Exposici� sobre Gremis i Oficis Tradicionals\nL'Associaci� de Dones "el Maestrat" de Benassal ha organitzat el mes d'agost de 1997 una nova exposici� sobre tradicions, costums i artesania local al Sal� de la Caixa Rural. Amb aquesta ja fa uns anys que col�labora activament en l'aspecte de recuperar el patrimoni cultural i tamb� amb l'organitzaci� de les Festes d'Agost. Recorda Maria-Assumpci� Aland�, vice-presidenta de l'associaci�, que se n'han fet ja de labors artesanals, vestits tradicionals, pintura, mobles antics,... Remarca la col�laboraci� de totes les s�cies (prop de les tres-centes) en l'organitzaci�, per� s�n unes poques les que participen activament en el muntatge (Carme Colom, Immaculada Roig, Consol Mol�s, Maria-Josep Mol�s, Maribel Edo, Paquita Traver). I tamb� han col�laborat Antoni Aland� (de 82 anys), Marcel i Maria Teresa Miralles, i el que subscriu.\nEnguany els gremis i oficis tradicionals han estat els protagonistes, de manera que han estat exposades les eines de treball utilitzades habitualment per alguns d'aquests oficis. Si fem una breu nota hist�rica, trobem que a Benassal l'�nic gremi o ofici amb reconeixement legal era el dels paraires, a qui el rei Felip V va concedir un Privilegi la d�cada de 1730. Peraires i teixidors eren els manipuladors de la llana, des del filat fins al teixit (amb els telers) i la preparaci� de les peces teixides abans d'eixir al comer�.\nPer� els oficis existents a Benassal foren molts m�s. El m�s nombr�s des de sempre era el de llaurador, cosa natural degut al car�cter agr�cola del terme. Despr�s eren de gran import�ncia els esmentats oficis relacionats amb la llana: paraires i teixidors, i tamb� els sastres. Un tercer grup serien els relacionats amb el ferro: ferrers i, m�s especialitzats, els manyans, romaners i llanders. Un altre grup serien els professionals de la construcci�: obrers (amb els pedrapiquers i els teulers), els fusters i serradors, i els pintors. I, per acabar, tenen import�ncia els de l'alimentaci�: moliners, flequers i carnissers.\nHi havia moltes m�s professions, m�s minorit�ries, com els barbers, mercaders o comerciants, sucrers (pastissers i tarroners), saboners, adobadors, tintorers, brodadors, sabaters, armers, corders, espardenyers, castroners, aladrers, albarders, corretgers,... i, m�s modernament, els electricistes, conductors i mec�nics. A l'exposici� hi ha exemples d'eines i de productes artesans de diversos gremis i oficis. Els que han estat representats en concret han estat el paraire, el ferrer, el many� - romaner, l'electricista, el moliner i forner, el sabater, el cisteller - castroner, el fuster, l'obrer i el sastre.\nA m�s, una secci� de l'exposici� era reservada a les labors artesanals, i una altra a la pintura, encap�alada per un llen� de Teresa Pascual, la pintora de Benassal per antonom�sia, on es pot dir que ha creat escola amb nombrosos seguidors.\n1. Gremi de Paraires\nEls paraires eren els que s'encarregaven de la manipulaci� de la llana. Primer calia triar el que s'obtenia de l'esquilada: per una part la llana blanca, i per altra la negra o burella. Despr�s s'escaldava a calderes amb aigua bullint, i despr�s s'arremullava i rentava en castrons molt grans, a una bassa. Per eixugar-la, es deixava a les eres o penjada d'un cordell. Despr�s es pentinava, i es separaven les fibres m�s llarges i fines (l'estam, el millor) i la llana ordin�ria. Llavors ja es podia filar i lliurar al teixidor.\nEls paraires tamb� s'encarregaven de parar el teixit despr�s d'eixir del teler i abans de portar-se al comer�. Per a aix� usaven tisores i aplanadores que donaven millor pres�ncia al teixit i n'eliminaven o corregien les imperfeccions. Una vegada organitzats i reconeguts, tenien, a m�s de les normes pr�pies, un dia de festa a l'any, el 29 d'agost, dia de Sant Joan. El gremi es va mantenir fins a la desaparici� de dita activitat, a causa de la industrialitzaci�, al voltant de 1850.\nA l'exposici� s'ha pogut portar un castr� de llana, un bast� de verguejar, i les teles i cintes que usava el matalaper. A la vora hi havia llan�ols tintats, b� de rovell o b� de color.\n2. Gremi de Ferrers\nEls ferrers tamb� es documenten des de la fundaci� de Benassal. L'exercici no era lliure, sin� monopoli de la vila, que el lliurava a subhasta. Fins al comen�ament del segle XIX el ferrer era obligat a subministrar als llauradors una s�rie d'eines (rella, armella o argolla, escarp, eixol, eixada i destral), amb ferro o acer del llaurador, a canvi d'una quantitat de blat que li donaven el dia de la Mare de D�u d'Agost.\nCom hem vist, s'encarregava de fer i reparar tota clase d'eines, no sols per l'agricultura, sin� tamb� per als dem�s oficis (fusters, obrers,...), sempre que no tingueren massa complicaci�, car llavors es reservava als professionals especialitzats (manyans i altres). Tamb� feia les ferradures per al bestiar (i el ferrava), i eines grans com calderissos, tenalles, ferrets per penjar les olles, etc.\nEls ferrers documentats darrerament a Benassal s�n: Celest� Sanjuan Sales, Tom�s Beltran Miralles, Antoni Sanjuan Miralles, Vicent Sales Girona, Amadeu Badal Colomer, Francesc Fabregat Folc, Josep Ferrer Salvador, Ramon Prats Barreda, Celest� Sales Pitarc, Francesc Fabregat Badal, Angel Sales Pitarc, Vicent Vives Puig, Jaume Ferrer Vives, Josep Beltran Sancho. Els objectes exposats havien estat fets tots per Jaume Ferrer Vives seguint el m�tode tradicional.\n3. Gremi de Manyans, Romaners i Llanders\nEls professionals especialitzats del ferro -i altres metalls- eren els manyans. La seua tasca principal era la confecci� de panys i claus. En general, la professi� era complement�ria de la fusteria (gorroneres de portes i finestres, picaports, frontisses,...). Per� tamb� realitzaven eines de gran precisi�, rellevants per la seua perfecci� utilit�ria i bellesa art�stica: reixes -veure la de la Casa dels S�nchez de Cutanda, al carrer dels Cavallers-, passamans, cresols, ceps, parament de la cuina (veure el rall, les creixideres o les pinzes de pintar la prima), etc.\nEls segles passats els manyans de Benassal tingueren gran fama, com per exemple Blai-Sim� Moliner, tan dedicat a l'ofici que va haver de vendre -l'any 1644- el mas de Corb� de Dalt, del que era propietari, per no poder treballar-lo. El mas del Many� s'anomena aix� per l'ofici del seu amo, Jeroni Miralles, que va aprendre a fer panys i esquelles a Benafigos, i tamb� va vendre el mas -als Fabregat de la Verola- per dedicar-se a la professi�.\nOficis complementaris eren els romaners, encarregats no sols de les romanes, sin� d'altres instruments de medici�; els llanders, encarregats de les l�mines de ferro -o de cinc- que solien estanyar, per fer cresols, setrills, embuts, motlles, llanternes, etc. Els esquellers treballaven amb les mateixes l�mines, amb un bany de bronze o llaut�. Els calderers feien el mateix amb el coure. Molt m�s especialitzats eren els armers.\nEl darrer segle trobem els seg�ents professionals: Jeremies Colom Miralles, Antoni Colom Miralles, Jeremies Colom Miralles -fill-, Hermenegild Mol�s Vives (llander), Josep-Ramon Colom Garcia (armer), Josep Colom For�s (armer), Alard Colom Salvador (armer).\nEls objectes exposats eren d'Antoni Colom Miralles, i d'altres de car�cter hist�ric. Les eines del primer eren una filera, estenalles, tisores de tallar la llanda, boques de caragol, broques, soldadors de m� i una clau anglesa especial. Com a productes propis, un pany, una cadena, una romana, i belles figures en llaut� i fusta de savina. Entre les segones es trobava un cresol, creixideres, pinzes de pintar la prima, panys i claus, un pany de m� o candado, una careta d'abeller i una cadena de vasos, un cep, un esper�, unes tenalletes, un rall, romanes de lliures i d'arroves, una frontissa i un gorr�, una llosseta i motlles de coure madalenes.\n4. Ofici d'Electricista\nL'electricitat va permetre canviar els h�bits de vida no sols en la il�luminaci�, sin� tamb�, mitjan�ant els motors, en nombrosos aspectes de la vida i del treball. La primera aplicaci� va suposar a partir de la primera d�cada del segle -1906- el reempla�ament de tota mena d'eines com els cresols, carburers, ciris o espelmes, etc. Per la mateixa �poca arriben els primers motors el�ctrics industrials, que reemplacen els Diesel -com el del Mol� del Gos-. Els electrodom�stics s'anaren divulgant nom�s a partir dels anys 50.\nL'electricista s'encarrega de la instal�laci� dels cables el�ctrics per distribuir la corrent, dels endolls i claus i la resta d'aparells necessaris. Tamb� s'ocupa del seu manteniment. Ha de fer sovint d'obrer, de fuster i d'altres coses. Els primers electricistes de Benassal han estat Antoni Aland� Monton -les eines del quel eren exposades-, Letanci Pitarc Monferrer (de les Ferreries), i Leovigild Pitarc Ros. Despr�s comen�aren els germans Ricard, Manuel i Francesc Pitarc, i Enric Pitarc.\n5. Gremi de Moliners i Forners\nA Benassal hi ha hagut moliners des de la seua fundaci�: a la Carta de Poblaci� de 1239 ja apareix el Mol� de Montlle�. Despr�s se'n documenten a quatre parts del terme: al mateix Riu de Montlle�, el Mol� M�s Alt o de Colau (Nicolau Edo), el Mol� de la Cova, el Batanet i el Mol� Nou; al barranc de la Vila, el Mol� d'en Rillo i els Molinets; al Riu del Bosc, el mol� hom�nim. A ells cal afegir el Mol� de na Calbeta, desaparegut, al Rivet del Domenge, l'aigua sobrant del qual anava per una s�quia que encara es conserva fins a la bassa del Mol� d'en Rillo.\nLa professi� de moliner es regulava segons els Furs de Val�ncia. Aix�, tenia car�cter lliure, per� els moliners havien d'�sser propietaris o llogaters legals del mol�. No podien moldre els dies de festa. Estava regulada la dimensi� exacta de les moles. Havien de rebre el gra a pes, i tornar-lo a pes, una vegada dedu�t el dret de moltura. Estava prohibit pactar amb els flequers o panaders rebaixes del preu oficial per atreure m�s parr�quia.\nEls moliners inscrits els darrers cent anys a Benassal s�n: Joan-Baptista Santmart� Fabregat, Miquel Jarque Mili�n, Gregori Pitarc Monferrer, Josep Fabregat Tena, Pere Fabregat Fabregat, Francesc Roig Badal. A l'exposici� hi havia un llen� del mol� de Francesc Roig (constru�t per Josep Fabregat la d�cada de 1920), on es veuen les gronses en primer terme, amb l'entrada del blat i les eixides per la farina ja molta. Tamb� hi havia moltes eines del mateix (aix� com d'altres que foren de Pere Fabregat): una carretilla de m�, una mesura i barcelles, sacs de iute i taleques, marcadors de sacs, ensacadors, un sed�s i martells de mola.\nTamb� hi havia les eines d'anar a pastar al forn: una pastera i un taulell, creixideres, el cabasset dels trits (seg� del blat molt finet), cap�anes, graneretes, una escaleta, un banquer de baix, i un banquer de tapar el taulell. Al damunt es veien unes belles alforges de llana virolada i bosses de badana, per portar diners (obra dels teixidors).\n6. Gremi de Sabaters\nEls sabaters i espardenyers es documenten des de la fundaci� de Benassal, per� la seua import�ncia ha anat canviant al llarg del temps. Abans les sabates eren pr�cticament un article de luxe, per a festes i ocasions especials, mentre que el calcer habitual, de treball i de carrer, era l'espardenya. La ra� era, evidentment, econ�mica, car el c�nem era molt m�s barat que la pell. Les darreres d�cades s'ha arribat a una industrialitzaci� total, que ha fet desapar�ixer els que confeccionaven les sabates. Ara s'encarreguen de les reparacions i adecuacions de productes fabricats en s�rie.\nEls sabaters dels darrers temps a Benassal s�n: Josep Miralles Tena, Enric Centelles Miralles, Amadeu Llopis Casanova, Miquel Monterde Lecha, Guillem Llopis Passies, Enric Miralles Sales, Corneli Moliner Gil, �ngel Boix Colom, Antoni Centelles Cova, Enric Miralles Bell�s.\nEls objectes exposats foren d'Antoni Centelles Cova. Hi havia una estiradora de pell, formes del peu, tacons, un medidor o calibrador, cepillos, canyes per a les agulles, una tisora, tenalles, falcons, posa-botons, aparells de polir, un martell, tallants, tisores, un marcador, un burro de ferro, ganxos i el saca-bocados. Tamb� hi havia la cadira i la banqueta de treball.\n7. Ofici de Castroners i Cistellers\nAquest ofici no es documenta en temps antics, per� un testimoni indirecte de la seua import�ncia �s la protecci� que les lleis municipals d�nen a les vimeneres, arbust que subministra la mat�ria prima de l'ofici. Quan els v�mens tenen el tamany adient, a l'entrada de l'hivern, es tallen. Despr�s es posen a remulla a una bassa (a la Font de la Vila, o als Tolls de l'Ombria, n'hi havia unes), i es pot treballar amb ells al natural o despr�s de pelats.\nEl darrer segle tenim documentats tots aquests: Antoni Garcia Solig�, Benjam� Roig Celades, Enric Roig Celades, Manuel Mol�s Garcia, Manuel Roig Beltran, Atanasi Gargallo Boix, Josep Mol�s Garcia, Josep Mol�s Tena. L'artesania presentada eren miniatures de la pr�ctica totalitat d'objectes, amb una gran varietat. Encara es poden veure exposades a la cistelleria de Josep Mol�s Tena.\nHi havia cistelles (de portar el dinar, de plegar avellanes, dels ous, del cabdell de fil, de la verema, de sembrar i de pelar pataques, de servir a la taula -de la fruita, del pa, de les cullerets, dels carrosstes de sucre,...- de portar el dinar dels segadors, d'anar de viatge, d'anar a Sant Crist�fol...), canastes (de rentar, d'agulles d'estendre, de cosir, d'anar a Sant Crist�fol...), el cistell de dur la palla, el boteller, el castr� de dur la pedra o del fem, la caragolera, la garrafa d'aigua de la Font d'en Segures, els banastos de la verema, la panera de la roba bruta, la plata de la planxa, els argadells...\n8. Gremi de Fusters\nEls fusters han estat imprescindibles en la construcci� fins fa ben poc. Els cabirons, vigues mestres i llumeres, marcs de portes i finestres, a m�s de les mateixes portes i finestres, eren pars b�siques de tot edifici. A m�s, la major part del mobiliari d'una casa era de fusta: taules, cadires, llits, armaris, etc. Un grup molt especialitzat eren els tonellers, que s'encarregaven de preparar aquests recipients.\nEra una professi� completament lliure. Comen�ava per un aprenentatge a casa d'un mestre fuster, i al cap d'uns anys l'aptitud manual permetia la creaci� d'una nova fusteria. Els professionals del darrer segle a Benassal s�n: Antoni Monferrer Salvador, Francesc Salvador Vives, Josep-Francesc Santmart� Monfort, Josep-Manuel Saragoss� Pitarc, Francesc Badal Roda (serrador), Francesc Bord Sanjuan (serrador), Gaet� Estany Asnar, Ferran Beltran Climent, Francesc Roig Bonaventura (serrador), Benjam� Falc� Barreda, Ramon Salvador Orenga, Antoni Ferrando Miralles, Josep-Antoni Monferrer Alcon, Ramir Salvador Moliner, Emili Ferrando Miralles, Ferran Falc� Tena, Guillem Gauxia Miralles (encordador), Angel Beltran Vives, Amadeu Falc� Tena, Joan Segarra Beltran, Enric Beltran Monferrer, Guillem Ferrando Miralles, Artemi Fabregat Miralles, Josep-Llu�s Ferrando Puig.\nLes peces exposades eren de Ferran Beltran Climent, i abra�aven algunes eines de toneller (aixa, regatador, col�locador), a m�s d'un recalador de portes, un galzador, un garlop�, un rebaixador (cepillo), una mitja junta i una falsa esquadra. Tamb� hi eren unes panderetes de la Volta dels Quintos (de fusta de carrasca i llandes en forma de platets. S�n les de la Volta de 1968, d'Enrique Beltran).\n9. Gremi d'Obrers\nLa construcci� tamb� est� documentada des de la fundaci�. Nom�s en el cas de grans obres (esgl�sies, ermites, murades) es recorria a mestres d'obra o arquitectes de fora. La resta d'obres quedaven a c�rrec del gremi local, que obtenia la major part dels materials al terme (tret de la pedra blanca, especial per als carreus i llindars, que es portava de la Montalbana o de l'Arag�).\nEntre els principals mestres d'obra benassalencs trobem Bartomeu Cornill o Clairac, que edific� la Torre de Pere-Joan i l'ermita de Sant Roc, i despr�s Francesc Monfort, que va fer l'esgl�sia de Vilar de Canes. Tamb� va �sser molt important una fam�lia de pedrapiquers, els Passies, que s�n autors de la majoria de portalades amb arc i finestrals de pedra picada de la part antiga del poble.\nActivitats complement�ries eren les dels teulers, rajolers i canterers (a Benassal hi hagu� una important manufactura de c�nters i d'obra a la Canaleta). Els pintors aparegueren m�s tard, ja avan�at el segle XVII.\nEls obrers documentats darrerament s�n: Antoni Monfort Colom, Manuel Monfort Fabregat, Francesc Roig Boix, Antoni Saragoss� Monfort, Frederic Monfort Andreu, Antoni Monfort Fabregat, Juli� Claramonte Monferrer, Guillem Monfort Fabregat, Manuel Monfort Fabregat, Francesc Bord Lecha, Aureli Fabregat Roig, Sacaries Saragoss� Roig, Juli� Claramonte For�s, Frederic Tena Barreda, Juli� Tena Traver, Josep-Maria Saragoss� Roig, Frederic Artola Prades, Frederic Monfort Solsona, Francesc Roig Soler, Antoni Monfort Beltran, Gerard Bord Lecha, Josep-Maria Centelles Andreu, Antoni Ferrer Negre, Enric Artola Prades, Arcadi Fabregat Celades, Joaquim Salvador Colom, Josep-Maria Centelles Cova, Joan Fabregat Sanjuan, Joan Pitarc Solsona, Ricard Beltran Vives, Josep-Maria Monfort Miralles, Joaquim Salvador Colom, Antoni Tena Monfort, Guillem Garcia Roca, Antoni Miralles Tena, Abelard Sancho Barreda, Francesc Artola Fabregat, Llu�s Claramonte For�s, Josep Fabregat Roig, Josep Moliner Miralles, Josep-Maria Monfort Miralles, Manuel Monterde Garcia, etc.\nLes eines d'obrer exposades eren de Juli� Claramonte Monferrer (1893), i eren un nivell, un palustre, un ratllador, un rascador, una plana, una picola de tallar, un martell d'aparedar i una maceta.\n10. Gremi de Sastres\nTamb� es documenta des de la fundaci�. La mat�ria prima eren els teixits, uns de proced�ncia local (llana) i els altres d'importaci�. El primer sastre documentat �s Pere Calb�, l'any 1330. Era una professi� prou escollida pels germans que no heretaven la terra i no es podien dedicar a l'agricultura i ramaderia: amb l'import de la part es dedicaven a la sastreria (no en exclusiva). L'aparici� de la confecci� en s�rie ha redu�t aquests oficis a la mera reparaci� de roba i corresponsalia de serveis com la tintoreria, rentat i planxat, etc.\na) Sastres del darrer segle: Crist�fol Fabregat Sales, Ambr�s Monferrer Porcar, Josep-Llu�s Barreda Roig, Sime� Porcar Monterde, Joan Monferrer Vidal, Jaume Monterde Sanjuan.\nb) Modistes i cosidores: Pl�cida Gargallo Rambla, Concepci� Bord Mestre, Josepa Andreu Ort�, Joana Badal Badal, Loreto Mach� Fabregat, Ant�nia Roig Tena, Ant�nia Miralles Monferrer, Clotilde Monterde Climent.\nS'exposaren moltes labors, mantes, un mandil i un trage femen� de ballar el Ball Pla (cos o saco, sinag�es o vions, i faldetes).\nDisseny Web: Pere-Enric Barreda, 1997.\n�ltima actualitzaci�: 4 d'octubre de 1997.


El PSOE i ERC avancen en la reactivació de la «via política» per encarrilar el conflicte | NacióDigital\nEl PSOE i ERC avancen en la reactivació de la «via política» per encarrilar el conflicte\nEls equips negociadors dels dos partits es reuniran per tercera vegada el 10 de desembre\nper Sara González, 3 de desembre de 2019 a les 20:20 |\nVilalta, Rufián i Jové amb Ábalos, Lastra i Illa, aquest dimarts al Congrés\nUn comunicat breu i conjunt en el qual les dues parts asseguren haver "avançat" en la voluntat de reactivar la "via política" a través d'instruments que permetin encarrilar el conflicte català. Aquest és el resultat de la segona reunió que han mantingut els equips negociadors del PSOE i d'ERC per intentar desencallar la investidura de Pedro Sánchez. No han explicitat concrecions, però sí una nova data en el calendari: es tornaran a reunir el 10 de desembre.\nL'hermetisme de les converses es manté a jutjar pel text que les dues parts en interlocució han fet públic. Es refermen en la diagnosi que hi ha un conflicte polític que estan disposats a abordar políticament, però no es fa referència a la mesa de negociació que demanen els republicans per replantejar el vot en contra per una abstenció. Sí puntualitzen, però, que s'ha avançat en "temes concrets" en matèria de drets civils, laborals i socials.\nEn tot cas, el PSOE i ERC fan referència a la necessitat d'explorar els "instruments" per abordar políticament el conflicte. Caldrà veure, però, quina forma pren el que ERC entén que hauria de ser un retorn a l'escenari de Pedralbes de fa un any.\nLa segona trobada entre els equips negociadors ha estat precedida per sessió constitutiva del Congrés. Conscient que el ple concloïa poca estona abans de la reunió, la presidenta de la cambra, Meritxell Batet, ha abonat el terreny de la reunió fent una oda al diàleg des de la mesa de l'hemicicle. La dirigent del PSC, que ha estat reelegida en el càrrec, ha defensat que la fragmentació no té per què ser motiu de desacord i que el "diàleg entre diferents" ha de ser el buc insígnia de la catorzena legislatura.\nEl Govern fixarà condicions per al diàleg amb l'Estat al marge de la negociació ERC-PSOE\nPolítica, conflicte, política, encarrilar, PSOE, via, ERC, avancen, reactivació


Kilian Jornet completa el repte 'Cinc curses, cinc continents' — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / Kilian Jornet completa el repte 'Cinc curses, cinc continents'\nKilian Jornet completa el repte 'Cinc curses, cinc continents'\nL'atleta cerdà s'imposa a la Mount Kinabalu de Malàisia, última prova de la temporada Anteriorment també ha guanyat l'Ultra Trail Mont Blanc (Europa), la Western States (Amèrica), la Table Mountain (Àfrica) i la North Face Australia (Oceania)\nKilian Jornet ha completat el seu repte d'aquesta temporada: guanyar una cursa de muntanya a cada continent. L'atleta cerdà s'ha imposat aquest cap de setmana a la Mount Kinabalu, tot un clàssic que tanca cada any el calendari internacional a l'illa de Borneo (Malàisia).\nEl triomf a la prova asiàtica se suma als aconseguits anteriorment a l'Ultra Trail Mont-Blanc (Europa), la Western States de Califòrnia (Amèrica), la Table Mountain (Àfrica) i la North Face Australia 100 (Oceania). En en cas de la travessa del Mont-Blanc, a més a més, Jornet s'ha convertit en el primer corredor que la guanya tres vegades.\nEl cap de files de l'equip Salomon-Santiveri ha vençut en 13 de les 15 curses disputades enguany. Entre totes, ha corregut un total de 751 quilòmetres i ha superat 45.000 metres de desnivell.\nA aquests èxits individuals de Kilian Jornet cal sumar-hi el fet que enguany la Selecció Catalana de curses de muntanya s'ha proclamat novament campiona de la Copa del Món. L'equip nacional ha aconseguit el títol mundial per setè any consecutiu.\nAra Jornet farà uns dies de descans de cara a preparar la temporada d'esquí de muntanya, esport en què és l'actual campió del món.


Moviment giratori imprès a la pilota, la bola, el volant o el disc que comporta una desviació de la trajectòria esperable, utilitzat per a enganyar l'adversari o per a superar un obstacle.\nca rotació, n f\nes rotación, n f\nen rotation, n\nen spin, n\nen twist, n\nMoviment sense desplaçament d'un esportista executat al voltant d'un eix del propi cos.\nPer exemple, en surf de neu els girs bàsics són de 180, 360, 540, 720 i 900°, i en twirling els girs s'executen mentre el bastó és a l'aire. A més, en gimnàstica són girs el gir endins, el gir enfora, la tombarella i la volta; en salts, el tirabuixó; en patinatge artístic sobre gel i hoquei sobre gel, el canadenc; en rem, la ciavoga; en piragüisme, la ciavoga, i, en els esports d'hivern, la contrarotació.\n14 Patinatge > Patinatge sobre rodes > Patinatge artístic, 14 Patinatge > Patinatge sobre gel > Patinatge artístic\nca pirueta, n f\nFigura consistent a efectuar voltes sobre la cama de suport, que fa d'eix del moviment.\n1. En una fase d'aprenentatge, les piruetes s'efectuen amb tots dos patins en contacte amb la pista.\n2. Són piruetes la pirueta alta o pirueta vertical, la pirueta àngel, la pirueta baixa, la pirueta desplaçada, la pirueta endavant, la pirueta enrere, la pirueta saltada i la pirueta simple. A més, en patinatge artístic sobre gel, també són piruetes la pirueta arcada i la pirueta attitude.\nca tirabuixó, n m\nElement iniciat en posició dempeus i acabat en posició agrupada, o a l'inrevés, que consisteix a girar sobre una cama.\nMoviment bàsic consistent en un gir ascendent o descendent executat de manera uniforme i en posició vertical.\nEls tirabuixons es classifiquen, segons la direcció del gir, en tirabuixons ascendents i tirabuixons descendents.\nca virolla, n f\nManiobra d'enllaç d'acroesquí consistent a fer girar derrapant lateralment un o dos esquís en contacte amb la neu.


Natilles de maduixa - Cuina per a llaminers\nHola Mercè! Acabo de descobrir el teu bloc a través del Cafè de Nit i m'ha agrdat molt!!! Aquestes natilles fan molt bona pinta...i ara que podem trobar maduixes tot l'any, a veure si ma'nimo a fer-la.\n26 d’octubre de 2008, a les 20:46\nNo sé si encara te'n queden de maduixes per fer un coulis que ens va ensenyar a fer la Mireia Carbó i que val molt la pena i es pot guardar molts i molts dies a la nevera.\nAquí jo la tinc explicada:\n26 d’octubre de 2008, a les 21:58\nLa maduixa es de las meves fruites preferides, que bones aquestes natilles.\n26 d’octubre de 2008, a les 22:03\nQuina ratxa que portes, no pares!\nAquestes natilles les trobo molt originals, perfectes per aprofitar maduixes a punt de fer-se malbé... i ben fàcils de fer :)\nJa m'has donat dues noves idees en un sol dia!\n26 d’octubre de 2008, a les 23:03\nHola Eva! Benvinguda i gràcies per visitar el meu blog! :) Aquestes natilles són molt ràpides de fer i bones! I amb una mica de salsa de maduixa per sobre o coulis com diu la Glòria, llavors són per llepar-se'n els dits!\nGlòria, ja no em queden maduixes, però encara tenia la salsa de maduixes que vaig fer per la Delícia de maduixa i pel que veig, hi he posat els mateixos ingredients que la Mireia, excepte l'aigua. Gràcies per passar-me la recepta del coulis! :)\nNúria, doncs essent la teva fruita preferida... ja ho saps ;)\nGemma, jeje... el cap de setmana és quan tinc més temps normalment, així que ho aprofito. A més, aquestes dues receptes són ben senzilles i no porten feina.\n27 d’octubre de 2008, a les 1:08


Apartment Steinsland 52 Steinsland Noruega - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 6 allotjaments a Steinsland.\nSteinsland, Steinsland, Noruega - Veure al mapa\nMés informació sobre Apartment Steinsland 52\nEspai comú 2 llits individuals, 2 llits dobles, 6 llits de llitera\nAl visitar Steinsland, vosté es sentirà com a casa a Apartment Steinsland 52, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nApartment Steinsland 52 també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Steinsland. L'hotel ofereix habitació familiar per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, aparell de televisió, nevera, forn microones, renta vaixelles a cada habitació. Pesca de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Apartment Steinsland 52 no troba competidors en cap categoria.\nAllotjaments a Steinsland


El Barça noqueja al Flensburg en el segon assalt (36-27)\nSigurdsson, màxim golejador amb 10 gols, i Gonzalo Pérez de Vargas han sigut els millors del partit\n5 min. Barcelona 23/11/2014 21:12\n651x505 Karabatic contra el Flensburg / EFE Karabatic contra el Flensburg / EFE\nDesprés de tombar el Flensburg en el primer assalt, el Barça d'handbol ha noquejat a l'equip de Vranjes aquest diumenge (36-27). El caràcter de Karabatic, l'encert de Sigurdsson i la qualitat de Gonzalo Pérez de Vargas han donat dos punts més al conjunt dirigit per Xavi Pascual, líder en solitari del seu grup de Champions després de l'empat entre el Kolding i el Wisla Plock polonès.\nGolejada espectacular en el Palau Blaugrana més espectacular d'aquesta temporada. Xavi Pascual ha tornat a guanyar tot i plantejar el partit d'una forma diferent a com ho va fer la setmana passada. Amb Gurbindo i Sarmiento en la primera línia, el tècnic ha buscat que els seus jugadors moguessin la pilota amb molta rapidesa, creant espais i trobant situacions clares de llançament.\nVranjes no ha volgut ser menys i també ha fet canvis respecte el partit del Flens Arena. El 'tira pedres' Kaufmann ha començat en el lateral esquerre, lloc que va ocupar Nenadic dies enrere. La igualtat ha sigut constant en els primers instants de partit. Amb 5-5, Pascual ha decidit posar Rutenka en atac, per gestionar un entregadíssim Karabatic, que ha passat a només defensar. Al francès, però, no l'atura ningú. Després d'un 'coast to coast' marca de la casa, el lateral ha fet un 'fly' a Tomàs. La celebració dels dos protagonistes de l'acció més espectacular del partit ha fet embogir el Palau. Mans enlaire, crit de guerra i xut d'adrenalina.\nEls alemanys han viatjat a Barcelona amb la lliçó ben apresa. Des del primer instant, el Flensburg s'ha deixat d'experiments i s'ha dedicat a fer el seu joc, ràpid i dinàmic. Mogensen ha jugat pels seus companys. El central ha fixat els defensors blaugranes, lents, i ha obert espais per Glandorf. La orquestra alemanya ha tocat a la perfecció.\nLa figura del veterà Andersson, a més, s'ha anat fent enorme a mesura que han anat passant els minuts. L'exporter blaugrana intimida i imposa. La millor prova d'aquest fet, merament psicològic, han sigut els dos penals errats per Sigurdsson i Rutenka durant la primera meitat, que no han anat a porteria.\nEn el 17 de la primera, un gol de Mogensen ha situat els visitants per davant en el marcador per primera vegada. Els de Vranjes juguen de memòria, no improvisen. Quan recuperen una pilota, els extrems surten disparats, així com Mogensen i el pivot Heinl, que també ha sigut l'encarregat de pujar la pilota en les transicions.\nA més, hi ha coses que mai canvien. Primer penal pel Flensburg i primer llançament liftat d'Eggert. L'extrem danès no sap el que és posar-se nerviós (9-13 minut 21). L'efectivitat i l'encert visitant ha fet dubtar el Barça, massa perdut. El joc combinatiu no ha existit, i només un inspiradíssim Karabatic ha sigut capaç de veure porteria en accions individuals.\nLa sortida d'Entrerríos ha fet millorar el combinat local. L'exjugador de l'Ademar ha posat el criteri i les idees que no han tingut els blaugranes en atac. La pilota ha començat a circular, i els automatismes han començat a rutllar. Un segon gol d'Eggert, un altre cop fent mà del seu infinit ventall d'estètics recursos, però, ha trencat la dinàmica. Amb un gol des de la línia dels 7 metres de Lazarov, s'ha arribat al descans (14-16). Tot obert, res decidit a l'equador d'un partit preciós.\nGonzalo construeix un mur\nAturada de Gonzalo, gol d'Entrerríos. Aturada del toledà i gol de Sigurdsson. Senzill. Dos minuts ha necessitat el Barça per empatar el partit. Gonzalo Pérez de Vargas, intel·ligent, hàbil, s'ha graduat contra el Flensburg. El toledà, titular durant gran part de la temporada però no contra el Kolding i en el Flens Arena, ha demostrat tenir el potencial i la personalitat necessària per defensar la porteria del Palau durant molts anys.\nEn aquesta situació ha aparegut la figura de Wanne, el jugador que va anotar el cinquè i definitiu gol en la tanda de penals de les semifinals de la passada edició de la Champions. Amb dos gols seus, el conjunt visitant ha tornat a liderar el marcador (17-18). El resultat ha anat ballant al ritme del joc ofensiu de tots dos equips, clarament amb més protagonisme que el defensiu.\nEl Barça, a diferència del que ha passat en el primer període, no s'ha ofuscat. Amb Karabatic en mode geni i Sigurdsson amb el ganivet entre les dents, els blaugranes han signat un immens parcial 8-1. Gonzalo, per si de cas, ha baixat la persiana i ha aturat fins a 7 llançaments en 10 minuts, unes xifres pròpies d'un jugador amb una experiència enorme (29-22).\nEl Flensburg no ha sabut encaixar el cop i ha quedat estès, mig grogui, sobre la pista barcelonina. Glandorf ha desaparegut, Mogensen ha començat a dubtar i Kaufmann ha perdut l'oremus. Una mala combinació que han aprofitat els homes de Xavi Pascual per tancar la victòria. El Barça ha acabat el partit agradant-se, fent combinacions inversemblants, i golejant (36-27). Gran triomf dels blaugranes que, tot i que encara han de millorar –especialment en defensa–, semblen destinats a fer grans coses aquest curs.


Interval de treball:\nUSA NLIGHT Fibra YLS-700w\nEngranatges de reducció:\nEl nostre equip ACCURL ara presenta la seva més nova generació en tecnologia de processament de tubs i perfils: el sistema de tall de tubs làser de fibra. La innovació tecnològica ens ha portat la sèrie Smart KJG. Amb una fiabilitat excepcional i una gran qualitat de raig, les nostres màquines de tall làser de fibra continuen sent líders de la competència.\nEls làsers Accurl @ Fiber us proporcionen una solució rendible, de baix manteniment i de baix cost operatiu, que respecta el medi ambient a la vostra organització. Proporcionem una màquina que proporciona un tall i la tolerància de la qualitat amb una petita pèrdua de productivitat entre llocs de treball, que equival a inversions més grans. Les nostres màquines de tall làser de fibra es desenvolupen i venen segons aquests criteris.\n• Unitat de control de Windows CAD / CAM de Cypcut, fàcil d’utilitzar.\n• Característiques úniques:\n• Molt fàcil d’operar.\n• Instal·lació ràpida i senzilla.\n• Baix cost d’inversió i funcionament.\n• La solució més rendible per cada requisit.\n• Ruta de feix flexible\n• Potència de sortida alta\n• Alta qualitat òptica\n• Fins a un tall de 300% més ràpid\n• Eficiència d’endolls de paret elevada (>% 30)\n• Coure, llautó\n• Capçal avançat de tall de Raytools (amb explosió de creu d’aire).\n• Sistema de pinyons i prestacions de gran rendiment i alta precisió.\n• Sistema CNC FAGOR 8055 (Servo motor)\n• Taula de trasllat i sala neta\n• Mida de taula 1500x4000mm\n• Mida de taula 2000x4000mm\n• Sistema de tall de canonades (φ220mm / 3000mm)\n• Capçal de tall de PRECITEC- Manual (500w-1500w)\n• EUA.IPG / nLIGHT / China.Raycus fibra de làser de potència (500w-2kw)\n1. El nostre estoig de fusta és després de la inspecció de la fusta. No necessiteu la inspecció de la fusta, estalviant temps de lliurament.\n2. Tots els recanvis de la màquina van ser recoberts per alguns materials tous, principalment amb llana de perles.\n3. El més important és una caixa de fusta amb encofrat fix.\n4. La part inferior de la caixa de fusta té un ferm ferm de ferro, convenient per a la manipulació i el transport.\n4) Alta eficiència per a la conversió fotoelèctrica: en comparació amb la màquina de tall làser CO2, el tall làser de fibra òptica té tres vegades l'eficiència de conversió fotoelèctrica\n5) Low cost i low tenance principal: estalvieu energia i protegeu el medi ambient. La taxa de conversió fotoelèctrica és de fins al 25-30%. Consum elèctric baix, només és del 20% -30% de la màquina de tallar làser CO2 tradicional. La transmissió de línia de fibra no necessita reflectir les lents, estalvieu els costos de manteniment;\nCapacitat màxima de tall Acer suau 8mm\nAcer inoxidable 3mm\nPotència làser YLR-700 Watt\nVelocitat màxima de marxa 40 / min\nDimensions de la peça 1500 x 3000mm\nTravessa ràpida (eixos X i Y) 105 m / min\nAcceleració 1,2 G (12m / s2)\nPrecisió de posicionament absoluta ± 0,03 mm\nMàx. capacitat de càrrega 1550 kg\nExtractor de fum 1000 m3 / hora\nCapçal de tall làser RayTools BM110 de Suïssa\nPercentatge d’alimentació Programable fins a 30 m / min.\nMaterials aplicats Acer suau, acer inoxidable, alumini, coure\nmàquina de tall làser de fibra de raycus cnc fibra de làser de disseny de 6kw compacta\ntalladora làser per tub de fibra de metall per a xapa d'acer inoxidable al carboni de coure d'alumini\nEtiquetes: màquina compacta de tall làser\nmàquina de tall de flames cnc a una cara, talladora de plasma de xapa per a qualsevol forma


Bratislava | Testimoni Escènic\nActualment cursa l’últim any en la carrera d’Art Dramàtic en l’especialitat de Musical al Institut del Teatre de Barcelona.\nComença els estudis teatrals des de petita a la Joventut de la Farandula de Sabadell compaginats amb el Conservatori de Grau Mig en violí com a instrument principal amb el mestre Josep Lluís Puig, més tards’especialitza en cant amb l’Elisenda Cabero.\nS’inicia com actriu en les òperes “BRUNDIBÁR” de Hans Krása,“L’ARCA DE NOÉ”, “HANSEL I GRETEL” i “EL PETIT ESCURA-XEMENEIES” de Benjamin Britten, totes dirigides per Manuel Valdivieso a la T.M. La Farándula de Sabadell; Al Institut del Teatre “Chicago” de Bob Fosse dirigit per Josep Mª Mestres, “Prometeo García” el primer músical d’Extremoduro dirigit per Abel Vernet, “Company” de G. Furth dirigit per Joan Abellan, “Concierto fatal de la viuda Kolakowski” de Juan Mayorga dirigit per Selene Perdomo, “Merkatu Eguna, Recorrido sensorial” d’Ekaitz Unai Gonzalez“, La Casta Diva” de Dani Espasa dirigit per Víctor Ávaro, “El musical més freak”, “Orestes” de Romà Comamala dirigit per Jordi Basora, “La Font del Gat” dirigit per María Codinachs.\nHa treballat a varis videoclips d’Albert Neve i Natalia Rodriguez (OT), Manuel Requena i Oido y Roma. En publicitat per Mutua Madrileña i als spots per V&N. Diversos cabarets amb la companyia “Cababrecht” i amb els CSO “Kamikaze”, “El niu de la guatlla” i “Guernika”. Ha participat com a vocalista i violinista en els grups musicals “Los Maleantes”, “Komando H” i “Oido i Roma”.\nActualment treballa als recitals de poesia “Que corra la voz” dirigits per Carlos Melero, al projecte “Teatre per inadaptats” de l’Ateneu Llibertari de Sabadell i és principal integrant del grup de rock “Sonoziendo”.\nHa estudiat interpretació a l’Institut del Teatre – ESAD (Especialitat Musical), Acting – Rose Bruford College (London) 2012, cant amb Ira Prat i Mar Carrero.\nEn teatre ja treballat amb Pau Carrió al teatre lliure (2012), amb Xavier Martinez (actualment en gira per Catalunya) i amb la companyia Pirates sota la direcció d’Adrià Aubert des del 2003 i actuant per tot el panorama català, el Festival Castell de Peralada i el Teatre Poliorama.\nEn televisió destaquen les seves aparicions en la Riera de TV3 (2012), el seu personatge protagonista d’M87 a BCNTV (2009), reporterapresentadora del programa juvenil Mpeg de Comunicalia (2007-2009), Ell@s d’Antena 3 (2009), entre d’altres.\nTambé ha realitzat diversos curtmetratges amb Oscar Guillemone, Núria Jar (premi al millor video del concurs Science of the city), P. Pizarro, Cinemes Verdi de Barcelona, etc.\nTambé cal destacar els anuncis de publicitat (Coca Cola Zero, Jack Daniels, LG, Oooferton.com, Repsol, Diagonal de Barcelona, Mc Donalds, Carnet Jove, Gallina Blanca, Donettes, locutora a Com Radio (2009-2012), recitals de poesia (Biblioteca Clarà), enregistrament de discos per a l’escola de música l’Antàrtida, Els Pirates Teatre i Heidi, el musical.\nLlicenciada en Art Dramàtic- Musical per l’Institut del teatre de Barcelona. Estudia des de petita al Conservatori Victòria dels Àngels de Sant Cugat del Vallès en l’especialitat de Piano (grau professional complert).\nCom actriu l’hem vist a “Radio Hamlet” de Moreno Bernardi a la bIblioteca de Catalunya; “la Princesa i el Pèsol” de Dani Cherta al T. Guasch; “Tal dia com avui” de Marta Guasch a l’Àtic 22; “Escrits dits amb la llengua a fora” de Jordi Oriol (lectura) Sala Beckett; “Monsieur Apeine quiere hacer amigos” de Pablo de Rosal a la Sala Beckett; “Landrys, laundry de ladies” de Xavier Martínez amb gira per Catalunya; “Company” G. Furth dirigit per Joan Abellan, “ La Casta Diva” de Dani\nEspasa dirigit per Víctor Ávaro, “El musical més freak”, “Electra” de G. Balanyà dirigit per Stephane Levy, tots ells a l’Institut del Teatre.\nEn cinema ha treballat a “la Santa Espina” d’Hector Romance i en diversos curtmetratges com “Regalo de Navidad” (Premi del públic), “Esto no me lo vuelvas a hacer” dirigit per Sara de Lecea (Curt ficcions), “Caras mudas” Asociación contra el cáncer (GEPAC) per Enrriqueta films, “La dona de fusta” de Gener Bermejo i Marc Bou entre d’altres.\nActualment, Llicenciatura en Art Dramàtic en Interpretació especialitzada en teatre musical. Institut del Teatre de Barcelona. Ha realitzat diversos curs de interpretació, teatre musical i reciclatge: Joan Maria Segura, Pere Saïs, David Pintó, Xavier Mestres, Núria Cols, Mireia Cirera. S’ha format en dansa: jazz clàssic, contemporani, tradicional i claquè. També té una formació en cant líric i modern: Joan Vázquez, Isabel Soriano, Xavier Mestres, Núria Cols i Begoña López. I ha estudiat en el Conservatori de Manresa amb els instruments de piano i trombó de vares.\nCom experiència teatral cal destacar: els espectacles infantils (quatre temporades) d’en Jan i la Júlia sota la producció del Teatre Kursaal de Manresa; direcció del musical Amants (2013); taller de Chicago amb Josep Ma Mestres; taller de Company amb Joan Avellan; taller de Casta Diva amb Víctor Àlvaro; Extremoduro el musical amb Abel Vernet; Noel Road 25, a genius like us amb Gastón Core (2011); Flor de Nit en concert, cor principal (2011); Amadeus amb Dolors Vilarasau; campanya escolar nacional i francesa amb la companyia Magatzem d’ARS (2006-08).\nEn dansa ha realitzat: Vida i passió de Santa Eulàlia amb Ciutat Comtal a la catedral de Barcelona; Cruïlles, crossroads amb Luca Silvestrini i producció Mercat de les Flors; coreògraf en musicals infantils; membre del cos de dansa Ciutat Comtal de Barcelona (des de 2007), cos de dansa espectacle Tocs de Cobla al Palau de la Música Catalana.


Bloc Biblioteca Mont-Àgora: 2008\nTaller "Imants nadalencs"\nTaller “imants nadalencs”\namb Lorena Izquierdo\nDia 19 de desembre, a les 18,00h.\na divendres, de novembre 21, 2008 Cap comentari:\namb Mireia Vidal\nDia 17 de desembre, a les 18,00h.\nClub de lectura. L'estimava. Anna Gavalda\nEn aquesta novel·la, Anna Gavalda traça, pàgina rere pàgina, el camí de la Chloé, una dona ferida que busca la manera de refer la seva vida.\nTertúlia: dimarts, 11 de novembre, a les 19h., a la Vinícola\na dimarts, de novembre 04, 2008 1 comentari:\nClub de lectura. El vigilant en el camp de sègol. J.D. Salinger\nEl vigilant en el camp de sègol és un reflex de com se senten molts cops els adolescents. Narra la història de Holden Caulfield, un noi de 17 anys, incomprès per la societat.\nL'acció comença quan el fan fora del seu Institut, ja que suspèn totes les assignatures excepte l'anglès i …\nPodeu apuntar-vos en una de les dues sessions:\n- Per a adults. Dimarts, 14 d’octubre, a les 19 h., a la Vinícola.\n- Per a joves de 13 a 16 anys. Dimarts, 18 de novembre, a les 19 h., a la Vinícola.\na dimarts, de setembre 30, 2008 Cap comentari:\nClub de lectura. Entre visillos. Carmen Martín Gaite\nEl Club de Lectura pretén ser una trobada d'un grup de persones que han llegit el mateix llibre per compartir emocions, comentar i debatre la seva lectura\nEl llibre que proposem comentar és Entre visillos, la primera novel·la de l’escriptora espanyola Carmen Martín Gaite. Publicada l’any 1957 és considerada una de les obres culminants de l’autora, i amb ella va obtenir el Premi Nadal l’any 1957.\nTertúlia: dimarts, 16 de setembre, a les 19 h., a la Vinícola\na dilluns, d’agost 04, 2008 Cap comentari:\nPréstec de Lots Familiars\nAquest servei pretén apropar un nombre variable de documents procedents de la biblioteca de Santa Margarida de Montbui a una família perquè aquesta gaudeixi conjuntament de la lectura.\n1- Famílies que tenen una carència lectora, no tenen l’hàbit de llegir, no estan familiaritzats amb la lectura, ni amb els llibres ni amb la biblioteca.\nSi aquestes famílies volen iniciar-se en el món de la lectura, la biblioteca els prepararà un lot sorpresa format per diversos documents, molt atractius, amb els quals podran gaudir i, alhora, adquirir coneixements d’una forma senzilla i lúdica.\nEl lot sorpresa estarà format per 22 documents en diversos suports.\n12 llibres de temàtica variada per a llegir, mirar i consultar: llibres d’animals, de naturalesa, d’art, d’excursions, amb moltes il·lustracions, etc., per a totes les edats.\n2 revistes per als adults.\n2 revistes infantils o juvenils.\n2 DVD: 1 documental i 1 pel·lícula.\nSuplements de diaris.\n2- Famílies que no disposen de temps suficient per apropar-se a la biblioteca i dedicar una estona buscant i seleccionant els documents\nEn aquest cas, aquestes famílies podran encarregar un lot de documents que la biblioteca els prepararà a mida de les seves necessitats, només caldrà que ens comuniquin les seves preferències lectores.\n1- Un membre de la família ha de disposar del carnet de la biblioteca.\nFer l’encàrrec a la biblioteca (també es pot fer per telèfon o correu electrònic)\nTel: 938052666 e-mail: b.st.m.montbui@montbui.net\n2- Comunicar el nombre de persones que formen la família i l’edat.\n3- Passar-lo a recollir.\nLa família podrà tenir els documents a casa durant un mes.\na dimarts, de maig 06, 2008 2 comentaris:\nClub de lectura. El vigilant en el camp de sègol. ...


Matas no troba prioritari construir el nou col·legi Costa i Llobera\n09 juliol 2020 23:52\nEl president deixà clar que el centre no estarà llest pel setembre\nA.V. | 06 novembre 1998\nEl president del Govern balear, Jaume Matas, deixà clar, ahir, durant la seva visita al col·legi públic Costa i Llobera de Pollença que la construcció del nou centre no entra dins les prioritats de l'Executiu.\nMentre, des de l'Ajuntament el batle explicà als directius del centre escolar que només cal la firma del conveni amb el Govern per procedir a iniciar les obres; Matas rectificà les paraules de Miquel Oliver i insistí que «no és una qüestió de conveni sinó de prioritats». Després, el president tornà a repetir les paraules que moments abans pronuncià davant les autoritats locals: «just fa deu mesos que tenim les competències i lamentablement ens trobam moltes mancances, zones on ni tan sols hi ha instituts, i zones on n'hi ha tres. Per això, prioritzam la construcció de sis instituts, entre els quals s'inclou el del Pla de Mallorca».\nAquest raonament, però, no va convèncer la directiva del centre. De fet, la mateixa directora del Costa i Llobera s'avançà al discurs de Matas apuntant que «per qüestions de metres tenen aturat el conveni i de tota manera el centre el pagarem entre tots». Moment en què el president va fer befa en dir que «si de veritat creu que l'edifici el pagam entre tots podem firmar ara mateix». I passà a concretar que «segur que l'Ajuntament de Pollença com a molt pagarà els 149 metres que falten per firmar el conveni».


Exhibition on screen: el jardín del artista el impresionismo americano - Club TR3SC\nExhibition on screen: el jardín del artista el impresionismo americano\nPrenent el relleu d'artistes com Renoir i Monet, el moviment impressionista americà va seguir el seu propi camí al llarg d'un període de quaranta anys, el qual revela tant sobre Amèrica com a nació, com també sobre el seu art com a motor creatiu. És una història estretament lligada a l'amor pels jardins i el desig de preservar la natura en una nació que es va tornar cada vegada més urbana i cosmopolita. Viatjant a estudis, jardins i localitzacions icòniques a través dels Estats Units, el Regne Unit i França, aquesta fascinant pel·lícula és un delit per a la vista.\nEn 1886, el marxant d'art francès Paul Durand-Ruel va portar una selecció del seu enorme col·lecció d'obres impressionistes a Nova York, canviant per sempre el curs de l'art a Amèrica. Artistes americans van acudir en massa a la població francesa de Giverny, llar del mestre impressionista Claude Monet, victorejant la nova onada francesa: pintar a l'aire lliure amb una renovada lucidesa i vitalitat. Així com Europa rebutjava les obres de Monet, Degas i Renoir, els americans van acollir i van crear el seu propi estil de impressionisme.\nEl timing de la visita transformadora de Durand-Ruel va ser perfecte. Així com Amèrica corria cap a la industrialització, urbanistes lluitaven per crear espais públics amb parcs i jardins: parcel·les de bellesa enmig de xemeneies i muntanyes de cendra. Aquests jardins proveïen inspiració il·limitada a artistes i era un oasi inesgotable per a la creixent classe mitjana, formada cada vegada més per dones independents, que es delectaven en les escriptures dels horticultors anglesos Gertrude Jekyll i William Robinson. Mentrestant, el sorgiment de revistes d'àmplia circulació conrear la idea que la jardineria era un camí cap a una renovació espiritual enmig de la plaga industrial; la creença que els artistes havien de treballar amb paisatges locals.\nA mesura que Amèrica va passar de ser una nació de grangers a una terra de fàbriques, els pioners impressionistes americans van crear un sumptuós llenguatge visual que va explicar la història d'una era. El jardí de l'artista: impressionisme americà que presenta l'esgotada exposició El jardí de l'artista: Impressionisme americà i el moviment de jardins, 1887-1920 va començar a l'Acadèmia de Belles Arts de Pennsylvania i va acabar al Museu Florence Griswold, a Old Lyme, Connecticut .\nEntrades limitades disponibles a partir del dimarts 25 d'abril a les 12h\nApassionant història d'un gitano català que vol aconseguir portar la rumba catalana a un gran teatre de Barcelona\nCinema Comèdia: Deadpool 2\nTorna l'antiheroi més polèmic i divertit del cinema!\nXVII Mostra de curtmetratges Dr. Mabuse\nVols descobrir els curtmetratges que han triomfat arreu del món? vine a la 17a edició de la Mostra de curtmetratges Doctor Mabusse\nDies 2, 9 i 16 de juny\nDescobreix la meravellosa pel·lícula per a tota la família de Colmillo Blanco! Una història plena d'aventures!


Guillem Carreras / Ens de Comunicació / AMIC | Actualitzat el 02 Octubre 2017 a les 21:59\n"Si t'hi fixes, els trobaràs a totes bandes", m'alerta la Mayte Duarte, quan li pregunto abans de l'entrevista sobre la presència dels dracs a Catalunya. I no s'equivoca. La seva presència és omnipresent: en els balcons modernistes, en les mènsules romàniques, en finestrals medievals, i més que enlloc, en les colles d'imatgeria festiva presents a tot el territori de Catalunya... Durant la conversa, la Mayte, autora de la tesi doctoral El Drac a Catalunya. Presència i evolució del drac en el Bestiari català, explica el caràcter dual d'una bèstia que, malgrat la persistida persecució a la qual ha estat sotmesa per les autoritats eclesiàstiques, sempre ha sabut guanyar-se l'estima de totes les generacions de catalans.\nA Orient, el drac sempre ha estat una bèstia molt ben considerada. S'ha concebut com una força primigènia, creadora, que dóna el foc, íntimament associada a la saviesa, el poder. Aquesta imatge va ser la predominant també a Catalunya des que els fenicis, aproximadament l'any 600 aC, van introduir-lo a les nostres terres. Totes les civilitzacions posteriors (grecs, etruscos, romans, sarraïns) seguiren tenint-ne una imatge molt positiva.\nL'equiparació del drac com una bèstia malèfica és molt recent. La fomenta el cristianisme entre el segle XII i XIV, arran de la lectura d'uns quants fragments de l'Apocalipsi. Malgrat que aquesta visió medievalista va arrelar ràpidament en l'imaginari dels catalans de l'època, el drac sempre ha exercit una forta atracció a Catalunya.\nLa simbologia del drac que hem heretat a Catalunya és similar a la dels altres pobles del nostre entorn?\nLa imatge que hem heretat a Catalunya del drac és la manifestada en totes les produccions artístiques durant el naixement d'Europa. Des de la grecoromana cap a 3000 aC influenciada per la cultura d'Orient Mitjà i que per terra i per mar va comerciar amb tot el Mediterrani fins a Egipte.\nL'home de l'Edat mitjana reconeix un drac en veure l'animal que es descriu en els bestiaris com "la més gran de les serps" però que no ho és; pot posseir "diversos caps", té un caràcter igni i capacitat aquàtica. Les seves al·lusions sempre van acompanyades d'imatges d'un animal serpentiforme, bípede, alat, amb cap de mamífer i urpes de lleó.\nEl drac és la més gran de les serps i de tots els éssers vius que hi ha a la terra. Quan el drac surt de la seva cova, sovint s'eleva als cels, i l'aire que l'envolta es torna roent. Amb cresta, boca petita i una estreta gola. I controla i domina els camins, rius i malpassos.\nLa introducció dels dracs a Catalunya no pot entendre's sense els bestiaris.\nEl primer bestiari en què trobem un retrat d'un drac és el de Philippe de Thaon (1121-1135) i tan sols el de Cambridge dedica una secció específica al drac. Amb l'invent de la impremta al final del segle XV, els llibres d'animals estampats proliferen ja a les més diverses biblioteques catalanes. A Catalunya, la primera referència ben datada d'un llibre que podríem identificar pròpiament com un bestiari la trobem el 1439 a la biblioteca de Mateu Novella, mercader de la ciutat de Cervera, del qual, segons sembla, no queda cap rastre. Dels bestiaris catalans conservats, cal destacar el Manuscrit 75, conservat a la Biblioteca de la Universitat de Barcelona, ja que és un text complet i una versió catalana molt fidel del Bestiari toscà. També és molt interessant el Manuscrit 87 de la Biblioteca de Catalunya que, encara que també segueix el Bestiari toscà, presenta nombroses variants que fan referència, sobretot, a la part de la moralització, que és molt més amplia i més detallada en els exemples, molts dels quals són originals de la versió catalana.\nEls dos bestiaris citats són complets pel que fa al text, però no inclouen cap il·lustració. En canvi, el Manuscrit 310 de la Biblioteca de Catalunya, tot i que és fragmentari, és l'únic bestiari català conegut que conté il·lustracions, si bé és una obra modesta escrita en paper i els dibuixos estan executats amb tinta negre i de manera rudimentària.\nSi el cristianisme havia promogut una visió malèfica dels dracs, com fou possible la seva introducció en els seguicis?\nSi les autoritats eclesiàstiques del moment haguessin pogut escollir, aquesta bèstia no hi hauria participat mai. El drac forma part del seguici popular senzillament perquè el cristianisme no va poder combatre la fascinació que sentia la gent envers ells. Recordem, com et deia, que era un animal molt vinculat als ritus de la terra des de feia gairebé dos mil anys. No podent anorrear-lo de l'imaginari col·lectiu, aposten per una solució alternativa: incorporar-la en l'entremès de l'infern en la batalla de Sant Miquel i els àngels contra Llucifer i els diables. Perdent-se primer la visió de la batalla amb l'escenografia de l'infern, restant només els diables i els dracs separats i sense cap connexió.\nJa que no pogueren fer desaparèixer la pràctica pagana dels ritus agraris estacionals, van fer seva la festa al carrer incorporant els seus elements simbòlics i dotant-los de nous significats, per a poder-la controlar, convertint-la de pagana en sacra. Les primeres referències de dracs a Catalunya són el de Barcelona, que surt ja a la processó de Corpus del 1424; el de Montblanc, que ja apareix citat el 1586; o el d'Igualada, a la processó de Corpus del 1596.\nTota la imatgeria del bestiari català està vinculada a les identitats: el poder civil, l'eclesiàstic i el poble. A Solsona, que és l'única ciutat que conserva i segueix el protocol del Corpus fidelment, tots aquests elements queden perfectament representants. El drac apareix i s'apodera durant dos dies de la vila. És el símbol del poder popular, i en conseqüència, el gran tòtem de les forces alliberadores, representades amb expressions relacionades amb el foc. Passats aquests dos dies, l'àliga (símbol del poder civil) restableix l'ordre jeràrquic de nou.\nExactament, però gairebé sempre des d'una perspectiva pejorativa. En l'època medieval, quan el cristianisme era ideològicament hegemònic, ningú volia ser-ne portador. Era humiliant i vergonyós. Per això els presoners podien commutar part de les seves penes si hi accedien. Després, va ser un mitjà perquè les famílies més pobres, que no podien sustentar-se durant l'hivern, s'hi prestessin a canvi d'un sou. Arribant a ser una tasca de caràcter hereditari que en alguns indrets gairebé ha arribat vigent fins a l'any 2000.\nQuan veiem un cavaller enfrontant-se a un drac, gairebé sempre l'associem a Sant Jordi. I moltes vegades ens equivoquem. En contra de la creença generalitzada, Sant Miquel (sempre representat amb una espasa a la mà dreta) és l'únic que té potestat per a matar-lo segons l'Apocalipsi. Sant Jordi, acompanyat d'una llança a la mà esquerra, només el pot domesticar. També podem qüestionar-nos què entendre per "salvar la princesa del drac". Basant-se en representacions artístiques medievals, algunes estudioses han conclòs que el drac era un símbol libidinal, i el seu aniquilament pot ser interpretat com una repressió de la sexualitat femenina.\nPensa que a Barcelona hi ha més de 1.000 dracs censats; de fet, és la ciutat del món amb més dracs diferents per metre quadrat. Aquestes dades demostren el seu gran arrelament. Malgrat que molts cops han intentat eliminar el drac de la vida pública, ningú ho ha aconseguit. Per això s'ha convertit en un símbol d'una cultura, la catalana, que sempre ha lluitat contra imposicions.\nPer això convé insistir-hi: el patró de Catalunya, Sant Jordi, no vol matar el drac sinó domesticar-lo. Trobar l'equilibri de la dualitat humana, marcada pels desitjos d'alliberament i els anhels d'ordre.\nL'evolució històrica del drac és molt interessant i singular. Era un element pagà, va esdevenir una figura sacra, posteriorment es va laïcitzar i actualment és una imatge civil. Com que sempre ha representat l'alliberament popular, veig molt coherent que la gent se'l faci seu. Ho hauríem vist abans si no haguéssim viscut en una societat confessional.\nPer altra banda, penso que tenim les pràctiques associades als dracs molts interioritzades. És curiós que en molts llocs on s'havien perdut els protocols festius, la gent seguia reproduint els ritus d'una manera coherents. Deixa'm explicar-te una anècdota molt significativa per il·lustrar-ho. En algunes tradicions, els dracs són vetlladors de la justícia. Quan un drac xiula s'està cometent una injustícia. Per això es troben en les finestres, teulades o portals d'edificis que havien estat tribunals medievals. Doncs bé: a Solsona, quan el drac s'apodera de la ciutat i la cedeix als seus pobladors, vaig constatar que part de la pirotècnia eren petards xiuladors. Quan els hi vaig preguntar el motiu, ningú me'l sabia dir. I tanmateix, tots estaven convençuts que eren els petards que millor hi quedaven!


Contacte – Lavola Design\nTeniu alguna consulta o voleu explicar-nos quelcom?\nEscriviu-nos i ens posarem en contacte amb vosaltres en breu.\nAtenem les consultes de les persones que utilitzeu el formulari de Contacte per atendre la vostra sol·licitud. Les dades s’utilitzen únicament per aquesta finalitat i no es comuniquen a altres persones. Trobareu més informació sobre la nostra política de protecció de dades en aquest enllaç.\nDe tant en tant ens agradaria informar-vos sobre els nostres productes i serveis, així com d’altre contingut que us pugui ser d’interès.\nSi accepteu que ens posem en contacte amb vosaltres per aquest motiu, si us plau marqueu la casella que hi ha a sota:\nAccepto la política de tractament de dades i privacitat.


Álvaro Castellanos: "Les UCI estan al 70% d'ocupació i encara tenim marge" - À Punt\nÁlvaro Castellanos: "Les UCI estan al 70% d'ocupació i encara tenim marge"\n01 d'abril 2020 - 21:42\n"Pense que podem afrontar la situació", ha afirmat el vicepresident de la Societat Espanyola de Medicina Intensiva, Álvaro Castellanos. En una entrevista a À Punt NTC, el doctor, que treballa a l'hospital La Fe de València, ha explicat que a les Unitats de Cures Intensives de la Comunitat Valenciana "hi ha un 70% d'ocupació i la nostra capacitat d'expansió encara és gran".\nTot i això, Castellanos ha assenyalat que no hi ha homogeneïtat. "Als hospitals xicotets del sud han ampliat la capacitat al voltant d’un 200% i alguns estan traslladant pacients als hospitals pròxims, mentre que a València encara tenim capacitat d'expansió i el ritme d'ingressos durant els últims tres dies ha disminuït, un fet que ens permet acollir-los amb tranquil·litat", ha dit.\nEl metge ha sigut un dels participants d'una trobada entre tots els caps de servei de les unitats de cures intensives espanyoles i els coordinadors autònoms del Pla AntiCovid. En la reunió "hem relatat quina és la situació de cada comunitat, les necessitats i els límits d'expansió, i també el grau d'implementació dels plans de contingència programats prèviament", ha explicat Castellanos.\nPer últim, sobre el possible desplaçament de recursos entre autonomies, el doctor ha dit que s'ha fet una crida per a saber quants professionals estarien disposats a anar a aquelles zones on hi ha col·lapse. A més, en la reunió d'aquest dimecres s'ha explorat la possibilitat de traslladar respiradors entre comunitats, tot i que "això depén dels governs autonòmics" i "pot passar que els recursos que hui es poden enviar, demà els necessitem ací".


Event – Festival Cordevi\nMenús Km0 Pallarès en PDF\nadmin1 1 d'agost de 2021 Cordevi, Notícies\nEl Pallars escalfa motors per al CORDEVI 2021\nEl Festival de Gastronomia del Pallars s’adapta a la nova realitat i prepara un programa d’activitats vinculades al territori per descobrir la seva riquesa agroalimentària i gastronòmica. El programa Al teu gust, aliments del Pallars de l’Ajuntament de Tremp ja…\nadmin1 1 d'agost de 2021 Cordevi, Esdeveniment\nUn escape room a la vinya, nova activitat al festival CORDEVI\nEnguany, el festival CORDEVI incorpora al programa un nou format d’activitat amb la intenció d’oferir als participants la màxima varietat i diversió. Es tracta d’un joc d’escapatòria, però a diferència dels clàssics escape rooms de ciutat, en aquesta ocasió l’escenari…\n© 2021, Cordevi. Tots els drets reservats. Disseny espainomada.com | Fotografies: Jordi Peró.


Vallcarca: urbanisme especulatiu, urbanisme de resistència – BcnDistricte 11\nPàgina d'inici » 06. Gràcia » Vallcarca: urbanisme especulatiu, urbanisme de resistència\nPosted on 6 Desembre 2015 in 06. Gràcia, A fons, Reportatge\nLa Cantera es va ocupar la primavera passada per donar-li un ús comunitari / Mar Romero\nMar Romero (@Mar_RomeroS) – És un dels barris més petits de Barcelona. Enclau entre el Sant Gervasi més ric, el Park Güell més explotat i la Gràcia cada vegada més turística, a Vallcarca s’hi han concentrat diverses pressions urbanístiques al llarg dels anys. Aquestes pressions urbanístiques que han deixat ferides. Visibles. Entre 2003 i 2014, ben bé la meitat del barri ha estat enderrocat. Això es tradueix en espais buits i solars que s’estenen entre les cases baixes que solien conformar Vallcarca.\nAbans de formar part de Barcelona, Vallcarca era una zona de segones residències pels estiujants de la capital catalana. Va començar a adquirir el seu caràcter de barri popular a partir dels anys 30, quan una onada d’immigració pobla la zona de manera estable. La segona onada dels 50 va revitalitzar encara més el barri: el model característic de baixos amb comerços i plantes de vivendes es va començar a desenvolupar. Hi havia un cine. Una fàbrica. Barcelona acabava a plaça Lesseps, i Vallcarca era perifèria. La majoria de població era mà d’obra a Gràcia o a altres barris de la ciutat.\nEls problemes arriben amb el Pla General Metropolità de 1976 (PGM 76). El Pla preveia construir una via ràpida de sortida de Barcelona que travessava el barri. “És un plantejament que ja venia del franquisme”, explica Marco Luca Stanchieri, membre de l’OACU i GRECS. El PGM afectava unes 25.000 persones de Gràcia i Vallcarca: els habitatges havien d’anar a terra, i per tant no es podien remodelar ni arreglar.\nLa lluita veïnal a Gràcia va aconseguir tombar l’afectació del barri als anys 80, però Vallcarca estava menys organitzada. Avui dia, les cases segueixen sense poder-se tocar, i així ha estat durant quaranta anys. Les conseqüències: la degradació del barri, el despoblament progressiu i l’envelliment de la població. “Si no hi ha cases arreglades, no hi ha comerços i no hi ha població jove. La vida social desapareix”, raona Stanchieri.\nDissabte passat 5 de desembre el veïnat es va concentrar per rehabilitar una casa abandonada i fer-hi un mural / Mar Romero\nEspeculació i resistència\nUna altra de les conseqüències és la baixada del preu del sòl. Un barri degradat és un escenari favorable a què el capital privat entri en joc i comenci a comprar terrenys que després edificarà i vendrà a un preu molt més alt. A Vallcarca la situació era especialment propícia: amb l’arribada del metro havia deixat de ser estricta perifèria, i l’enclau estratègic entre el Putxet, Gràcia, el Park Güell i el Parc Sanitari era especialment atractiu. “Entre 2002 i 2004 Núñez i Navarro compra tot el barri”, explica Stanchieri, que assegura que es van donar casos de mobbing per fer fora al veïnat.\nSón precisament aquests anys els que fan reviure la politització del barri. “Quan el perill es fa imminent, comença a brotar la organització”, recorda Joan Bernà, veí i membre de l’Observatori de Vallcarca. Es crea la Plataforma Salvem Vallcarca, antecessora de l’actual assemblea, i comença a arribar la okupació al barri.\nEl moviment okupa es desenvolupa en paral·lel a la organització veïnal del barri: Vallcarca arriba a ser el segon barri més okupat d’Europa. Les okupacions generen certa divisió entre el veïnat del barri: per a alguns, les seves accions i el seu suport a la lluita veïnal és molt positiva, però per a altres aquesta relació deslegitima la resistència. En molts casos, els processos judicials que desencadenaven les okupacions van endarrerir molts enderrocs, i segons Joan Bernà van “aguantar un cert teixit social i van crear sustrat cultural”.\nUn dels altres conflictes que va sorgir entre el veïnat el va desencadenar la Modificació del Pla General a l’any 2002 (MPGM 2002). El projecte de via ràpida de sortida de la ciutat es va transformar en un vial verd, un carrer de circulació important pero amabilitzat. Algunes associacions de veïns d’Avinguda de Vallcarca estaven (i estan) a favor d’aquest canvi, però és un canvi que implica mantenir l’afectació del nucli antic del barri i per tant el procés de degradació i d’enderrocs.\nLa construcció que no arriba\nEl procés especulatiu culmina quan es construeix a sobre de les edificacions enderrocades. Però això a Vallcarca no ha passat. Tant Bernà com Stanchieri atribueixen aquesta aturada al procés judicial de Núñez i Navarro, a la crisi immobiliària i també a la resistència del moviment veïnal. El fet de que els agents privats no hiconstruissin ha estat positiu d’una banda, perquè ha donat temps d’organitzar-se al veïnat, però també ha estat molt destructiu.\n“Com que no podien construir, van anar enderrocant”, explica Stanchieri. El pic d’enderrocs és l’any 2009: més de 30 cases desapareixen en un sol any. La major part del nucli antic es va enderrocar entre 2008 i 2010, tot i que les primeres actuacions es remunten a 2014. Al febrer d’aquest any, Bagursa va tirar el sostre de una de les úniques cases que es conserven de la façana del barri. Es pot assegurar que ben bé la meitat de Vallcarca ha estat enderrocada. El consistori ha donat ús provisional a alguns (una zona d’horts, un pipican i una àrea de joc), però molts altres han quedat buits.\nEnderrocs del nucli antic de Vallcarca. Font: Observatori de Vallcarca\nÉs per això que un dels grans consensos que ha sorgit entre el veïnat i també amb l’Ajuntament és que els enderrocs s’aturin. És una de les diverses demandes que els habitants de Vallcarca han defensat en els processos participatius que s’han dut a terme en els darrers anys al barri. El primer va ser l’any 2013 i estava impulsat per l’Assemblea de Vallcarca. Posteriorment, el consistori va engegar un taller que va desembocar en una taula de participació. Ara bé, aquesta taula de participació va generar desconfiança perquè, mentre era activa, Bagursa, la constructora pública, va començar a enderrocar un dels edificis al febrer d’aquest any.\nTot i així, el veïnat de Vallcarca ha trobat altres mecanismes per fer sentir la seva veu i reivindicar el patrimoni del barri. Una de les maneres ha estat reapropiant-se de l’ús d’alguns dels solars que han quedat buits. A la cantonada del carrer Argentera amb Farigola, alguns veïns van crear-hi un hort urbà autogestionat a l’any 2012. L’hort segueix actiu avui dia, i s’ha convertit en un dels referents del barri. Carrer Farigola amunt, un altre solar, la Cantera, ha estat reivindicat pel veïnat com un espai on s’hi han fet partits de futbol i altres activitats. Tots dos usos han rebut resposta: el solar de l’hort és propietat de Josep Fité, que aquest estiu va tancar-lo amb una reixa sense permís de construcció. La Cantera també va estar sota perill de desallotjament la darrera primavera.\nLa cantonada del carrer Argentera amb Farigola va ser enderrocada i convertida en l’hort urbà actual. La primera fotografia és d’abans del 2009, i la segona de 2015 / Observatori de Vallcarca i Mar Romero Sala\nEl veïnat de Vallcarca lamenta que tot i els processos participatius la situació no hagi anat a millor al llarg dels anys. “La participació és una eina per distreure a la gent de la realitat amb discursos abstractes”, opina Marco Stanchieri. Assegura que són “una forma de controlar i instrumentalitzar el discurs que està per sota, organitzant-se”.\nÉs per això que l’Assemblea de Vallcarca ha decidit passar a fer propostes en base als consensos que s’han generat entre el veïnat. Això es tradueix principalment en aturar els enderrocaments però rehabilitar el barri i millorar algunes de les condicions urbanístiques, com ara dotar la sortida del metro amb unascensor. També es demanen diversos equipaments, com un institut que ja està assignat però que encara no s’ha dut a terme, o aprofitar Can Carol, un edifici actualment en mal estat, per fer-hi un espai d’autogestió veïnal.\nCan Carol ha de ser un equipament públic pel barri. L’Ajuntament ha anunciat que comprarà l’immoble a finals d’any / Mar Romero\nA més, el veïnat de Vallcarca està convençut de la necessitat de mantenir el patrimoni del barri. “Conservar el patrimoni significa conservar la identitat”, apunta Stanchieri. És per això que es vol tenir especialment en compte el manteniment de la façana del barri, conformat per les cases baixes tradicionals, i que qualsevol nova edificació es faci segons criteris paisatgístics, en lloc de fer construccions de moltes plantes basades en un interès econòmic. En la mateixa línia, pel veïnat és important conservar una sèrie d’espais que ja s’han convertit en símbols, com la Bodegueta a Avinguda Vallcarca, l’edifici de l’Ateneu Popular, que hauria de ser enderrocat de construir el vial verd, o la plaça de la Farigola, un solar que els veïns han convertit en la plaça del barri i un dels punts de trobada principals.\n“El moviment veïnal que porta tants anys a Vallcarca ha generat un discurs i un model de barri”, assegura Joan Bernà. Aquest discurs posa en primer pla un tipus d’urbanisme popular: deixa fora els interessos especulatius per prioritzar altres coses, com per exemple recuperar una vida de barri, dinamitzar-lo econòmicament o implantar un model d’habitatge cooperatiu. “Com que ho hem perdut tot, per demanar que no quedi”, raona Bernà.\nAra bé, aquestes propostes es topen amb la manca de voluntat política de les administracions públiques i amb el capital privat que és propietari de la majoria d’espais enderrocats del barri. El nou ajuntament de Barcelona en Comú genera certes expectatives positives, però no hi ha hagut un apropament formal entre veïnat i consistori. “No hem d’oblidar que les pressions les tenim a sobre”, diu Stanchieri. El que té clar, però, és que el veïnat de Vallcarca, mentre hi sigui, reivindicarà un barri pels habitants: “Vallcarca seguirà sent un barri conflictiu. Si desapareix el conflicte és perquè haurà desaparegut la gent”.


Alizzz, El Guincho, Steve Lean... Vols ser un d’ells?\nAlizzz, El Guincho, Steve Lean… Vols ser un d’ells?\n<< Tornar enrere 13/01/2022\nTaller de Músics Escola de Música imparteix Producció Musical i Flamenco Urbano [Flamenco 3.0], un nou curs que, partint dels nous recursos utilitzats pel flamenco contemporani, permet aprendre producció musical des d’una perspectiva actual.\nQueralt Lahoz, Carlos Cuenca i Cristina López, tres exponents de les noves tendències musicals actuals, aportaran tot el seu coneixement perquè els estudiants aprenguin a usar la tecnologia utilitzada en la producció de la música que avui coneixem com a gènere urbà perquè siguin capaços de traslladar-la a altres estils.\nTota la informació sobre el curs, aquí


La ruta de tapes de la Canonja torna aquest divendres\nTorna la ruta de tapes de la Canonja amb sis dies de propostes gastronòmiques\nPresentació del Des-tapa la Canonja 2017.\nUn total de nou establiments participaran al Des-TAPA la Canonja, que tindrà lloc durant dos caps de setmana de març i abril\nActualitzada 24/03/2017 a les 15:58\nLa ruta de tapes de la Canonja torna amb una quarta edició aquest divendres amb sis dies de propostes gastronòmiques. Bars, cafeteries i restaurants del poble participen al Des-tapa la Canonja amb més de 15.000 tapes. Enguany, el Des-Tapa tornarà a celebrar-se durant dos caps de setmana, i es durà a terme els dies 24, 25 i 26 de març, i el primer d’abril. «Són dies amb molt d’ambient i moviment ja que coincideix el festival de màgia Impossible i la ruta de tapes. És una manera de sumar», comenta el tinent d'alcalde de Promoció Econòmica de l'Ajuntament de la Canonja, Francesc Roca.\nEnguany hi participen nou establiments del poble, que tornaran a oferir tapa i beguda per 2,5 euros. Les propostes que s'ofereixen són: El secret de Carmen & CIA, Tu Shi, Pizza especial barbacoa, Volcà en erupció, Calçotada com a casa, Festa Mediterrània, Montadito Masricart, Mossegada, Regal Raval.\nDe nou, les persones que participen en aquesta ruta gastronòmica es convertiran en el jurat de la millor tapa i optaran a diferents premis. Només caldrà fer el recorregut per nou bars-restaurants participants de la Canonja i lliurar la butlleta del programa segellada. Enguany hi participen: Bar El Racó de l'Orfeó, Bocatín Malagueño, Pizzería Metro, Bar Antídot, Heladería Loli’s, Com a casa, Bar Nova Amistat, Tape Art i Fleca la Raval.\nL'ajuntament atorgarà un premi de reconeixement a l’establiment que obtingui el major número de vots com la millor tapa. L'establiment guanyador rebrà una menció i el premi d'una nit per a dues persones a l'Hotel la Boella que inclou sopar, dormir i esmorzar. L'establiment patrocinador Komkal atorgarà un premi a la tapa més creativa. També hi haurà premis per les persones que realitzin bona part del recorregut del Des-TAPA la Canonja.


EUiA Barberà: Artur Mas i les retallades a Barberà\nLes mesures “contra la crisi” del Governs Neoliberals de CiU, PP i Europa arriban a Barberà:\nComençarem per Salut, la primavera va portar el tancament de les urgències de Badia, l’estiu la suspensió de l’atenció primària al CAP Rosa dels Vents i la disminució del servei d’ambulàncies.\nContinarem per Educació, el mes d’agost coneixem la retallada que pateixen les subvencions de la Generalitat per Llars d’infants, Escola de musica i Menjadors escolars. I continua pendent de solucionar en pressupostos la construcció del Marta Mata.\nQue dir del treballadors públics? Baixades de sou, retard de pagaments, no es cobreixen les baixes laborals...i encara sentim desde les institucions que aquestes retallades no afectan a la qualitat dels serveis.\nO dels quasi 5 milions d’euros que la Generalitat deu al nostre municipi i que posen en greus problemes els propers pressupostos.\nI arriba el 13 de Gener de 2012...,\nel President de la Generalitat programa inesperadement una visita institucional a l’Ajuntament de Barberà i tot el Consistori i forçes polítiques del municipi, excepte ICV-EUiA, el reben amb els braços oberts per que signi el Llibre d’Honor de la nostra ciutat. Sobren comentaris, i segons el nostre parer, falten reflexions individuals perquè la resignació no és una bona opció.\nReflexions que sí van fer les quasi cent persones que també el van rebre a la Plaça de la Vila fent soroll; per recordar-li que no estem d’acord amb aquestes mesures i que es possible sortir de la crisi amb altres polítiques. Felicitats als que vam ser en cos i/o ànima.\nArticle que apareixerà al proper número de la revista "El paper de l'Esquerra"\nPublicado por EUiA Barberà en 14:19


La Cotorra de la Vall: Tavernes rebaixa en 200 punts la Incidència Acumulada (IA) i passa de unes xifres de 588 a 383 per 100.000 habitants\nTavernes rebaixa en 200 punts la Incidència Acumulada (IA) i passa de unes xifres de 588 a 383 per 100.000 habitants\nL’alcalde de Tavernes, Sergi González, i la regidora de Sanitat, Mònica Palomares, han mantingut avui de matí una reunió amb la secretària autonòmica de Salut Pública i del Sistema Sanitari Públic, Isaura Navarro, per a analitzar les dades relacionades amb la COVID-19 i valorar les mesures dutes a terme al municipi.\nTavernes, que tenia fa unes setmanes una IA (Incidència Acumulada) total de 588 casos per 100.000 habitants, o si voleu un 0'588 % en percentatge de cent, ha abaixat més de 200 punts i actualment té una IA de 383 per 100.000, amb un total de 66 casos positius actius a dia d'avui.\nLa secretària autonòmica Isaura Navarro ha valorat positivament les mesures adoptades per l’Ajuntament, com ara el tancament de parcs infantils i jardins, la neteja d’edificis públics o zones comunes, increment de la vigilància policial i l’ajornament d’activitats extraescolars, així com ajornament també d’actes i esdeveniments organitzats pel consistori. Les mesures, aplicades per l'Ajuntament, seguint les recomanacions de la Conselleria de Sanitat Universal i Salut Pública, complementen també les mesures generals adoptades a tot el territori valencià.\nEls reunits han valorat com a positiva que la tendència dels contagis al municipi en la darrer setmana haja estat descendent, però això no vol dir que la situació és bona, més bé és complicada i continua essent indispensable usar la mascareta en tots els àmbits i limitar les reunions socials.\nL'alcalde ha assenyalat que “l’Ajuntament extremarà les mesures per a rebaixar les dades de contagi del municipi. Hem de ser conscients del risc que suposen les reunions sociofamiliars; per això no podem relaxar-nos en l’ús de la mascareta en entorns de confiança”.\nLa secretaria autonòmica, Isaura Navarro, de Compromís ha destacat “la importància de la col·laboració de la ciutadania per a controlar la traçabilitat i frenar el creixement dels contagis. Davant aquesta situació, és recomanable la contenció de l’activitat social de la població i l’ús de la mascareta en les reunions sociofamiliars per a protegir als més vulnerables i reduir considerablement el nombre de contagis a Tavernes durant els pròxims quinze dies”.\nCentre de Salut a la platja\nL'alcalde i la regidora de sanitat de l'Ajuntament han aprofitat la reunió per a traslladar a la secretària autonòmica la necessitat d’obrir el Centre de Salut de la platja de Tavernes i així donar un millor servei a la població que hi resideix i evitar-los els desplaçaments al poble.


Hi havia al principi del carrer de l’Encarnació un camp de futbol en el qual jugava un equip que es deia Unión Deportiva Gracia. Aquest equip ja no existeix, però sempre va ser el rival del Club Deportivo Europa, aquest sí que encara hi és i té el seu propi camp al carrer Sardenya.\nTots dos equips portaven la seva rivalitat als últims extrems. Com aquella vegada que jugaven tots dos i els fanàtics de l’Europa van incendiar la tribuna del Gràcia... és clar que no era de formigó com les que fan ara, era de fusta.\nAquest camp tenia l’entrada pel carrer de l’ Encarnació i donava al carrer Taxdirt. Era propietat d’un senyor que s’anomenava Jesús Escribano, també conegut pel sobrenom de “el jabonero”, perquè tenia una fàbrica de sabons, però va tenir una època dolenta econòmicament parlant, i va haver de vendre’s el camp.\nQui l’hi va comprar va ser una persona molt famosa en aquells anys, ja que era campió d’Espanya de ciclisme, a banda de policia de carreteres. En aquell espai, va voler posar un velòdrom.\nN’hi havia un en venda, a Tarragona, de fusta i el va comprar, però s’havia de muntar... i aquí, vaig intervenir-hi jo!\nAmb l’ajut de dos grans campions del ciclisme com eren aleshores Bahamontes i Corrales, amics d’en Mostajo, que va ser qui va comprar el camp, vam instal·lar el velòdrom.\nEn aquella instal·lació s’hi feien carreres els dissabtes i els diumenges, sempre amb les grades plenes a vessar, perquè en aquella època el ciclisme tenia molta tirada i era un bon negoci.\nCom ara són un gran negoci les residències geriàtriques, ja que ara n’hi ha una que ocupa tot l’espai del llegendari velòdrom Mostajo.\nEnviat per MaryLou a las 9:50 a. m.\nJo també sóc de Gràcia!!!\nCoenec bé tot el barri, encara que ara visc a Tarragona.\nEl meu pare sempre parla del camp del Gràcia, on ell jugava de jovenet.\nEl camp de l'Europa hi havia anat molt. Quan hi passo sento nostàlgia d'aquells anys. Està tot tan canviat!\nVaig veure com feien el Geriàtric que anomenes, hi passo sovint també.\nEstava tafanejant el "teu raconet" i em sembla genial!.Si no ho he entès malament ets de gràcia!,jo en sóc "filla" per molt que des de fa 14 anys visc a Sants.Vaig viure molts anys amb els meus pares al C.Sta creu i 2 anys al carrer Vilafranca. Em conec millor Gràcia que no pas Sants...Al carrer Encarnació recordes l'escola Patufet?alla era jo de moooooolt petita.A veure si coincidim en alguna classe i comentem la jugada!. Em sembla un blog fresc, sense maníes,MOLT SALUDABLE!! una felicitació ben gran. Mercè-destapant cassoles.\nEl meu barri no és Gracia, estem a tocar, però nosaltres som a, Baix Guinardó.\nRecordo molt bé l'escola Patufet!!!\nJo no soc de Gracia pero em sembla meravellos que gracies a les nostres experiencies ens poguem asseventar de coses molt curioses. Jo de fet soc fill adoptiu del barri, jugador de petanca del A.P. Gaudi, de la Ronda del Guinardo i porto pujant al barri 32 anys, des de la Sagrada Familia on visco.\nI ara que contactem, donar-vos les gracies per el vostre recolzament des de les institucions cap al nostre estimat Club.\nAlbert Acero (vice-president del Club A.P. Gaudi) e-mail: "yoteto@telefonica.net"\nBlogspot: "La petanca i jo".


El comitè de Sant Llorenç des Cardassar de El Pi Proposta per les illes abandona la formació | card.cat\nEls membres del comitè Local de El Pi – Proposta per les Illes de Sant Llorenç des Cardassar han decidit abandonar la formació política mesos després de que el regidor de l’Ajuntament ja abandones la formació.\n“Els fets ocorreguts durant el darrer congrés, així com la deriva política del partit i la falta de confiança en la nova executiva ens han fet prendre aquesta decisió”, ha explicat el Comitè de Sant Llorenç des Cardassar.\nTambé afirmen que “la situació del partit en aquests moment està molt allunyada d’aquell esperit que ens il·lusionà a formar part del projecte, els personalismes, les divisions internes, la falta de consens o la duplicitat de càrrecs son fets inassumibles per el nostre Comitè.”\n“La dimissió dels dos darrers presidents del partit, Jaume Font i Antoni Amengual, juntament amb l’expulsió del conseller Pere Soler i la suspensió de la consellera Bel Febrer ens ratifiquen la deriva del partit, i encara que ha sigut una decisió molt pensada ja no ens sentim part d’aquest projecte.”\nAquest article s'ha catalogat com a Política, Sa Costa i s'ha etiquetat amb El comitè local del PI abandona la formació política per Magdalena Ordinas. Afegeix a les adreces d'interès l'enllaç.\n3 pensaments a “El comitè de Sant Llorenç des Cardassar de El Pi Proposta per les illes abandona la formació”\nPau Quina el 11 de maig de 2022 a les 12:59 ha dit:\nEntre això del PI (s’integraran a algun partit aquests regidors? abandonen la política), el nou PP amb cares renovades, el gisca sense en mateu Puigròs, rumors que alguna cosa potser se mogui per sa Coma…. ens obre un nou horitzó polític que feia temps que no vèiem. La cosa se posa interessant…\nAntoni Font el 16 de maig de 2022 a les 22:31 ha dit:\nPau,fa mesos ja que aquesta ma per amunt i per avall no funciona….tornara funcionar?\nPau Quina Jaume el 17 de maig de 2022 a les 9:33 ha dit:\nHo hauràs de demanar al nostre enginyer Joan Tomàs, jo no en sé res. Però bé, jo no som gaire partidari d’aquestes coses típiques de les xarxes, igual que likes i coses similars.


Activitats: auditoria acústica - Generalitat Valenciana\nRegistre dEntitats Col·laboradores en Matèria de Qualitat Ambiental\nImprimeix Activitats: auditoria acústica\nQuè activitats han de realitzar-la?\nAmb caràcter general, han de realitzar l'auditoria acústica com a mínim cada 5 anys, les següents activitats industrials, comercials o de servicis:\nAquelles sotmeses a autorització ambiental integrada, si així s'establix en la seua autorització, i en les condicions o terminis que esta indique.\nAquelles sotmeses a avaluació d'impacte ambiental, si així s'establix en la seua declaració, i en les condicions o terminis que esta indique.\nAquelles en el tràmit de concessió de llicència d'activitat de les quals, hagen sigut classificades com molestes per soroll i vibracions .\nLes activitats que estigueren en funcionament en data 14-12-2005, hauran d'haver realitzat la seua primera auditoria acústica abans del 14-12- 2006.\nL'auditoria acústica és l'autocontrol del soroll generat per una activitat. El titular de l'activitat, és el responsable de realitzar este autocontrol, a través d'una entitat Col·laboradora en Matèria de Qualitat Ambiental.\nTal com establix la normativa autonòmica, l'auditoria acústica consistirà a realitzar les següents operacions, segons el cas d'estudi, en funció de les característiques de l'activitat:\nVerificació de les condicions d'aïllament dels elements constructius d'activitats comercials, industrials i de servicis, que es desenrotllen en locals situats en edificis d'ús residencial o limítrofs amb edificis d'ús residencial. S'haurà de realitzar en la primera auditoria, i quan s'hagen dut a terme modificacions que excedisquen de les obres de mera higiene, ornament o conservació, en els dits elements.\nEn el cas de detectar-se diferències amb el que establix el projecte o allò que s'ha supervisat en auditories anteriors, s'haurà de comprovar el compliment de les condicions acústiques requerides en la Llei 7/2002 i en este Decret.\nIdentificar i caracteritzar els principals focus de soroll.\nComprovació del nivell sonor en aquells punts on se situen els receptors més pròxims. En el cas d'instal·lacions industrials es realitzaran les mesures en el perímetre de la seua parcel·la.\nMesurament dels nivells de fons amb la indústria o activitat parada, en les mateixes condicions (període, proximitat horària, dia laborable i altres) que es van realitzar les mesures amb l'activitat en funcionament.\nMesurament en l'interior de les instal·lacions, si hi ha un límit de nivell d'emissió sonora.\nSi és el cas, el resultat i l'efectivitat de les mesures correctores de la contaminació acústica adoptades en l'activitat o instal·lació.\nSerà l'entitat Col·laboradora en Matèria de Qualitat Ambiental qui determine quins requisits han de verificar-se en cada cas, segons el seu criteri i experiència. No obstant això, per a les activitats que estigueren en funcionament a l'entrada en vigor del decret que el regula (14/12/2004), serà suficient de comprovar que complixen amb els nivells sonors establits en l'exterior i en l'interior de locals limítrofs, fins al moment en què a causa de les circumstàncies establides, adapten les seues condicions d'aïllament.\nEn cas que com resultat de l'auditoria acústica es comprovara l'incompliment dels nivells sonors, l'entitat col·laboradora en Matèria de Qualitat Ambiental informarà l'Ajuntament del municipi on s'ubique l'activitat per mitjà de la remissió d'una carta acompanyada d'una còpia de l'informe de l'auditoria acústica.


Aixeca't poesia: 2017\n"Llàgrima divina" confia a la innocència els pecats de joventut, el mar se'n renta les mans, és la follia que emmetzina el desig, i és la nit la protectora del instant.. fins el despertar quan ja es pot dir que ha passat la primera, quan la llàgrima no es fa esperar. I a la contra trobem "Penitència" quan amb el temps caducat has de pregar per no quedar-te sol a recer dels anys. Per entrar-hi cliqueu enllaç, per veure els dos retrats oposats.\nQUINA AMIGA POTS TENIR...\nÉs fàcil trobar l'amiga ideal? de primeres si, oli en un llum...és després quan ja en mig de la tempesta comencen els esculls que s'han de sortejar per no quedar embarrancat...amigues ni a moltes i la pregunta, quina és la millor que pots tenir?... Per visualitzar-lo cliqueu enllaç, i molta sort.\nVAGI PROP TEU...\nEls somnis, aquests instants en que passen les imatges desitjades, dels que no voldries despertar, dels que esperes impacient una nova entrega, Sols al desvetllar-te torna la realitat, amb la tasca de posar cada cosa al seu lloc. Per entrar-hi cliqueu enllaç, que jo segueixo somiant.\nLA DONA QUE JO VOLDRIA\nEn el dia internacional de la dona treballadora, bé mereix un poema, i qui millor que els nostres primers pares, ensenyant-nos quant d'important sou les dones...el primer convençut fou Adam. Per visualitzar-lo cliqueu enllaç, i reflexionem sense Elles no som res... Publicat per\nLA BELLESA DEL TEU COS\nUn cos o un paisatge, tan se val, son signes de bellesa que encadenen la mirada, estimulant el record. Si pot ser lluny del temps, quedarà gravat la bellesa del moment. Per entrar-hi cliqueu enllaç, per comprovar, com el temps tot ho mata.\nTrist és saber que no hi ha camí que dugui a l'amor...pots intentar-ho, pots incitar-lo..però lo millor que pots fer és conformar-se, sentir-se a prop, a l'ombra esperant que passi l'oblit. A tots els afortunats cliqueu enllaç, sota el solaç de l'esperança.\nEL JOC DE L'AMOR I L'AMISTAT\nL'etern dilema...amistat o amor. Poden fraternalment tindre amistat una dona i un home, igual que dos del mateix sexe? poden confiar-se secrets, poden escampar el plor sobre la sina,? amistat és compartir penes i alegries, i alleugerir el desconsol...i amb el fre de mà posat per si l'amor truca a la porta..sentiment que no el demanes, t'atrapa indefens com una traca que rebenta el pit. Per entrar-hi cliqueu enllaç, si creiem en l'amistat.\nPoema escrit en octaves d'una sola combinació, rerefons d'una elegia d'amor i amb la mort present en el transcurs d'aquests versos, aparentment senzills i emotius. Per entrar-hi cliqueu enllaç, amb tristesa i devoció.\nLA JOVE MODISTA\nDes de "Paisatge Empordanès" no havia tornat a trepitjar el bell paratge, avui he tornat...em bullia pel cap personatges, costums, rituals que configuren la postal del món rural..estava tant avesat que puc donar-ne fe, si m'ha acompanyeu cliqueu enllaç, per entrar-hi i donar-se un passeig una tarda d'estiu\nFADRINES PER MERÈIXER\nApassionada innocència - el món vas descobrint - ja grana l'adolescència - i la història anem escrivint. De joves promeses...de sentiments abaltits, que tot d'una desperten en acabar les messes..quan els blats ja son collits.Per visualitzat-lo cliqueu enllaç, per recordar el primer petó...\nI EN MON COR UN PALAU\nRelat en vers, del sentiment amorós, que cadascú en fa d'ell el seu palau, una nova llar per a l'estimada. Versos romàntics a flor de pell. A l'antiga manera de copsar l'amor. Per entrar-hi cliqueu enllaç, que espera un cel de rimes.\nCANT DE MELANGIA\nMés que un cant és una pregària, és conformar-se amb la nua realitat, del vull però no puc..i així es fa difícil mirar-se als ulls serenament...conformar-se és molt senzill, rebel·lar-se és un infern. Entreu per un moment clicant enllaç, i que el cant sigui agradós.\nÉs un amor existent, és una angoixa declarada, que exigeix i trasbalsa, en tot lloc i en tot moment, fent de tu una ombra vagarosa que no s'atura alegrement. Ets esclau d'Orfeu i del amor d'Eurídice.\nPer visualitzar-lo cliqueu enllaç, i tu eixerit abriva el pas.\nAMAGANT UN RAIG DE LLUM\nCom de difícil és encendre una dona, qui coneix el camí més curt?, Les dificultats fan que tot vagi en augment...a més absència més desig, i la indiferència desborda el cabal. És el que sento dir cada dia. Cada dia, per entrar-hi cliqueu enllaç, hi ha perseverar que el món no es va fer en dos dies.\nLES HORES DESITJADES\nNo hi ha motiu d'inspiració més agraït que aquell que es debat entorn de la dona, sempre haurem de reconèixer l'obra de Petrarca o els nostres J. Mª de SAGARRA, o VICENTS FOIX entre d'altres. La dona com a símbol que fa girar el món...diuen que darrera d'un gran home sempre hi ha una dona, i és sens dubte una gran veritat. Per entrar-hi cliqueu enllaç, i no reprimim els sentiments.\nQUÉ EM DARIEN... Versos plens o tant plens de nostàlgia, versos d'amors prohibits, versos que semblen novel·les que d'amagat elles tenen als seus dits. La rima immortal i la seva màgia. Per visualitzar-lo cliqueu enllaç, confiant en no defraudar-vos.\nLES NITS ARDIDES\nDos versos fan un poema, entre flors i algues marines - i de nit a les carines, canviarem tot pres de tema. Ben diversos LES NITS ARDIDES i CAMINS DE MAR EN DINS..., però sempre incitant a l'amor...Com a inspiració divina. Per entrar-hi cliqueu enllaç, i que l'amor ens duri tot l'any.\nDE NIT A CIUTAT...\nTres versets fan un poema - i no cansen de llegir - si t'equivoques s'esmena - dins les hores de dormir. Per visualitzar-los cliqueu enllaç, veurem si encara en voldríem més.\nDES DEL LLINDAR...\nHe volgut que aquests versos, siguin un relat sentimental, una conversa en el més enllà, l'home debatent-se entre l'amor extingit i el renadiu, dues veus, una morta l'altre viu, drama si voleu, pro ple de desconsol, l'amor no es pot descompartir. Per entrar-hi cliqueu enllaç, i no penedir-se de cap sentiment.\nLA GEMADA VIRTUT\nVersos que ens fan retornar a un segle ja passat, un temps gloriós per a la poesia, editats sense mitjans, o ressorgint en setmanaris literaris...L'alta torre poètica encar s'aguanta per tots aquells grans poetes de la generació del nou-cents. És la meva intenció tan sols apropar-mi. Per entrar-hi cliqueu, enllaç, i respirar un altre temps...una altra època.\nJA ÉS LLUNY DE MI...\nHa trenc d'albada de l'any nou per encetar, de solitud ensonyat mentre escrivia, la tristesa a arribat...i abraçat a la melancolia me'n he adonat del marriment que llenço amb aquests dos poemes, pro el meu camí no dona per a més... de moment. Per entrar-hi cliqueu enllaç, mentre t'espero vida...vida!.\nQUÉ EM DARIEN...


Som plaça de 9 i estem orgullosos - Alcaldia oberta - Ajuntament de Begues\nTot i que quedava enfosquida per l’explosió del carrer Major, la colla dels Encantats ha fet possible una fita castellera més per a Begues\nLes urgències són exigents. Ens obliguen a tenir els cinc sentits en elles fins que van perdent immediatesa i passen a necessitar de menys atenció. Aquest ha estat el cas que hem viscut amb l’explosió registrada al carrer Major. El seu impacte ha estat tan fort i les necessitats de les persones afectades tantes que no ens ha permès a molts de nosaltres dedicar el temps que es mereixen d’altres esdeveniments rellevants que també han succeït en aquests dies.\nProbablement el cas que per a mi és més significatiu és el de la fantàstica diada castellera que tenia lloc el mateix dia de l’explosió, el diumenge 26 de juliol. Des d’aquell dia a Begues som plaça de 9 i encara no havia tingut l’oportunitat de dedicar un moment a subratllar la importància d’aquest fet. Ara, amb l’inici de l’enderroc dels edificis més afectats que marca l’inici del retorn a la normalitat i havent garantit el sostre d’aquells que l’havien perdut, és just i necessari que dediqui un espai a dir ben alt que som plaça de 9 i que estem orgullosos.\nNo és gens senzill que un municipi de la nostra mida i de la nostra comarca assoleixi aquesta distinció en el món casteller. Ni tampoc ha estat fruit de la casualitat. Per arribar-hi ha estat imprescindible l’ambició i l’empenta de la nostra colla, dels Encantats de Begues, i l’impuls que han rebut de les moltes persones voluntàries que s’han sumat a la seva proposta. Per a l’Ajuntament de Begues ha estat també una satisfacció formar-ne part.\nI es que hem de valorar aquest repte com a quelcom més que un esdeveniment casteller. Per al nostre poble significa també donar suport al conjunt de la cultura popular catalana; aconseguir una important projecció entre els municipis catalans i poder mostrar als centenars de visitants que es van rebre tot el que Begues pot oferir. Per tots aquests motiu hem d’estar també agraïts com a població per l’empenta i la voluntat que mostren els nostres castellers.\nAquesta ha estat la primera gran diada que hem viscut. Però és evident que si segueix la progressió que han demostrat els castells al nostre poble no serà, ni de lluny, l’última.\nsolidaritat (15) · comerç (13) · serveis (27) · eleccions (10) · consulta (11) · parlament (3) · camí ral (9) · mobilitat (10) · abocador (4) · parc metropolità (2) · esport (12) · parellada (1) · Eramprunyà (1) · dona (12) · parc del garraf (7) · cultura (39) · pobresa energètica, (1) · desnonaments (1) · empresa (2) · finançament (2) · tapatast (2) · carretera (2) · patrimoni; (9) · ensenyament (7) · gent gran (17) · equipaments (12) · tecnologia (7) · AMI (5) · reflexions (289) · LRSAL (4) · alcaldia (16) · sanitat (5) · refugiats (1) · biblioteca (6) · cinema (1) · ocupació (4) · 9N (5) · ordenances (2) · infants (6) · aplec (1) · lleure (31) · participació, (1) · telecomunicacions (2) · (305) · Nadal (10) · llei (3) · 2019 (10) · 25N (4) · 2017 (3) · patrimoni; (22) · civisme (8) · medi ambient (28) · entitats (28) · coronavirus (31) · sostenibilitat (8) · 2016 (1) · diputació de barcelona (4) · alta tensió (4) · subvencions (5) · hospital (1) · petit casal (1) · reflexions (5) · 902 (4) · participació (35) · festa major (11) · AMB (7) · centre cívic (9) · explosió (1) · LOEPSF (2) · pressupostos (16) · alcohol (1) · Bruguers (1) · yu (1) · centre de dia (2) · 2014 (2) · pagesia (2) · patrimoni (21) · carnestoltes (2) · policia local (7) · família (8) · seguretat (14) · OAC (1) · felicitació (2) · joventut (14) · pobresa energètica (2) · transparència (18) · catalunya (26) · pedrera (4) · salut (3) · habitatge (2) · ermita (3) · 2018 (4)