L’ESCOLA OFICIAL D’IDIOMES IMPARTIRÀ 3r i C1 D’ANGLÈS A TREMP – Pallars, 20-09-18 – Pirineus TV\nEnguany l’Escola Oficial d’Idiomes a Tremp seguirà impartint el curs de tercer i també el del nivell C1 d’anglès. Aquesta notícia arriba després que a principis d’estiu, els estudiants al voler-se matricular es van trobar que el tercer havia desaparegut de l’oferta formativa de Tremp.\nEstava previst que tercer desapareixia a Tremp i a Vielha de manera que es va posar en coneixement dels serveis territorials d’educació a Lleida, de diputats pirinencs i de la mateixa delegació del govern a l’Alt Pirineu i Aran per tal de fer reconsiderar aquesta decisió, tal com finalment ha estat. Des del territori es remarca que en cap cas està justificat el fet de treure serveis bàsics al Pirineu.\nAmb els cursos de tercer i el C1 Tremp tindrà una oferta total de 4 nivells de l’Escola Oficial d’Idiomes en anglès.\nParlen al vídeo: MARIA PILAR CASES, REGIDORA CULTURA TREMP


El Reial Madrid guanya l'Athletic i agafa per primera vegada el lideratge\n10 maig 2021 07:48\nUn Ronaldo estel·lar maquilla un dolent partit dels homes de Carlos Queiroz\nEl Reial Madrid guanyà (3-0) l'Athletic al Bernabéu i va aconseguir el lideratge en aprofitar-se de l'empat del Depor a La Condomina. Malgrat la golejada, les ocasions i el futbol les va posar un conjunt basc que va fallar sol davant Iker Casillas en innombrables ocasions abans que Ronaldo inauguràs el marcador, sentenciàs en la represa i donàs el tercer gol a Luis Figo. Poques vegades un resultat ha reflectit menys la realitat del joc.\nGreu un aficionat basc\nUn aficionat de l'Athletic de Bilbao va ser hospitalitzat a la capital amb pronòstic molt greu després de rebre l'impacte d'una botella de vidre en els voltants de l'estadi de Vallecas i després de presenciar el partit Rayo Vallecano-Èibar. L'aficionat va patir un traumatisme cranioencefàlic.


“La universitat, en català!”: una campanya per promoure i agilitzar les queixes lingüístiques dels estudiants | Notícies | Plataforma per la Llengua\n"La universitat, en català!" és una nova campanya per facilitar les denúncies per vulneracions lingüístiques a la universitat i per sensibilitzar els estudiants dels drets dels catalanoparlants a Catalunya, les Illes Balears i el País Valencià. Impulsada per Plataforma per la Llengua, la Federació Nacional d'Estudiants de Catalunya (FNEC) i el Sindicat d'Estudiants dels Països Catalans (SEPC), la campanya ofereix als alumnes una web perquè facin arribar les denúncies a través d'un senzill formulari que els posarà en contacte amb el servei de queixes de la campanya i amb el de la seva universitat.\nA la web launiversitatencatala.cat, amb un tràmit de menys de cinc minuts, els estudiants hauran de facilitar el nom, un correu de contacte, la informació dels estudis i el nom de la facultat i la universitat on estudien. A més, hauran de seleccionar quin tipus de vulneració han patit i podran explicar el seu cas concret. El servei redirigirà els estudiants a una adreça concreta de la seva universitat per assegurar que segueixin el procediment establert per cada institució. A més, Plataforma per la Llengua es farà càrrec del tractament de les dades per fer un seguiment de l'evolució de les vulneracions i analitzar la situació global. Cada quadrimestre, les organitzacions impulsores publicaran un informe dels resultats.\nPlataforma per la Llengua, FNEC i SEPC animen els estudiants a presentar-hi una reclamació quan alguna assignatura no s'imparteixi en la llengua que consta al pla docent, quan hi hagi una manca d'oferta d'assignatures en català als graus i als màsters i quan es vulnerin els drets lingüístics en qualsevol altre aspecte.\nLa iniciativa també té per objectiu que els estudiants coneguin i prenguin consciència dels seus drets. Així, en un apartat específic de la web, s'informa del marc legal que els protegeix i es mostren exemples reals de testimonis que en denuncien l'incompliment. S'hi explica, per exemple, que a la universitat és un dret parlar i fer els exàmens orals i escrits en català, queixar-se a l'administració en cas d'una vulneració de drets lingüístics o rebre acollida per seguir els estudis en la llengua pròpia del territori.\nLa campanya també s'adreça als rectorats de les universitats. En un manifest al qual ja s'han adherit entitats de diferents parts del domini lingüístic, se'ls reclama tres mesures perquè els drets dels catalanoparlants quedin garantits. En primer lloc, se'ls demana que augmentin el percentatge d'assignatures ofertes en català, de manera que tots els graus i màsters ofereixin un 60% de grups de docència en català i que, en el cas dels graus, es tendeixi cap al 80%. També es reclama que s'exigeixi un nivell mínim de català en la contractació de personal docent i d'administració i serveis. Per acabar, els signants reclamen que els serveis lingüístics de les universitats disposin de recursos suficients per solucionar amb rapidesa els incompliments del pla docent, és a dir, els casos en què una assignatura prevista en català acaba impartint-se en castellà o en una altra llengua.\nLa iniciativa pretén centralitzar la presentació i la gestió de les denúncies lingüístiques a les universitats. Per aconseguir arribar a tothom, es proposa que les entitats que ho vulguin s'afegeixin a la iniciativa com a col·laboradores, que contribueixin a difondre les accions i el material de la campanya i que afegeixin a les seves webs un enllaç a www.launiversitatencatala.cat\nManifesta de la campanya\nÀmbit de treball d'Educació i universitats\nTens dret a estudiar en català a la universitat


MUFACE: NO a la desaparició de classes passives. Pel manteniment i sostenibilitat de MUFACE.\nNO a la desaparició de classes passives. Pel manteniment i sostenibilitat de MUFACE.\nNO a la desaparició de classes passives.\nPel manteniment i sostenibilitat de MUFACE.\nNo a retallada de drets socials.\n15-D i 18-D: continuen les mobilitzacions.\nSigna en contra de l'extinció de les classes passives i pel manteniment i millora de MUFACE... (+)\n• CCOO rebutgem enèrgicament la decisió del Govern de declarar l'extinció de classes passives\n• El proper dia 15 s'organitzaran concentracions de protesta a tot l'Estat\nLa Federació d’Ensenyament de CCOO expressem el nostre radical rebuig a la mesura aprovada divendres pel president del Govern, José Luis Rodríguez Zapatero, per la qual es preveu la desaparició del règim de classes passives. Això suposaria que els nous funcionaris s'integrarien en el Règim General de la Seguretat Social. La mesura s'inscriu en un paquet d'altres encaminades a la progressiva privatització de serveis públics i a l'agressió permanent contra les condicions laborals i socials dels empleats públics.\nSigna en contra de l'extinció de les classes passives i pel manteniment de MUFACE


Nous descomptes: cursos de la Sala Beckett, tardor 2016 | Associació d'Escriptors en Llengua Catalana\nNous descomptes: cursos de la Sala Beckett, tardor 2016\nEls cursos cobreixen els àmbits de dramatúrgia, interpretació, creació escènica i altres disciplines per a totes les edats i tots els nivells. Han començat aquesta tardor, i tenen lloc a la nova seu de la Sala Beckett (c. Pere IV, 228-232, Poblenou, Barcelona).\nAmb el canvi de seu la Sala Beckett comença una nova etapa pel que fa a l’activitat de formació i experimentació teatral, i amplia la seva oferta de cursos i seminaris.\nLa formació teatral s’enriqueix amb el contacte i l’experiència amb altres disciplines artístiques, tècniques i de pensament. Per això, a la dramatúrgia i l’escriptura (a les quals des de sempre hem prestat especial atenció) s’incorporen ara altres àrees de coneixement com la interpretació, la direcció, la teoria teatral o altres àmbits no estrictament escènics.\nDels cursos que comencen aquest octubre i novembre destaquen un curs d'iniciació a l'escriptura teatral a càrrec de Marc Rosich; un curs especialitzat de dramatúrgia a càrrec de Pau Miró; un curs de Glòria Balañà de direcció escènica, un curs de divulgació sobre l'obra de Josep M. Benet i Jornet a càrrec d'Enric Gallén; un curs d'introducció a l'escriptura de llibrets musicals impartit per Guillem Clua; a més d'un taller de dansa, un taller de disseny i creació de webs, un curs de creació escènica i un curs d'il·luminació escènica. En aquest enllaç hi trobareu un document amb informació dels cursos amb descompte disponibles en aquest moment.


La bombolla de la crisi de les cures ha petat - directa.cat\nVa sent hora que fem un donatge a totes les professions que han contribuït a cuidar, guarir i, per què no, fer avançar la ciència i la societat\nCarla Alsina Muro ahurea_\nFormo part d’un llinatge d’infermeres, llevadores, on l’àvia feia de cap de la tribu; una estirp de dones que van dedicar-se des de diferents vessants a la infermeria. La mater familias, l’àvia Maria, va ser practicant, va fer autòpsies i va fer néixer molts i moltes surienques. Deia sovint que havia vist el cul de mig poble. La meva mare va explicar-me la seva vocació des de ben petita, i l’estatueta d’infermera de la seva promoció avui encara corre pels prestatges de la casa familiar.\nL’altre dia, dinant amb la Mercè, li explicava com se m’ha fet de present aquest llinatge en aquest moment en què s’ha posat sobre la taula com és d’essencial aquesta feina. “Que curiós que besàvia, àvia, tietes i mare fossin totes infermeres”, li dic. “Era de les poques sortides professionals i dignes que tenien: o mestres o infermeres”, em contesta. La infermeria s’entenia com un saber menor, complementari a la medicina, unes dones formades per ajudar homes a fer la feina de veritat. Margalida Miró explica com durant el franquisme la infermeria s’ensenyava com a “mà executòria i prolongació del cervell del metge” i que la identitat de la infermera s’havia de basar en l’anonimat, ja que la rellevància i la virtut de poder destacar només estava reservada al metge.\nLes històries que han explicat tota la vida les dones infermeres de la meva família contradiuen de ple aquesta subordinació i aquesta manca d’identitat pròpia. Va sent hora que fem un donatge a totes aquestes professions que han contribuït a cuidar, guarir i, per què no, fer avançar la ciència i la societat.\nLa Montse, la tieta, porta més de mitja vida dirigint residències de gent gran, i aquests mesos d’estat d’alarma, des de la seva jubilació, no ha deixat aquests aprenentatges enrere i els ha posat al servei de la crisi que s’ha obert en aquest àmbit arran de la pandèmia. L’atenció a la dependència és un àmbit de treball de les cures imprescindible perquè la vida social funcioni, dia a dia.\nDurant el segle XX, a Occident, la població ha guanyat trenta anys d’esperança de vida. Si passes els esculls de morts per càncer o de mort per alguna disfunció orgànica abans dels 70 anys, és molt probable que superis els 85, els 95 i fins als 100 anys, i és especialment en aquesta darrera etapa vital quan la gent necessita més assistència i suport. No només per a les tasques més actuals i complexes, com xatejar per internet o fer una trobada per videoconferència, sinó que aquest suport es torna necessari, sobretot, en les tasques més senzilles de la quotidianitat, com cuinar, menjar o rentar-se.\nHi ha persones grans que poden tenir malalties, però cal refermar que envellir no és una malaltia\nCom deia Amaia Pérez Orozco fa pocs dies a la Comissió de Reconstrucció del Congrés dels Diputats, aquestes tasques de cura són necessàries cada dia, cada hora, i no es poden aturar. Les anomenava la cara B del sistema. La feina de cuidar la gent gran recau sobretot en els membres de la família. Aquest sistema de cures informals s’ha ocupat històricament de resoldre les necessitats de cura i, com bé sabem, històricament ha recaigut sobre dones o s’ha repartit desigualment. Si passaven a formar part del mercat de treball, han estat mal pagades i no s’han reconegut socialment com a necessàries.\nI en aquesta manca de reconeixement, en aquest allargar la vida sense tenir en compte les necessitats de les persones associades a la vida en el seu dia a dia, és on la bombolla de la crisi de les cures ha petat. S’ha fet insostenible i inclús insuportable la desatenció de l’atenció a la dependència, la cara més obscura d’un desig d’immortalitat, l’ombra del privilegi de qui pensa en unes polítiques d’atenció des del millor preu, la rebaixa més gran per externalitzar un servei que, avui dia, sabem que és essencial.\nParlo amb la Montse i em diu que ella és de les que pensa que les residències de gent gran són llocs de vida i que hem de fugir del risc de sanitaritzar-les molt perquè solem unir vellesa amb malaltia, i no sempre és així. Hi ha persones grans que poden tenir malalties, però envellir no és una malaltia. Si com a societat no ho veiem així, no dignifiquem la vida en aquesta etapa. M’explica que el model d’atenció centrada en la persona, si s’apliqués de veritat, ajudaria a potenciar l’autonomia en la presa de decisions de la gent gran, posant la mirada en les capacitats que encara tenen, i això dona significat al temps de vida, la vida viscuda, el present en la vellesa.\nAlmudena Hernando suggereix en l’arqueologia de la identitat que el que anomenem ritus primitius dels nostres avantpassats els feien molt capaços i capaces de navegar pels camins de la complexitat identitària i més hàbils per acceptar els canvis vitals, també en l’ancianitat i la finitud de la vida i el camí cap a la mort. El nostre model civilitzatori ha exclòs aquesta última etapa vital, ja que la vida de les persones no productives no té valor i a sobre és l’etapa de la vida en què gastem més recursos de les administracions sense aportar-ne de manera material.\nLa crisi de les cures ha petat, ja ho hem dit. Aquests dies hem vist com s’ha donat veu a molts familiars de persones grans que, indignats per la manca de recursos, la limitada infraestructura dels centres, la manca d’equips amb bona formació i l’insuficient personal per atendre totes les dimensions de la persona i tantes altres mancances, han posat el crit al cel i fins i tot han denunciat aquests centres les persones que hi treballen. No puc posar-me a la seva pell, el que sí que puc dir és que aquestes mancances no són noves.\nEns hem de preguntar què hauria passat si haguéssim pensat i articulat el funcionament de les residències com a llocs per viure-hi bé. La Montse em segueix fent reflexionar: considerem les persones grans dignes, malgrat les limitacions físiques i psíquiques? Les administracions reconeixen la necessitat d’equips multidisciplinaris formats a molts nivells? Estem relegant l’atenció a la dependència a empreses grans, filials de corporacions, fons d’inversió, i aquest sector és incompatible amb la dignificació i la dignitat.\nLa reflexió és material i també filosòfica, així com el repte que ens toca encarar com a societat. L’economia feminista ens fa pensar des de les necessitats i els desitjos. Esperem que pugui ser així. Els nostres i les nostres grans s’ho mereixen.\n« Galeristes, ‘millennials’ i els descendents bastards de la cultura capitalista\n“No hem deixat morir les arrels que ens queden” »


Mont Kenya - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nSortida de sol al Mont Kenya\nGran Vall del Rift i Els Set Segons Cims\nRift d'Àfrica Oriental\nCentre de Kenya, a tocar de la Vall del Rift\n0° 06′ S, 37° 12′ E / 0.1°S,37.2°E / -0.1; 37.2Coord.: 0° 06′ S, 37° 12′ E / 0.1°S,37.2°E / -0.1; 37.2\nBatian (5.199 m )\nsetembre 1899 primer ascens\n1899 per Halford Mackinder\nEl mont Kenya és la muntanya més alta de Kenya, i la segona més alta de l'Àfrica rere el Kilimanjaro i per sobre el mont Stanley. Els pics més alts de la muntanya són el Batian (5.199 m), el Nelion (5.188 m) i el Lenana (4.985 m). Està situat al centre de Kenya, just al sud de l'equador, al voltant de 150 km al nord-est de Nairobi.\nLa muntanya és un volcà isolat i extingit, que va entrar en erupció per darrer cop fa de 2,6 a 3,1 milions d'anys. Als seus vessants s'hi troben diferents i variats biomes; les zones més baixes són de bosc sec, que canvien a bosc de muntanya de ginebrons i podocarpus al voltant dels 2.000 m, amb un cinturó de canya americana als 2.500 m, que canvia a un bosc superior d'arbres petis recoberts de molsa i líquens. Al voltant dels 3.500 m existeix una zona afroalpina, amb unes roques característiques i gegantines. Repartides al llarg dels set cims que formen la muntanya es troben dotze petites glaceres que estan reculant en extensió des de l'any 1850.\nL'àrea dels voltants de la muntanya es troba protegida perquè té l'estatus de parc nacional. El Parc Nacional i el bosc natural del mont Kenya han estat declarats Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO.\nEl poble kikuyu ha cregut tradicionalment que Ngai, l'ésser suprem, viu al mont Kenya, anomenat per ells Kirinyaga.\nEl missioner Johann Ludwig Krapf juntament amb Johannes Rebmann van ser els primes europeus que van reportar l'avistament del mont Kenya, l'any 1849. La primera ascensió documentada va ser la feta per Halford John Mackinder, C. Ollier i J. Brocherel, el 13 de setembre de 1899. El cim més alt (Batian) és d'una dificultat tècnica elevada en l'escalada. Per contra, la clàssica ruta del Diamond Couloir és de dificultat moderada. El cim Nelion va ser escalat per primer cop per Eric Shipton l'any 1929, i Shipton i Bill Tilman van completar la travessa de la carena entre els dos pics més alts. El Point Lenana, de 4.985 metres, es pot fer caminant. El mont Kenya s'escala millor al gener o febrer per la cara sud, i a l'agost o setembre per la cara nord.\n↑ Time Atlas of great explorations; ISBN 0-7230-0344-0\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Mont Kenya\nWeb oficial del mont Kenya (anglès).\nWeb de la UNESCO sobre el mont Kenya Arxivat 2007-03-01 a Wayback Machine. (anglès).\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Mont_Kenya&oldid=29974403»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 13 abr 2022 a les 01:23.


Un munt d'idees: Com prevenir el mal d’esquena: Seu correctament\nCom prevenir el mal d’esquena: Seu correctament\nHem comentat en els nostres articles anterior que evitar el mas d’esquena està en gran mesura a les nostres mans, hem de modificar els hàbits mal adquirits i ens costa molt trencar els mals costums, però ho hem de fer pel nostre bé.\nTambé t’hem donat idees de com fer-ho. Avui volem parlar te de la postura que tenim en el nostre dia a dia a l’hora de seure.\nPer exemple, si acostumes a ester molta estona asseguda, hauràs de tenir en compte que la teva columna vertebral estigui quant més recta millor (les teves cames han de fer un angle de 90 graus respecte la teva columna vertebral). Has de repenjar bé l’esquena al respatller de la cadira, i els teus braços han d’estar paral•lels a la taula o fins i tot les mans una mica més baixes que els colzes.\nLa pantalla de l’ordinador t’ha de quedar a l’alçada dels ulls, però no més alta, perquè llavors patiran les vèrtebres cervicals.\nNo oblidis que és convenient que t’aixequis i et moguis una mica quan hagi passat al voltant d’una hora. Aprofita llavors per fer una mica d’estiraments (els que ja hem comentat en articles anteriors), i si estàs a la feina els pots fer al lavabo. Així evitaràs l’anquilosament.\nEtiquetes de comentaris: Columna vertebral, Control postural, Estiraments, Mal d’esquena, Salut, Vèrtebres cervicals


José Gargallo Gregori: ELS MALNOMS DE LA VALL D'UIXÓ\nUN PATRIMONI SOCIAL\nÉs un fet cert que les nostres societats s'estan tornant cada vegada més fredes, que la convivència cada vegada té menys d'humana i entranyable, que ens estem convertint gairebé en autòmats que circulem pels carrers sense mirar ni tan sols a aquells amb qui ens creuem.\nPerò, per sort, aquesta situació, molt comú a les nostres ciutats tan poblades, encara no es viu als pobles. Viure en un poble és relacionar-se, contactar, comunicar, tractar diàriament uns als altres i, per què no, conèixer-nos pels malnoms.\nGeneralment, per a ningú és un problema el portar el malnom (jo estic molt orgullós de ser net de Joaquin de Rotxil i Dolores la Pistola, fill de José el Xurro, nebot de Pepe Mineta i el Nadalo i casat en la neta de Miguel de Patas i Paco el Rullo) encara que hi ha gent que no accepta de bon grau el malnom que arrossega i per a alguns és un insult el que se li digui amb ell; això ha donat lloc a més d'una discussió o fins i tot a la ruptura de relacions en més d'una ocasió.\nEls malnoms, formen part de la història del poble. Quan parlem o sentim parlar de "L’Abobachics”, “Barrac”, “L’Esperança”, “El tio Lligona” , La Pera, del Xicote... en són els protagonistes.\nGloria La Pera i Joaquin del Chicote\nEls malnoms formen part del patrimoni. Perquè els malnoms que a continuació anomenarem, són, sens dubte, un retrat de la societat del moment; el reflex de la vida de un poble, d’una comunitat de gent que hi conviu, que necessita identificar-se d’alguna manera i que ve transmetent-se de pares a fills des de generacions molt llunyanes i que nosaltres hem d’estar ben orgullosos de dur-los i fer tots els possibles per a què no desapareguin.\nPerquè el malnom neix en el fons d'una necessitat de comunicar-nos, de contactar amb l'altre, de referir a l'altre i per això ens acosta i estreta més els llaços que en un poble petit, com una teranyina, ens uneixen a uns amb altres.\nQui no s'ha creuat alguna vegada amb un iaio caminant pel poble i recolzat sobre el seu gaiato després de la precisa revisió ocular, de sobte diu...\nXiquet... i tu de qui eres?\nVicente Rovira (Papai), Andres Lopez,\nManolo Ortiz (Alboraya), Francisco Villalba (Melons)\nEls que no heu tingut la sort de conviure en un poble, o sou massa joves, pot ser no es reconegueu en una situació així, però molts altres tindreu un mig somriure pensant que vos ha passat moltíssimes vegades quan algú hi ha intentat escodrinyar el vostre llinatge.\nEl senyor o senyora que t'interroga no espera que li digues el teu nom, ni el de ta mare, ni el de ton pare, això no li val de res, no és una informació rellevant per reconèixer a les persones. No vol sentir un cognom com a resposta. En els pobles la majoria d'habitants comparteixen tres o quatre cognoms que es repeteixen constantment en diverses combinacions i no serveixen per diferenciar uns d'altres. Ja se sap, diu el refrany popular... Joseps, Joans i ases n'hi ha en totes les cases.\nEixa persona que t'observa per damunt les ulleres vol conèixer el malnom amb el qual es coneguda la teua família en el poble amb la fi de poder ubicar-te dins del retrat familiar. Quan li contestes, de Jose el Xurro, l’encarregat dels camions de Segarra... automàticament diu... aaaahhh ja està clar mante!!! i de seguida t'ubica més ràpid que el Google Maps.\nEls malnoms ha estat el mitjà d’informació que la gent ha fet servir quan volia parlar d’alguna persona (Conxeta l’Ollera) o d’alguna casa del poble (Casa La Jesussa).\nEl malnom era la forma ràpida de saber de qui es parlava o de qui es volia parlar.\nFINS A L'ARRIBADA DE LA RÀDIO I DE LA TELEVISIÓ, els temes de conversa de la gent del poble sempre giraven a l'entorn de la vida local. Normalment, es parlava de la feina, dels veïns, de si hi hauria bona o mala collita, de si Teresín la Morra s'havia trencat una cama, de si Pepe l' Hort havia collit una carabassa de 5 kg, de si a, Paco l’ Herbero se li havia mort l’Haca, de si Sento Esperansa anava al darrere de la pubilla de La Cacaurera , de si Pepe Traca, era un malparit, de si el diumenge feien ball al Casino del Noy, de si el Pigós havia estat el més votat de les eleccions municipals, entre d'altres.\nL'ús del renom pràcticament formava part de qualsevol conversa que dues o més persones tinguessin. Això feia que fa uns 100 anys, quan la Vall tenia uns 5000 hab., tothom o la majoria de gent es conegués. Per tant, el malnom en aquelles èpoques era necessari per comunicar-se i per estar al corrent de qualsevol esdeveniment que afectés els vallers.\nL'ARRIBADA DE LA RÀDIO, primer, i de la televisió, després, va fer que la gent es tornés més individualista i es quedés més tancada a casa, i que els temes de conversa anessin canviant. La gent, a poc a poc, va anar deixant de parlar dels afers de la vida local per parlar de les notícies que arribaven d'arreu del món. Aquest canvi d'hàbits en els temes de conversa va propiciar que els malnoms s'anessin deixant d'utilitzar i que el seu ús quedés relegat a les persones grans. Així, doncs, quan aquestes persones hagin marxat, haurà desaparegut una cultura que ha format part de la nostra vida quotidiana durant un bon grapat de segles.\nAvui dia, com que ja no s'utilitzen tant els malnoms i tampoc no sabem el nom i el cognom de la majoria de la gent del carrer i del barri, quan volem parlar d'algun d'ells a una altra persona és tot un poema. Després d'una bona estona d'intentar explicar a l'altre qui és la persona en concret, com a últim recurs acabem dient: "si aquell que té un cotxe blanc i que la seva dona va tenyida de ros...\nExemple del caràcter identificador del malnom en aquesta fitxa d'un treballador de la fàbrica de Segarra on en les seves dades personals hi té un apartat dedicat al seu malnom.\nEl coneixement dels malnoms d’una comunitat és alguna cosa més que una simple enumeració de curiositats.\nEls malnoms són un fet lingüístic existent, popular i que analitzant-los expliquen molt, no sols de les persones que el porten sinó del lloc d’on són.L’estudi dels malnoms ens aporta :\n· coneixement sobre la vida i la dinàmica dels pobles\n· ens ajuda a aprendre a conèixer i tractar els membres de la comunitat des de dins.\n· Els malnoms que es refereixen a oficis expliquen quins treballs existien al poble, alguns desapareguts, d’altres no.· Analitzant-los es pot fer un esbós de la base econòmica que imperava en un temps en concret i que amb els anys de segur ha evolucionat i canviat.\nRich, Isabel de (fent aixereta)\nDels malnoms es pot deduir:\n· la qualitat lingüística en la parla de la gent del poble\n· el grau de castellanització que té el poble, atès que els malnoms sorgeixen del llenguatge col·loquial.· A més a més, entre altres coses, el recompte deixa entreveure moltes vegades el percentatge aproximat de gent forastera que el poble té, perquè la majoria de les vegades a la persona de fora se li posava el malnom del poble d’on procedia.· També amb els malnoms es descobreixen un grapat d’històries i anècdotes que al capdavall han estat els motius que han portat a inventar el malnom.\nNadalo (Manuel Escuder), El gallo (Vicente Abad),\nCapa (Vicente Marco i La Sabatera (Tere Aragó)\nAquest treball és una petita contribució a un dels aspectes més interessants de la vida d’un poble, la forma d’anomenar-se del seus veïns.\nMirant al futur, és una realitat que aquest tipus de vida i societat en la qual van néixer aquests apel·latius ja és molt diferent a l'actual i que la forma de relacionar-se dels nostres joves, de les generacions que ens succeeixen, va per altres camins. Tot i això, encara que alguns d'aquests apel·latius ja no són usats per ells, també és cert que van sorgint altres que, com malnoms en principi, van servint perquè es bategin els uns als altres, encara que segurament aquests apel·latius tindran una vida molt més curta que aquests malnoms que s'han anat transmetent generació rere generació, configurant una part de la identitat d'una comunitat i contribuint a aquest encant tan particular, tan suggerent, i per a alguns tan desconegut, com té viure en un poble.\nAquest és un treball de recopilació fruit de la meva inquietud, que com a docent que sóc, de intentar transmetre als meus alumnes la cultura i tradicions del nostre poble. A més a més, mitjançant aquest bloc, pose a l'abast del professorat una eina de treball que els permeti donar tot l'ús que consideri oportú.\nActualment, són en camí de desaparèixer què, d'una manera o altra, donaven certa personalitat al nostre poble i, per a què en allò que siga possible, es perpetuen, els dediqui aquest espai del meu bloc.\nMelengue,Vte. Esteve el Coixet ,José Tormo,\nFco. Calomarde el Maño,Manolito el F N i Vte. Bernat el Seno\nDefinició de malnom.\nSegons el DCVB (Diccionari Català-Valencià-Balear) un malnom és: «nom popular aplicat a una persona, i, per extensió, a tota una família o grup de gent més o menys nombrós, que sol tenir com a origen una referència a un lloc, a un altre nom de persona, a un ofici o càrrec, a una simple qualitat física o moral, a una anècdota de caire ironicohumorístic, etc».\nUn malnom és, per tant, una manera d‘identificar algú per un motiu o per un tret determinat. El malnom sorgeix d‘un fet puntual que permet individualitzar molt més la identitat d‘una persona, per damunt del nom i del cognom oficials heretats per tradició familiar. És ben constatat com en ocasions els informadors consultats coneixien perfectament el sobrenom del veí, però en desconeixien per complet el cognom.\nMomo Miguel el , Manolo de Pelegrí,\nLLuis de resistència, Paco la Ramona\nOrigen dels malnoms\nEls malnoms es crearen en un ambient col·loquial, sense seguir les regles de la llengua culta i que tendeixen a fer curt el nom o a transformar-lo sense haver d’utilitzar el nom i el cognom. Antigament, era quasi obligat per poder conèixer i designar les persones utilitzar el seu malnom. Sorgiren per poder diferenciar els noms i cognoms que sovint es repetien a una localitat. El que si es pot dir és que els motius bàsics que porten a la creació dels malnoms en cada persona són fonamentalment de tres tipus: culturals, de caràcter i anecdòtics.\nEls motius culturals són els que pretenen establir un vincle amb la tradició i amb els costums, treballs o hàbits de les persones.\nEls motius de caràcter s’instauren basant-se en els aspectes físics o morals de qui es parla.\nEls malnoms anecdòtics són els més nombrosos, qualsevol cosa dita, qualsevol succeït és motiu suficient per a l’elaboració d’un malnom que, tal volta, es transmeta de generació en generació.\nPapay Alfredo, Pepe Tido, Vicente Barralón,\nVicente el Sare, Paco la Ramona\nMalauradament no sabem l’origen de tots els malnoms, en molts casos perquè han estat heretats d’algun avantpassat llunyà i la circumstància en concret que va portar a la creació del malnom, s’ha perdut en el temps i no ha estat transmesa oralment.\nGata Tereseta la, Angeles Ranera y Antonia la churra\nSi observem els malnoms vallers, descobrim com hi ha una sèrie d'observacions molt simples.\nPer exemple, un fet prou clar és el que els vallers es coneixien pels seus malnoms. A més, es coneix el nom propi, que de vegades es col·loca junt al renom (Paco el Cabrero ).\nEn altres ocasions el que apareix com acompanyament és l'apel·latiu "Tio ó El Tio", tan de moda hui dia (Tio Farra, El tio Lligona ).\nPerò el que sol aparèixer poc és el cognom dels individus. Diaga, La\nAltra característica notable és la transmissió hereditària dels malnoms; passen de pares a fills encara que en aquests no es donen les característiques que feren aplicar-los als seus avantpassats. D'ahí que de vegades els malnoms no siguen els més apropiats i això es veu molt clarament en aquells que són nom d'ofici o en els descriptius. Per exemple, coneixem a un "Paeller" o un «Rotxil» que no ho són, perquè heretaren el malnom d'algun avantpassat a qui, segurament, sí els seria escaient. Aquesta norma general d'herència té les seues excepcions: en el cas que un fill presente «alguna cosa» que el faça destacar, es guanyarà un malnom propi tot i que en el fons seguirà conservant el de la seua família. Mut, Paco el / El Torero\nDe tota manera cal tenir en compte que l'herència es fa de manera molt peculiar: el pas d'un pare a un fill comporta el diminutiu del malnom ("Betum", "Betumet").\nSi l'hereu és dona, es femenitzarà el renom afegint-li una "a" final ("El Corretger " La Corretgera" ). I quan, al cap del temps, siga de tota una família, es formarà el plural ("Les Corretgeres" ). ;\nPer últim caldria indicar que llevat de rares excepcions, tots els malnoms consten d'una sola paraula ("La Blanca", "Bocana". A més, hi ha una gran quantitat d'ells que són castellanismes, que no són paraules netament valencianes "El tio Chaleco" (al marge d'aquells completament castellans "Gorrumo" ve del castellà gorromino per tan que era molt agarrat).\nAquests fets són proves clares de la degradació i castellanització sofrida pel llenguatge local ja que els renoms no estan creats amb paraules estranyes sinó emprant sempre els mots d'ús quotidià.\nPer altra banda és clara l'existència de malnoms castellans, els quals, en alguns casos, segons hem pogut comprovar, foren donats a persones forasteres, castellanoparlants, que s'integraren en el nostre poble i que foren plenament acceptades per aquesta ("Manyet" "El tio Branquitas".\nDe izquierda a derecha Picaso, Simón Sampedro ( Simonet),\nFructuoso Pepe Barrera, Ernesto de Tirolá Manolito Segarra Poteta\nPer tal d'aconseguir un mínim d'interés, hem fet una classificació dels malnoms vallers, ja que tan sols una llista, per molt llarga que fóra, no deixaria de ser pesada i avorrida. Com és sabut, tota classificació per ella mateixa es incompleta i subjectiva. En el present cas cal afegir el fet de desconèixer l'origen de la majoria dels renoms, i sols ens podem basar en el significat de la paraula, freda i de vegades carent de sentit per a nosaltres al ser llevada de les circumstàncies que l'originaren, que forma el malnom en sí. Per eixe motiu hem fet els apartats de la classificació tan elàstics com ha estat necessari. Una major precisió requeriria estudiar exhaustivament cas per cas amb una minuciositat pròpia d'una tesi doctoral.\nAgustina, La Romalda, La Peseta, Lola del chiquillo,\nAntonia la Churra, Mari, Lolita la Panolla y Rosita\nPer tal de veure els malnoms tan sols deveu clicar damunt de cada apartat.\nMalnoms acompanyats d'introductors.\nMalnoms acompanyats de el Tio ó La Tia.\nMalnoms dels aspectes físics o de caràcter.\nMalnoms procedents de topònims.\nMalnoms procedents de noms i cognoms.\nMalnoms relacionats amb vegetals.\nMalnoms relacionats amb animals.\nMalnoms de qualitats, habilitats i aficions.\nMalnoms feminitzats, masculinitzats i pluralitzats.\nMalnoms amb derivacions per sufixació.\nMalnoms relacionats amb la manera de parlar.\nMalnoms relacionat amb la religió.\nMalnoms relacionat amb l'aristocràcia i d'influència forastera.\nEn aquest enllaç podeu consultar tots els malnoms enregistrats.\nLlistat de tots els malnoms per ordrealfabètic.\nEls malnoms també formen par de la lletra del cançoner de La Vall. En aquest enllaç trobareu una mostra.\nSI ALGÚ NO HO VIST REFLECTIT EL VOSTRE MALNOM O EN CONEIXEU D'ALGÚ QUE NO APAREIX O EL SEU SIGNIFICAT HO SABEU O NO ÉS EL QUE DIC O SI ÉS UN ALTRE MITJANÇANT AQUEST ENLLAÇ PODREU FORMULAR LA VOSTRA APORTACIÓ O SUGGERÈNCIA.\nEl 7 d'octubre de 2015 vaig fer una xerrada en el Barri del Roser sobre els malnoms i de la que podreu consultar-la entrant en aquest enllaç\n* Publicació programa de festes de Sant Vicent. Col·lecció de 1400 apodos. José Abad “El Peix (Classificats per homes i dones)\n* Antroponimia. Els malsnoms de La Vall. Juan Francisco Fuertes Palasí\n* Motivacions dels renoms de la Plana Baixa (II). Lluís Gimeno Betí\nAida Albiar 12 d’agost de 2019, a les 16:40\nGenial, hi eixia un home que es com un iaio per a nosaltres (Vicente el coixet), gracies per aquesta publicació extraordinaria del nostre poble.\nPepe Talamantes 26 d’agost de 2019, a les 11:12\nNo encuentro el apodo de"els mellanos",y su origen.\nMe podéis informar,por favor.\nJose Gargallo 3 de maig de 2020, a les 12:52\nDisculpa que no et contestara; però fins avui no he vist el comentari. El mellono i la mellana si els tinc enregistrats. Es troben en l'enllaç: http://josegargallo.blogspot.com/p/llistat-alfabetic-dels-malnoms-de-la.html Ho senc però desconec el seu significat i origen. Tal vegada tu podries indagar entre els teus familiars i si trobes alguna cosa t'agrairia m'ho passés.


PARTIDA DE PILOTA DILLUNS | La Pobla Televisió\nVint-i-quatre hores després de la partida de promeses arribaven els professionals de la pilota valenciana. Un dilluns més el trinquet acollia una partida amb la qual continuar la tradició dels dilluns. Esta setmana el torn era per a l’enfrontament entre De la Vega i Carlos, amb l’equipació roja, i de Pablo i Salva, de blau.\nEls primers quinzes de joc van estar molt igualats, però la partida anava a dur un camí que poc s’anava a aparéixer als primers minuts d’encontre. El conjunt roig va jugar de manera excel·lent i van fer una partida quasi perfecta. De la Vega va ser l’estrela de la vesprada, jugant una partida molt bona, i acompanyat de Carlos que va ser molt segur, aconseguiren obrir un espai insalvable al marcador, amb un 50 per 30 que deixava sense opcions a la parella blava. Però quan tot pareixia que anava a ser de color roig els blaus van reaccionar, especialment pel bon fer de Pablo que es resistia a perdre, tant ell com Salva van aconseguir retallar distancies al marcador i ficar un 50 per 40 que allargava la partida i donava emoció en el trinquet. Al remat 40 va ser el sostre dels blaus i la partida va acabar guanyant-la De La Vega i Carlos per 60 a 40.\nEls aficionats a la pilota valenciana encara tindran una nova cita este diumenge dia 13 de maig amb una doble cita. Des de les deu i mitja del matí les integrants femenines del club de pilota disputaran una partida d’exhibició. Carla, Aroa, Sandra, Maria, Llum, Majo, Anna i M.Angeles donaran el tret d’eixida a un matí que tindrà com a gran reclam un cartell de luxe amb 300€ de premi a la corda. Una vegada finalitzen les dones del club, començarà la partida entre Soro III i Javi contra Puchol II i Nacho.


Castel Fleuri Tours França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n10, Rue Groison, La Petite Arche, Tours, França, 37100 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Castel Fleuri\nConvenientment situat a Tours, Castel Fleuri és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. També són a fàcil accés Museu del Gremi d'Obrers, Museu d'Arqueologia, Gran Teatre.\nA Castel Fleuri, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes.\nCastel Fleuri té 15 habitacions, totes amoblades amb gust per tal d'oferir comforts com telèfon, aparell de televisió, plat de dutxa. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Castel Fleuri.


Conflicte Tempo: Torna el servei de neteja als edificis municipals de Salou\nLes escoles de Salou són alguns dels punts on més s'ha patit la vaga de neteja dels darrers mesos. | Facebook\nSalou recuperarà dilluns vinent el servei de neteja als equipaments municipals\nL'Ajuntament aprova la contractació d'urgència d'una nova empresa que subrogarà les treballadores de Tempo fins que es faci la nova concessió\nRedacció dijous, 5 de març 2020 - 18:25h\nEl conflicte de la neteja a l'Ajuntament de Salou agafa vies de resolució. Un mes després de trencar el contracte amb Tempo, el govern municipal ha aprovat aquest dijous 5 de març la contractació d'urgència d'una empresa que substituirà l'anterior a partir de dilluns vinent, 9 de març. Aquesta companyia es farà càrrec de forma provisional de la neteja de tots els equipaments municipals fins que es tregui a licitació una nova concessió.\nLa nova empresa subrogarà totes les treballadores de la neteja a partir de dilluns\nTal com han confirmat fonts sindicals a aquest mitjà, la nova subcontracta començarà a oferir la neteja subrogant les anteriors treballadores de Tempo, que fan vaga des de fa mesos i que arrosseguen més de tres nòmines impagades. La situació havia arribat a un límit\nDesprés de resoldre la concessió amb Tempo Facility Services (adjudicada fa només un any) per «incompliment culpable de l’empresa de les seves obligacions contractuals», el consistori salouenc va iniciar un sondeig de diverses empreses per tal de buscar qui es fes càrrec de la neteja mentre es redacten unes noves bases per treure a concurs el servei. Tot i que un parell de companyies van dir que no en un primer moment, ara l'equip de govern hauria assolit un acord per contractar a Acciona Facility Services mitjançant un procediment d'emergència.\nCal recordar que l'Ajuntament pagava uns 75.000 euros al mes per aquest servei a Tempo. Com a mesura d'urgència per forçar una solució, des del passat mes de novembre l'equip de govern va decidir no abonar les factures pendents a Tempo fins que no pagués els sous de la plantilla i tornés a oferir el servei amb normalitat. Aquests diners, juntament amb la garantia abonada per Tempo el seu dia, serviran al consistori per poder fer front al pagament de sous pendents a les treballadores de la neteja.\nPreocupació de les mares i pares per la brutícia a les escoles de Salou\nLa nova empresa s'encarregarà de netejar les dependències de l’Ajuntament de Salou i el Patronat de Turisme, així com escoles, instal·lacions esportives i la resta d'equipaments de propietat municipal. Precisament la neteja dels centres escolars havia aixecat darrerament les queixes de les mares i pares dels infants, que veien amb preocupació com la brutícia a les aules s'agreujava dia a dia i exigien una solució urgent per recuperar la neteja.\n🎤 ÚLTIMA HORA: Anuncien els concerts del Festival de Música de Cambrils 2020!\nSalou Ajuntament de Salou vaga neteja


Tres programes d’À Punt Mèdia desembarquen en la fira de Cocentaina - À Punt\nTres programes d’À Punt Mèdia desembarquen en la fira de Cocentaina\n'Al ras', 'Territori Sonor' i 'À Punt directe' es traslladen a la localitat.\nAutoritats han visitat l'emissió del programa 'Al ras'.\n31 d'octubre 2018 - 18:04\nDos programes de la ràdio d’À Punt, Al ras i Territori sonor, i el magazín de la vesprada de la televisió À Punt directe han fet programes especials amb motiu de la fira de Cocentaina.\nAl ras, el magazín matinal de la ràdio d’À Punt, presentat per Jèssica Crespo, ha emès el programa des de la capital del Comtat. Durant tres hores ha entrevistat el cantautor Andreu Valor, el ciclista Vicent Belda o el director del Museu Arqueològic Provincial d’Alacant (Marq), Josep Albert Cortés, entre altres.\nEl magazín matinal de la ràdio ha fet repàs de l’origen d’aquesta fira, però ha parlat d’altres temes, com ara el Projecte Minerva de l’Ajuntament de Cocentaina, el primer grup policial contra la violència masclista.\nPer la seua banda, Territori sonor s’emetrà des de Cocentaina. Durant el programa es parlarà de la creació musical a les comarques de l’Alcoià i el Comtat, i es farà un repàs del panorama musical del municipi i els seus protagonistes, entre altres temes.\nI divendres el magazín de vesprada de la televisió autonòmica, presentat per Carolina Ferre amb Juan Nieto i Joan López, s’emetrà des de Cocentaina, on es desplaçarà una unitat mòbil i l’equip del programa. Serà la primera vegada que À Punt directe eixirà dels seus estudis habituals per a fer un programa especial.\nEl magazín entrevistarà el cuiner de Cocentaina Kiko Moya, que té dues estreles Michelin, també parlarà amb una ama de casa d’aquesta població, que preparà una pericana, i dedicarà una altra part del programa a parlar dels mestres torroners de Xixona. La música i la dansa del municipi estaran ben presents en el programa.\nD’altra banda, À Punt estarà present en la fira amb un estand informatiu per a donar a conéixer millor la ràdio, la televisió i el web.\nTotes les emissions d'À Punt Mèdia es poden trobar en l’enllaç següent: https://apuntmedia.es/va/


Tercera edició del programa d'inserció laboral '30 Plus' al RubíForma - Economia - Rubí TV\nEls participants adquiriran experiència laboral i rebran formació i acompanyament\nRubí Forma participarà de la nova edició Programa 30 Plus, que està destinat a la inserció laboral de persones a l'atur de 30 anys o més, subvencionat per la Generalitat i el Ministeri de Treball.\nEl programa, que es va iniciar el passat 19 de novembre i s'allargarà fins el 30 d'abril de 2020, treballa en diversos eixos: la prospecció i assessorament d'empreses, l'acompanyament en el procés de contractació i formació, la formació vinculada al contracte de treball i a les necessitats de la persona participant, i l'experiència professional mitjançant un contracte laboral.\nPer tal de participar en el Programa 30 Plus, el requisit són tenir 30 anys o més, i s'adreça preferentment a aturats de llarga durada, baix nivell formatiu, risc d'exclusió social, dones que hagin patit violència de gènere i persones nouvingudes que es trobin en situació de desavantatge laboral.\nAmb aquest programa, les persones participants adquiriran experiència laboral a través d'un contracte, rebran formació vinculada a l'experiència i també acompanyament al llarg del procés tant de formació com de contractació. Els objectius són millorar l'ocupabilitat dels 35 participants i també la inserció laboral a través de contractes directament relacionats amb l'itinerari ocupacional del candidat.\nEl projecte comença amb la selecció de candidats, que es realitza a través de sessions informatives, i les empreses interessades faran un contracte mínim de 6 mesos i màxim de 9 subvencionables. Durant tot el projecte, el candidat estarà tutoritzat, per tal de treballar la seva inserció laboral. Fins l'1 d'agost de 2019, es farà prospecció d'empreses per trobar ofertes laborals que encaixin amb el perfil ocupacional dels possibles candidats.\nLa convocatòria del Rubí Forma serà la tercera que desenvoluparà el servei d'ocupació. La valoració retrospectiva del projecte és molt positiva: amb la intermediació del teixit empresarial de la zona s'ha possibilitat la gestió del projecte amb eficàcia, i els indicadors van aconseguir obtenir un índex d'inserció del 100% dels candidats.\nEl programa s'ha dut a terme per l'Ajuntament de Rubí, i se signarà un conveni de col·laboració amb l'Ajuntament de Castellbisbal per aquesta nova convocatòria, ja que s'ha valorat com a molt positiva la cooperació que s'ha desenvolupat entre els dos ens.


alcaldes.eu | L’Alcaldessa de Calella pregonera a la Festa Major d’Arnes\n21.07.15 - ARNES • Terra Alta\nEl municipi, situat en un turó al costat del riu Algars va ser declarat per la Generalitat de Catalunya bé d’interès cultural.\nL’alcaldessa de Calella, Montserrat Candini, farà demà, dimarts 21 de juliol, el pregó oficial de la Festa Major d’Arnes, que se celebra en honor a Santa Maria Magdalena, patrona d’aquest municipi. Candini ha manifestat que és per ella un honor i una satisfacció que l’hagin convidat a fer el pregó d’aquest vila tan bonica.\nArnes és un dels dotze municipis de la Terra Alta i es localitza en un turó, al costat del diu Algars. La bellesa i els diferents estils que arquitectònics que es troben el municipi: l’Ajuntament d’Arnes que data de l’any 1584 és renaixentista català; L’església de 1963 és d’estil gòtic i els portals d’accés al nucli fan que aquesta població sigui d’una bellesa extraordinària i de una gran vàlua arquitectònica i històrica, per la qual cosa el 1992 el Govern de la Generalitat declara bé d’interès cultural, en la categoria de conjunt històric al poble d’Arnes. D’altra banda, el Parc Natural dels Ports i els seus voltants representen un entorn únic pel municipi.


Arrenca la temporada! | CF Damm\nLa temporada 2020/21 del CF Damm ja està en marxa. Els tres juvenils del Club i el Cadet A han protagonitzat el primer dia d’activitat futbolística després de més de cinc mesos d’aturada.\nEls equips cervesers han completat una sessió d’entrenament al Municipal d’Horta que marca l’inici del curs futbolístic, encara sense dates oficials per a la tornada a la competició. El director executiu, Carles Domènech, el director esportiu, Albert Puigdollers, i el coordinador de futbol 11, Gerard Roca, han donat la benvinguda a les plantilles en nom del president Ramon Agenjo.\nL’entrenador del Juvenil A, Luis García, ha destacat la felicitat de tornar a la feina i de retrobar-se amb tothom. “Estic molt content de veure els nois amb ambició i amb unes cares d’il·lusió tremendes per jugar a futbol. Han arribat tots molt bé i tinc moltes ganes de començar a treballar amb ells”, ha declarat el tècnic del primer equip.\nLa resta d’equips, des del Cadet B fins al Benjamí B, a més del Juvenil Femení, iniciaran els entrenaments a la Teixonera la setmana que ve. A més, el primer equip i les noies es concentraran a Puigcerdà.


Sistemes de cultiu hidropònics\nLa hidroponia és un sistema de cultiu que es basa en el cultiu de plantes sense terra. A la hidroponia pura no s'usa cap tipus substrat, és l'aigua el que actua com a suport i font d'aliment de la planta.\nTambé hi ha variants de la hidroponia en la qual trobem substrats, sempre inerts, com el coco, arlita o argila expandida, mapito, roques volcàniques, pedres, entre d'altres, que serveixen com a suport per a les arrels però en els que l'aigua, i els nutrients que conté, segueix sent la font d'aliment per a les plantes.\nDesprés dels anys d'investigació i desenvolupament de les noves tecnologies implementades en la hidroponia, sorgeixen dos tipus de sistemes de cultiu hidropònics, els sistemes amb recirculació i els sistemes a solució perduda.\nEn els sistemes hidropònics el creixement de les plantes de marihuana és explosiu, sent el mètode de cultiu més ràpid i productiu que podem trobar al mercat. Són ideals per a aquells cultivadors que requereixin d'un creixement vigorós i floracions abundants.\nSistemes hidropònics amb recirculació\nEls sistemes hidropònics en recirculació es basen en un circuit tancat en què hi ha un dipòsit on es troba l'aigua amb els nutrients. Aquesta aigua amb nutrients surt del dipòsit i realitza un circuit, que pot variar segons sistema, on l'aigua sempre torna al seu punt inicial, el dipòsit, després de passar per les arrels de les plantes.\nEn els sistemes de recirculació, com ara: Atlas, el GHE EBB & Grow , Aeros, Aqua Farm, Water Farm , Nutriculture, entre d'altres, cal realitzar un manteniment de la solució nutrient (aigua amb abonaments). El manteniment de la solució nutrient es basa en mantenir estable 1 Ec i un PH en el dipòsit, de manera que quan l'EC o PH es desajusta cal reajustar-perquè tots els paràmetres de cultiu estiguin correctes ia més és necessari canviar la solució nutrient cada 10 dies per una de nova.\nSistemes hidropònics a solució perduda:\nEls sistemes hidropònics a solució perduda, a diferència dels de recirculació, es basen en un circuit obert on el punt d'inici és el miso que el de recirculació, el dipòsit de nutrients, però l'aigua de reg no es recupera. La diferència bàsica és que l'aigua amb nutrients que surt del dipòsit no es torna a fer servir per al reg, sinó que aquest va a un dipòsit de recollida per a ser rebutjat.\nEn aquest cas, amb els sistemes hidropònics a solució perduda els ha de muntar el conreador usant un dipòsit de nutrients, un sistema de reg automàtic i una safata de cultiu amb drenatge on sota s'instal·la un petit dipòsit de recollida d'aigua per posteriorment poder rebutjar-la.\nAutomatismes per controlar l'EC i el PH en els cultius hidropònics\nPer facilitar el manteniment automàtic de la Ec i del PH en els sistemes de recirculació o en sistemes a solució perduda existeixen productes com la Bomba PH Kontrol01 o el Milwaukee EC MC740 amb bomba dosificadora d'EC que ajuden àmpliament en el control i manteniment de la solució nutrient.\nAtlas S12 - 4 Sistema de reg gota a gota\nAtles S12 - 4 Testos a goteig és un sistema de cultiu hidropònic de recirculació senzill, compacte i efectiu per al cultiu de plantes de cànnabis i d'horticultura en general. El sistema està compost per una base on es troba el dipòsit de nutri [...]\n(No hi ha stock)99.00€\nAtlas M12 - 8 Sistema de reg per gota a gota\nAtlas M12 és un sistema de cultiu hidropònic de recirculació compacte, lleuger i de fàcil ús, que s'adequarà a les diferents vessants del cultiu hidropònic com el coco, la arlita, els daus de llana de roca o el mapito, ara ja disponible en Alc [...]\n(No hi ha stock)137.00€\nAtlas L12 - 16 Sistema de reg gota a gota\nAltes L12 és un sistema de cultiu hidropònic basat en la recirculació de la solució nutrient utilitzada per al cultiu de cànnabis o hortalisses en general. Aquest sistema es basa en tres parts, la part inferior, trobem situat el dipòsit que f [...]\n(No hi ha stock)235.00€\nTubito 7mm 26cm amb sprayer\nAlchimia t'ofereix aquí un tub per a sistemes de cultiu hidropònic , perfecte per muntar el reg automàtic del nostre cultiu. Aquest tub equipat amb un ruixador fa 7 mm de diàmetre i 26 cm de llarg . [...]\nRecanvi dipòsit 100L per l'Atlas M12/L12\nAqui pots trobar els tancs de recanvi dels sistemes de cultiu hidropònic Atlas M12 o el seu germà gran, el Atlas L12 , ara disponible en el catàleg de material per al cultiu de marihuana Alchimia. Fabricats a partir de plàstic de gran qualitat, [...]\nMitjà/Gran (No hi ha stock)33.40€\nSistema hidropònic GHE EBB&GROW\nAlchimiaweb us presenta el sistema de cultiu hidropònic EBB&GROW, dissenyat per General Hydroponics Europe seguint els principis de la irrigació per fulx i reflux. Es sistema creat per GHE és molt fàcil de fer servir, sent apte tant per a pr [...]\nAlchimia us presenta al seu catàleg de material per al cultiu del cànnabis, les cobertes de recanvi per als sistemes de cultiu hidropònics Atlas. Fabricades en plàstic de gran qualitat, es poden tallar fàcilment per adaptar-lo a les nostres pla [...]\nAquesta petit tap de 5 mm us permetrà tapar els conductes dels vostres sistemes de reg. Ara disponible a alchimaiweb.com [...]\nAlchimia us presenta aquest petit tanc de recanvi de 50L per utilitzar amb l'Atles S12, ara disponible en el nostre catàleg de material per al cultiu del cànnabis. Generalment utilitzat amb el sistema de degoteig Atles S12 , es podrà així reempl [...]\nSafata de drenatge Atlas S12\nAquesta és la safata de drenatge de recanvi per al Sistema hidropònic Atlas S12, però també es pot utilitzar de forma independent. Disponible al catàleg de material per al cultiu de marihuana interior d'Alchimiaweb.com Fabricat especialment per [...]\n(No hi ha stock)26.90€\nEl sistema de hidroponia Aeros I funciona segons el sistema Deep Water Culture. Invertint molt poc substrat, espai i fertilitzants, farà meravelles amb les teves plantes de marihuana. El sistema consta una galleda que fa de dipòsit, amb una obertu [...]\n(No hi ha stock)39.90€\nAeros IV Master System és un sistema de cultiu hidropònic de recirculació conegut en el món de la hidroponia com un Deep Water Culture. En aquests sistemes de cultiu les arrels queden una part suspeses la meitat en l'aire i l'altra meitat amb els [...]\n(No hi ha stock)145.00€\nATAMI Wilma Sistema Hidropònic\nAtami Wilma Sistema Hidropònic és un pack que es compon de tots els elements necessaris per a realitzar un bon cultiu hidropònic. És un kit de molt fàcil acoblament. Els avantatges d'un sistema d'aquestes caracter&i [...]\n4 testos (No hi ha stock)90.00€\n8 testos (No hi ha stock)135.00€\n16 testos (No hi ha stock)260.00€\nEl sistema NFT és molt conegut a Holanda, tant per les seves grans rendiments com per la seva facilitat d'ús. A més és fàcil de reutilitzar o rebutjar ja que utilitza com a substrat un film o manta pel qual passa una fina pel·lícula de [...]\nGHE AquaFarm - 45L\nEl AquaFarm de General Hydroponics és un sistema de cultiu dissenyat per a contenir de 1 fins a 6 plantes. El funcionament del AquaFarm és eficaç, de confiança, fà cil d'usar i assequible ; permet a les plantes créixer més rà pid i obtenir un [...]\nGHE WaterFarm - 15L\nEl WaterFarm de General Hydroponics és un sistema de cultiu hidropònic molt adequat per a principiants i també per a cultivadors més experimentats. Tècnicament, és molt similar al Aquafarm , també de General Hydroponics; el Waterfarm només [...]\n5 llavors (No hi ha stock)59.00€ 47.20€


Ciutat TOTS __CADIZ__ CHICLANA DE LA FRONTERA CHIPIONA __HUELVA__ AYAMONTE HINOJOS HUELVA ISLA ANTILLA ISLA CRISTINA MAZAGON PUNTA UMBRIA __SEVILLA__ ALBAIDA DEL ALJARAFE ALCALA DE GUADAIRA BOLLULLOS DE LA MITACION CAMAS CARMONA CARRION DE LOS CESPEDES CASTILLEJA DE LA CUESTA CORIA DEL RIO DOS HERMANAS ESPARTINAS GERENA GINES GUILLENA HUEVAR DEL ALJARAFE MAIRENA DEL ALJARAFE OLIVARES PILAS SANLUCAR LA MAYOR SEVILLA\nAdossada Mairena del Aljarafe\nTOTS __CADIZ__ CHICLANA DE LA FRONTERA CHIPIONA __HUELVA__ AYAMONTE HINOJOS HUELVA ISLA ANTILLA ISLA CRISTINA MAZAGON PUNTA UMBRIA __SEVILLA__ ALBAIDA DEL ALJARAFE ALCALA DE GUADAIRA BOLLULLOS DE LA MITACION CAMAS CARMONA CARRION DE LOS CESPEDES CASTILLEJA DE LA CUESTA CORIA DEL RIO DOS HERMANAS ESPARTINAS GERENA GINES GUILLENA HUEVAR DEL ALJARAFE MAIRENA DEL ALJARAFE OLIVARES PILAS SANLUCAR LA MAYOR SEVILLA\nPis - Ayamonte (Ctra. del Parador-Centro Comercial)\nAdossada - Mairena del Aljarafe (La Puebla del Marqués)\nXalet - Sevilla (La Palmera - Manuel Siurot)\nApartament - Olivares (Centro) , Superfície Construïda 53m2, 1 Habitació , 1 Banys.\nLocal comercial - Carrion de los Cespedes (centro) , Superfície Construïda 70m2.\nPis - Sanlucar la Mayor (La Paz) , Superfície Construïda 86m2, 3 Habitacions, 1 Banys, Ascensor.\nPis - Carrion de los Cespedes (centro) , Superfície Construïda 120m2, 20m2, 3 Habitacions, 2 Banys.\nApartament - Camas (Vega del rey) , Superfície Construïda 51m2, 1 Habitació , 1 Banys, Ascensor.\nVenda 65.100 €\nPis - Sanlucar la Mayor (San Pedro) , Superfície Construïda 74m2, 2 Habitacions, 1 Banys.\nVenda 72.250 €\nPis - Olivares , Superfície Construïda 134m2, 3 Habitacions, 2 Banys.\nAdossada - Olivares , Superfície Construïda 131m2, 3 Habitacions, 1 Banys.\nPis - Ayamonte (Centro) , Superfície Construïda 85m2, 2 Habitacions, 1 Banys, Ascensor, Tot Exterior.\nPis - Isla Cristina , Superfície Construïda 86m2, 2 Habitacions, 2 Banys, Distància del mar 3 Km..\nCasa - Pilas (CENTRO) , Superfície Construïda 94m2, 55m2, 2 Habitacions, 1 Banys.\nApartament - Camas (Centro - Camas) , Superfície Construïda 57m2, 1 Habitació , 1 Banys, Urbanització.


Hip hop per a joves al parc de la Ciutadella amb el Rough Diamonds | Barcelona Cultura\nParc de la Ciutadella (Pl. de la Cascada)\nHip hop per a joves al parc de la Ciutadella amb el Rough Diamonds\nTorna a Barcelona un concurs coreogràfic adreçat als barcelonins i barcelonines més joves. Si us agrada ballar hip hop (o veure'l ballar) i us sobra el flow, passeu-vos el dissabte, 1 d'abril, pel parc de la Ciutadella.\nJa és la cinquena edició del Rough Diamonds, un concurs en el qual participen tot de joves de la ciutat que es van inscriure abans del 3 de març passat i que, ara, es disposen a posar a prova, davant del públic, la seva tècnica i coordinació. La trobada s'anuncia amb un cartell (a la imatge, un fragment) que va ser creat per la jove Lucía Armiño, que el va presentar al Concurs de cartells dels festivals per a joves que convocava l'àrea de Joventut.\nVeniu a la Ciutadella dissabte i veureu tot de grups de joves amb molt de talent. Tots tenen entre 12 i 18 anys (es formen categories de júniors i sèniors segons l'edat dels participants en cada grup) i han d'haver participat en algun un taller de hip hop que s'hagi impartit en algun equipament o, com a novetat d'enguany, en algun centre d’ensenyament de primària o secundària.\nJa veureu quin partit li han tret aquests joves a tot el que han après als tallers en els quals participaven. Ara competeixen entre ells en un concurs de coreografies que descobrirà nous talents i repartirà premis al flow, és a dir, al grup que demostri estar més unit i funcionar de manera més cohesionada, a la tècnica i coordinació i, finalment, al missatge i originalitat de l'actuació.\nEls premis, però, no són l'únic atractiu del Rough Diamonds. I és que, a més de les competicions dels joves inscrits, la festa inclou també exhibicions de professionals i aficionats al hip hop amb un coneixement extens de les danses urbanes i masterclasses de hip hop en les quals els visitants podran aprendre uns quants secrets i tècniques sobre aquest estil.\nLa cita, una trobada que cada any té més prestigi entre l'escena del hip-hop de la ciutat, està organitzada pel departament de Joventut de l'Ajuntament, l'Espai Jove Garcilaso, l'Espai Jove La Fontana, el Casal de Joves Casa Sagnier, el Centre Cívic Convent de Sant Agustí i l'Eix Jove. En la cita de l'any passat van participar prop de 135 ballarins i prop de 500 espectadors i espectadores.\nSi voleu saber més sobre el Rough Diamonds, consulteu el Facebook o el web de la Regidoria de Joventut que anuncia la convocatòria.


SDLI és l'empresa de Sociedad de la Innovación | MarcSolerMena\nL’empresa Sociedad de la Innovación es dedica a connectar organitzacions a el talent, intern i extern. El seu objectiu és generar cultura d’innovació en les corporacions per resoldre qualsevol repte.\nInicialment el nostre treball en SDLI es va centrar en aplicar el SEO al seu bloc. Al cap d’uns mesos vam acordar gestionar tota la comunicació interna, dirigir el seu bloc i les seves xarxes socials. La publicació de 2 articles setmanals, l’actualització de contingut i l’aplicació del SEO van ser les tasques de manteniment del bloc. Des que vam començar l’activitat el seu posicionament orgànic es va duplicar i amb això les visites.\nVam coincidir amb un rebranding del negoci que afectava tots els àmbits. Vam estar actius en tot el procés i vam participar en la construcció de la nova identitat de marca. El nou web, el bloc i les xarxes socials van començar a mostrar la nova línia i la coherència requerida per l’empresa. Actualment són una empresa referent en el sector de la innovació i un mitjà que recomanem realitzar un seguiment especial.


Ripoll congela els impostos i puja l'IPC a les escombraries | NacióRipollès\nRipoll congela els impostos i puja l'IPC a les escombraries\nL'equip de govern de CiU aconsegueix el suport d'ERC a les ordenances mentre que el PSC s'absté\nper Arnau Urgell, Ripoll | 30 d'octubre de 2013 a les 11:17 |\nEn temps de crisi la majoria d'ajuntaments intenten congelar els impostos per no augmentar la pressió fiscal als ciutadans. Així ho ha fet l'Ajuntament de Ripoll que no en tocarà cap –activitats econòmiques, béns immobles, vehicles, plusvàlues...- tot i que sí que modificarà a l'alça alguna de les taxes. En el cas de les escombraries, una de les que acostuma a generar més polèmica, enguany pujarà com l'IPC (1,7%) després que l'any passat es rebaixés un 2%. La proposta presentada per l'equip de govern de CiU va comptar amb el suport d'ERC, del regidor no adscrit Xavier Fernàndez mentre que el PSC va optar per l'abstenció.\nEl regidor d'Hisenda, Josep Maria Creixans, va defensar unes ordenances fiscals molt continuistes. En aquest sentit IAE, IBI, impost de vehicles, plusvàlues i l'impost de construccions no pujaran ni una dècima. El responsable dels números a l'Ajuntament de Ripoll també va destacar que per segon any consecutiu s'ha evitar demanar una actualització dels valors cadastrals fet que a la pràctica ha estalviat un augment de l'11%. A més, s'han augmentat bonificacions en l'impost de vehicles –ara també inclouen els que utilitzen gas liquat- i en el de plusvàlues en les transmissions en cas de mort d'un familiar.\nOn sí que s'han produït canvis són a les taxes. La de recollida d'escombraries, que regula el Consell Comarcal, augmentarà segons l'IPC (+1,7%). En aquest sentit es passarà de pagar 122,5 a 124,6 euros anuals mentre que els que tenen una bonificació per bon comportament ambiental hauran de pagar 104,75 euros en comptes de 103. La taxa del cementiri també creixerà com l'IPC, la del clavegaram un 1,45% mentre que la majoria de preus relacionats amb les activitats esportives augmentarà un 5%. En el cas de la piscina municipal es diferenciarà en l'abonament el fet de ser veí de Ripoll (131 euros anuals) que de la resta de la comarca (141 euros).\nMentre ERC no va trobar cap problema en les ordenances presentades per l'equip de govern, el PSC va decidir abstenir-se ja que no veu clar el preu dels tallers dels casals de joves. Enric Pérez, que va mostrar la voluntat d'acabar donant suport a l'aprovació definitiva, va anunciar la presentació d'una esmena. Marc Grifell, regidor de Joventut, va aclarir que malgrat que la majoria d'activitats del Galliner són i seran gratuïtes sí que es faria pagar quan calgués contractar personal extern.\nMunicipis, Ajuntament de Ripoll, impostos, Josep Maria Creixans, ple municipal\nPer Josep Maria Creixans (Regidor d'Hisenda i Serveis Econòmics de l'Ajuntament de Ripoll) el 5 de novembre de 2013 a les 11:46\nDes de sempre l'Ajuntament de Ripoll, per l'aplicació del IPC en les ordenances municipals, fa servir l'indicador d'Agost de l'any anterior a Agost de l'any en curs, que va publicar-se oficialment, i que a Catalunya va quedar fixat en el 1,70%. Aquest criteri iniciat com he dit fa molts anys, no es pot variar anualment en funció del percentatge que mes interessi. L'explicació es facilita correctament en el ple de Ripoll, on s'aporta el certificat d'estadística, precisament per no fer ballar les dades a conveniència.\nPer Anònim el 30 d'octubre de 2013 a les 11:58\nL'IPC de setembre a setembre a Catalunya ha estat del 0,5%, no de l'1,7% que ha aplicat l'Ajuntament. Les coses s'han d'explicar correctament, no si val fer ballar les dades a conveniencia.


Decideix2 Programa de competència s... by Júlia Allès 9601 views\n1. “Els gomets”PARTICIPANTS: 25 personesEDAT: A partir de 7 anysDURADA: fins que el joc es resolguiMATERIAL: gomets de diferents colorsOBJECTIUS:- Treballar la comunicació no verbal- Apendre a resoldre una situació gestualment- Posar-se en el lloc de l’altre (Empatia)- Desenvolupar els sentitsFUNCIONAMENT:Ens posem tots en una rotllana i tanquem els ulls o bé es posen desquena. El dinamitzador/a aniràcol.locant un gomet al front de cadascú, un pot tenir un triangle vermell, l’altre una rodona groga,etc. Dos membres del grup tindran un gomet totalment diferent, de tal manera que no podran fergrup amb ningú. Quan tothom ja té el gomet al front comença la dinámica, cada participant ha debuscar algú que tingui el mateix gomet que ell/a sense poder parlar ni saber quin gomet porta ell/amateix/a. El joc acaba quan tothom ja està agrupat amb els gomets iguals.PAPER DEL/ DE LA DINAMITZADOR/A:Posar els gomets al front i observar la dinàmica procurant que ningú parli. I observa què passa ambels dos qui tenen el gomet diferent...AVALUACIÓ:En aquesta dinámica hem d’avaluar com shan sentit quan han aconseguit trobar algú amb el mateixgomet que i després parlen els qui shan quedat sols, com s’han sentit aquestes persones?, com shansentit sense formar part de cap grup? És una situació que es dóna a la vida real?


Règim intern - Sinergia Project\nSinergia Project es un projecte cooperatiu sense ànim de lucre, multi seccional, democràtic, igualitari i solidari.\nForma Jurídica: SCCL (Societat Cooperativa Catalana Limitada).\nRegim laboral: Regim General de la seguretat social.\nConveni Laboral: Conveni de la química. A excepció d’aquells aspectes que quedin modificats per aquest règim intern.\nMissió Social: La nostra missió social, es repartir la riquesa generada per l’activitat econòmica, entre el màxim nombre de persones possible. Entenem que la divisió del poder econòmic de la societat, es un avenç en el camí d’aconseguir una societat més igualitària que no atorgui més poder a aquelles persones que posseeixen més recursos. Així doncs, ens consolidem en una plataforma a través de la qual, el treball de cada un de nosaltres, va destinat a garantir una retribució econòmica digne e igual, cap al màxim nombre de cooperativistes possible. Els membres del consell Rector no obtindran cap plus salarial en concepte de responsabilitat, ja que ens constituïm sense ànim de lucre, tal i com marca la llei catalana de cooperatives.\nLa Jornada Laboral màxima serà de 7h. Cada cooperativista que tingui jornada laboral de entre 6:30h i 7h, podrà escollir al inici de l’any si te 30 min per esmorzar o prefereix guardar-los per al quadre horari. En jornades inferiors a 6:30h no es contemplen els 30 min per esmorzar.\nEntenem que la conciliació de la vida laboral i la vida personal es una màxima per poder millorar la qualitat de vida de tota persona. Entenem que tenir temps per un mateix fora de les hores de feina, ajuda mantenir un bon equilibri que permet rendir de forma qualitativa durant la jornada laboral.\nRetribució igualitària en salari brut de tot cooperativista per hora treballada, independentment del treball realitzat. Amb un suplement en forma de comissió solidaria en net, que equival al 2% de la facturació mensual dividit entre el nombre de treballadors cooperativistes.\nEntenem que cap persona hauria de tenir un salari diferent a un altre per aspectes de\nEntenem que tots i totes, tenim situacions i característiques diferents i que si algú es sent agraït per la bona labor assolida per un company de feina gracies a alguna d’aquestes diferencies, la millor recompensa es el reconeixement personal dels altres. De la mateixa manera, si alguna persona es sent mes capaç per alguna d’aquestes diferències, la millor recompensa també es el reconeixement personal dels altres.\nEntenem que la comissió solidària garanteix que la tasca de tots els cooperativistes sigui valorada independentment de quina sigui la seva funció. Donem per suposat que tota labor es important i que tots/es sumem en assolir els objectius de l’empresa. Així mateix, la comissió solidaria ajuda a mantenir un ambient de col·laboració i ajuda mútua, que minimitza l’aparició de conductes de no esforçar-se.\nTot cooperativista te 26 dies laborables de vacances al any. Aquells dies en els que l’empresa estigui tancada serà obligatori fer les vacances. Tot cooperativista rebrà actualitzat mensualment el saldo de vacances en el quadre d’horari. Un dia equival al numero d’hores de la jornada laboral particular de cada cooperativista.\nUna hora de més, val el mateix que una hora normal. Es computen mensualment i s’actualitzen en el quadre horari. A 31 de desembre regularitzen i cada cooperativista pot guardar 5 dies anuals no acumulables en anys posteriors i rebre la retribució salarial de les hores treballades de mes en la nòmina de desembre.\nEn cas de voler cobrar els 5 dies o menys de vacances no disfrutades s’haurà de negociar amb el consell rector.\nEls 3 primers dies de baixa, son 100% remunerats però al no fitxar es resten de vacances. (en termes legals els 3 primers dies el treballador no els cobra). A partir del tercer la remuneració serà acord al que marqui la llei.\nEntenem que cada secció de l’empresa te les seves necessitats horàries i que no tots els cooperativistes necessiten treballar en les mateixes franges horàries a diari. No obstant, sempre han d’assolir el còmput anual d’hores i ajustar la seva feina tendint a no superar els 5 dies anuals de superàvit no acumulable.\nLa flexibilitat horària no podrà afectar al bon funcionament de l’empresa. Al taller es podrà entrar entre les 7:00h i les 8:00h. A l’oficina sempre haura d’haber-hi algú a les 9h i la flexibilitat serà de 9:00h-10:00h.\nAl tenir una jornada reduïda pel que marca la llei, tota aquella gestió que es pugui fer fora de la jornada laboral es realitzarà en aquesta franja. En cas de impossibilitat, els permisos laborals hauran de ser aprovats per un membre del consell rector.\nEn cas de malaltia haurem d’avisar al company de feina més directe i al consell rector.\nEn cas de malaltia que ho permeti que no requereixi baixa, haurem d’anar al CAP sempre que sigui possible a buscar un justificant d’assistència.\nEs realitzaran reunions per als socis treballadors els dilluns, cada 15 dies. Aquestes reunions estaran obertes als a tots els treballadors que no siguin socis.\nCada secció te un pressupost mensual no acumulable de 150€ per a despeses fora de l’activitat habitual.\nLes seccions tenen la llibertat de realitzar assemblees de secció però estran subjectes en última instancia a la assemblea de la cooperativa.\nCada secció té llibertat per establir la seva forma de treballar acord amb el règim intern, no obstant en temes pressupostaris, de compres a proveïdors i tarifes i condicions de venda, haurà de passar el filtre del consell rector.\nLa distribució de resultats no distingirà entre diferents seccions, tot i portar una comptabilitat analítica.\nEn el cas que una societat cooperativa hagi de respondre a responsabilitats contractuals o extracontractuals derivades de l’actuació d’una secció, la cooperativa pot repetir contra els socis que integren la secció i exigir- los el desemborsament efectiu de les aportacions compromeses o de les garanties prestades. Si es fa ús d’aquesta potestat, s’ha de fer constar expressament davant les terceres persones amb què la cooperativa hagi de contractar.\nEl Consell Rector estarà composat per els següents càrrecs amb les funcions assignades:\n-Capacitat de gestió.\n-Convocar reunions i Assemblees. (Reunions, dilluns cada 15 díes).\n-Estudi de noves seccions.\n-Representant davant de la administració i lo públic.\n-Actes reunions i assemblees.\n-Desbloqueig decisions urgents.\n– Representació davant lo públic.\n-Últim responsable de estocs.\n-Representació davant lo públic.\n-Coneixement estatutari i assembleari.\nUtilitzem cookies pròpies i de tercers per realitzar l'anàlisi de la navegació dels usuaris i millorar els nostres serveis. A l'prémer Accepto consent aquestes cookies.


Arriba la Festa Major Petita Els actes previstos amb motiu de la festivitat de Sant Joan tindran lloc el proper cap de setmana. https://www.pinedademar.cat/el-municipi/noticies/2422 https://www.pinedademar.cat/@@site-logo/escutajuntament.png\nEls actes previstos amb motiu de la festivitat de Sant Joan tindran lloc el proper cap de setmana.\nEl proper cap de setmana se celebra Sant Joan, i per tant, és temps de la Festa Major Petita de la vila. El primer acte previst és la 26a edició de la Mostra de Coques Casolanes, divendres, 24, des de les onze del matí a les nou del vespre, a la Plaça de les Mèlies. Tothom que vulgui pot portar les coques i les receptes. Als participants se'ls lliurarà un obsequi i els números per al sorteig de coques. Els números per al sorteig es poden comprar a qualsevol hora i durant tot el dia. El sorteig està previst a les 8 del vespre.\nEl mateix divendres, a migdia, es farà l'Ofici Solemne en honor al patró. I les sis de la tarda, a la plaça de Catalunya, hi haurà Plantada de Gegants. Tot seguit, cercavila amb el recorregut següent: carrer de Mar, plaça de Sant Pere Pescador, avinguda Montserrat, carrer Dr. Bertomeu i plaça de les Mèlies. Els gegants arribaran a la plaça de les Mèlies a les set de la tarda, aproximadament.\nD'altra banda, a dos quarts de set de la tarda, a la plaça de les Mèlies, hi ha haurà Sardanes a càrrec de la Cobla Baix Empordà. I al pati de Can Comas, a les 9 del vespre, Festa-Ball amb música dels 60, 70 i 80, i Ball de Rams.\nDissabte, a les set de la tarda, al pati de Can Comas, actuació de l'Esbart Dansaire de Sant Adrià del Besòs. Finalment, el darrer acte de la Festa Major és la Nit de les 4 Ermites, amb inici a la plaça de les Mèlies.


Bars i restaurants de Lleida podrien obrir ja aquesta setmana - Teleponent\nInici Lleida ciutat Bars i restaurants de Lleida podrien obrir ja aquesta setmana\nBars i restaurants de Lleida podrien obrir ja aquesta setmana\nRecorden que fa tres dies que els casos pugen menys d'un 20% i que "cada dia que passa afecta a la viabilitat econòmica"\nLa Paeria demanarà avui mateix a la Generalitat que restaurants i bars pugui reobrir aquesta mateixa setmana a Lleida. Així s’ha compromès el primer tinent d’alcalde, Toni Postius, després de reunir-se amb representants del sector de l’hostaleria, que s’han concentrat aquest dijous contra el tancament dels establiments, efectiu des de fa 8 dies a Lleida ciutat i sis municipis del Baix Segre.\nPostius demana “flexibilitzar” les mesures restrictives que impedeixen obrir a bars i restaurants, tenint en compte que la corba de contagis de coronavirus s’està estabilitzant. Ha recordat que fa tres dies que el creixement de casos de covid-19 a la ciutat està per sota del 20% i que “cada dia que passa, repercuteix en la viabilitat econòmica d’aquest sector”.\nPostius s’ha reunit aquest dijous durant una hora i mitja amb representants del sector, després de la concentració que han fet a la plaça Sant Joan i que ha reunit a més de 400 hostalers, segons l’organització.\nPostius s’ha compromès a demanar a la Generalitat que es flexibilitzin les mesures tan restrictives a Lleida aquesta setmana mateix i que no calgui esperar al dimecres que ve, quan farà 15 dies de l’ordre de tancament. “Les mesures que s’han pres han funcionat i l’aplanament de la corba hauria de convidar a la Generalitat a flexibilitzar les mesures”, ha dit Postius.\nEl tinent d’alcalde ha assegurat que la petició es farà aquest dijous mateix a la tarda perquè demà al matí el departament de Salut pugui fer la seva valoració. “L’ideal seria que demà mateix ens donessin una resposta”, ha dit. “Som prudents però les dades són les que són”, ha afegit.\nPostius també s’ha compromès amb els representants de l’hostaleria que reclamaran a la Generalitat que es facin efectives “ja” les ajudes directes al sector anunciades pel Govern i que ascendeixen a quatre milions d’euros inicials. ACN\nArticle anteriorInvestigadors de la UPC diuen que la propagació a Lleida baixa i està ara entre 1 i 1.2\nArticle següentBars i restaurants de Lleida: “Això és un drama”


Àtic a vendre a l´Eixample – Barcelona. Reformat, Alt i lluminòs. | The white side reale state\n290 m2 - 6 Habitacions / 2 Banys\nExcel·lent Àtic, únic a la planta.\nUn dels millors immobles en venda situat al “Quadrat d’Or”, la Milla d’Or de Barcelona.\nL’àtic reformat el 2015 és una peça de gran distinció, on viure els millors moments familiars en les seves àmplies estances, totes elles lluminoses.\nDisposa de zona de dia diferenciada de zona de nit. La zona de dia disposa d’habitació amb bany. Tancaments d’alumini, terres de fusta, calefacció i aire condicionat. Dues portes d’accés a l’habitatge que és l’única en planta. Sis dormitoris i tres banys.\nFinca règia amb servei de conserge.\nPlaça de pàrquing per cotxe gran.\nEn ple Eixample, a uns metres de Passeig de Gràcia, amb tots els serveis i transports a l’sortir de casa, podent passejar fins i tot fins a la platja. Sens dubte una gran oportunitat per a una família que desitja instal·lar-se a Barcelona a viure.\nLa Dreta de l’Eixample és la part dreta de districte de l’Eixample. Es tracta d’una zona residencial d’alt nivell, sobretot en l’àrea prop de Passeig de Gràcia i Plaça Catalunya. Aquí podràs trobar les millors botigues de dissenyadors internacionals, com Chanel i Maxmara. A més, al llarg d’aquest carrer es troben La Pedrera i Casa Batlló, dos dels típics edificis somiats de Gaudí.\nAquest lloc també alberga diverses galeries d’art interessants i, si és l’art el que t’atrau, llavors no deixis de visitar la Fundació Antoni Tàpies, situada just sortint de l’Passeig de Gràcia, la qual compta amb una col·lecció permanent dels treballs d’aquest artista català.\nL’Eixample de Barcelona, una extensió de la ciutat projectada per l’enginyer Ildefons Cerdà i iniciada el 1860, és, sense cap dubte, un dels espais urbans més singulars dins de l’context europeu i mundial.\nLa zona més privilegiada de l’Eixample, el Quadrat d’Or (la Milla d’Or de Barcelona), està delimitada pel carrer Aribau i el passeig de Sant Joan, les rondes de Sant Pere, Sant Pau i Universitat i l’avinguda Diagonal. El Quadrat d’Or està considerat com un museu a l’aire lliure amb obres d’Antoni Gaudí, de Domènech i Montaner i de Puig i Cadafalch, entre d’altres.\nLa consolidació de l’Eixample com a centre burgès de Barcelona, produïda durant l’última dècada del segle XIX i la primera de l’XX, va coincidir amb l’aparició i difusió de l’Modernisme, de manera que aquest espai únic va esdevenir el centre de la Barcelona modernista.\nUn passeig pel Quadrat d’Or ens permetrà admirar una immensa\nD’altra banda, el servei de transport des de i cap al lloc és molt bo. L’Eixample disposa de diverses parades de metro, a més del tren d’FGC. No obstant això, aquest barri és ben cèntric i la majoria dels punts d’interès es troben a una distància que es pot fer caminant.


TEXTURES: de setembre 2016\nContinuem la publicació de premis amb el segon de prosa de 3r i 4t d'ESO. És una reflexió molt sensible i assenyada que ens proposa la Khadija, que el curs passat estava a 3r i que ara està a 4t.\nACONSEGUIR UN SOMNI\nQuan érem petits ens agradava molt somiar, jugar, aprendre... Teníem il·lusions, fantasies, somnis... coses que quan ens fem grans desapareixen a poc a poc.\nEns fèiem il·lusions que tot seria fàcil en aquest món.\nFantasiejar amb els nostres somnis, els somnis que ens mostraven el que ens agrada fer en la realitat.\nJugàvem a ser grans, amb el nostre treball, amb la nostra vida... no teníem en compte que havíem de fer un gran camí per arribar a l'èxit.\nHi ha molta gent que de petita li agradava molt aprendre coses noves, i amb el temps van anar perdent aquelles ganes de descobrir el món, per obstacles que es troben al camí. Un camí ple de problemes i sorpreses. Aquella gent tenia por de seguir caminant per perdre’s, però no sabien que al final del viatge et queden memòries, aventures, amors... i aquells records acaben sent el més bonic de la teva vida.\nPer aconseguir un somni has de lluitar, perdre i guanyar, i sobretot aprendre dels errors i millorar els encerts.\nUn somni fet realitat, és quan una persona ha lluitat més del compte, s'ha rendit, i ha tornat a aixecar-se per seguir la seva rutina, perquè sap que si ho aconsegueix estarà satisfet d'ell mateix i es podrà aixecar cada dia a fer el que havia somiat. I el que es rendeix no sap el que li espera.\nEns agrada escoltar comentaris que ens animen, ens satisfan, ens agrada escoltar-los per tindre més forces que abans i no defallir davant de petits problemes.\nEns sentim valorats, atrevits per tirar endavant pas a pas, amb totes les ganes de guanyar coses millors de les que tenim, encara que perdem el que sigui.\nEns arrisquem en moltes coses, però el més important és aconseguir el que ens agrada fer i no deixar-ho per res del món.\nKhadija el Khadiri (3r A)\nPublicat per Textures a 11:31 Cap comentari:\nPublicat per Textures a 5:03 Cap comentari:


El Barça venç a un Màlaga fort i ordenat\nSense Messi, lesionat. I, a més, sense Neymar, de nou suplent per decisió tècnica . Cada vegada més difícil es posen els partits per Martino. Però on no arriben els davanters apareix el tret letal d'Adriano, un defensa que serveix per a tot. Fins i tot per ser el suplent d'Alves, mentre Montoya, el relleu natural en aquesta banda dreta, s'ha quedat a Barcelona. A l'equip blaugrana, amb la vella guàrdia al capdavant i amb rotacions li ha costat trencar la porta de l'equip andalús.\nMartino va lliurar el partit amb descaradura als volants i als extrems, especialment a Alexis i Cesc, un dels futbolistes més en forma, vestit de fals 9. L'absència d'un lateral d'atac com Alves augmentava encara més el protagonisme de Cesc, i, sobretot, la necessitat de la seva arribada i sorpresa en un equip que apel·la a la cultura de l'esforç amb jugadors com Pedro, Alexis i Mascherano, els únics que no descansen mai juntament amb els centrals, el porter i Xavi. L'estil és innegociable per més voltes que doni el motor del 6 blaugrana. Al ralentí, amb una punta de gas o en plena forma, Xavi no envers Guardiola, ni amb Vilanova ni ara amb el Tata.\nIntensos i agressius amb la pilota, els nois de Schuster es van organitzar bé i es van repartir millor l'espai per evitar que els blaugrana disposessin de situacions de superioritat i d'ocasions. Ja se sap d'altra banda que Song difícilment juga al primer toc. Així les coses, el partit es va ser morint a poc a poc, presa de la lentitud i de la falta de profunditat, solament alterat per les intermitents entrades de Cesc i les escaramuzas d'Alexis. No hi havia elaboració sinó que s'imposava la recuperació davant les pèrdues reiteratives. La sorpresa era constatar com els blaugrana guanyaven les accions dividides i les segones jugades.La incertesa va durar fins al final perquè al Barça li van faltar solucions per tancar el partit malgrat l'interès de Neymar. L'11 va ser el primer blaugrana que es va atrevir amb el mà a mà i per extensió va exigir a Caballero. No va poder Neymar ni tampoc Schuster. Orgullós per tenir opcions de puntuar fins a l'últim moment amb un equip jove i encara per muntar, el tècnic malaguista la hi va jugar amb els canvis i va provocar el pànic en la saga blaugrana amb dues rematades als quals va replicar molt bé Valdés. El mal final va augmentar el valor del gol elèctric d'Adriano després d'un partit fluix per part d'un Barça molt fabril , sense pegada ni frescor, excessivament desfigurat.


Francisco Zaragoza Gomis - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n1987 (74/75 anys)\n13 setembre 1979 – 31 agost 1982\n10 juliol 1977 – 10 gener 1978 – Juan Antonio Rodríguez Marín →\n6 juliol 1977 – 10 gener 1978 – Juan Antonio Rodríguez Marín →\nFrancisco Zaragoza Gomis (Altea, 1912 - Alacant, 1987) fou un metge i polític valencià.\nEs llicencià en medicina, fou un dels fundadors del Sindicato Español Universitario (SEU) i visità sovint José Antonio Primo de Rivera quan fou tancat a la presó d'Alacant. En esclatar la guerra civil espanyola fugí a Algèria i es va incorporar a l'exèrcit franquista com a tinent mèdic.\nEl 1940 fou nomenat cap local de la Falange Española a Altea i secretari provincial del Movimiento Nacional. El 1941, però, fou citat per un tribunal militar arran de les disputes internes de la Falange. Tot i així, va arengar als voluntaris de la División Azul abans d'anar al front i el 1948 es presentà a Procurador en Corts pel terç familiar, però no fou escollit. El 1951 també fou nomenat vicepresident del Col·legi de Metges d'Alacant.\nEn els anys 50 pertanyia a la Guàrdia de Franco i en 1970 col·laborava encara amb l'Agrupació d'Antics Membres del Frente de Juventudes, però des dels anys 60 col·laborà amb els cercles propers a Joan de Borbó. El 1975 fou president de la societat Estudios Valencianos Sociedad Anónima (EVASA), filial valenciana de Libra, una de les associacions creades arran la llei Fraga, i fou el cap del Partit Demòcrata Liberal del País Valencià.\nEl 1977 es va integrar en la UCD, partit amb el qual fou elegit diputat per la província d'Alacant a les eleccions generals espanyoles de 1977, i fou Vicepresident Segon de la Diputació Permanent del Congrés dels Diputats però el gener del 1978, va dimitir quan fou nomenat director de l'Institut Nacional de Previsió. Després fou Secretari Provincial per a grans poblacions en el Comitè Executiu de la província d'Alacant.\nEl 1982 fou diputat a les Corts Valencianes, i després de la dissolució d'UCD va impulsar Unión Provincial Alicantina (UPRA) amb Carlos Alcalde Agesta, Juan Antonio Rodríguez Marín i Antonio Martínez Serrano el 1986. A les eleccions a les Corts Valencianes de 1987 es presentà per Coalició Electoral Valenciana, però no fou escollit.\nFisiopatología de las hemorragias (1948)\nJavier Paniagua Fuentes i y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.585. ISBN 9788495484802.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Francisco_Zaragoza_Gomis&oldid=24520251»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 16 ago 2020 a les 19:55.


castellmartinezassociades - Castell Martinez Abogados\nDes de Castell Martínez oferim un nou servei orientat a la població separada i divorciada Tenint en compte que a l’Estat l’Espanyol més de la meitat dels matrimonis acaben separant-se, amb les conseqüències legals que això pot comportar, especialment si la parella té fills/es. Amb aquest servei de mediació o d’assessorament jurídic, les persones afectades […]\nEn aquesta secció del nostre bloc, anomenada ‘Cas d’èxit’, us donem a conèixer casos d’èxit que hem dut a terme des de Castell&Martínez. En aquest cas, el nostre client havia presentat un escrit davant l’Institut Nacional de la Seguretat Social en el qual sol·licitava que se li reconegués el complement en quantia d’un 5% […]\nEn el moment que sorgeix un conflicte, generalment es tendeix a pensar que aquest s’ha de resoldre via judicial. Però actualment, a causa de la pandèmia, els tribunals es troben cada cop més saturats i és complicat trobar solucions ràpides. És per aquest motiu que s’ha posat de manifest una via de resolució extrajudicial de […]


PRACTICUM II (3-6 ANYS) GEDI: Per què necessita un xef un rellotge?\nTal com havia comentat a una altre entrada, havia iniciat amb els infants una petita investigació sobre el temps, en concret sobre la mesura del temps a través dels rellotges.\nDesprés d’encaixar la temàtica amb el projecte vaig introduir la pregunta als infants: m’heu dit que voleu fer un rellotge, però com a classe de xefs que som, per què necessitem un rellotge?\nEls infants em varen sorprendre. Mentre jo pensava que les respostes sortirien enseguida, em vaig equivocar. I els infants em responien sobre tot “per mirar-lo” o “per mirar quina hora és”, però no varen arribar a contestar-me la pregunta, encara que els hi preguntava per que el volem mirar mentre cuinem.\nDavant la dificultat els hi vaig proposar demanar ajudar als pares. Ells varen acceptar. Així que vàrem escriure entre tots la pregunta: per que necessita un xef un rellotge?\nLlàstima però, malgrat haver passat molt de temps, només ens varen portar la pregunta 3 almunes. Tot i això, em vaig animar i els vaig reunir per tornar a pensar i plantejar-nos la pregunta. Allí es quan em vaig adonar que encara que no tots els infants varen portar la pregunta, es va notar molt que ho havien parlat a casa. Així que varen sorgir moltes idees, que vam apuntar en un paper i el varem penjar al mural del projecte. El resultat va ser el següent:\nPer què un xef necessita un rellotge:\nPer saber quan el menjar està preparat\nPer a que no es cremi\nPer a que no es quedi cru\nPer saber quan s’han cuinat menjars com la sopa, la pizza,\nJo en veure que els infants ho havien entès millor els vaig guiar per anar una mica més enllà: què passa si deixem el menjar molt de temps al forn? I si el deixem poc temps?, etc.\nBé, a banda d’aquesta sessió, voldria comentar breument que també vaig preparar una sessió d’anàlisi de la pel·lícula que varem veure: del xef “Ratatouille”, amb preguntes com: com Remi ensenya a cuinar el seu amic, com s’ha de cuinar, qui pot cuinar, etc. (les respotes eren clares a la pel·lícula). També vaig imprimir la cuina de la pel·lícula per analitzar-la. Els infants em varen demanar penjar-la al racó del restaurant. Adjunto la foto:\nImatge de: Pix good\nPublicado por ZINEB en 4:43


EMAP defensa que va tancar Arinsal per “poder fer 40 temporades més” | BonDia Diari digital d'Andorra.\nArinsal representa una tercera part de la facturació global del camp de neu massanenc. Però el director de l’estació, Josep Marticella, observa que una tercera part de la facturació amb el doble de despesa de costos té un impacte enorme. “Des del moment en què els ingressos no tenen el marge de contribució suficient per fer front a aquests costos fixos, tot el que acabem tenint són pèrdues”, remarca, al mateix temps que recorda que aquesta ha estat una decisió que “malauradament” ha vingut donada per les circumstàncies i vista l’ocupació que tenia l’estació. “De la mateixa manera que la mobilitat és una conseqüència de la pandèmia, les decisions que estem prenent són degudes a la mobilitat” que hi ha actualment.\nPer Marticella, “no hauria estat sensat, ni lògic, ni coherent ni responsable generar falses expectatives i més despeses de les que podíem assumir”. Així doncs, defensa que amb criteri de responsabilitat “havíem de ser molt curosos per poder passar els dies de la millor forma possible fins que el Govern prengui alguna decisió, si l’acaba prenent de cara a temporada d’hivern”.\nLa decisió de no obrir el sector d’Arinsal i concentrar tota l’activitat a Pal ha comportat un retorn de forfets. Per contra, però, el camp de neu també ha registrat una compra de forfets de temporada de la gent que “ha entès que Pal Arinsal ha fet aquesta aposta”. Per tant, “el retorn ha estat molt positiu en aquest sentit”. Marticella també va dir que la devolució de forfets es pot assumir, així com les classes contractades de monitors i tota la resta de productes de la central de reserves. “La clau ha estat ser molt transparents i generosos”, assenyala el director d’EMAP, que remarca que l’esquí no és un producte de primera necessitat, sinó “vendre oci, generar bon feeling”. Per tant indica que “ha de quedar molt clara la lectura que fem de la situació de pandèmia en què la gent està passant serioses dificultats”. És per això que s’ha apostat per mantenir obert un sector fins a l’abril, per oferir la possibilitat de gastar el forfet de temporada l’hivern que ve per als que no ho facin aquest any, i per oferir una línia de descomptes per a la temporada que ve per als més fidels. A més assenyala que a Arinsal segueixen estant oberts els circuits d’esquí de muntanya i raquetes, i EMAP segueix fent el PIDA i el manteniment de la carretera. “No tenim l’estació abandonada, sinó que la tenim concentrada en l’àrea de Pal, i estem fent el mateix a l’àrea de Setúria”, exposa. “El nostre compromís és ser sostenibles i poder mantenir la viabilitat per a les temporades a venir”, conclou Marticella.\nEscrit per jordi99 el Dv., 05/02/2021 - 08:46 Enllaç permanent\nla llum gratis, el cost dels pisters es el mes alt per l'nvent del forfait de montanya.. (i que ara en comptes de assistir a la gent en seguretat fan de polis de 7 a 22) la resta igual ... es a dir que amb tancar arinsal us estalvieu quatre sous de remonteros..... que estan gastats a pal en monitors estrangers, i que segurament no tenen massa feina... o en gent que esta en erto... es aixi? anuleu esqui de muntanya arinsal, i obriu els remuntadors! amb el que estalveiu de pisters de 7 a 22 pagueu remonteros i el poble tindra algo de vida us heu obsessionat amb forfet natura... sense veure res mes. i aixo si que no es sostenible\nEscrit per Monito el Dv., 05/02/2021 - 10:42 Enllaç permanent\nEn comptes d’obrir Pal podien obrir Arinsal. Es mes facil d’obrir i dona voda al poble. pal no dona vida a tanta gent


Lliga superibèrica | El Bloc del Rugbi-pensador\nDemà 12 de juliol, hi haurà una reunió on es decidirà el futur del rugbi professional a la peninsula ibèrica. Una lliga d’equips professionals de l’estat espanyol, Portugal i un equip de Gibraltar, amb una potent plataforma televisiva al darrera, segurament Digital Plus, i diferents patrocinadors. El projecte que es planteja va de debò. Els pressupostos estan fets i sembla que de la banda dels clubs que ho volen engegar tot està prou clar.\nSi tot va be, el proper any, cap allà al març, arrencarà la I Lliga Superibèrica de rugbi. I dic si tot va be, perqué aquestes reunions de clubs de rugbi amb la federació espanyola pel mig, que potser veurà afectada la seva División de Honor per algunes dates del calendari, de vegades acaven tirant-se els plats pel cap i sense arribar enlloc. Veurem com s’ho prenen els de la FER, ja que no seran ells els que remenin l’olla en aquesta competició.\nJa ho veurem dilluns, de moment per la banda catalana, la Santboiana és l’únic equip que te una estructura prou forta com per afrontar el repte.\nEls equips, a banda de la franquícia dels de Sant Boi, seran, de Portugal, a la zona de Lisboa, dues franquicies, una a Benfica i una altre a Os Belenenses, del nord, una franquícia compartida entre Dereito i Oporto i finalment una franquícia a l’Algarve, de l’equip Agronomia.\nEl Pais Basc presenta el Bera-Bera, que aglutinarà bona part del rugbi basc, a l’estil de la franquícia dels Catalans Dragons de Perpinyà a la SuperLeague anglesa, on els jugadors locals provindran de diferents equips bascs, de categories inferiors.\nEl Reial Madrid, que s’ha fet amb l’equip del CRC, també s’apunta al projecte. Esperem que no ho vulguin guanyar tot a cop de talonari, doncs això si que seria negatiu.\nDe Sevilla, també hi haurà una franquícia aglutinadora de varis equips andalussos, possiblement agafant com a base el Tartessos Rugby i finalment, El Salvador de Valladolid, un dels millors de l’estat espanyol també tindrà la seva pròpia franquícia.\nDe Gibraltar, probablement serà el Gibraltar RFC, que jugarien a La Linea, per problemes diplomàtics, però un ocellet m’ha dit que no està gaire clara la seva participació. Potser en el futur, també s’hi afegeix una franquícia d’Andorra, tal i com es deia fa poc a El periòdic ‘Andorra.\nDilluns sabrem que ha passat.\n[Actualització] Abans de començar la reunió 4 equips, entre ells la Santboiana, s’han desdit de la Asociación de Clubs de Rugby -ACR- o sigui, que em temo que al final tot pot quedar, com diuen els d’allà, en agua de borrajas.\nThis entry was posted on divendres, 11 de/d' Juliol de 2008 at 2:16 pm and is filed under rugby-unió.\tYou can follow any responses to this entry through the RSS 2.0 feed. Both comments and pings are currently closed.\n4 Responses to Lliga superibèrica\nJuliol 14, 2008 a les 3:51 pm\nPensador, a viam si t’informes millor. La SuperLliga Ibèrica (SI) no te res a veure amb l’ACR, perquè son franquícies, i no clubs, els que formen part de la SI. Ara be, els clubs d’origen d’aquestes franquícies s’han “desdit” de l’ACR perquè fa temps que aquesta associació de clubs ha quedat “controlada” per clubs propers al Sr. Mandado, president de la FER, i per lo tant amb l’ordre d’esbombar l’organització de qualsevol competició no controlada per la FER.\nA Catalunya l’única franquícia l’adquirit el Sr. Víctor Marlet, president de la Santboiana. Però independentment hem d’estar d’enhorabona perquè amb l’organització de la SI la FER perd poder sobre el rugby a l’estat espanyol i això sempre és una notícia possitiva pels nostres interessos.\nJuliol 14, 2008 a les 6:10 pm\nGràcies per la informació. La veritat és que tot aquest entramat de clubs, federació espanyola i qui control.la a qui, se m’escapa una mica.\nNo tenia molt clar si la SI era iniciativa de la ACR o no, els únics que sembla que parlen del tema són els dos o tres blogs de referència espanyols i potser és que ja ho donaven per suposat.\nLes webs de referència catalanes no en parlen gaire, així que molts estem una mica fora de joc.\nJuliol 14, 2008 a les 11:56 pm\nEl passat dissabte va tenir lloc l’assemblea de la FER. Com era d’esperar, bastant passeig per l’actual Junta. L’ACR i la SI fa setmanes que estaven separats. Com diu Kamate, la influència de la FER dins de l’ACR feia preveure aquest final. Els de la SI actuen amb força discreció sembla que per evitar pals a les rodes, però sembla que han enfilat el camí. Ja veurem com queda la franquícia a Catalunya, si la podrà assumir la UES o caldrà cercar altres clubs.\nJuliol 15, 2008 a les 1:37 pm\nper cert, sembla que a la FER una de les qüestions que més l’amoïna és que jugui a la SI una franquícia gibraltarenya. De moment han aconseguit que juguin fora del Peñón. Després diuen que no fan política!