L'Agència Tributària de Catalunya (ATC) s'ha posat en marxa. El conseller d'Economia, Oriol Junqueras, ha anunciat l'obertura d'11 oficines l'any que, pel que es passarà de les 4 actuals a un total de 15 en el primer semestre de 2017.\nLa primera nova oficina estarà al Besòs ja aquest any i els nous locals seran de lloguer, ha declarat Junqueras després de visitar la nova seu de l'ATC al passeig Zona Franca de Barcelona, on treballen uns 290 empleats dels 350 que té avui la ATC -preveu arribar a 550 a final d'any i a 850 en 2017-.\nTambé ha anunciat l'obertura aquest dilluns d'un concurs públic per a cobrir 40 places del cos tècnic d'inspector tributari: 20 de promoció interna i 20 d'incorporació externa, i l'objectiu del Govern que la plantilla de la Hisenda catalana augmenti en 500 persones entre aquest any i el pròxim.\nAl marge d'aquest concurs de 40 inspectors, hi ha dos procediments en marxa: per incorporar 20 inspectors i per 29 interins de personal laboral.\nA més, la Generalitat preveu assumir en el primer trimestre de l'any 300 empleats que ara treballen amb els registradors de la propietat, als quals paga el Govern perquè actuïn com oficines liquidadores d'impostos de la seva competència, com el de transmissions patrimonials i el de successions i donacions.\nJunqueras emmarca el creixement de l'ATC en la voluntat de comptar amb les eines necessàries per assumir les competències tributàries actuals i futures -en línia amb el procés de independència-, guanyant eficiència per "combatre el frau i garantir que els recursos dels ciutadans es posin al servei de la societat "amb la màxima eficàcia.\nEl conseller ha visitat la nova seu de l'ATC acompanyat pel secretari d'Hisenda de la Generalitat, Lluís Salvadó, i la directora de l'ATC, Teresa Ribas, i ha avançat que les 11 noves oficines que s'aniran obrint estaran repartides per tot Catalunya - les quatre actuals són una per província-, i Barcelona i el seu entorn "quedaran ben coberts".\nTambé ha recordat la col·laboració amb les administracions locals a través de la xarxa Tributs de Catalunya, amb un acord amb les diputacions renovat el 25 de març que permetrà passar al maig de 53 oficines d'atenció al públic a 142.\nLa nova seu de l'ATC substitueix la que hi havia al carrer Fontanella, al costat de la plaça Catalunya de la capital catalana, i aquests serveis centrals estrenats el 4 d'abril tenen una capacitat per acollir fins a 600 treballadors.


Gas natural vs. gasoil: Quin combustible és millor? – Castellvilarenc.info\nby Eva Remolina 06/05/2022 06/05/2022\nTant el gas natural com el gasoil són fonts d’energia molt vàlides per a la calefacció i ambdós combustibles s’utilitzen molt a les llars. No obstant això, els avantatges que aporta el gas natural són superiors, per la qual cosa cada cop són més els domicilis que es decanten per instal·lar-lo.\n– Es necessita un lloc bastant ampli per a emmagatzemar el gasoil, ja que aquest combustible no se subministra mitjançant canalització com és el cas del gas natural.\n– Atès que el dipòsit de gasoil té un límit de capacitat, el propietari és qui ha d’estar pendent que aquest no s’acabi, i ha d’ocupar-se de cridar a l’empresa subministradora perquè li proveeixi. En el cas del gas natural el subministrament és constant, per la qual cosa mai tens el perill de quedar-te sense aigua calenta, a excepció d’alguna avaria.\n– El preu del gasoil és més car que el del gas natural.\n– El gasoil es paga per avançat en el moment en què es compra, sent difícil de calcular quina quantitat es pot necessitar a priori. En el cas del gas natural es paga un o dos mesos després d’haver-se consumit.\n– El gas natural és el fòssil amb menor impacte en el medi ambient, per la qual cosa és menys contaminant.\n– El poder calorífic també es decanta pel gas natural, ja que aquest és d’11,98 kWh/m², mentre que el del gasoil se situa per sota dels 11 kWh/m².\n– La caldera de gasoil és més costosa i el seu manteniment també és més car. A més, la grandària de la caldera també és més gran i ocupa més espai.\n– El gas natural té un import mínim fix de despesa. En el gasoil, aquest no existeix: pagues només pel realment consumit.\n– El gasoil triga menys temps a escalfar un espai.\n– El gas natural és més segur, pel fet que en funcionar a molt baixa temperatura, minimitza el risc d’explosions.\n– El gas natural no està disponible en tots els llocs, per la qual cosa en les zones on no hi ha fonts directes de gas, és obligatori instal·lar el gasoil.


La demagògia de Mourinho\n14 maig 2021 03:03\nQui vol representar la capital d'un estat modern, o el senyoriu i la classe, no posa en perill les seves referències\nEditorial | 02 maig 2011\nDes de fa dècades, els ciutadans identifiquen el Reial Madrid amb l'essència d'uns valors seculars: els de la capital política d'Espanya i els del senyoriu. Per contra, el Barça és la dignitat de la perifèria, el fet de no acceptar imposicions i de demostrar que un poble pot ser capdavanter amb o sense estat protector. Aquest històric torcebraç ha estat bo per a la Lliga, perquè ambdós clubs s'han fet fortíssims i han afavorit que moltes altres ciutats tinguin equips de gran categoria.\nPerò l'arribada de Mourinho al Madrid ho ha trencat tot, des del sistema de joc -enrocat en lloc d'expansiu- a les rodes de premsa, d'on just surten insults i desqualificacions, odi desfermat, acusacions als àrbitres i sensacions que la Lliga està podrida. La directiva del Madrid ha comès un gran error fitxant-lo. Els valors del club s'evaporen. Tothom hi veu desequilibris, visceralitat i embogiment. I això és el que no es pot fer mai des d'una capital. La capital administra el poder i els recursos de tots. I, o hi ha senyoriu, classe i equitat, o deixa de ser referent a ulls de tots.\nNo és es senyoriu sinó es feixisme pur i dur allò que representa el Madrid\nPer A fer punyetes, Espanya!, fa mes de 10 anys\nVaja un editorial més paternalista! A Madrid, al Madrid i a Mourinho no se li han de donar consells com actuar: tots tres ho saben perfectament: en contra del Barça, de Catalunya i de tot lo català: llengua, identitat, etc. Va ser a Madrid que fusilaren un president del Barça el 1936. Va ser el Madrid que ens va robar en Di Stéfano quan nosaltres ja l'havíem fitxat. Ha estat en Mourinho qui ha provocat que el Madrid denunciï el Barça davant l'UEFA per joc brut i provocatiu, quan era ell el que havia fet totes les malifetes. La història del que representa Madrid i el Madrid és plena d'injustícies, de coruppció i de fets execrables en el món esportiu, econòmic, social i polític. El que s'ha de fer és rompre d'una vegada per totes amb Madrid i Castella i Espanya i no voler saber res d'ells pus mai!


La farmacèutica gairebé duplica els seus ingressos durant el segon trimestre\nImatge d’arxiu de la Borsa de Nova York amb un logo de Pfizer en primer pla. Reuters\nLa campanya de vacunació mundial contra el covid-19 també beneficia les responsables de les vacunes. Pfizer ha obtingut uns guanys nets de 10.440 milions de dòlars (8.845 milions d'euros) durant el primer semestre del 2021, gràcies a la vacuna contra el virus que ha desenvolupat juntament amb l'alemanya BioNTech. D'aquesta manera, els beneficis de la farmacèutica nord-americana han augmentat un 53% en comparació als 6.843 milions de dòlars (5.796 milions d'euros) obtinguts durant el mateix període del 2020. Pel que fa als ingressos, han escalat fins als 33.559 milions de dòlars (28.428 milions d'euros), xifra que suposa un increment del 68%, segons ha anunciat l'empresa aquest dimecres en un comunicat.\nL'impacte de les vacunes venudes s'ha notat, sobretot, en el segon trimestre d'aquest any, en què els ingressos s'han disparat un 92% en un any fins a arribar als 18.977 milions de dòlars (16.075 milions d'euros). Comptant només les vendes directes de la vacuna, Pfizer ha ingressat 7.800 milions d'euros en els últims tres mesos, el 48,5% del total. "El segon trimestre ha sigut extraordinari. La velocitat i eficiència dels nostres esforços amb BioNTech per ajudar a vacunar al món contra el covid-19 no té precedents i s'han distribuït més de 1.000 milions de dosis globalment", explica el conseller delegat de Pfizer, Albert Bourla, al comunicat. Pel que fa als beneficis, han arribat, només en aquest període, als 5.563 milions de dòlars (4.712 milions d'euros), un 59% més que l'any 2020.\nOptimisme a la farmacèutica\nLa farmacèutica espera ingressar 33.500 milions de dòlars (28.368 milions d'euros) abans de tancar l'any només amb la vacuna, una dada que l'empresa amb seu a Nova York atribueix a les 2.100 milions de dosis que haurà d'entregar, segons els contractes que ha firmat fins a mitjans de juliol. Aquesta xifra suposa un 28,8% més dels ingressos previstos anteriorment. Amb la resta de negocis, espera obtenir entre 78.000 i 80.000 milions de dòlars (66.051 i 67.745 milions d'euros).\nDe fet, l'executiu de Pfizer també ha destacat la bona marxa de la resta de productes de la farmacèutica. Després de la vacuna, els tractaments oncològics han sigut els que més ingressos han aportat (6.007 milions), seguits de la medicina interna (4.997 milions).\nPfizer Vacuna de Pfizer


L’Ajuntament de Barcelona ha aprovat al plenari la requalificació de la Casa Buenos Aires de Vallvidrera com a terreny d’equipaments i ha catalogat l’edifici com a patrimoni, per evitar que es pugui enderrocar. És un capítol més en el serial sobre aquest antic hotel modernista, que veïns del districte van ocupar per evitar que es convertís en un hotel. El govern municipal, pressionat pel veïnat, ha promès expropiar l’immoble per destinar-lo a habitatge dotacional però de moment no hi ha acord amb la propietat.\nEl vot a favor d’ERC ha permès aprovar el canvi per la mínima, mentre que la resta de grups s’han abstingut o han votat en contra. L’oposició ha expressat unànimement el seu suport a destinar aquest espai a habitatge social, però també en bloc ha recriminat al govern d’Ada Colau les formes i el cost de l’operació.\nJordi Coronas (ERC) ha lamentat la incoherència de salvar la Buenos Aires però no haver rescatat encara el gimnàs Sant Pau del Raval o Can Raventós a Sarrià, en comptes d’impulsar una política més integral. Jordi Martí Galbis (JxCat) ha lamentat que l’expropiació molt probablement es judicialitzarà i el cost “serà molt més alt” que els 3,5 milions d’euros que ara preveu l’executiu municipal.\nSala noble de l’antic hotel Buenos Aires de Vallvidrera, en una imatge d’arxiu / Meritxell M. Pauné\nCelestino Corbacho (Cs) ha considerat que l’aprovació és fer “urbanisme de caprici” i una despesa excessiva: “Amb aquests diners podrien fer el doble al barri, amb el diner públic s’ha de ser molt auster i explorar les alternatives”. Òscar Ramírez (PP) ha posat el focus en l’ocupació que ha aconseguit la intervenció municipal i ha carregat contra la “violació del dret a la propietat”. Finalment Manuel Valls (Bpc) ha avisat que “no es pot salvar el patrimoni a cop de talonari” i ha receptat “millorar la col·laboració público-privada”.\nLa tinenta d’alcaldia d’urbanisme, Janet Sanz, ha aprofitat el seu torn de rèplica per respondre a les crítiques. “Tenim un problema amb el patrimoni perquè tenim un catàleg arquitectònic que no respon al patrimoni que els veïns i els barris volen preservar”, ha reconegut. Ha defensat que reformar aquesta norma municipal, com reclama des de fa anys l’oposició, seria un procés llarg durant el quan hi hauria més casos com el de Vallvidrera. “Modificar el planejament urbanístic ara és l’única eina que tenim”, ha afirmat.\nBarri de Vallvidrera, Tibidabo i les Planes Expropiacions Patrimoni\nVÍDEOS | Nova ocupació i desallotjament de la Buenos Aires\nEls activistes han ideat una estratègia per distreure la policia amb un fals enfrontament


La IV Mostra de Glosats recorda la figura de l'artista Pere Pujol\n20 setembre 2020 09:38\nEls guanyadors del certamen seran premiats amb «La Flor romanial»\nLAURA MOYÀ. | 16 març 2002\nEl Teatre Municipal de Manacor acull aquesta nit la IV Mostra Autonòmica de Glosats que enguany comptarà amb la participació dels Troveros de Múrcia i els correndistes de Catalunya. Les entitats que participen a la mostra rebran com a obsequi una estatueta de «La flor romanial» basada en l'últim dibuix realitzat per l'artista Pere Pujol, mort recentment.\n«La idea és ensenyar la manera d'improvisar», va assegurar Felip Munar, vocal de l'associació Es Canonge de Santa Cirga, els organitzadors. També es pretén demostrar que «l'art de la paraula és actual i no alguna cosa del passat», com explicà la presidenta del Consell de Mallorca, Maria Antònia Munar. El concurs reivindica la figura de Mossèn Antoni Maria Alcover i les seves rondalles. Hi participaran representants de les Illes Balears amb les seves diferents maneres de glosar. Els actes van començar ahir a la nit amb una vetllada dedicada als glosadors novells. Aquesta nit, a partir de les 20.30, s'iniciaran els concursos oficials.\nEnguany es mostrarà, per primera vegada a Mallorca, el festeig pagès, on s'escenifica la xerrada entre dos enamorats i la sogra, sempre improvisant. L'encontre està destinat, d'acord amb els organitzadors, a «tots aquells trobadors que no s'atreveixin a pujar a un escenari per mantenir una controvèrsia». Els actes s'iniciaran amb una presentació de Cati Julve, on seran presents el batle de Manacor, Miquel Riera, la delegada de cultura de l'Ajuntament, Margalida Fons, i el president de l'Associació Cultural canonge de Santa Cirga, Mateu Llodrà. Després serà el torn dels cantadors formenterers, seguits dels glosadors i cantadors eivissencs i els corrandistes del Principat de Catalunya. A les 22:15 tindrà lloc l'entrega de «La Flor romanial».


Rescatar el túnel de Sóller, un acte de justícia - MÉS per Mallorca\nEl Parlament dóna suport a aquesta iniciativa, mentre les negociacios entre govern i Consell avancen\n“És l’única carretera amb peatge de totes les Illes Balears, és una discriminació injustificada. A més en Montoro enguany ha fet que els habitants de Sóller i Fornalutx haguessin de declarar i tributar com ingressos la subvenció rebuda, causant-los així un perjudici”, ha assegurat la diputada de MÉS per Mallorca, Joana Aina Campomar qui també ha afirmat que no hi ha una alternativa real, factible i universal al peatge: hi ha camions que per tonelatge no poden anar pel Coll.\nEl Govern s’hi solidaritza amb el Consell de Mallorca qu és qui té competència en la matèria, perquè hi està d’acord i perquè se’n beneficiarà: cada any als pressuposts es destinen 1’5 milions d’euros per a subvencionar el pas de residents. “una quantitat que sovint se supera”, ha afimraat Campomar.\nLes negociacions entre Consell i Govern per veure com col•laborarà el Govern en el rescat estan avançades, però la ha estat ben rebuda la iniciativa del PI aprovada avui en el Parlament, ja que la formació sempre ha defensat el rescat del túnel de Sóller on s’ha produit una discriminació injustificada des de fa 20 anys. La diputada de MÉS per Mallorca, Joana Aina Camponar ha deixat clar que l’acord és imminent i llavors serà el moment de conèixer el detall de les quanties.\nCampomar ha recordat que aquesta infraestructura ha estat lligada a la corrupció del PP, l’expresident Cañellas va haver de dimitir i va ser declarat autor de suborn de 50M de pessetes per sufragar campanyes electorals i només absolt per prescripció delicte i una obra amb moltes deficiències, com moltes altres (metro, palma arena, autopistes Eivissa)\nFinalment la diputada ha recordat que durant la legislatura passada MÉS per Mallorca va defensar reiteradament el rescat a càrrec de Madrid i la presidenta del Consell Maria Salom s’hi va nega, mener el president actual, Miquel Ensenyat diu que endavant.


Madonna arriba a Tel Aviv, on dijous estrenarà el 'MDNA Tour'\nAmb la cantant nord-americana viatgen presumptament cinc dobles seves que han après a caminar com ella per despistar els paparazzis\nEFE Jerusalem 25/05/2012 20:03\nLa reina del pop, Madonna, ha aterrat avui a Tel Aviv acompanyada pels seus tres fills i per setanta ballarins i tècnics que participaran dijous que ve en la inauguració mundial de la seva esperada gira 'MDNA Tour'.\nEls detalls de l'estada de Madonna es mantenen en màxim secret, encara que es preveu que, com en anteriors ocasions, l'artista es desplaci a la ciutat de Safed, la capital de la Càbala, el misticisme jueu, que practica des de fa més d'una dècada, segons va informar el diari 'Haaretz' en la seva versió digital. En les darreres setmanes la cantant ha penjat algunes fotografies dels assaigs al seu web.\nEntre les desenes d'acompanyants i empleats que viatgen amb la cantant nord-americana hi ha presumptament cinc dobles seves, que han après a caminar com ella i la labor de les quals seria despistar els reporters que, molt probablement, tractaran de seguir-la en tot moment, va assegurar el diari 'Jerusalem Post' .\nMitjans locals israelians assenyalen que la cantant podria haver convidat al llançament de la seva gira estrelles de Hollywood com Natalie Portman, Sacha Baron Cohen o George Clooney.\nMadonna tocarà dijous a l'estadi de Ramat Gan, que s'obrirà a les quatre de la tarda per rebre els seus milers de fans. Els seguidors de Madonna pagaran entre 50 i 100 euros, 300 i 500 si volen comprar una entrada VIP.


Una de les tantes tragèdies oblidades a l’Àfrica és el de les persones amb albinisme. Independentment dels problemes de salut que pateixen, que són molts, la seva situació és dramàtica: discriminats, perseguits, mutil·lats, assassinats…\nNingú no sap quants albins i albines hi ha a l’Àfrica. Així que les xifres acostumen a ser orientatives. Per posar uns exemples, a Zàmbia en són 25.000; a Zimbabue es calcula que hi haurà uns 70.000; a Tanzània podrien ser 35.000, mentre que a Malawi serien uns 10.000… I tots, a banda de patir la mateixa malaltia, viuen sota l’amenaça permanent de ser segrestats i assassinats. Així que el destí de molts ha estat el de viure amagats tota la seva vida.\nSi bé a l’Àfrica austral han començat a sorgir grups que defensen les persones amb albinisme, la feina per trencar amb les superticions i els mites que hi ha al seu voltant és molta. Per exemple, la creença popular és que no poden estudiar perquè no tenen intel·ligència, no se’ls pot tocar perquè et contagien la seva malaltia i fins i tot es diu que els albins no moren, desapareixen perque no són humans sinó esperits…\nI una de les grans preocupacions és la inacció internacional davant d’una tragèdia humana que supera els pitjors dels malsons. Les parts del cos d’una persona albina tenen preu: cabells, ossos, genitals, extremitats… arribant-se a pagar 70.000 euros per “un albí sencer!” En mans d’un bruixot, les parts del cos d’un albí poden fer ric el client o guarir-lo de malalties com la SIDA.\nAlguna cosa cal fer. Petits Músics del Món s’ha proposat, de moment, donar a conèixer aquesta realitat arreu de Catalunya. És una petita gota d’aigua a l’oceà… Però com se sol dir, tot llarg viatge – i aquest ho serà – comença amb un pas.


Inici Urbanisme El pas zebra del col•legi Bisbe Hervàs en marxa gràcies a la col•laboració dels veïns i la regidoria de barri\n“El curiós és que en este punt les voreres del parc i del col·legi ja tenien fet un rebaix per a facilitar el pas de vianants amb carrets o discapacitats i, no obstant això, el pas zebra portava anys sense pintar”, apunta el regidor del barri, Salvador Almenara. “Així que quan va arribar un mail dels veïns demanant que es pintara no vam tindre cap dubte: el correu va arribar a mitjan gener i el 8 de febrer ja estava pintant-se”.\nLa utilitat del pas està fora de tot dubte, ja que una de les voreres dóna al col·legi Bisbe Hervàs, pel que és una de les eixides naturals per als alumnes a peu. A més, l'altra porta al parc del Mestre Soriano, on també en estos moments s'està realitzant el canvi de les instal·lacions del parc infantil, per un més modern i, sobretot, que complix les normatives europees de seguretat.\nA més de la pintura del pas zebra s'ha senyalitzat degudament i es van a instal·lar bandes sonores en les proximitats, perquè els conductors extremen les precaucions en l'entorn del col·legi públic Bisbe Hervàs.\n“Crec que la política en un poble ha de ser exactament açò: atendre les peticions dels ciutadans”, finalitza Salvador. “I en el cas dels regidors de barri nostra missió ha de centrar-se en les queixes, opinions i peticions dels nostres veïns i, si podem assumir-lo, tirar avant el més ràpidament possible”.\nI si encara no saps qui és el teu regidor, fes una ullada en l'enllaç Regidories de barri de la pàgina web municipal.


Andorra i Israel impulsen un conveni de no doble imposició – Ràdio Valira\noients aquí avui: 348\nAndorra i Israel impulsen un conveni de no doble imposició\nPer: Ràdio Valira el 30 de novembre de 2019\nEl ministre de Presidència, Economia i Empresa, Jordi Gallardo, s’ha reunit aquesta setmana a Israel amb el ministre d’Economia i Indústria, Eli Cohen, per tal d’explorar col·laboracions entre els dos països en l’àmbit econòmic.\nDurant la trobada han acordat impulsar les negociacions per a un conveni de no doble imposició (CDI) entre els dos estats com a instrument facilitador per a la diversificació econòmica d’Andorra. A més, han acordat cooperar en estratègies d’atracció de capital estranger i en el camp de la tecnologia.\nGallardo ha mantingut diverses trobades amb fons d’inversors, empresaris locals, professionals del sector Fintech i empreses de ciberseguretat, als quals ha exposat les oportunitats de negoci que Andorra ofereix en diversos sectors. Així, a banda de la trobada amb el seu homòleg, Gallardo també ha tingut diverses reunions amb membres del parlament israelià, on entre altres temes han pogut abordar la situació política i econòmica d’Andorra.\nD’altra banda, el ministre ha aprofitat l’estada per iniciar noves relacions amb diverses entitats de referència com és el cas de l’Institut d’Innovació d’Israel. El ministre ha tingut l’oportunitat de trobar-se, durant la seva participació en el congrés Health IL, un congrés bianual que se celebra a Tel Aviv on es concentren les principals ‘start-ups’ tecnològiques del sector de la sanitat, amb el director executiu Jonathan Menuhin, amb el qual ha acordat impulsar les relacions entre l’Institut israelià i ActuaTech.\nPel que fa a l’àmbit de la tecnologia, durant la seva visita al centre internacional Gordon College of Education, el ministre ha manifestat la voluntat d’arribar a un acord amb aquesta institució capdavantera en tecnologia educativa per tal d’explorar els seus models i compartir les seves experiències d’innovació. També ha tingut l’oportunitat de trobar-se amb el rector de la Universitat Hebrea a Jerusalem, Barak Media, amb el qual han plantejat la possibilitat d’assolir un acord d’intercanvi d’experiències amb la Universitat d’Andorra.\nLa visita s’ha realitzat en resposta a la invitació de la Cambra de Comerç Multilateral entre Iberoamèrica i Israel, per tal de participar en la tercera edició del Concert de la Pau. Entre els principals actes d’homenatge, Gallardo ha realitzat l’encesa de la flama en memòria de les víctimes de l’holocaust al Museu Yad Vashem.\nL’aposta per una educació individualitzada, la formació 100% digital i la capacitat d’atreure inversió estrangera al 19è Fòrum de l’EFA\nDisminueixen els ingressats a l’hospital amb 45 nous positius en les darreres 24 hores\nVilarrubla explica al consell directiu de la OEI les altes competències digitals de les escoles del Principat\nPallarés planteja reunions cada 15 dies entre el ministeri i tots els sindicats


pfi-PTT Auxiliar en imatge personal: perruqueria i estètica | Mas Carandell\nDilluns, 5 Setembre 2022 a Divendres, 23 Juny 2023\nmatins de dl a dv, amb possibilitat d'alguna tarda\nJoves de 16 a 21 anys sense el graduat en ESO. O que facin 16 anys abans del 31/12/2022\nPreinscripció obligatòria del 02 al 13 de maig. La presentació de sol·licituds serà presencial amb cita prèvia demanada al correu electrònic: e3960002@xtec.cat Documentació que cal aportar amb la Sol·licitud de preinscripció. 1. Formulari de sol·licitud d’inscripció. 2. Original i fotocòpia del DNI, NIE o passaport vigent de l'alumne/a. 3. Quan el domicili habitual que s'al·lega no coincideix amb el del DNI, amb el de la targeta de residència on consta el NIE o es tracta de persones sense NIE, s’acredita amb el certificat o volant municipal de convivència. 4. Certificat d’estudis o altra documentació que acredita el nombre de cursos escolaritzats a l’ESO i l’últim curs que s’ha fet o que s’està fent. Si l’alumne/a és menor d’edat també s’ha de presentar: 5. Original i fotocòpia del llibre de família o altres documents relatius a la filiació. 6. Original i fotocòpia del DNI de la persona sol·licitant (pare, mare o tutor legal) o si la persona sol·licitant és estrangera, de la targeta de residència on consta el NIE o del passaport.\nPrograma organitzat pel Departament d'Educació i l'Ajuntament de Reus a través de l'Institut Municipal de Formació i Empresa Mas Carandell, adscrit a l'Institut Gaudí


Al Grec, Prometeu en femení! | El Fil de les Clàssiques\n← Castra Romana Tornem al Grec amb l'”Odissea”! →\n18 thoughts on “Al Grec, Prometeu en femení!”\nTeresa Devesa i Monclús 11 juny 2010 at 18:28\nJo tinc entrada per a diumenge. Quan vaig llegir el cartell del Grec i vaig veure l’obra inaugural, vaig afanyar-me a fer la reserva. Pensava fer un article crític sobre la represetnació, però amb la completa presentació que n’has fet tu, crec que ho deixaré en forma de comentari a aquest article. Tu quan hi aniràs, Margalida?\nSanti 11 juny 2010 at 21:05\nAprofiteu, xiquets, que esteu prop, i no vos pergau aquest obra que promet, com aixó ens ho presenta Margalida!\nMargalida Capellà Soler Post author 12 juny 2010 at 09:54\nMoltes gràcies, Santi, per animar-los a assistir a aquesta representació que bé sé que t’agradaria. Alcoi, queda un xic lluny de Barcelona! Quina llàstima!\nTeresa, ja que hi aniràs abans esperem amb candeletes la teva opinió i segur que trobaràs altres aspectes a tractar en un nou article! Jo que pensava coincidir al Grec! Ja ho val!\nTeresa Devesa i Monclús 12 juny 2010 at 14:57\nHo podem provar amb l’Odissea, l’altra gran aposta clàssica del Grec. Per a aquesta encara no he fet cap gestió.\nTot i així, espero que no plogui, perquè aquest cap de setmana no es presenta com el millor per a una representació a l’aire lliure…\nMargalida Capellà Soler Post author 12 juny 2010 at 17:41\nDoncs, em sembla perfecte l‘Odissea. Jo tampoc no he fet cap gestió. Fas una crida a Aracne, a veure si algú més s’hi anima?\nEls déus estan ben enfadats! Has vist, Teresa, l’examen de grec? Has vist el debat que canalitza l’APLEC? Tu que has fet de correctora, què n’opines?\nEsperem que no plogui al Grec, tot i que hi ha amenaça de pluja els tres dies de funció!\nJoan 12 juny 2010 at 23:32\nA quina hora es? són aquelles actuacions de nit? em pensava que començaven ahir … saps alguna cosa al respecte?\nMargalida Capellà Soler Post author 13 juny 2010 at 10:52\nQuina alegria, Joan, retrobar-te aquí! El Grec s’inaugura avui a les deu de la nit al teatre a l’aire lliure de Montjuïc amb la tragèdia grega Prometeu. Enguany el festival s’ha avançat uns dies. Esperem que no plogui i no faci massa fresca per contemplar l’espectacle i qui s’avorreixi, que no crec que passi, per mirar les estrelles, tot i que a Barcelona són cares de veure! T’has llegit el Prometeu encadenat d’Èsquil? Crec que t’agradaria ben molt. No t’ho perdis! A veure si els déus ens són favorables hi coincidim!\nMargalida Capellà Soler Post author 14 juny 2010 at 17:59\nAlumnes de grec potser us caldria repassar aquest apunt: http://blocs.xtec.cat/elfildelesclassiques/2009/04/30/limprudent-i-benefactor-prometeu/\nTeresa Devesa i Monclús 15 juny 2010 at 22:34\nAssistir a la representació inaugural del GREC esdevé una experiència singular, per no dir gairebé mística. Els bells jardins que precedeixen l’edifici, florits amb l’esplendor d’una primavera exultant, s’omplen de personatges famosos de tots els àmbits: polítics, gent de la faràndula, famosos i famosets en general… I enmig de tant de glamour la gent com nosaltres, pobres espectadors que pel preu d’una entrada aspirem a un xic de glòria… Sempre penso que talment es devien sentir els antics atenesos durant les festes de Dionís mentre esperaven que obrissin les portes del teatre de l’acròpolis.\nI un cop a dintre, les celebritats es fan esperar, els fotògrafs s’amunteguen al davant de l’alcalde Hereu o l’expresident Maragall, flaixos en mà. L’obra comença amb retard, és clar, i em pregunto a quants dels assistents els interessa realment la tragèdia grega i la força dramàtica d’Èsquil.\nS’apaguen els llums i es fa el silenci, que només gosa trencar el miol d’un gat despistat o el so d’un avió aliè al que passa tants metres avall. Comença la funció.\nI què dir sobre ella? En encentdre’s el llum i fer els aplaudiments derigor, només vaig poder dir que necessitava pair l’espectacle abans d’emetre un veredicte.\nL’obra va començar amb una exposició, gairebé docent (Margalida, em sentia a mi mateixa o a tu explicant els mites cosmogònics als de Grec), dels antecedents de l’hegemonia de Zeus: Úran, Cronos, Titanomàquia…. Va seguir una part en què el mite de Prometeu es presentava fidel, en essència, a l’original, tot i pasat per una estètica “Fura dels Baus”, per entendre’ns… Per acabar amb un trencament absolut, sobtat, del ritme dràmàtic en aparèixer en escena uns humans aliens al sacrifici del tità torturat per culpa seva, bruts i descurats, ben lluny de les lluentors i l’elegància d’Hefest, Hermes, Ocèan… i els seus acòlits. Sense entreacte ni treva per païr-ho, costa fer-se a la idea d’un tempo que descendeix tan vertiginosament. No sé, per a mi, que no he pujat mai al “Furius Baco” ni al “Dragon Kahn”, potser és un mica massa.\nEl millor: Carme Elies (de Prometea, fet per fet, millor feminitzar també el nom), Lluïsa Cunill (la tendra i torurada Io) i, sens dubte, David Bages, sensacional com a Hermes i en el monòleg posterior com a humà…\nEl pitjor: l’estructura dramàtica abans esmentada, la dicció i els errors d’alguns actors, les alteriacions gramàtiques degudes a la feminització del Tità, que fan que l’adjectiu femení no concordi amb el gènere masculí del nom del déu, de debò, no calia…\nMenció apart, la música, els músics, personatge coral amb vida propia amb Dani Nel·lo fent de corifeu improvitzat. En l’acció dramàtica, en canvi, el cor queda reduït a una sola actriu.\nI en acabat, altre cop al jardí, el públic rep l’obsequi d’una copa de cava. Qui pot desitjar més en una nit de primavera-estiu? L’any vinent tornaré a reservar entrades per a la inauguració, esperem que torni a ser d’una obra clàssica grega, tal con escau al treatre GREC!\nTeresa Devesa i Monclús 15 juny 2010 at 23:03\nPer cert, el vídeo de TV3 dóna a entendre que Zeus és aquell personatge que baixa per les escales metàl·liques del far, però no és cert. Zeus de fet és present tota l’estona, però no es manifesta presencialment a escena. El personatge amb el vesti meetal·litzat no pot ser altre que Hefest, i la seva coixesa ho ratifica quan es desplaça en horitzontal.\nMargalida Capellà Soler Post author 16 juny 2010 at 10:40\nMoltes gràcies, Teresa, per fer-nos aquesta crònica tan detallada!\nSens dubte Albert Pérez fa el paper d’Hefest! Efímera i moridora com sóc vaig preferir no anar a la inauguració, l’any vinent tampoc hi coincidirem si els fums no m’enlairen. Vaig preferir anar-hi ahir, amb el teatre gom a gom perquè dilluns el mal temps va impedir la funció. L’obra em va agradar, alguns moments em van arribar a encantar, però el pròleg i l’epíleg al meu gust sobraven i les referències al Barça també (i no perquè sigui el Barça!). A veure un Prometeu d’Èsquil s’hi ha d’anar a fruir del text, del goig nu de la paraula, i el contingut és tan vigent que no cal fer l’ullet al present, la connexió ja s’estableix sola. El missatge no ha canviat, els humans malauradament no ho hem fet i avui també hi ha Prometeus (en masculí i en femení)i també són silenciats! Tens raó amb na Prometeu (jo prefereixo mantenir el nom però feminitzant l’article personal), fantàstica, i el que fa ballar un femení on era un masculí!\nEns veiem, Teresa, el diumenge amb l’Odissea amb mots ribians, si els déus volen!\nMargalida Capellà Soler Post author 16 juny 2010 at 11:04\nSanti, ahir els chironians que vàrem assistir a la representació del Prometeu et vàrem tenir ben present i, fins i tot, ens vàrem preguntar si l’espectacle hagués estat del teu grat. Quina llàstima que Alcoi disti un dia de cada dia tant de Barcelona!\nMireu (oh, meravella!) què he descobert d’en Santi, també chironià: Prometeo y el Griego moderno http://blogs.ua.es/santiago/2010/06/11/prometeo-y-griego-moderno-balance/\nTeresa Devesa i Monclús 16 juny 2010 at 20:15\nEns veiem, Margalida, per escoltar els versos homèrics, passats pel sedàs del català literari de Carles Riba i recitats amb la veu profunda i potent d’en Lluís Soler com a rapsoda. I si no hi ha cava ni glamour, tant se val, mentre les muses beneixin l’obra…\nMargalida Capellà Soler Post author 16 juny 2010 at 20:23\nPotser no hi haurà cava ni glamour, Teresa, però et tinc reservada alguna sorpresa.\nPer cert, ja saps que ahir es van fer els cinc mil comentaris a Aracne i fa uns dies els nou mil a El Fil. Increïble, però cert! Però aquesta no és la sorpresa!\nPingback: El Fil de les Clàssiques » Blog Archive » Tornem al Grec amb l’”Odissea”!\nTeresa Devesa i Monclús 17 juny 2010 at 23:03\nFelicitats pel nombre de comentaris (i dels de l’Aracne me’n sento encara més partícep). Potser no són la sorpresa, però són sorprenents!!\nMargalida Capellà Soler Post author 18 juny 2010 at 10:31\nTeresa, tu més que ningú saps i pots valorar el que suposen tants de comentaris i entusiasmar els alumnes a comentar i a participar activament d’aquest aprenentatge col·lectiu i en xarxa; però ja se sap un bloc s’alimenta dels seus comentaris gràcies per fer-ho també possible.


Empreses locals ja poden adherir-se al Carnet Jove de Roses i beneficiar-se de la primera campanya de difusió — Ajuntament de Roses\nEmpreses locals ja poden adherir-se al Carnet Jove de Roses i beneficiar-se de la primera campanya de difusió L’Àrea de Joventut de Roses convida a totes les empreses i establiments del municipi a participar i adherir-se a la xarxa d’entitats col·laboradores del Carnet Jove de Roses. Per a fer-ho, només cal que ofereixin algun descompte a les persones joves titulars del carnet. A canvi, es beneficiaran de la difusió gratuïta i el reconeixement social que comporta. Els establiments que s’adhereixin abans del 30 de juny, formaran part de la campanya especial de difusió que tindrà lloc amb motiu de l’inici de l’expedició del nou Carnet Jove de Roses. https://www.roses.cat/noticies/empreses-locals-ja-poden-adherir-se-al-carnet-jove-de-roses-i-beneficiar-se-de-la-primera-campanya-de-difusio https://www.roses.cat/@@site-logo/escut.png\n13/06/2022 10:16 -\nA partir de l’octubre de 2022, Roses comptarà amb el nou Carnet Jove de Roses, que té per objectiu oferir una bona diversitat d’avantatges de qualitat i proximitat per a joves d’entre 12 i 30 anys, incentivant així que el jovent rosinc pugui utilitzar el carnet en comerços i establiments locals. D’aquesta manera, es vol estrènyer més el seu arrelament i identitat amb el municipi, reforçar el seu vincle amb el comerç de proximitat i promocionar el teixit comercial.\nLa regidora de Joventut, Verònica Medina, destaca de la campanya que "poder gaudir del Carnet Jove Local de Roses és un gran benefici tant per al col·lectiu juvenil com per als comerços del nostre municipi. Des de l'Àrea de Joventut volem crear sinergies comunes amb l'objectiu de potenciar el servei de proximitat".\nEl Carnet Jove ofereix a tot Catalunya prop de 8.000 avantatges en formació, cultura, salut o mobilitat internacional dels quals se’n poden beneficiar uns 530.000 nois i noies d’entre 12 i 30 anys que tenen el carnet arreu del país. A nivell local, hi ha 1.473 joves que són titulars del Carnet Jove a Roses, on actualment compten amb 26 avantatges.\nTot i aquest elevat nivell d’acceptació, es planteja un nou impuls social del carnet amb l’objectiu d’apropar aquest servei encara més a les persones joves, potenciant la seva utilització a nivell local perquè esdevingui una eina d’ús en el dia a dia dels i les joves. Per aquest motiu, l’Agència Catalana de la Joventut en col·laboració amb els ajuntaments desenvolupa el Projecte Carnet Jove Local per consolidar el carnet també a nivell local.\nLes empreses i establiments interessats a adherir-se a la iniciativa, poden contactar amb els telèfons de l’Ajuntament de Roses 972 25 24 00 (Ext. 554) / 653 540 736 o per correu electrònic a l’adreça joventut@roses.cat.


"A Andorra rebem a tothom amb els braços oberts i es viu tranquil" - Poble Andorrà\n“A Andorra rebem a tothom amb els braços oberts i es viu tranquil”\nJordi Gallardo explica que el sistema fiscal moderat del Principat és possible perquè la despesa pública és molt més petita que en països grans\nEl ministre d'Economia Jordi Gallardo.\nJordi Gallardo ha explicat no pot haver-hi «cap mena de polèmica» sobre l’arribada de youtubers a Andorra perquè el model fiscal andorrà està «homologat». «Està reconegut per l’OCDE, la Unió Europea i pels nostres veïns, amb els quals tenim convenis de doble imposició. En els últims dies s’han dit moltes coses a partir del desconeixement de la realitat andorrana, que el puc entendre perquè som un país petit», assenyala en declaracions al diari El Independiente.\nSegons el ministre d’Economia i Empresa, Andorra es pot permetre un sistema fiscal moderat perquè no hi ha el nivell de despesa pública d’un país de la grandària d’Espanya. Gallardo diu que també hi ha molt de talent andorrà que marxa a Espanya, França i als Estats Units. I no oculta que a Andorra agrada que vingui «gent que aporti valor i talent». «Hi ha persones que vénen a invertir, a treballar, a estudiar, a jubilar-se o per turisme. En la nostra història sempre hem estat un país d’acolliment i de pau (…) Sempre hem intentat tractar bé a la gent, explicar-los que a Andorra es viu tranquil i que estiguin a gust i visquin bé, independentment de si són ‘youtubers’, empresaris, autònoms, esportistes o estudiants, de la seva professió i nacionalitat, òbviament».\nGallardo afirma que el país necessita «buscar alternatives al model econòmic» actual. «Estem en un procés de diversificació, transformació digital, de desenvolupament d’infraestructures i si això provoca que espanyols o francesos pensin en Andorra per a venir-se a viure no hi ha cap mena de polèmica partint que tenim un model fiscal homologat», insisteix.\nComença la vacunació amb dosis d'AstraZeneca a la Seu d'Urgell


lainversa.cat | ASSEMBLEES AMB CURA\nCoaching Creatiu Per La Transformació Social\nAmb Treball De Cures Per Equips\nAmb Treball De Cures Individuals\nSENYORES FENT COSES\nQui Hi Ha Darrere\nQui Hi Ha Darrere De La Inversa?\n16 març ASSEMBLEES AMB CURA\nPosted at 16:19h in Sin categoría\tby\t0fcc93acd6\nPer tal que una reunió esdevingui un espai de qualitat, és interessant seguir aquests consells:\n-És més interessant invertir una mica de temps a planificar bé la reunió que assistir a reunions eternes i poc efectives.\nPer tant, teniu en compte el següent:\n1. Pensar els punts a parlar i observar si amb el temps que teniu dedicat a la reunió, hi haurà espai per abordar amb qualitat tot el que voleu treballar.\n2. Endreçar-los en dos blocs: informatius i de debat o decisió:\nPrimer posar aquells temes que són merament informatius i tractar-los com a tal. Si es genera un debat (cosa que en principi no hauria de succeir) sovint és perquè hi ha alguna persona que necessita mostrar un desacord amb la informació donada. És recomanable recollir el malestar i decidir si se li dóna un espai en aquesta reunió o es facilita un altre moment per parlar-ne.\nEn segon lloc, posar-hi els punts que requereixen debat i treball del grup.\n3. Totes les persones han de saber a quina hora acabarà la reunió.\nPer tres motius:\n-El primer de tot és per mostrar respecte al temps personal de totes les persones participants.\n-El segon, per poder mesurar l’atenció durant la reunió.\n-El tercer motiu, per rebaixar la tensió que genera la incertesa de la finalització.\n4. Posar un temps aproximat de dedicació per cada punt.\nQuan s’escriu l’ordre del dia, s’ha de pensar el temps que es dedicarà a cada tema.\nÉs bo que algú de la reunió tingui la tasca de vigilar el temps i avisar quan aquest s’estigui esgotant. Si veiem que el tema requereix més estona de la imaginada, pactar el següent:\n-Invertim més estona en aquest punt\n-Aturem el debat\n-El tornem a abordar en una altra reunió.\n5. Per tal que totes les persones se sentin escoltades i fer una distribució equitativa dels temps per opinar, és important fer un torn de paraula i que algú el gestioni.\nEn cas que es parli directament a algú del grup per un tema en concret, aquesta persona pot demanar, per al·lusions, que li deixin parlar saltant-se el torn.\nÉs important no interrompre a una persona quan està expressant-se. Deixar que finalitzi el que ha de dir i respectar el torn.\n6. Recollir els malestars.\nSi veiem que un tema no avança perquè hi ha alguna persona que s’ha quedat enrocada, generalment és per algun malestar que té. No obviar aquest fet, ja que anirà sortint i la tensió segurament s’incrementarà en el temps.\nPer altra banda, la reunió ha de continuar i s’ha de respectar l’ordre del dia i el temps de les persones del grup.\nÉs interessant fer saber que respectem la necessitat de la persona a parlar més sobre un tema en concret i buscar un altre espai per intentar desencallar la situació.\n7. Si ja s’ha dit, no cal repetir-ho.\nSovint sentim la necessitat de repetir allò que ja ha expressat anteriorment alguna altra persona de la reunió, però això generalment alenteix el ritme. Així que és més interessant mostrar-nos d’acord i deixar l’espai per a noves informacions.\n8. Facilitar grups de treball que avancin feina.\nPot passar que necessitem prendre una decisió sobre un tema del qual ens falta informació, ja sigui perquè es tracta d’una funció externa al grup, perquè es vol implantar una nova metodologia en algun\nàmbit, etc. En aquest cas, és força efectiu crear un grup de treball que investigui les opcions fora de la reunió i un cop hagi recopilat tota la informació, l’exposi en la següent reunió poden així prendre decisions més àgils.\n9. Escriure acta per deixar constància del que s’ha acordat.\nÉs important deixar constància escrita de tot el que s’ha dit. Moltes vegades, costa recordar el que s’ha parlat a la reunió o els acords a què s’ha arribat. Pot ser, fins i tot, que les persones s’emportin conclusions errònies o que no totes hagin entès el mateix d’algun punt de discussió concret. Això a la\nllarga, pot generar moltes tensions i provocar que s’hagi de tornar a abordar el tema en una nova reunió, aconseguint, d’aquesta manera que els processos de treball s’alenteixin.\nA part d’això, el fet de deixar constància escrita, li dóna a les decisions un caire més “oficial” en el que s’hi podrà recórrer a consulta en el moment que no s’estiguin respectant.\nAmb aquestes tècniques ens estalviarem temps, malentesos, maldecaps i dinàmiques tòxiques que dificulten la feina d’equip.\nEspero que us serveixi!reunions


Pregunta: sobre el llibret del P. Fabregat « Infobenissa\nEl Pare Fabregat em sembla que també comenta al seu llibre que durant l'època de la II República es va obrir al poble una casa de senyoretes de vida alegre. Ens podries dir on estava situada, quant de temps va romandre oberta, d'on venien aquestes senyoretes i alguna història sobre aquest tema? Salut i gàcies.\nEl meu amic Espinós es mor de risa llegint un recull de contes picants, que amb el titol “Cròniques de la randa fina” en vaig comprometre a publicar per capitols en uns monogràfics que anirien apareguent al “Canfali”. Tan sols se’n va publicar un perquè l’invent dels monogràfics estava en mans d’un ranci argentí més preocupat per la trascendència de la literatura com estudi pedant, i insuportablement pelma, en lloc d’acceptar com a fresca aportació el que preteniem afegir. La literatura, en definitiva, no és altra cosa més que evassió, creació, missatge i entreteniment. Això si, dins del bon gust, estil acurat i respecte i comunió amb el lector. Evidentment que algún capitol (Espinós insisteix una i altra vegada en que done això a la publicitat) parlava del divertit epissodi de les senyoretes.\n¿T’hi imagines, estimat Maulet, com es veuria en l’any 1933, en la rància Benissa una desfogada casa d’entreteniments com eixe? Ara mateix estic amb la boca oberta de bat a bat, i rient·me, pensant totes les historietes, bots, carreres i “morros” de nuvies i amatents mares de família amb les bretolades que farien els seus alborotats nuvis i marits amb aquelles carns massisses i generoses d’aquelles xicotes de vida alegre, quan no desgraciada, que havien vingut a Benissa. Comprendràs que aquesta historia te la conte en clau d’humor. Altra cosa no soc capaç d’interpretar·la, si no és així. Bo, anem per feina.\nEn el meu llibre “Historia del futbol en Benissa” parle, allà per l’any 1932-33, de que hi havia un molt bon jugador que responia al nom de “el nebot de la Fina”. Era pels instants del camp de Bellita, si no vaig errat. Aquest bon xicot seria segurament el fill de la Fina, la donassa pinturera que regia aquell “ginesterio”. Pasava per nebot, ja veus. La casa estava situada al carrer Maset, just al costat de la casa que ara s’ha fet l’amic Fuertes. En realitat allí, i en eixe moment, es concentrava bona part de les diversions del poble. Funcionà, per poc temps el cine “Moderno”, propietat del tio de ma mare (Joaquim Cabrera Feliu). Hi havia una mica de videta.\nConsta oficialment que la Fina demanà a l’Ajuntament apertura d’establiment. L’alcalde, el meu respectable avi, el tio Joan de Porcellanes, i sabent com les gastava aquell home de geni viu, va rebutjar donar oficialment per bona la solicitut. Imaginat les pressions que tindria aquell geniut vidu, pare de dos xiques jovens, i militant en la Dreta de Luís Lucia. Totes les mares visitaven la nostra casa de la carretera amb clams, plors, gemecs, desgrenyades, ulleroses demanat justícia als ultratges al respecte, al mal exemple que es donava als fills i filles….\nPer altra part el caporal Pérez posant vigilància, els companys d’ajuntament posant el crit al cel, les “persones d’orden”, tot reclamacions, la fi del món (però en el fons tots desitjant anar a fer una visita). Tinc un munt d’anècdotes sobre eixe cas tan curiós com plenament divertit. En fi, quede la cosa en projecte de llibre que no se,si, quan ja vell,(si aplegue) i perduda per complet la vergonya i el bon seny, donaré a la publicitat.\nCom anècdota dir·te que aquella casa tenia una cisterna prou menuda. La higiene, és clar, s’havia de mantenir perquè la cosa, malgrat estar prohibida funcionava, i, amb molt d’èxit. La nostra casa tenia, i te encara, un pou de gran capacitat. Venien a demanar aigua. El meu avi, per caritat permetia que en tragueren aquelles xiques (en el fons totes eren unes pobres desgraciades), però, això si, a tall seguit la xica que teniem nosaltres per servir anava després amb un drap mullat amb llexiu per desinfectar la cadena del poal. La ignorancia, les prevencions i tots els “tabus” que envoltaven la professió estaven endinsades dis d’aquella nostra, pobra, resignada i avorrida societat.\nEl pecat i la perdició estaven al carrer Quevedo de Dénia. Això era el tradicional, però sembla que la Fina provenia d’allí. Crec que era de València. La vida del prostibul fou efímera i en el periode de guerra va desaparéixer. Però tot i axò no deixa de ser un episodi divertit. Lògicament el pare Fabregat tenia que parlar de la forma acostumada, i més havent escrit el seu llibre en l’any 1941. Poca broma en eixos moments. Perdona el to de les referències, però és que no m’he parat de riure en tot moment…..


Ibn Battuta, el viatger de l’Islam - ESCI-UPF News\nIbn Battuta a Egipte. Il·lustració de León Benet a partir d'un gravat de Dumouza (1879). / Foto: National Geographic (col·lecció privada)\nIbn Battuta és, per al món musulmà, l’equivalent del que va ser Marco Polo per a Europa i Bar Sauma per a l’Àsia: un viatger incansable que va recórrer milers de quilòmetres per travessies lentes, feixugues i, sovint, perilloses. I, igual que Marco Polo i Bar Sauma, Ibn Battuta també va recopilar les seves aventures i desventures. Però qui va ser i per què va creuar mig món?\nL’origen de l’aventura: la peregrinació a la Meca\nIbn Battuta va néixer el 1304 a la ciutat marroquina de Tànger. Era fill d’una família acomodada i el seu pare exercia com a cadi. Els cadis eren els jutges encarregats d’aplicar la llei islàmica i desenvolupaven funcions civils, judicials i religioses. El context familiar va marcar Ibn Battuta, que sempre es va definir com un gran devot de l’islam, i en més d’una ocasió va arribar a exercir la professió del seu pare.\nDe fet, el motiu que va despertar l’esperit viatger d’Ibn Battuta va ser la religió. Als 21 anys, el jove marroquí va decidir complir amb un dels 5 pilars de l’islam, el hajj: la peregrinació, almenys un cop a la vida, a la ciutat santa de la Meca. Així doncs, el 1325, un any després de la mort de Marco Polo, Ibn Battuta va embarcar-se en un viatge que el va allunyar de casa durant gairebé 25 anys.\nBattuta va salpar des de la seva ciutat natal. La primera parada va ser Egipte, on va quedar impressionat per les ciutats d’Alexandria i el Caire. Més tard, va dirigir-se a Palestina i a Síria, on va visitar Jerusalem i va passar el mes del ramadà a Damasc. Després de peregrinar a Medina, el lloc on hi ha enterrat Mahoma, finalment va arribar a la Meca. Com marca la tradició, va seguir el ritual de donar 7 voltes en el sentit contrari a les agulles del rellotge al voltant de la Kaaba, l’edifici cúbic que es troba dins la Gran Mesquita de la Meca i que és el lloc més sagrat de l’Islam.\nRecórrer l’extens món islàmic: comerç, caravanes i diplomàcia\nA la Meca, centre de peregrinació de tots els musulmans, Ibn Battuta va conèixer uns comerciants de l’antiga Pèrsia, a qui va unir-se en el seu retorn cap a casa. D’aquesta manera, el viatger marroquí va explorar els territoris de l’actual Iran i Iraq. A Bagdad va conèixer el cap de l’Il-khanat de Pèrsia (un dels subterritoris en què es dividia l’imperi mongol) i va afegir-se a la seva caravana reial. Més tard, va desviar-se per fer un tram de la famosa ruta de la seda i, posteriorment, va anar de nou a la Meca per complir amb el hajj per segona vegada.\nMapa dels viatges que va fer Ibn Battuta al llarg de la seva vida. / Foto: Shutterstock (Dimitros Karamitros)\nAl llarg dels seus viatges, Ibn Battuta es va interessar sovint per conèixer de primera mà les rutes comercials que unien les grans ciutats del món islàmic i veure quins eren els objectes més preuats de cada mercat local. Després de quedar-se un temps a la Meca dedicant-se a l’estudi de l’Alcorà, va emprendre un nou viatge. Aquesta vegada, la destinació eren les costes de l’Àfrica oriental i el sud de la península Aràbiga. Battuta tenia curiositat per entendre què atreia centenars de comerciants a seguir aquelles rutes i endinsar-se en territoris on l’àrab ja no era la llengua majoritària.\nEn aquesta aventura per les costes africanes va visitar Mogadiscio (Somàlia), Mombasa (Kènia), Zanzíbar (Tanzània) i l’illa de Kilwa (també a Tanzània), que era un important port comercial on s’intercanviava l’or, el ferro, els esclaus i el marfil que arribaven de l’interior del continent per les teles, la porcellana, les pedres precioses i les espècies que arribaven de l’Àsia. Més tard, Battuta va dirigir-se al sud d’Aràbia, a Oman i a l’estret d’Ormuz, per veure una de les principals activitats econòmiques de la zona: la pesca i el comerç de perles. Des d’allà va creuar el desert per tornar al que es va convertir en el seu camp base i la ciutat que més el va acollir durant els anys de travessies: la Meca.\nPerò els viatges d’Ibn Battuta no es van reduir només a la costa africana i al Pròxim Orient. Durant els anys que va passar lluny de casa també va visitar els confins del món musulmà, on va complir missions diplomàtiques. A les terres més occidentals de l’imperi mongol va visitar el sud de Rússia, Ucraïna i Turquia on, a Constantinoble, va trepitjar territori cristià per primera vegada. A l’altre extrem, va viatjar fins a Delhi, a l’Índia, que feia poc havia caigut sota domini musulmà.\nA l’Índia, Ibn Battuta hi va passar aproximadament 7 anys i gairebé un terç del seu llibre recull les vivències d’aquella experiència. De fet, va ser gràcies al dèspota sultà de Delhi que Battuta va arribar fins a la Xina, on el va enviar com a ambaixador. En el trajecte fins a Quanzhou, Ibn Battuta va passar per les Maldives, Sri Lanka i Indonèsia i va estar a punt de morir en més d’una ocasió: va ser atacat i saquejat per pirates i va haver de lluitar contra temporals que van fer miques la seva embarcació. A la Xina, Battuta també va visitar Guangzhou, però sembla ser que mai va aconseguir arribar fins a Pekín.\nLa inestabilitat política de la dinastia Yuan va esperonar Ibn Battuta a desfer el camí i el 1347 va emprendre el viatge que el va portar, de nou, a la seva ciutat de referència: la Meca. Durant el periple cap a la Meca va veure l’avenç i els efectes de la pandèmia de Pesta Negra, que només a Europa va provocar la mort de 20 milions de persones (un terç de la població del continent). En el retorn cap a casa, Battuta va rebre la notícia que el seu pare havia mort feia 15 anys i, poc abans de trepitjar terres marroquines, va saber que la seva mare havia sucumbit a la pesta.\nCòpia antiga (1836) d’alguns fragments de la Rihla, el llibre de viatges d’Ibn Battuta. / Foto: Wikimedia Commons (Osama Shukir Muhammed Amin)\nA Tànger, Battuta va ser rebut amb tots els honors i la seva llegenda va arribar al sultà de Fes, que va encarregar-li un últim viatge: travessar el Sàhara fins a l’imperi de Mali per descobrir com era el lloc d’on provenien les riqueses que circulaven per les rutes transsaharianes. Abans, però, Battuta va tenir temps de fer una petita incursió a la península Ibèrica per conèixer el territori d’Al-Àndalus. Posteriorment, el mateix sultà de Fes va encarregar a Battuta tornar al Marroc per recopilar els gairebé 30 anys de viatges en un llibre, la Rihla, i, d’aquesta manera, fer que el seu valuós testimoni quedés gravat per a la posteritat.\nEn total, el viatger marroquí va recórrer més de 120.000km, el triple de la distància que va recórrer Marco Polo. Però, a diferència del venecià, la seva història va caure en l’oblit. No va ser fins al segle XIX que es va redescobrir la Rihla i es va tornar a posar en valor la importància dels viatges d’Ibn Battuta, unes expedicions que no tenien per objectiu explorar els límits del món conegut i descobrir noves cultures, sinó conèixer de primera mà com vivien els diferents pobles que conformaven l’Islam al segle XIV. Actualment, en homenatge a la seva figura i al seu esperit viatger, tant l’aeroport de la seva ciutat natal com un cràter de la Lluna han estat batejats amb el seu nom.


Els Viatges d'en Xavi i la Txell: 10/01/2012 - 11/01/2012\nEl Fitz Roy i el Cerro Torre, a la capital del trekking\nUn dels grans atractius de la Patagònia és el pic Fitz Roy, també conegut com a Chaltén i destaca pels seus pics de pedra sempre rodejats de núvols permanentement, que li dona nom a la població del Chaltén, que en llengua originària tehuelche significa "muntanya que fumeja".\nnosaltres davant la Laguna Torre\nLa població del Chaltén és ciutat amorfa, realment jove, assentada en la vall, al costat del riu de Las Vueltas, es va establir als anys 70 per raons territorials, després d'un conflicte fronterer amb la veïna Xile. Xile anava avançant posicions sobre aquest territori deshabitat en centenars de quilòmetres a la rodona. I posteriorment li va sobrevenir l'èxit turístic, actualment la població del Chaltén és coneguda com la capital del trekking.\nel cerro que fumeja, és el Fitz Roy :-p\nNosaltres hi hem passat dos dies en aquesta població per fer els dos trekkings més famosos de la zona, el trekking a la Laguna de los Tres i el de la Laguna Torre.\nEl primer és un trek d'anada i tornada al Chaltén, d'unes 3-4 hores en un sentit. Nosaltres el vam iniciar a el Pilar, a uns 22 quilòmetres del Chaltén, així vam evitar anar i tornar pel mateix camí, i vàrem poder veure el Glaciar de Piedras Blancas. Aquest és un trek per gaudir-ne tot un dia ja que les vistes al Fitz Roy són espectaculars.\nuns paradís pels escaladors\nEl cerro Fitz Roy de 3.375 m.s.n.m. és un pic de pedra monstruós, juntament amb el veí Cerro Torre de 3.100 m.s.n.m.\nNosaltres vam iniciar la caminada amb un cel encapotat, amb vent i de tant en tant alguna bolva de neu. Però el dia es va anar arreglant tant, que a la tarda no hi havia cap rastre de núvols al cel. Vam estar més d'una hora a la Laguna de los Tres esperant si marxava el maleït núvol que tapava el Fitz Roy, però la cosa semblava missió impossible, i llei de Murphy, així que vam començar a baixar les muntanyes van quedar completament netes. Aleshores vam parar-nos a l'esplanada de Poincenot, per dinar davant aquestes muntanyes i gaudir d'un dia espectacular, res a veure amb la nostra sortida a primera hora del matí.\nles vistes tot pujant a la Laguna de los Tres\nun altre tot pujant, en vistes a la vall!\ndavant la Laguna de los Tres, per cert, coberta de neu!\nEl segon dia vam fer el trek de Laguna Torre de 2,5-3 hores només anar. Aquest és un trek bastant planer en el que quasibé no guanyes alçada, i les vistes davant la Laguna Torre són espectaculars, amb la glacera i els blocs de gel flotant al llac!\nel pedrot de granit, el Cerro Torre!!\namb els blocs de gel davant la Laguna Torre i el cerro Torre al fons\nA l'inici del trek a Laguna Torre hi ha un mirador des d'on es pot veure el Fitz Roy i el Cerro Torre.\nel mirador, el Cerro Torre a l'esquerra i el Fitz Roy a la dreta\nLa caminada la vam tenir enllestida en un matí ja que a la tarda tocava veure el Barça - Madrid. Messi, el millor del món!\nEl Chaltén és un paradís pels escaladors i pels campistes ja que l'accés al Parc Natural de Glaciares Norte és totalment gratuït i no has de pagar cap taxa ja sigui per fer treks, acampar o escalar. Això ho diem ja que la Patagònia et fan pagar per tot! Ah! i l'aigua de l'aixeta és potable. :)\nens veiem a la pròxima aventura: a la Fi del Món\n3 objectius, 1 cotxe i 4 persones, aquests han estat els components que han acompanyat la nostra aventura per la Área Natural Protegida de Península Valdés. Els objectius eren evidents: balenes, pingüins, lleons i elefants marins.\nla balena franca austral (Eubalaena Australis)\nEn Kevin, Californià viatjant pel món sense rumb, la Simone, una alemanya fent la volta al món, i nosaltres, hem decidit llogar un cotxe per recórrer la Península, certament una de les maneres més econòmiques de recórrer la zona. Han estat 180 quilòmetres des de Puerto Madryn per una carretera de rípio que en diuen ells, o sigui carretera sense asfaltar amb sorra i pedres que si et descuides et pots trobar girat del revés. Hem arribat a Caleta Valdés, amb marea alta, i allí ens hem dirigit al mirador de Punta Cantor amb tota esperança de veure les orques, la típica escena de documental, caçant lleons marins a peu de platja, però no n'hem vist ni una.\nelefants marins, un mascle i una femella, tot prenent el sol a Punta Cantor\nEls mascles fan uns 5 metres de llargada i pesen uns 2.700 kg i són molt més grossos que les femelles les quals fan uns 3 metres de llargada i pesen uns 900 kg.\nun elefant marí masccle i el seu harem de femelles\nHem caminat pel sender que hi ha a Punta Cantor i hem pogut veure un munt d'elefants marins prenent el sol arran de platja. El punt fort, però, ha estat quan ens hem arribat a una pingüinera que hi ha a uns 7 quilòmetres al nord de Punta Cantor on hem pogut veure una colònia de 47.000 pingüins, els pingüins de Magallanes, que arriben fins aquí per criar, i just ara estan niant, fins i tot hem pogut veure alguna copulació, tenim vídeos que ho demostren. Ens hem sorprès de veure'ls de tan a prop, i si volguéssim els haguéssim pogut tocar! Ha estat increïble!!!\nels elegants i curiosos pingüins de Magallanes\nPerò quan ens pensàvem que ja ho havíem vist tot, ens hem parat a Puerto Piràmides per fer l'avistament de balenes, l'activitat per excel·lència de la zona. Això ha estat un espectacle indescriptible, balenes amb les seves cries, ballenatos, passejant pel costat de la barca, un mascle jove saltant, bufant i cuatejant, les seves tres formes de comunicar-se, un grup de mascles intentant copular amb una femella, balenes saltant com a boges provocant un "ooooohhhh" ensordidor al barco... Una activitat gens econòmica però molt i molt recomanable.\nl'icònica imatge de la cua d'una balena\nLes balenes que hem vist són les Balenes Franco Australs, que arriben fins a aquestes aigües més càlides per criar, en aquesta època ja han criat i ja estan emigrant cap a terres preantàrtiques, on ensenyaran a menjar a les seves cries i llavors ja se'n poden anar a l'Antàrtida. Aquestes balenes solen ser aquí al setembre, que és quan tenen les cries i vénen de l'Antàrtida, ja que aquí s'hi troben tranquil·les. Aquest tipus de balenes poden arribar a pesar 45 tonelades i les seves cries creixen de 6 a 7 centímetres diaris. Realment són molt grans!!!!!!!!\nla longitud promig d'un aldut és de 14 m, mascles, i 16 m, les femelles, i de pes promig unes 45 tonelades\nla seqüència d'una fuetejada amb la cua d'una balena, IMPRESSIONANT!\nNosaltres, a indicació del propi tour d'avistament de balenes, hem tingut molta sort en poder veure el que vam veure aquella tarda. Malgrat tot, aquests animals es poden observar a simple vista des de la costa, en el nostre cas, el dia abans, a la pròpia platja de Puerto Madryn. Un altre punt recomenable és la Platja el Doradillo, a la qual, també amb marea alta, es poden observar gran quantitat de balenes des de, realment, molt a prop. Aquesta platja es troba a tan sols uns 19 quilòmetres al nord de Puerto Madryn, una petita excursió amb bici. :-p\ni vam tenir la sort de veure'ls saltar!!!\nDels voltants de Puerto Madryn n'hem visitat Punta Loma, per arribar-hi hem llogat una bicicleta i hem pedalat 15 quilòmetres d'anada i 15 de tornada. Hem arribat a un mirador situat sobre un penya-segat d'una caleta i allà hem pogut veure una colònia de lleons marins, “lobos marinos de un solo pelo”, emprenyant-se uns amb altres, nedant, jugant, cridant... i bé, aquesta n'és la "postal"!\nobservant la colònia de lleons marins a Punta Loma\nels més juganers aprofiten per capbussar-se!!\nla resta pren el sol i el mascle es manté alerta que no n'aparegui cap altre\nHi ha altres punts on un pot anar per admirar la fauna austral, un és Punta Tombo, a 180 quilòmetres al sud de Puerto Madryn, allà hi ha una pingüinera, de milers i milers, bé, 400.000 pingüins on per un sender pots caminar per dins la reserva i de tant en tant et pots creuar amb un d'aquests animals tan enigmàtics. La idea era anar-hi, però vam quedar més que satisfets amb tot el que vam veure a Península Valdés, així que vam decidir no anar-hi, de pas ens estalviàvem trobar-nos envoltats de turistes, 360 quilòmetres i el lloguer de cotxe. També s'hi pot anar amb tour, però els preus a la Patagònia són cars. I l'altra punt d'interès és Punto Ninfa on pots baixar fins la platja i veure de ben a prop lleons i elefants marins.\ncom podeu veure vam poder fotografiar-los de ben a prop\ni la seva curiositat inclòs quasi tocar-los!\ni hem gaudit d'un dia espectacular!\nDeixem les dades per si a algú li interessa, hem llogat el cotxe amb Dubrovnik rent a car (el jefe un tio molt simpàtic), i un cotxe 5 portes ens ha costat 473 pesos/dia, amb limitació a 400 quilòmetres. L'avistament de balenes l'hem fet amb Botazzi i ens ha costat 370 pesos per persona, de fet els preus dels tours estan estandaritzats, a totes les agències cobren el mateix. Ens hem allotjat a la Casa de Tounens 65 pesos/persona/dia en habitació compartida i esmorzar inclòs, és un hostel petit, amb una família molt acollidora, molt a prop de l'estació de busos, el qual recomanem.\nanem fent camí cap a la següent aventura, pròxima parada el Calafate...\nDesprés de més de 10 mesos d'haver iniciat el nostre viatge decidim estrenar-nos en el Couchsurfing, i ha estat un encert.\ntot fent un sopar de pa amb tomàquet i all a casa la Patrícia i la Maria, Buenos Aires\nJa vam intentar-ho a Hong Kong però no va ser possible i fins ara no s'ha tornat a presentar la oportunitat, a Argentina!\nAixí que la nostra primera experiència ha estat a Buenos Aires, a casa la Sussie, en Felipe i la seva filla Salomé, mig alemana mig colombiana, creiem que nòmades és la definició que els escau, ells es consideren viatgers, però que temporalment estan vivint a Buenos Aires!\ntot sopant a casa la Sussie, en Felipe i la Salomé\nDesprés d'un parell de nits vam canviar de Couch i de barri, a casa la Patrícia i la seva filla María. On vam passar-hi les quatre nits següents. Va ser com tornar a casa, la Patrícia ens va cuidar com una mare!\nUn dia vam fer un sopar a la catalana, a base de pa amb tomàquet i alls, per ben refregar-los, i truites, de carxofa i de patata, aquesta última seria més tipical spanish! I per postres crema catalana, amb la recepta de la tieta de Mas Oller! Llàstima que no disposàvem de cremador per fer-hi el carmel per sobre...\nEl següent dia vam tornar a repetir de postre, però aquesta vegada amb una xocolata desfeta per sobre, i la Patrícia ens va cuinar un pastís de tonyina tot aprofitant les clares que havien sobrat de fer la crema catalana! (al final del post us deixem la recepta de la crema catalana)\ntotes pendents del pastís de tonyina!! nyam.. nyam...\naquí el resultat del pastís de tonyina, boníssim!!!!\nI aquí va ser quan vam decidir anar una setmana a Uruguai. A la tornada teníem la Patrícia esperant-nos a la terminal, cosa que ens va fer especial il•lusió, ja portem més de 300 dies fora de casa i arribar a un lloc i saber que t'estan esperant no té preu!\nLa raó era que aquella mateixa nit anàvem al teatre, a veure la Orquestra Atípica, Quién es el jefe, del Grupo de Teatro Catalinas Sur. Un teatre i una companyia amb una història molt especial en ple barri de la Boca, que recomanem ferventment a qualsevol viatger que passi per Buenos Aires.\ntrobada de Couchsurfing Argentina +50, on vam poder provar unes empanades tucumanes boníssimes!!\nL'endemà vàrem fer un dinar de comiat a casa la Patrícia, juntament amb la María, la filla, la Josefina, la cosina, la Susana, una veïna, i nosaltres. Aquesta vegada els cuinem un plat ben típic, un arròs mar i muntanya! Per llepar-nos els dits!!\nel xef, tot fent el sofregit, una bona sortida professional?\ni el pinxe, fent la picada\nla nostra família a Buenos Aires\nMoltes gràcies per tot, Patrícia i María!\nMuchas gracias por todo, un fuerte abrazo, Patrícia y María! Os dejamos las recetas... tendrás de utilizar la icona de traducir la página! :-p\nAquí us deixem les receptes per si algú es vol animar!\n1/2 litro de llet\n1 pela de llimona (només la part groga)\nPreparació: Tot junt, en fred, ben remanat i posar-ho al foc, no deixar de remenar fins que bulli. Quan bulli ja ho podeu treure del foc, ja veureu que s'espesseix i si la deixeu bullir massa us quedarà gramullada. ;-)\nAixí de fàcil, esperem que surti bé a tots els que proveu de fer-la.\nPer un litre doblar les quantitats.\nCostella de porc i salsitxes\nSepia o calamars\nGambes, musclos i petxines\nArròs, una tassa de cafè per persona\nPer la picada: all, julibert o safrà\nPreparació: Posar oli a la cassola i sofregir les gambes, treure-les, seguidament posar-hi la costella tallada petita i les salsitxes a foc suau, quan estigui rosset posar-hi els alls tallats ben petits. Quan estiguin una mica rossos posar-hi el pebrot tallat a daus. Deixar sofregir una mica i posar-hi la sèpia tallada que farà suc, quan estigui sec posar-hi el tomàquet triturat i que es vagi fent. Quan estigui ben fet ja estarà apunt per tirar-hi l'arròs i els pèsols.\nEn una olla a part fer bullir els musclos i les petxines, fer servir aquest brou per posar a l'arròs, 2 tasses per una d'arròs.\nQuan estigui l'arròs i l'aigua a la cassola és moment de posar-hi la picada, les gambes, petxines i musclos per sobre. Quan bulli coure de 15 a 20 minuts, al gust de cadascú.


▷ Logística ¿Qué es y cómo funciona?\nEl canal de distribució\nEl diccionari de la RAE defineix logística com a “conjunto de medios y métodos necesarios para llevar a cabo la organización de una empresa o de un servicio, especialmente de distribución”.\nL'origen de la paraula és militar, la logística en un exèrcit és tota l'activitat necessària perquè les tropes disposin de tot el necessari, tinguin uniformes, puguin menjar i dormir, sobretot quan estan en campanya i fora de les seves instal·lacions habituals.\nNo obstant això el terme s'ha adoptat en l'activitat empresarial i productiva.\nPer a un negoci, la logística és tota l'activitat necessària per a poder produir, distribuir i vendre els seus productes i serveis des del primer moment (des de la compra de matèries primeres per exemple) fins que el producte arriba a les mans del seu consumidor final.\nÉs, per tant, una activitat auxiliar a la producció, encara que la pròpia producció també ha de comptar amb la seva pròpia logística ja que tots els elements que s'utilitzen per a produir han d'estar en el seu lloc i en condicions òptimes.\nA la gestió necessària perquè cada secció de l'empresa pugui operar i disposi de tot el necessari la diem logística de planta.\nEn la concepció clàssica d'una empresa, està obté unes entrades de mercaderies o matèries primeres (imputs) i realitza el seu procés de transformació o distribució produint amb això unes sortides de producte o serveis (outputs): perquè aquest negoci produeixi resultats positius s'ha d'aprofitar al màxim les oportunitats i gestionar de la millor manera possible cada part de l'activitat.\nPer a comprar el necessari per a la seva activitat l'empresa té uns proveïdors que li ho venen; aquests, al seu torn, tenen proveïdors que els venen a ells, formant així una sèrie més o menys complicada de cadenes de subministrament.\nLa idea és simplificar i ordenar aquests subministraments per a evitar incertesa.\nLa gestió de subministraments és responsable que l'empresa pot realitzar les seves operacions perquè té tot el necessari per a això (materials, eines, mà d'obra, instal·lacions), intentant que aquests aprovisionaments siguin de les qualitats requerides i que el cost econòmic sigui el menor possible. Per a això ha d'existir una planificació de la cadena de subministrament.\nLa direcció de l'empresa realitza aquesta activitat a través de la gerència de materials i logística.\nEl plantejament que faci l'empresa d'aquesta activitat és important: pot plantejar-se aquesta activitat logística com una cosa merament necessària perquè el producte es fabriqui, distribueixi i arribi al client o, la qual cosa seria molt millor, plantejar-se l'activitat logística com una manera de buscar avantatges competitius intentant realitzar-la de la manera més eficaç i buscant les oportunitats de millora a través de l'estudi de quins són les millors opcions.\nPer a això s'ha creat el concepte de xarxes logístiques com un plantejament de totes les activitats logístiques vistes de manera sistemàtica i en conjunt, des de les compres, emmagatzematge, fabricació, distribució i venda.\nFins ara hem parlat de logística com una comesa referida a una sola organització, però des d'abans que el producte es fabriqui fins que arriba al seu consumidor destinatari final normalment intervenen diversos negocis diferents, és el que anomenem canal de distribució.\nEntre el fabricant i el consumidor apareixen altres empreses a les quals direm intermediaris. Aquesta cadena pot ser més o menys llarga, des de la distribució directa (per exemple l'agricultor que embeni el seu producte directament en un lloc d'un mercat) a una diversitat i especialització d'organitzacions que fa cadascuna una comesa diferent entre la fabricació, embalatge, marca comercial, màrqueting, distribució i venda directa al públic.\nLa signatura ha de decidir com donarà sortida als seus productes o serveis: els intermediaris faciliten aquesta distribució però, a canvi, cobraran els seus serveis el que encarirà el producte però distribuir el producte directament pot, d'altra banda, limitar la capacitat de fer que arribi al públic i les possibilitats de màrqueting.\nEl productor perd el control del producte una vegada que sali de la seva fàbrica i el majorista té una cartera de clients, una infraestructura i una informació que li permeten realitzar la distribució de manera més eficaç, la fixació del preu de venda final que sempre inclourà el que cobra cadascun d'ells (inclòs aquí el detallista) el pot fixar el productor, el majorista o el detallista, però com es distribueixi segons la comissió de cadascú és un aspecte a negociar que resultarà del que pugui aportar i fins on pugui pressionar cadascun d'ells.\nEn tot aquest procediment de distribució dut a terme per diferents entitats cal tenir en compte necessitats com l'emmagatzematge, tenir magatzems en diferents zones geogràfiques, el transport, embalatge, màrqueting, etc., en tot això la coordinació, encara que siguin empreses diferents, és essencial, és a dir, hem d'aconseguir una xarxa logística integrada perfectament.\nLa logística es requereix en tot el procés productiu, des de les compres a la producció i a la venda i distribució, veurem les principals activitats logístiques:\nProcés de comanda i compres hem parlat d'això en el primer punt d'aquest article.\nGestió d'inventaris el control d'existències tant per a les entrades com per a les sortides de producte. És de gran importància: en les entrades perquè necessitarem disposar de materials necessaris per a la producció sense que aquesta es pari per falta de material i haurà d'intentar fer-se amb la major eficàcia possible per a reduir costos. En les sortides perquè haurem de poder atendre les comandes que ens facin i disposar de gènere per a això en el magatzem.\nGestió de transport tant per a les compres com per a les vendes és una activitat essencial.\nServei al client s'ha de fixar la capacitat de resposta que tinguin totes altres activitats logístiques per a això.\nEmbalatge és necessari punt per al tractament de la mercaderies, per a evitar que es deteriori, com per a la seva presentació en el moment de vendre-la.\nTractament de mercaderies ha d'existir un equip encarregat tant de la manipulació i preparació dels productes com de la gestió de devolucions.\nGestió de la informació el planejament de tot el sistema logístic hauria de ser un tot integrat, per a això se sol disposar d'un director logístic responsable d'aquest àrea.\nEn todas y cada una de estas facetas de la logística debe realizarse, de manera continua, el análisis y la medición de la eficacia de lo que se está haciendo y plantearse cuál es la mejor manera de hacerlo para introducir los cambios y mejoras que sean precisos.


Són 16 dones de l'Horta Sud amb un punt en comú: Totes elles posseeixen una especial inquietud per convertir-se en empresàries i reivindicar un projecte personal. Procedents de municipis diferents (Torrent, Mislata, Alfafar, Alcàsser, Massanassa o Alaquàs) són les protagonistes del Taller de Creació d'empreses que es realitza en la Mancomunitat Intermunicipal de l'Horta Sud amb l'aval de la Conselleria d'Igualtat i Polítiques Inclusives.\nEl Taller està dirigit per Inma Garrido qui destaca especialment "la inquietud de totes les dones que estan realitzant el curs" de 60 hores, ja que moltes d'elles "acudeixen amb una clara idea de quin tipus d'empresa volen engegar". Garrido ha explicat que "d'este taller eixiran negocis tan diversos com el disseny de roba alternativa, el món editorial, l'artesania tèxtil de llana, el disseny d'interiors o l'assistència tècnica a persones dependents".\nEl contingut abasta tots els aspectes necessaris per a portar avant la no-gens fàcil tasca de crear i, sobretot, posar al mercat una empresa. Des del diagnòstic de la situació de partida, el model de negoci i la seua implantació fins a aspectes tan en voga actualment com el networking o els plans de consolidació a futur.\nLa Mancomunitat Intermunicipal de l'Horta Sud, com a complement a les activitats de creació d'ocupació, alberga també en la seua seu un PAE (Punt d'Atenció a l'Emprenedor) que possibilita la realització de tots els tràmits administratius per a engegar qualsevol iniciativa.\nPer al president de la Mancomunitat, Carlos Fernández Bielsa, esta és "una iniciativa de les quals satisfà engegar" perquè "incideix simultàniament i directa en l'ocupació i en la igualtat de gènere". Bielsa ha destacat l'important paper de l'organisme comarcal a promoure iniciatives "que possiblement serien inviables si s'hagueren de realitzar municipi a municipi".


problemes 2  | Modelització ambiental (UAB) | Unybook\nModelitzaci´ o Ambiental Llicenciatura de Ci`encies Ambientals. Curs 2010-2011 Models Continus 1.\n(a) Trobeu les solucions de les seg¨ uents equacions diferencials i representeu-les gr`aficament (1) dy = y(1 + t), dt (2) dy = y 2 (1 − 3t).\ndt En cada cas trobeu la soluci´o que satisf`a la condici´o inicial y(1) = 2.\n(b) Trobeu les solucions de (1) dy = y 2 − y, dt y(0) = −2, (2) dy = 5y + sin t, dt y(0) = 0.\n2. Suposeu que 10 bacteris es posen en una soluci´o nutritiva en un temps inicial, t = 0, i que x(t) ´es la poblaci´o de la col` onia en un moment posterior t. Si els aliments i l’espai vital s´on ilimitats llavors la poblaci´o augmenta amb un ´ındex proporcional a la poblaci´o en cada moment. Si x(2) = 20, quina ´es la poblaci´o de bacteris a cada instant t? Quan temps ha de passar per tal que la poblaci´o es tripliqui? Proveu que aquest temps no dep`en de la quantitat inicial de bacteris.\n3. El radi, element radioactiu, es desintegra amb una velocitat proporcional a la quantitat d’element encara present i t´e una vida mitjana (temps que tarda una quantitat en reduir-se a la meitat) de 1600 anys. Expresseu la quantitat de radi present en funci´o del temps. Quin percentatge es desintegra en 100 anys? 4. En un model de creixement depenent de les estacions, s’introdueix una funci´o peri`odica del temps per tenir en compte les variacions en la velocitat de creixement degudes a les estacions. Per al model dP = kP cos(rt + ϕ) dt on k, r i ϕ s´on constants positives (a) Trobeu la soluci´o general en funci´o de k, r, ϕ i P (0). Qu´e es pot dir del l´ımit de P (t) quan t tendeix a ∞? (b) Representeu gr`aficament la soluci´o per r = 2 π, ϕ = 0, k = 2 i P (0) = 3.\n(c) Repetiu els apartats anteriors per al model dP = kP cos2 (rt + ϕ).\ndt 5. Segons la llei de refredament de Newton, si un objecte a temperatura T es posa en un medi que es troba a temperatura constant M , llavors la velocitat de refredament ´es proporcional a la difer`encia de temperatura M − T . Aix`o porta a l’equaci´o diferencial dT = k(M − T ) dt (a) Trobeu la soluci´o general de l’equaci´o diferencial anterior.\n(b) Un term`ometre que marca 100o C es posa en un medi que es troba a una temperatura constant de 70o C. Passats 6 minuts, el term`ometre marca 80o C. Quina ´es la lectura passats 20 minuts ? 1 6. Per raons obvies, la sala de disecci´o d’un forense es mant´e freda a una temperatura constant de 5o C. Mentre es trobava realitzant l’autopsia d’una v´ıctima d’un assassinat, el mateix forense ´es assassinat, i el cos de la v´ıctima robat. A les 10 del mat´ı l’ajudant del forense troba el seu cad`aver a una temperatura de 23o C. A les 12 del mat´ı la seva temperatura ´es de 18.5o C. Si suposem que el forense tenia en vida la temperatura normal de 37o C, a quina hora va ser assassinat ? 7. Per modelitzar l’evoluci´o a la sang d’un antihistam´ınic (AH) que un individu pren per combatre un refredat, considerem l’equaci´o y˙ = −cy + bαe−bt , b = c, on y(t) ´es la quantitat d’AH a la sang en el temps t, α > 0 ´es la dosi que pren l’individu, b > 0 ´es una constant que depen de la velocitat amb que l’AH passa de l’aparell digestiu a la sang i, c > 0, ´es una constant que depen de la velocitat amb que l’AH ´es eliminat de la sang pel propi organisme.\nSuposem y(0) = 0 ja que en el moment inicial l’AH es troba a l’aparell digestiu per`o no a la sang.\n(a) Determineu la soluci´o de l’equaci´o diferencial anterior que satisf`a la condici´o inicial y(0) = 0.\nQu´e succeeix quan el temps augmenta (t → ∞) ? (b) Una companyia farmac`eutica ha estimat els valors de les constants b = 0.7 hores−1 , c = 0.02 hores−1 . Si α = 1 calculeu el nivell d’AH a la sang despr´es de 6 hores.\n8. A un llac hi arriben dos rius amb un cabal constant de 45m3 per minut i 27 m3 per minut respectivament. Una comporta mant´e el volum d’aigua en el llac constant i igual a 3 ·105 m3 . Inicialment l’aigua que entra al llac est`a neta per`o a partir d’un cert moment el riu de menor cabal porta en suspensi´o una subst`ancia t` oxica amb una concentraci´o de 2gr/m3 . Suposem que la concentraci´o d’aquesta subst`ancia en el llac en un instant donat ´es la mateixa a qualsevol punt del llac.\n(a) Trobeu la concentraci´o de la subst`ancia al llac en funci´o del temps.\n(b) Si el m`axim nivell de contaminaci´o perm´es ´es de 0.5gr/m3 , de quant de temps disposem, des de que comen¸ca l’abocament, abans de que la poblaci´o de peixos estigui en perill ? 9. Una soluci´o d’`acid n´ıtric flueix a ra´o constant de 6 litres per minut cap a l’interior d’un dip`osit que inicialment cont´e 200 litres d’una soluci´o d’`acid n´ıtric al 0.5 %. La soluci´o continguda al dip`osit ´es homog`enia i flueix cap a l’exterior a ra´o de 8 litres per minut. Si la soluci´o que entra al dip`osit cont´e un 20 % d’`acid n´ıtric, determineu la quantitat d’`acid n´ıtric present al dip`osit en funci´ o del temps. En quin moment el percentatge d’`acid n´ıtric contingut al dip`osit ser`a del 10 % ? 10. L’any 1998 es van introduir en un llac 1000 exemplars d’un cert tipus de peixos. Al 2005 la poblaci´o de peixos havia augmentat a 3000. Suposem que aquesta poblaci´o segueix la llei log´ıstica x′ = 0.23x 1 − x k on x(t) ´es el nombre de peixos en el temps t.\n(a) Calculeu la poblaci´o que prediu aquest model per a l’any 2010.\n(b) Quina ´es la capacitat de suport del sistema? (c) Suposem que l’any 2010 s’inicien les captures a ra´o constant, c. Considerant el model x′ = 0.23x 1 − x − c, k amb el valor de k calculat a l’apartat (a), determineu per a quins valors de c podem garantir que la poblaci´o no s’extingir`a.\n2 11. Donada l’equaci´o diferencial x˙ = (x − λ)(x2 − λ), trobeu tots els retrats de fase en funci´o de λ. En cada cas, representeu tamb´e les corbes soluci´o.\n(a) Una poblaci´o est`a governada per l’equaci´o diferencial x˙ = x(e3−x − 1). Trobeu tots els punts d’equilibri i determineu la seva estabilitat.\n(b) Una fracci´o p (amb 0 < p < 1) de la poblaci´o de la part (a) desapareix en una unitat de temps de manera que la poblaci´o, ara, est`a governada per l’equaci´o x˙ = x(e3−x − 1) − px. Per a quins valors de p hi ha un punt d’equilibri asimpt`oticament estable ? 13. Una poblaci´o governada pel model de Gompertz: x˙ = rx log K x (a) Trobeu la soluci´o general en funci´o dels par`ametres r i K. Representeu gr`aficament les corbes soluci´o.\n(b) Suposem que la poblaci´o est`a sotmesa a recol.lecci´o constant (´es a dir, x˙ = rx log K x − H).\nL’´ındex de recol .lecci´ o cr´ıtic es defineix com el valor de H que porta la poblaci´o a l’extinci´o.\nTrobeu l’´ındex de recol.lecci´ o cr´ıtic en funci´o dels par`ametres r i K.\n14. Per al seg¨ uent sistema d’equacions diferencials x˙ = 2x + 3y y˙ = ax + 5y Feu el retrat de fase en els casos a = 6, a = 0 i a = −3.\n15. Dos dip`osit A i B que contenen 100 litres d’aigua ensucrada cadascun, es troben interconnectats mitjan¸cant dos tubs. Per un dels tubs flueix un cabal de 3 litres per minut de A cap a B, i per l’altre 1 litre per minut de B cap a A. El l´ıquid a l’interior de cada dip`osit es mant´e ben agitat.\nAl dip`osit A hi entra aigua ensucrada amb un ritme de 6 litres per minut amb una concentraci´o de α gr/l de sucre. La soluci´o surt del sistema per A i B a ra´o de 4 litres per minut i 2 litres per minut respectivament. Suposem que inicialment, A nom´es cont´e aigua mentre que B cont´e aigua amb 200 gr de sucre disolt. Si α = 0 quina ser`a, a la llarga, la concentraci´o de sucre a cada dip`osit ? I si α = 20 ? 16. Considereu el sistema d’equacions diferencials x′ = x(−5 + 3y), y ′ (1) = y(−6 + 4x).\n(a) Estudieu les seves isoclines al primer quadrant, x ≥ 0, y ≥ 0.\n(b) Calculeu els seus punts cr´ıtics i estudieu de quin tipus s´on.\n(c) Feu un esb´os del seu retrat de fase.\n(d) Suposant que x i y representen les poblacions de dues especies que interactuen tal i com indica el sistema, comenteu el tipus d’interacci´o i els resultats obtinguts.\n(a) Calculeu els valors i vectors propis de la matriu associada al seg¨ uent sistema lineal i feu el retrat de fase.\nx˙ = −4x + 4y, 3 x − 3y.\ny˙ = 2 3 (2) (b) Doneu una interpretaci´o del tipus d’interacci´o que modelitza el seg¨ uent sistema x˙ = x(1 − x + y), 1 y˙ = y 1 − y + x .\n2 (3) Trobeu els equilibris i determineu el seu tipus i estabilitat. Representeu gr`aficament les isoclines. Feu el retrat de fase. Doneu una interpretaci´o del retrat de fase en termes de l’evoluci´o de les poblacions a llarg termini.\n18. Considerem el seg¨ uent model per a dues poblacions 1 x˙ = x(1 − y − x) 2 1 y˙ = y(−1 + x − y).\n2 (a) Expliqueu quin tipus d’interacci´o representa aquest model.\n(b) Trobeu els punts d’equilibri que tenen significat f´ısic i classifiqueu-los.\n(c) Representeu gr`aficament les isoclines i el camp vectorial per x ≥ 0, y ≥ 0.\n19. Considerem el seg¨ uent model per a dues poblacions, N (t), P (t) dN dt dP dt = r1 N = r2 P N P +A , k1 k1 P N 1− +B , k2 k2 1− on r1 , r2 , k1 , k2 , A, B s´on constants positives.\n(a) Doneu una interpretaci´o del tipus d’interacci´o que, d’acord amb aquest model, hi ha entre les dues poblacions.\n(b) Comproveu que amb un escalat de N i P i un canvi de temps el model anterior es pot escriure com dx dτ dy dτ = x(1 − x + ay), = ry(1 − y + bx), amb a > 0, b > 0.\n(c) Feu el retrat de fase del sistema obtingut a l’apartat anterior prenent r = 1, a = 1 i b = 1/2.\n20. Es considera el seg¨ uent model de dues poblacions (x ≥ 0, y ≥ 0).\nx˙ = x(1 − x + 2y), x − y), y˙ = y( 1+x amb a positiu.\n(a) Estudieu les isoclines i els punts d’equilibri.\n(b) Feu el retrat de fase del sistema.\n4 21. El seg¨ uent ´es un model de poblacions per a la interacci´ o dels gl`obuls blancs i els bacteris en el curs d’una infecci´o cr`onica (en unitats adequades) x′ = (2 − y)x x y′ = 1 + − y 2 (a) Trobeu els equilibris del sistema i la seva estabilitat.\n(b) Dibuixeu les isoclines.\n(c) Feu un esb´os del retrat de fase en el primer quadrant suposant que no hi ha `orbites peri`odiques.\n(d) Quina de les variables correspon a la poblaci´o de bacteris i quina a la de gl`obuls blancs? Raoneu-ho. Perqu`e s’afirma a l’enunciat que es tracta d’una infecci´o cr`onica ? 22. Un model d’epidemiologia amb vacunaci´o ´es el seg¨ uent sistema d’equacions diferencials dS dt dI dt = (n − aI − c)S, = (aS − b)I, per al nombre de susceptibles (individus sans susceptibles d’emmalaltir) S(t) i el d’infectats I(t), on n ´es la taxa relativa de creixement vegetatiu de la poblaci´o de susceptibles, a l’´ındex de contagi (nombre de contagis per unitat de temps per a cada susceptible i cada infectat), b la virul`encia de la malaltia (´es l’invers de la durada mitjana de la malaltia) i c ´es l’esfor¸c de vacunaci´o (nombre de vacunacions per unitat de temps dividit pel nombre de susceptibles). Discutiu l’evoluci´o de les poblacions S(t) i I(t) segons c sigui menor o b´e m´es gran que n.\n23. El sistema d’equacions y x−x 1+y y x−y+β y˙ = − 1+y x˙ = α ´es un model per al desenvolupament de microorganismes en un quimiostat, un dispositiu de laboratori en el que un nutrient d’una font d’aliment flueix cap a una c`amara de creixement. En el sistema x denota la concentraci´o de microorganismes a la c`amara de creixement, y denota la concentraci´o de nutrients i α > 1 i β > 0, s´on constants que l’experimentador pot ajustar. Determineu condicions en α i β que assegurin que el sistema t´e un u ´nic punt d’equilibri positiu, ´es a dir, un punt (x∗ , y ∗ ) amb x∗ > 0, y ∗ > 0. Estudieu l’estabilitat d’aquest equilibri.\nModelització ambiental - problemes 1 (2010) Ejercicio


Saint-Omer 2 Saint-Omer França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nVeure tots els 13 allotjaments a Saint-Omer.\nSaint-Omer 2ApartamentSaint-Omer, Saint-Omer, França - Veure al mapaSaint-Omer 2Veure més fotosVeure més fotosVeure totes les 22 fotos\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Saint-Omer, no busqui més enllà de Saint-Omer 2. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Saint-Omer 2 ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. L'ambient de Saint-Omer 2 es reflexa en cada habitació. calefacció, aparell de televisió, reproductor de DVD/CD, cuina americana, nevera són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Saint-Omer 2.


GIRONA - 12 octubre 2020 2.00 h\nLaia de Quintana i Núria Martí Constans a la seu de la Fundació Valvi X.C.\nLes Beques Valvi 2000 s’han concedit a la professora i escriptora Núria Martí Constans i l’arquitecta Laia de Quintana. Totes dues disposaran de catorze mesos per desenvolupar les seves respectives recerques: Núria Martí Constans proposa una “biografia no convencional” de l’actriu i directora de teatre gironina Cristina Cervià (1965-2019), i Laia de Quintana indagarà en la vida i l’obra de Joan Roca Pinet (1885-1973), un dels arquitectes més rellevants de Girona durant el segle XX, coetani de Rafael Masó, Ricard Giralt i Emili Blanch. Els dos treballs seran publicats a la Col·lecció Fundació Valvi de Curbet Edicions, que durant el primer trimestre de l’any vinent té previst presentar dos altres llibres que són també conseqüència d’aquestes beques: l’estudi sobre la relació entre Santiago Rusiñol i Girona, de Vinyet Panyella, i la biografia del geògraf, pedagog i polític Miquel Santaló, que va ser alcalde de Girona als anys trenta del segle XX, escrita per Xavier Carmaniu.\nUna biografia narrativa\nNúria Martí Constans és autora de diversos llibres, entre ells les novel·les Hores prohibides (2009), finalista del premi Casero, i Demà tindrem sort (2018), a més d’alguns reculls de relats. La biografia de Cristina Cervià tindrà també “un to més narratiu que assagístic” i estarà centrada en la seva vida teatral, des dels inicis als Pastorets de Girona a la seva última participació en un acte cultural, poc abans de la seva mort: una lectura de textos de Caterina Albert en què van coincidir Cervià i Martí Constans. “Parlar de Cristina és parlar del teatre gironí, però no només gironí”, diu l’escriptora, que té previst entrevistar molta gent propera a Cervià.\nArquitecte poc estudiat\nL’arquitecta Laia de Quintana, del despatx LAR Arquitectura i Rehabilitació , està fent la seva tesi doctoral a la UPC sobre els sistemes constructius del segle XX a partir de l’obra de Roca i Pinet, però el projecte becat se centrarà en l’obra d’aquest arquitecte, amb una carrera de més de 60 anys, però que “s’ha estudiat molt poc, perquè ha quedat eclipsat per altres companys de generació”. Pròxim a ERC i amb una sensibilitat social que el va portar a construir cases d’obrers, escoles, fàbriques, etc., va ser depurat durant cinc anys després de la guerra. Roca i Pinet és autor de molts edificis que encara es conserven a Girona, entre els quals l’actual sala La Planeta.\nPublicat per Núria Martí Constans a 16:55\nCULTURAGIRONA - 12 octubre 2020 2.00 hValvi beca ...


eduquem caminant: LA PITJOR MARE DEL MÓN... per alguns.\nLa nostra companya Pili ens envia aquest article que va publicar el diari ABC sobre l'autonomia dels fills i la responsabilitat dels pares, un tema per reflexionar.\nLa societat americana es va sobresaltar quan va conèixer que la periodista Lenore Skenazy deixava que el seu fill de nou anys viatgés sol al Metro de Nova York . És clar , que no el va deixar completament sol . Li va donar un mapa , diners de més per algun imprevist i monedes per trucar per telèfon . El seu fill va viure la seva primera aventura personal amb èxit i va guanyar més autonomia . Després de l'experiència , Lenore va ser qualificada com «la pitjor mare d'Amèrica» .\nPerò lluny d'acovardir , Skenazy continuar amb el seu mètode educatiu i , fins i tot , va escriure el llibre « Free Range Kids » ( « Nens sense barreres » ) i un bloc amb el mateix títol . Des de llavors ( això va passar el 2009) , promou un moviment que qüestiona la sobreprotecció als fills i defensa la necessitat de donar-los llibertat perquè assumeixin els seus propis riscos i explorin per si mateixos . Una nova tendència que sempre genera debat . Avui dia , dirigeix el programa « La pitjor mare del món» que s'emet al canal Discovery .\n- Com va sorgir la idea de deixar al seu fill Izzy viatjar al Metro de Nova York amb nou anys ?\n-Va ser idea d'ell . Feia temps que m'ho demanava . Volia que li portéssim a un lloc on mai hagués estat i li deixéssim que trobés ell mateix el camí de tornada a cada . Va ser magnífic . Després , tots ens sentim contents i més confiats .\n« La majoria de les persones estan encantades d'ajudar a un nen »\n- M'imagino que confiava en ell.\n- Sí , sabíem que demanaria ajuda a algú si ho necessitava . I així va ser . Li va preguntar a un estrany en quina via havia d'esperar . I l'estrany no el va segrestar ! La veritat és que molta gent equipara estrany a perillós . Però la majoria de les persones estan encantades d'ajudar a un nen .\n- Després d'aquesta experiència va ser qualificada com «la pitjor mare d'Amèrica» . Com es va sentir ?\n-Al principi no podia creure que tot el país , i més tard el món , estiguessin criticant la meva manera d'educar el meu fill. Però després vaig començar a pensar-hi com un honor . Ara fins i tot tinc un barret en el qual posa « la pitjor mare d'Amèrica» .\n- El seu fill té ara 15 anys . Com el veu , després de donar-li l'oportunitat d'assumir els seus propis riscos ?\n- Ell segueix encantant fer coses pel seu compte . Els caps de setmana agafa un autobús i se'n va a una muntanya propera per passar el dia fent snowboard . És un noi feliç a qui li encanta l'esport i estar amb els amics. Els deures ... no tant .\n- Què aconsella als pares perquè afrontin la por que els seus fills corrin riscos ?\n« Preguntar com ens sentiríem si els fills morissin és un histerisme diari »\n- Preguntar com ens sentiríem si els nostres fills morissin és una forma histèrica de pensar en les activitats quotidianes , com ara anar caminant a l'escola . És una manera de pensar que ens han inculcat els mitjans de comunicació , que descobreixen les històries més tristes i ens les presenten cada hora del dia . Després ens diuen que mantinguem fora de perill als fills , com si haguéssim de estar pensant tot el temps en segrestos i assassinats . I ho fem ! La millor manera de començar a combatre aquest tipus de rentat de cervell és apagar la televisió .\n- Com començar a deixar a un nen que corri els seus riscos ?\n- Pensi en la seva pròpia infància . Li deixaven els seus pares que jugués fora al carrer, que grimpés als arbres o que anés al bosc ? Si no creu que els seus pares fossin negligents , llavors pot criar els seus fills de la mateixa manera .\n- No creu que és millor que l'adult sempre estigui a prop ?\n- Insisteixo : pensi en els moments més feliços de la seva infància , en el moment en què es va sentir al cim del món , tan orgullosa , tan feliç . Aquest és el fonament de qui és vostè avui dia . Estava seva mare just al seu costat ? Probablement , no . Per què estem eliminant les experiències més educatives , més importants , per a la formació del caràcter de les vides dels nostres fills ?\n- Creu que els nens si no corren riscos els convertim en adults febles ?\n- No estic segura que tinguem la capacitat de convertir els nostres fills en alguna cosa. Gran part de la personalitat està predeterminada , com li podrà dir qualsevol mare o pare amb més d'un fill . Avorreixo que es responsabilitzi als pares de qualsevol petit element de la constitució emocional d'una criatura . En el meu llibre fins i tot hi ha un capítol titulat « Relaxa't ! No totes les teves petites decisions tenen tanta influència en el desenvolupament del teu fill » . Sí penso que quan els nens saben que creiem en ells -la qual cosa es demostra confiant en ells sense que estiguem contínuament just al seu costat- llavors creixen sans .\nPublicat per Joan Pifarré i Vidal a 11:28