els últims anys una metamorfosi tan positiva? alexwm (discussió) 20:09, 27 abr 2008 (CET)\nD'acord que algunes coses són opinions negatives subjectives que no tenen lloc aquí, però compte que d'altres són fets objectius, per bé que molta gent els considera negatius, i que potser alguns es podrien neutralitzar en la manera d'exposar-los. Pels fets positius que manquen els pots afegir tu mateix, però també de manera objectiva. Estaria bé que hi hagués referències, tant pels fets positius com pels negatius.\nSobre el nom del País Valencià, s'ha discutit i s'està discutint en d'altres llocs, i no convé canviar-ho unilateralment en un article.--Pere prlpz (discussió) 20:55, 27 abr 2008 (CEST)\nHe revertit per falta de discussió l'esborrament d'uns paràgrafs d'aquest capítol. Tot i així, estic d'acord en que explicar els èxits i fracassos d'un partit no té gaire interès enciclopèdic, en tot cas tal com s'expliquen aquí. Personalment, jo només hi deixaria el fet que, en aquesta regió, el partit representa el corrent que nega la unitat de la llengua i que hi posa traves, per ser un fet objectiu i amb un interès i implicacions que van més enllà de la sola política. Això sí, per a evitar discussions i guerres d'edició caldran referències i un redactat neutre.--Hinio (discussió) 08:32, 31 gen 2009 (CET)\nL'usuari Joan301009 considera que el Partit Popular té una ideologia feixista . Evidentment una font anomenada antifeixistes no es pot considerar una font fiable per la seva condició d'extremista. M'he mirat la font, i allà tampoc he trobat enlloc que es consideri feixista al PP. De totes maneres, a la web del partit (pp.es) tampoc parla de feixisme enlloc, i tampoc a una font aliena, on el classifiquen com conservador i demòcrata cristià.--Àlex Esp (Discussió) 01:04, 24 des 2010 (CET)\nAquí teniu la definició del DIEC sobre feixisme: "m. [LC] [HIH] [PO] Moviment polític caracteritzat per la submissió total a un líder que concentra tots els poders, per l’exaltació del nacionalisme i per l’eliminació violenta de l’oposició política i social."--KRLS , (disc.) 01:33, 24 des 2010 (CET)\nDoncs hauríem de posar feixista de facto? --\nJoan, nosaltres no hem de fer valoracions, sinó les fonts i hi han fonts fiables i fonts que no.--KRLS , (disc.) 12:30, 24 des 2010 (CET)\nD'acord, per tant la meva font no és bona? És extremista... Però veieu que són antifeixistes? És a dir, poden deformar la veritat fent veure que els fexistes són més mala gent del que són o coses així, però per decidir qui és feixista o qui no, són neutrals... vaja no se si m'explico... --\nTsé, mala sort... u.u --\nLes fonts no són bones o dolentes, són fiables o no, segons el criteri que tenim consensuat a la Viquipèdia. Aquí no podem dir que una organització és feixista o no segons el nostre criteri, ja que seria un treball inèdit. Hem de donar una informació que sigui verificable i objectiva. Igualment, he mirat la web que cites i no trobo enlloc on diu que el PP és feixista.--Àlex Esp (Discussió) 20:39, 26 des 2010 (CET)\nOK deixem el tema --\nDesde Castilla os lo digo claro: son unos fachas, empezando por Cospedal. Que no haya forma de ponerlo es otra cosa pero son unos fachas. --84.120.5.169 (discussió) 05:17, 28 set 2013 (CEST)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Discussió:Partit_Popular_(Espanya)&oldid=12186955»\nTorna a la pàgina "Partit Popular (Espanya)".\nDarrera modificació: 28 set 2013 a les 05:17\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 28 set 2013 a les 05:17.


L’‘Open Arms’ rescata més de 300 migrants i ara busca port\nEls nàufrags anaven en tres pasteres davant la costa líbia\n4 min. Barcelona 21/12/2018 23:18\n651x366 Un dels voluntaris de l’‘Open Arms’ en una llanxa de rescat. / ALKIS KONSTANTINIDIS / REUTERS Un dels voluntaris de l’‘Open Arms’ en una llanxa de rescat. / ALKIS KONSTANTINIDIS / REUTERS\n“Ara comença el suplici”, resumia ahir a l’ARA Oscar Camps, després que l’ Open Arms rescatés davant les costes de Líbia 307 persones que s’havien passat tota la nit en tres pasteres. Els nàufrags, entre els quals hi ha tres dones embarassades, sis nens i un nadó, es troben en bon estat de salut malgrat les circumstàncies. Amb els ports de Malta i d’Itàlia tancats a les ONG, ara comença un nou capítol en la croada dels governs d’aquests dos països, emparats en la política cada cop més restrictiva de la UE contra les associacions de salvament humanitari. L’ Open Arms va rescatar la tercera pastera ahir quan ja era de nit, i després d’haver-ne comunicat la situació a les autoritats italianes, malteses i líbies.\nEls nàufrags procedeixen de diversos països africans (Nigèria, Costa d’Ivori, Mali, el Camerun, el Níger, el Congo, el Senegal, Gàmbia, el Sudan, el Sudan del Sud, Somàlia, Sierra Leone, el Txad i Egipte) i també de Palestina i Síria. Segons van explicar, les dues embarcacions van sortir juntes d’una platja de la ciutat líbia d’Al-Khums, la nit abans.\nL’ Open Arms va poder rescatar les barcasses seguint les indicacions de l’avioneta Colibrí, que col·labora amb l’ONG alemanya Sea Watch. Fa mesos que els organismes públics de salvament no informen de la posició de les pasteres als vaixells humanitaris perquè treballen coordinadament amb la Guàrdia Costanera de Trípolí, amb l’objectiu que els nàufrags siguin retornats a Líbia, malgrat que l’ONU alerta que no és un lloc segur per als migrants i refugiats, i que hi ha nombroses evidències de la pràctica sistemàtica d’abusos i fins i tot d’esclavitud.\nL’ Open Arms va salpar de Barcelona el 16 de desembre amb una tripulació de 17 persones que tenen previst passar el Nadal en alta mar. Quan demanin un port segur per desembarcar els nàufrags començarà un periple burocràtic i polític, perquè els diferents estats europeus es passen la pilota. El vaixell és oficialment una embarcació de rescat amb bandera espanyola, de manera que si Itàlia es nega a acollir els migrants, com fa sistemàticament el govern de coalició del Moviment 5 Estrelles i la Lliga, i en el cas que Malta tampoc hi estigui disposada, l’executiu espanyol haurà d’indicar a l’ONG un port segur en el seu territori. Així va ser en l’últim rescat de l’Open Arms, que va haver de desembarcar els nàufrags a Algesires l’estiu passat.\nEs dona la circumstància que el capità del vaixell, Marc Reig, està imputat a Itàlia per haver rebutjat lliurar a Líbia les persones que va rescatar al març, com va documentar un equip de reporters de l’ARA que era a bord.\nLes traves dels governs a les ONG han deixat pocs efectius de rescat humanitari al Mediterrani central. Si fa dos anys hi havia 12 vaixells a la zona, ara mateix (després que l’ Aquarius hagi quedat immobilitzat perquè cap país li vol donar bandera i per un suposat problema en la gestió de residus) només queden l’ Open Arms, l’alemany Sea Watch i un nou vaixell italià, el Mare Ionio. Aquest any almenys 1.306 persones han mort al Mediterrani central, segons l’Organització Internacional per a les Migracions.\n‘Nuestra Madre Loreto’ torna a Santa Pola\nLa població de Santa Pola (Baix Vinalopó) va celebrar ahir el retorn dels 13 mariners del pesquer Nuestra Madre Loreto, que al novembre van rescatar 12 migrants davant la costa de Líbia i que els van acollir durant 10 dies fins que les autoritats de Malta van acceptar que els desembarquessin al país.\nAmb una gran pancarta amb les banderes del País Valencià i d’Espanya i el lema “Benvinguts a casa. El poble us fa costat”, desenes de familiars, amics i veïns van rebre la tripulació amb aplaudiments i crits de “valents”. Per la seva banda, la Generalitat Valenciana va anunciar ahir que estudiava possibles compensacions econòmiques a la tripulació a causa de les pèrdues que va tenir per no poder pescar durant els dies que els migrants van ser a bord. El cap del Consell, Ximo Puig, va agrair ahir als mariners el seu “gest de solidaritat que enorgulleix el poble valencià”.\nL''Open Arms' arriba a Algesires amb 300 persones a bord


Ca Carnicer | Espais de Patrimoni i Memòria\nCa Carnicer és una de les cases més grans del carrer Major. Des del segle XVIII l’han habitat diverses famílies d’hisendats i comerciants de fruita seca. El 1893 va ser la seu del Centre Republicà Silvense i, entre 1910 i 1921, de l’Agrícola.\nParaules clau: segle XVIII, segle XIX, segle XX, associacionisme, neoclassicisme, famílies, oficis.\nLa casa coneguda popularment com «Ca Carnicer» és fruit de la integració de diverses cases contigües. Des de 1793 disposa d’una façana decorada amb components neoclàssics, com les hídries de la terrassa o les pintures de la barbacana. A més, cal destacar la balcona, coronada amb una àliga pròpia dels partidaris de l’arxiduc Carles d’Habsburg.\nEls Fortuny van adquirir la casa el 1749. Eren una família d’hisendats i membres de l’elit local que van ampliar tant el seu patrimoni agrícola com la casa del carrer Major al llarg dels segles XVIII i XIX. Van reformar la façana el 1793 donant-li un aspecte unitari amb components neoclàssics.\nEl Centre Republicà i l’Agrícola\nA partir de 1892, una part de la casa va passar a mans del baró de la Montoliva, Mariano de Magriñá, que va cedir-la perquè s’hi pogués constituir la seu del Centre Republicà Silvense, el 1893. El 1910, Amàlia Jujol i Elvira Prats, propietàries de la casa, van vendre-la a un grup de propietaris locals que hi van establir la seu de la Societat Agrícola de la Selva, coneguda popularment com «l’Agrícola».\nEl 1921, Josep M. Carnicer Ribas, un important comerciant de fruita seca de Reus amb forts vincles a la Selva, va adquirir la casa i va ampliar el negoci iniciat pel seu pare en una de les poblacions on la producció de l’avellana ja era rellevant a la segona meitat del segle XIX. Des d’aleshores, la casa s’ha mantingut en mans de la família Carnicer.


Les obres del VIII Concurs Literari Roca Plana parlaran sobre “La llibertat” - Ajuntament Roda de Berà\nLes obres del VIII Concurs Literari Roca Plana parlaran sobre “La llibertat”\nEl termini de presentació d’obres restarà obert fins al 6 de novembre.\nEls premis es lliuraran el 28 de novembre en un acte públic.\nL’Ajuntament, a través de la Biblioteca Municipal Joan Martorell Coca, ha obert el termini de presentació d’obres de la vuitena edició del concurs literari “Roca Plana” Baix Gaià.\nCada participant podrà concursar amb una única obra, que haurà d’estar escrita en català, amb correcció, sobre la temàtica “La llibertat”, elaborada durant el 2020. Els relats hauran de tenir una extensió màxima de dues pàgines, amb text a doble espai i lletra Arial de grandària 12.\nEl Jurat estarà format per persones vinculades al món de la cultura i de la docència. Com a presidenta del mateix actuarà la regidora de Cultura de l’Ajuntament de Roda de Berà, Teresa Ferré.\nLa decisió del Jurat es donarà a conèixer el 28 de novembre en un acte públic, del qual s’informarà prèviament a tots els participants. Per a cadascuna de les quatre categories s’acordarà un primer premi, de 150 euros i un llibre, un segon, de 100 euros i un llibre, i un tercer premi, de 50 euros més un llibre.\nConsulta aquí les bases del 8è Concurs Literari "Roca Plana"\nDescarrega aquí l'annex 1


Es continuarà elaborant les pròximes setmanes amb diversos grups de treball sectorial\nLa confluència que reuneix Igualada Oberta, PSC i Comuns ha engegat la redacció del seu programa electoral. En paral·lel, la candidatura conclou aquest dijous 31 la campanya de preguntes que s'ha fet a les xarxes socials i al carrer.\nIgualada Som-hi, la llista electoral que encapçalarà Jordi Cuadras, comença la redacció del programa electoral per a les properes elecccions municipals del 26 de maig de manera col·lectiva i en equip, Recentment van fer una primera diada de treball, a l'Espai Cívic Centre. "Som la novetat d'aquestes eleccions i, com a tal, posarem sobre de la taula noves idees pel present i el futur de la ciutat", afirma Cuadras, que assenyala que "volem que el programa electoral d'Igualada Som-hi sigui una gran abraçada a la ciutat. Una gran abraçada als igualadins i igualadines perquè vegin que aquest programa parla de la seva realitat, dels seus somnis i de què és el que esperen d'un projecte polític que ha de ser guanyador, de govern i transformador per Igualada per convertir-la en una ciutat competitiva i amb oportunitats per a tothom".\nEl programa es va fer amb la dinamització d'un dels membres de l'equip d'Igualada Som-hi, Rafa Moya, tot plantejant una sessió de pluja d'idees col·lectiva per diferents temàtiques programàtiques (habitatge, economia, mediambient, política social, igualtat, diversitat, urbanisme, mobilitat, educació, salut, cultura, participació,…) a la qual hi van prendre part els membres de les tres peces del projecte: PSC, Comuns i Igualada Oberta. Totes les propostes s'agruparan en tres grans àmbits: "Igualada dins Igualada", "Igualada a la Conca" i "Igualada a Catalunya".\nLa pròxima sessió tindrà diversos grups de treball i experts per filtrar cada una de les idees i convertir-les en propostes electorals, i en una tercera sessió es tancarà el programa. A partir d'aquest primer document, Igualada Som-hi posarà les propostes a consideració de les entitats de la ciutat per escoltar el seu posicionament i rebre la seves opinions o matisos.\nIgualada Som-hi, d'altra banda, continua la campanya de preguntes participativa a les xarxes socials i al carrer. Va començar després de Reis i es fa durant tot el gener fins aquest dijous dia 31. En total s'hauran llençat 25 preguntes sobre Igualada tocant diversos àmbits i recollint un grapat de respostes a través del Twitter, el Facebook, l'Instagram i el Whatsapp d'Igualada Som-hi (603 86 40 15) que es tindran en compte a l'hora de redactar el programa electoral.\n6 El nombre de confinats als centres escolars puja a 312 1495 lectures\n9 Conseller Elena: "S'està posant molta energia i esforços" en la investigació de la violació de la menor a Igualada 1004 lectures


Espectacular incendi a un abocador il·legal de devora l'Estadi Balear\n20 abril 2021 18:26\nEls regidors d'EU-EV visitaven la zona quan s'originà el foc\nJ.J. | 07 juliol 2004\nEls bombers treballaren durant una hora i mitja per apagar les flames.\nL'abocador il·legal del camí Fonoll, ubicat als voltants de l'Estadi Balear de Palma, s'incendià ahir migdia per enèsima vegada i just quan els regidors d'EU-EV visitaven el recinte per denunciar la situació.\nEl foc començà devers les 12.00 hores per causes desconegudes i quan el termòmetre marcava més de 35 graus. Al costat de l'abocador il·legal hi ha una zona de rostolls i, a més d'herbes seques, també cremaren fustes, plàstics i pneumàtics.\nDe sobte s'alçà una gran columna de fum negre sobre l'Estadi Balear, que alarmà els veïns i un bon nombre de conductors que circulaven a aquella hora per l'autopista i que començaren a telefonar per informar de l'incendi.\nEls regidors d'Esquerra Unida-Els Verds que visitaven les instal·lacions il·legals mostraren la seva preocupació pel fet que Cort continuï sense clausurar l'abocador i denunciaren que existeixen uns sis recintes més de característiques similars a Palma, ubicats a la Bonanova, a Son Flor (al final del carrer Josep Estela), a l'Arenal, a Son Serra-sa Vileta, a l'Olivera i Son Rapinya (davant el col·legi Mare Alberta).\n«Cada vegada és més òbvia l'actitud negligent de l'Ajuntament de Palma des del moment que no es prenen les mesures preventives per dificultar físicament l'accés als abocadors», denunciaren els polítics d'aquest partit.\nL'extinció de l'incendi s'allargà durant més d'una hora i mitja, i a més dels bombers hi acudiren diverses patrulles de la Policia Local, que comprovaren que no existia risc que les flames s'estenguessin a zones habitades.\nEls bombers no descarten un origen intencionat del foc.


Contes a la vora del bloc: Col·leccionables\nPotser si que n'he fet un gra massa i a darrera hora he estat una mica exagerada. Per descomptat que sempre he reconegut els meus excesos i he procurat, en la mesura del meu creixement com a persona, anar-los redireccionant cap a una estabilitat individual.\nAquesta vegada em sembla que tindré prou temps per a fer-ho.....\nDe fet tot va començar amb els jocs olímpics de Barcelona 92 ( a la ville de...Barcelona) i amb aquella eufòria que ens va envair a tots, per bé o per mal, i en totes direccions. En el meu cas he de reconèixer que mirat ara i des de la distància, indubtablement va ser per mal. Com deia, el principi va ser aleshores amb aquella mena de bestiola estrafolària que va parir en Mariscal, en Cobi. En un tres i no res vaig veure la meva casa envaida de tota mena de Cobis. Pins, adhesius, peluixos, samarretes, gorres, taces, calçotets, mitjons...Vaig arribar a comptabilitzar més de setanta cinc col.leccions de Cobis en qualsevol format o postura.\nVaig pensar que allò era una febrada passatjera, però només va ser el començament de la dèria de col.leccionar. La continuació van ser els fascicles col.leccionables que competien setmana darrera setmana en la seva estupidesa i sense sentit. Els escuts de les cases pairals de La Garrotxa s'amuntegaven al costat de les miniatures, fetes a escala, de la història del calçat messopotàmic. Em vaig trobar a la cuina amb una vitrina amb les reproduccions d'olles i cassoles d'una de les dotze tribus d'Israel (em sembla) i al costat del sofà un moblet infame que exhibia les cent trenta pipes que va utilitzar Sherlock Holmes abans de passar-se als branquillons de farigola. Fins i tot tenia al capçal del llit, un expossitor amb les còpies dels condons utilitzats per Rocco Sigfredi des de la primera comunió fins que va esdevenir una estrella.\nLes col.leccions m'envoltaven, m'envaien i m'anulaven, sense que jo hi podés fer res.\nVam haver de deixar el cotxe al carrer per què el garatge era ple de models a escala 1:20 de tots els prototips que mai van sortir al mercat dels millors fabricants d'automòvils de la Baixa Sajònia i al safareig hi lluia amb esplendor pròpia tota la gama d'ampolles de Lejía Conejo, des de la seva fundació fins al darrer model de lleixiu esferificat (dissenyat això si per Ferran Adrià).\nTot eren col.leccions a la meva vida, a la meva casa i avui, precisament avui no he pogut suportar-ho més i he decidit acabar-ho d'una vegada i per sempre. Oi que m'enten senyor agent ?\nMiri senyora, jo ho entenc gairebé tot, al llarg de la meva vida les he vistes de tots colors, però.....vosté creu que era necessari donar cent setanta punyalades al seu marit per què acabava de començar la col.lecció de ganivets japonesos de La Vanguardia ?\nÉs clar, potser amb sent seixanta ni hauria hagut prou....és això el que em vol fer entendre, senyor agent ?\nEfectivament senyora, efectivament - va dir l'agent mentre li possava les manilles. Per cert, li va possar les seves manilles preferides de la col.lecció "Grillons i manilles de tots els temps".\nllum 30 d’abril de 2010, a les 22:51


Club de Lectura Pla 9: de maig 2014\nCodi 17 : La justicia de Selb\nBernhard Schlink és mundialment conegut gràcies al seu impressionant llibre El lector, que es llegeix contínuament en clubs de lectura de tot el món (si no l'heu llegit, afegiu-lo a la pila!). També és cert que la seva carrera literària no és gaire llarga ja que la seva producció no arriba als deu llibres (tots, per cert, publicats per l'editorial Anagrama). Curiosament els seus inicis van estar marats per la novel·la negra a l'escriure la trilogia de Selb, un dectectiu privat a punt de jubilar-se amb un passat marcat, com molts alemanys, pel règim nazi. Per la sessió d'aquest mes llegirem la primera novel·la (com ha de ser), La justicia de Selb, que Schlink va escriure conjuntament amb Walter Popp. Els següents dos llibres de la trilogia ja els va escriure en solitari.\nCom sempre, hem preparat un petit dossier que podeu consultar aquí.\nPublicat per Biblioteca Can Mulà a 19:43\nEtiquetes de comentaris: 2013-2014, Bernhard Schlink, Codi 17, Dossiers, La justicia de Selb, Sèrie negra, Walter Popp\nCodi 16 : L'autor\nCom ja vam veure amb Chuck Palahniuk al curs anterior amb la seva pàgina web, hi ha escriptors que consideren la seva vessant digital com una part important de la seva obra. Aquest seria el cas de de Carlos Zanón que ofereix als seus lectors una pàgina web força potent, plena d'informació sobre les obres i la vida del mateix autor. Per començar podeu consultar la seva cronologia personal i també conèixer de primera mà tota la seva obra.\nUna dels aspectes destacables de la seva pàgina web és el seu alt grau d'actualització. Des d'aquí us recomanem que passeu per l'apartat d'entrevistes que trobareu sota l'epígraf "el autor".\nAixí que ja sabeu, si voleu saber més, molt més, sobre un dels escriptors de moda en llengua castellana (i amb tocs de català) només us heu de passar per la seva pàgina personal.\nPublicat per Biblioteca Can Mulà a 12:29\nEtiquetes de comentaris: Carlos Zanón, carloszanon.com, Codi 16\nCodi 16 : Yo fui Johnny Thunders\nCarlos Zanón és un d'aquells escriptors que podem considerar "moderns" (en el bon sentit), amb un ventall molt ampli d'influències culturals i que el fan entendre la literatura com un gènere global més enllà de les etiquetes tradicionals. Per aquest motiu podem trobar en la lectura que hem llegit aquest mes, Tarde, mal y nunca, múltiples gèneres o expressions narratives. No podem negar que el llibre té tocs de sèrie negra, però també de novel·la social o realista amb personatges sense cap mena de present, futur o pitjor, esperança. Això sense oblidar el ritme, a vegades poètic (Zanón és el que podríem anomenar un poeta urbà), d'algunes de les seves descripcions o diàlegs.\nPer aquest motiu és curiós que, finalment, totes les seves darreres novel·les hagin acabat publicats per la col·lecció de RBA, Serie negra. D'aquesta forma sembla que l'autor s'hagi decidit finalment per situar-se clarament dins del gènere. Això es pot observar clarament amb la seva darrera, i exitosa, novel·la: Yo fui Johnny Thunders.\nSense sortir de Barcelona i els seus barris més foscos, Zanón torna a fer actuar a tota una sèrie de personatges superats per la realitat que els envolta i amb un present ple de ferides provocades per un passat implacable. I aquesta vegada, això sí, amb música. Perquè el protagonita, en Mr. Frankie/Francis, va ser Johnny Thunders.\nPublicat per Biblioteca Can Mulà a 11:57\nEtiquetes de comentaris: Carlos Zanón, Codi 16, RBA, Sèrie negra, Yo fui Johnny Thunders\nBiblioteca Can Mulà (10)\nCodi 52 (2)\nIndústria editorial (1)\nPla 9 (13)\nProgramació alternativa (16)