Posau llimona a l'arròs? | Chefs(in)\nActualidad, Recetas, Radio\npor Redacción 12 junio 2019\nLlimona a l’arròs si o llimona a l’arros no; la recepta del ginet de Ciutadella i el secret d’una bona crema de llimona. Miquel Calent, Andreu Genestar i Margalida Castell ens ensenyen els secrets de la llimona a Brou i fa sol, la secció gastronómica d’Al Dia a IB3 Ràdio, dirigida per Rafel Gallego al costat de la periodista i responsable de comunicació de Chefs(in), Araceli Bosch. Arrancam, com sempre, llançant una pregunta per Twitter:\nAra imaginau un arròs de brou o un arròs sec i contestau: hi posau llimona? 🍋🍋🍋🍋\n— Al Dia IB3 (@AldiaIB3) 10 de junio de 2019\nAraceli ens va explicar que posar-li llimona a l’arròs és correctíssim i serveix per facilitar la digestió i contrarestar els greixos de la carn de la paella. Encara així, a l’estudi d’IB3 Ràdio la majoria digueren NO a la llimona i a Twitter la cosa no estava tan clara. Un 55% afirmà que és un sacrilegi posar-li llimona a l’arròs i un 45% va admetre que sempre li posa. Per solucionar aquest dubte li demanarem consell als nostres brouers professionals.\nEn Miquel Calent explicà que antigament els arrossos de carn no duien llimona, mentre que els arrossos de peix sí, és una qüestió de preservació. “Es julivert i sa llimona són àcids que poden ajudar a emmascarar s’olor d’un peix que ja no està com hauria d’estar”. Ara és diferent i posar-li llimona o no a l’arròs és qüestió de gusts. Què fa en Miquel? Si l’arròs és bo, unes gotetes de llimona; si l’arròs és dolent, molta llimona!\nEl nostre segon brouer del dia, el cocteler menorquí Andreu Genestar, ens parlà del ginet, una beguda típica de les festes de Sant Joan. Genestar ens va explicar la seva recepta de ginet. La voleu seber? La teniu aquí!\nPer últim, la nostra tercera brouer professional del dia, la professora de cuina a l’Escola d’Hoteleria de les Illes Balears i autora del llibre Mallorca al forn i Mallorca a la cuina, Margalida Castell, ens va explicar com fer una crema de llimona. Voleu la recepta?\n200 ml de suc de llimona (aprox. 5 llimones)\n2 querades gran de sucre en pols\nPelam la llimona. La podem ratllar per aprofitar la peladura a la crema.\nSucam les llimones\nPosam el suc de llimona, els ous i el sucre a una olla a foc fluix o al bany maria.\nQuan la crema estigui espessa, retiram del foc.\nAfegim la mantega a poc a poc.\nDeixam refredar a la gelera.\nI ja tenim la nostra crema de llimona, així de senzill!\nAquest programa ple de llimones i brouers ens deixa amb moltes ganes de cuinar i amb moltes ganes d’estiu!\nEtiquetas: menorca paella miquel calent araceli bosch rafel gallego brou i fa sol ib3 radio ginet andreu genestar Margalida castell crema de llimona llimona


El despertar d'una nació | Juan-José López Burniol | Articles | El Punt Avui\nEl despertar d'una nació El despertar d'una nació El despertar d'una nació El despertar d'una nació + El despertar d'una nació E-mail\nEl despertar d'una nació\nEl despertar d'una nació El despertar d'una nació El despertar d'una nació El despertar d'una nació El despertar d'una nació E-mail\nNo hi ha error més greu, per entendre la qüestió catalana, que pensar que es tracta d'un problema recent provocat per fenòmens immediats, sense advertir la profunditat de l'impuls i la seva irreversibilitat\n“Senyors: Vinc a parlar-vos de la Pàtria Catalana, que, petita o gran, és l'única pàtria nostra”, va dir un jove, amb vint anys acabats de complir, que encetava la presidència del Centre Escolar Catalanista de Barcelona, en la sessió inaugural del curs 1890/1891. El seu nom era Enric Prat de la Riba. Havia estudiat dret i succeïa en la presidència del Centre Escolar un jove arquitecte –Josep Puig i Cadafalch– que el curs anterior havia pronunciat una conferència sobre el naixement del romànic català, considerant-lo com el resultat de l'esposori d'elements constructius aportats per Roma i Bizanci, de l'espiritualitat cristiana i de “l'esperit de la terra”.\nFins A Prat, el sentiment de la pàtria catalana s'havia expressat políticament en forma de regionalisme o federalisme, compatible amb la pàtria espanyola, no obstant moltes reserves i un estès sentiment anticastellanista. El moment àlgid d'aquest llenguatge del “doble patriotisme” va arribar amb el Memorial de Greuges, presentat pel Centre Català al rei Alfons XII l'any 1885, en què es deia que no era “buen camino ahogar y destruir la vida regional para sustituirla por la del centro” Però, en l'última dècada del segle XIX, Prat va donar forma a una altra doctrina basada en tres punts: 1. Que començaven a morir les grans entitats polítiques aixecades artificiosament damunt les pàtries naturals, mentre que aquestes renaixien. 2. Que Espanya no era una nació, una entitat natural, sinó un estat, una entitat artificial obra d'homes. 3. I que els estats han de ser nacionals. La conclusió era evident: Catalunya és l'única pàtria dels catalans, mentre que Espanya és tan sols un estat compost, que, a més, ha revingut un enemic que desnaturalitza el caràcter de Catalunya.\nQue l'elaboració doctrinal i el programa polític de Prat i els seus companys es denominés encara “regionalisme” –escriu Santos Juliá– no ha d'enganyar ningú. Essent sens dubte conscients de la impossibilitat de proposar públicament un projecte d'independència de la nació catalana, els joves nacionalistes van deixar ben assentats, però, tots els elements que només caldria estirar en el futur fins arribar a la conclusió final. Però, abans de conquerir aquesta meta desitjada, calia realitzar un dur treball de nacionalització de la nació, més concretament, de catalanització de Catalunya. I per això era necessari, un cop establerta la doctrina, conquerir un poder cultural sobre el qual bastir un sòlid poder polític. Aquest poder cultural va ser, en essència, la Mancomunitat de Catalunya, el centenari de la qual s'està celebrant precisament aquests dies. Les nacionalitats –deia Prat– “tendeixen a tenir un estat”. Tan sols fa falta, per iniciar l'empresa, que es despertin i prenguin consciència del que són. Quan una nació es desperta, produeix un estat, que és l'emanació suprema de l'esperit nacional. I aquest estat ha de garantir, com a mínim, la “completa autonomia interna”.\nEn aquesta línia, Barcelona va ser aviat –com va dir Vicente Cacho– una “capital autònoma de cultura”. Però feia falta fer un pas més en el terreny de la política. I aquest pas va venir facilitat pel “Desastre” espanyol del 1898. Per a la burgesia catalana, 1898 va suposar una crisi de confiança en la rendibilitat de la vinculació a un estat que feia aigües per tots cantons i que perdia el mercat colonial –i americà– per l'escletxa oberta a Cuba i les Filipines. No és estrany, doncs, que es fundés la Lliga Regionalista, ni que aquesta controlés el 1907 les diputacions de Barcelona i Girona, i el 1915 l'Ajuntament barcelonès. S'inicià llavors un llarguíssim procés que, amb dificultats tremendes i amb interrupcions enormes, ha arribat fins als nostres dies. De fet, no hi ha error més greu, per entendre la qüestió catalana, que pensar que es tracta d'un problema recent provocat per fenòmens immediats, sense advertir la profunditat de l'impuls i la seva irreversibilitat. Una profunditat i una irreversibilitat que, lluny d'impedir una sortida pactada i harmònica, la fan inevitable.


Les lleguminoses: les perles de la dieta mediterrània\nA càrrec de la Doctora Ma. TERESA MORA VENTURA.\nMa. TERESA MORA VENTURA és Catedràtica de Nutrició i Bromatologia de la Facultat de Veterinària de la Universitat Autònoma de Barcelona.\nEns havia passat que algun conferenciant ens fallés. Poques vegades, però ens havia passat (qüestions d'agenda, malentesos... imprevistos de tota mena). I ens vam haver d'espavilar buscant un altre ponent amb una temàtica similar, rarament es va suspendre la xerrada. La curiosa novetat d'aquesta ocasió fou que a la dissertadora prevista li va entrar pànic escènic a última hora. La senyora REBECA LLARÁS, metgessa naturista i propietària d'El Pagès d'Or, ens va deixar plantats a poques hores de l'inici de la nostra xerrada gastronòmica de Novembre. Sembla una persona eixerida, a qui no li desitgem cap mal, però va estar a punt de fer-nos un daltabaix, ja que les expectatives auguraven ‒com així va ser‒ una sala ben plena de públic.\nPerò ja es diu que no hi ha mal que per bé no vingui i vàrem demanar socors a la nostra estimada consòcia Ma. TERESA MORA VENTURA. Convé saber que la bromatologia és la ciència que estudia els aliments. Ens remetem a les seves més recents intervencions: Sabem el que mengem?, Aliments funcionals i Al·lèrgies i intoleràncies alimentàries, tota una garantia!\nI la Doctora MORA, sense temps de fer cap preparació prèvia (per això el power point estava en espanyol, fruit d'una anterior presentació a l'Universitat de Múrcia), no va dubtar-ne gens ni mica i, fent mans i mànigues de la seva atrafegada jornada, va arribar just a temps per no decebre la concurrència. El resultat fou una magnífica classe magistral sobre la qüestió enunciada.\nCal recordar que la nostra voluntat era emmarcar una de les nostres xerrades gastronòmiques de l'any aprofitant l'Any Internacional de les Lleguminoses. Anualment es declaren “anys internacionals” per donar a conèixer o rememorar qüestions rellevants amb l'objectiu de crear i incentivar espais de debat, conscienciar d'algun problema o celebrar la contribució d'algun esdeveniment. El 20 de Desembre de 2013 l'Assemblea General de les Nacions Unides va declarar el 2016 Any Internacional de les Lleguminoses (l'any 2017, per exemple, l'han dedicat al turisme sostenible, amb mires al desenvolupament dels territoris més empobrits). Aquesta commemoració pretén ser una eina per sensibilitzar la ciutadania sobre els avantatges nutricionals de les lleguminoses com a part d'una producció d'aliments sostenibles encaminada a aconseguir la seguretat alimentària i una nutrició saludable.\nAl CLUB DE LA BONA TAULA vàrem voler sumar-nos-hi i programar aquesta xerrada gastronòmica en el marc de les nostres XIX Jornades sobre temes de Gastronomia i Hostaleria. Ja teníem un precedent, quan l'any 2008 fou l'Any Internacional de la Patata i nosaltres vàrem tenir el privilegi de comptar amb el Doctor ABEL MARINÉ-FONT i la seva conferència Un producte bàsic a la cuina: la patata en aquesta mateixa Sala d'Actes de Golferichs.\nLes lleguminoses les trobem a tocar de la base de la Piràmide de l'alimentació saludable, amb la recomanació d'ingesta diària, en el grup dels cereals i els tubercles. Se les coneix de fa ja 8.000 anys i es poden trobar fins a unes 13.000 espècies. Són moltes i molt variades.\nSón fruits o llavors comestibles de les plantes de la família de les papilionàcies, que es consumeixen fresques o assecades, separades de la beina.\nLes seves aplicacions van des del consum humà fins a l'ús medicinal o industrial, passant pel farratge animal o l'adob.\nPel que fa a la nostra alimentació, les lleguminoses són una bona font de nutrients amb un alt contingut en fibra dietètica, proteïnes (d'origen vegetal) i hidrats de carboni, baixes en greixos (les oleaginoses no tant), amb vitamines del grup B i riques en ferro, calci, potassi i fòsfor.\nTot i que fa anys s'incloïen en el grup dels aliments energètics pel seu alt contingut en glúcids, actualment se les considera com aliments proteics. O sigui, que ens proporcionen proteïnes, glúcids (sucres), fibra i una quantitat moderada de lípids (greixos), per la qual cosa són indispensables a l'hora de confeccionar una dieta equilibrada.\nSi bé aporten una gran quantitat de proteïnes, tenen cert dèficit en aminoàcids sulfurats. Això té dues solucions: o es menja una porció desmesurada de lleguminoses (!) o es combinen amb cereals i verdures (molt millor: llenties amb arròs, cigrons amb verdures, mongetes amb tomàquet, faves amb pa...).\nA continuació la Dra. MORA va entrar en un terreny més científic, més feixuc. Ens va parlar ‒de manera més entenedora que no seríem capaços nosaltres de fer aquí‒ de la composició de les lleguminoses: dels tipus de proteïnes (de reserva, estructurals i funcionals), dels aminoàcids essencials, dels greixos, dels hidrats de carboni, dels minerals, de les vitamines, etcètera.\nLes principals lleguminoses que consumim són: cigrons, mongetes o fesols, llenties, faves, pèsols (de gra); soia i cacauets (oleaginoses).\nEls cigrons són una font de ferro, potassi i fòsfor. El ferro contribueix a les funcions cognitives, el potassi ens cal pel bon funcionament dels músculs i el fòsfor participa en l'absorció del calci. El seu àcid fòlic ajuda al creixement del teixit maternal durant l'embaràs.\nLes mongetes, font de vitamina B1, coadjuven al normal funcionament de producció de l'energia del cos ‒el ferro‒, imprescindible per tal de prevenir l'anèmia ferropènica. Més zinc ‒necessari per a moltes coses, com ara la fertilitat‒, potassi ‒manté la pressió sanguínia en nivells normals‒ i fòsfor ‒pels ossos‒.\nLes llenties destaquen pel seu alt contingut en àcid fòlic, a banda de la vitamina B1, del ferro i del zinc. La vitamina B1 i el ferro calen per crear el glòbuls roigs, tot i que en cas d'anèmia s'assimilen millor la carn i el fetge. La vitamina B1 participa en el correcte funcionament del sistema nerviós. I el zinc, entre d'altres, va bé pels ossos.\nLa soia és una font dietètica de vitamina B6 ‒que regula l'activitat de les hormones‒, àcid fòlic i ferro ‒sistema immunitari‒, potassi ‒sistema nerviós‒ i fòsfor ‒pels ossos i les dents‒.\nTambé són de prou profit els seus derivats: llegums pelats, purés, farines, llavors germinades, crema de soia o proteïna de soia texturitzada.\nNo tot, però, són avantatges. També cal anar amb compte amb alguns inconvenients:\n- els trisacàrids ‒de difícil digestió‒ generen gasos.\n- cal hidratar i coure llargament les lleguminoses si volem aprofitar els seus nutrients i pair-les bé.\n- un consum excessiu de tramussos pot ocasionar latirisme.\n- el favisme és una malaltia genètica típica dels països mediterranis deguda a l'ingesta de faves.\n- hi ha substàncies (en la soia, les mongetes i els llegums en general) que inhibeixen la producció de glòbuls roigs, cas que no s'hagin cuit\nben bé les lleguminoses.\n- en els cacauets són freqüents substàncies tòxiques que actuen en el fetge.\nEn resum, molts dels possibles inconvenients es resolen amb una bona cocció.\n- prendre les lleguminoses barrejades amb cereals.\n- pel seu baix contingut en greixos són indicades per aquells\nque tinguin problemes amb els nivells de colesterol.\n- pel seu alt contingut en fibra afavoreixen el trànsit intestinal i\ntenen un efecte beneficiós en els diabètics.\nJa ho deia Hipòcrates (fundador del sistema mèdic a la Grècia clàssica, segle V a.C): “Que el teu aliment sigui la teva medicina i que la teva medicina sigui el teu aliment”.\nA preguntes dels assistents, encara ens vàrem endur algun consell extra:\n- la data de consum preferent no ens ha de suposar cap tabú, si\nno les veiem corcades són bones.\n- sempre convé remullar-les en aigua amb sal.\nL'aplaudiment que va acompanyar l'entrega d'un detall floral com a petita mostra del nostre enorme agraïment, va cloure una vetllada reeixida (malgrat els mals averanys inicials). Ma. TERESA, ets el nostre talismà!


Aalsdijk Buren Països Baixos - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 3 allotjaments a Buren.\nAalsdijk 4, Buren, Buren, Països Baixos, 4116 LN - Veure al mapa\nMés informació sobre Aalsdijk\nConvenientment situat a Buren, Aalsdijk és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Aalsdijk, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha àrea de TV/saló compartit.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Buren, faci de Aalsdijk la vostra llar.


Quadra Atlètica Manel Pla: Resultats de dimecres 10 de juny\nResultats de dimecres 10 de juny\nCom estava previst un gran nombre d'atletes del grup van disputar el 1.500 m ll del Critèrium Campmany. Degut a la gran quantitat d'atletes inscrits a les diferents curses de la tarda, per posar un exemple 6 sèries de 100 m ll masc, 10 de 400 m ll, etc,... la sortida del 1.500 m va patir un retard molt important de fins a 40' a la darrera sèrie. Això va provocar que els atletes un cop van haver escalfat haguessin d'esperar una llarga estona fins a l'inici de la prova.\n1.500 m ll femenins: En una cursa a on semblava que ningú volia tirar, declaracions d'en Vicente Egido "Parece que han venido a ganarse unas a otras", degut a que la seva atleta era la que portava el pes de la prova. Les nostres noies corrent amb molt de cap obtenien un bon resultat tant pel que fa a la marca com al lloc, Geraldine 4'55", Bea 4'57". Desgraciadament, l'Ani segueix amb molèsties i no podia rendir al seu nivell, des d'aquí volem aprofitar per donar-l'hi molts ànims i desitjar-l'hi la recuperació, aconsellant una bona dosis de paciència per superar aquesta situació.\n1.500m ll masculins: 1ª sèrie, amb Mustafa Benslimane de llebre fins el 1.200m, passant a 2'33" el mil, Antonio marca personal per centèsimes 4'4"13, Oriol 4'6"98, retirat en "Musta-Said", 3ª sèrie, Javi 4'15", Joan Izàbal 4'16". 4ª sèrie, Pere 4'29"; Isidro 4'31". De ben segur que tots ells realitzaran millors marques en la propera competició.\nResultats 1ª jornada Josep Campmany.\nMeeting Iberoamericano de Huelva: Després d'una tarda-vespre plena de marques d'altíssim nivell, es donava la sortida a la darrera de les curses, el 3.000 m ll femenins. Amb un gran duel entre Marta Domínguez i Natàlia Rodríguez, que es resoldria a favor de la catalana. Pel que ens interessa a nosaltres, la Judit després d'uns dies d'irregularitat, va fer una cursa excepcional, acabant en 6è lloc amb marca personal inclosa 9'4"24, millorant en 5 segons la que tenia fins el moment.\nVídeos de la competició.\nResultats Meeting Iberoamericano de Huelva\nCom a nota negativa de la jornada pels catalans, comentar que en Víctor Montaner va acabar pel terra fent tombarelles a l'ensopegar amb una altre atleta ens els primer 100 de la sèrie A del 1.500 m ll. Tot i això es va aixecar i va continuar en cursa en persecució del grup, tot i que en el vídeo no es veu, es deuria retirar sobre mitja cursa.\nPublicat per Redactor a 22:02


CREA EL TEU AVIÓ DE FUSTA - Artijoc, S.C.C.L\n> Manualitats>CREA EL TEU AVIÓ DE FUSTA\nCREA EL TEU AVIÓ DE FUSTA\nSi sou uns i unes manetes i us encanta construir qualsevol cosa... aquest avió de fusta no us decepcionarà! Disposareu d’unes peces bàsiques que haureu de transformar en un petit avió que vola de meravella.\nUn petit kit amb materials de primera qualitat per transformar quatre peces en un avió de fusta que vola de primera. Amb una mica de destresa, concentració i paciència podreu seguir els passos i crear amb les vostres pròpies mans aquest petit tresor. No només inclou l’avió sinó també el bastonet i la goma elàstica per impulsar-lo!\nMides aproximades: 18x18cm.\nPINTURA SOBRE SEDA PAO\nPinta una bonica bufanda de seda amb disseny d' un pao reial.\nSET DE TALLAR\nPERLES DE PAPER PER POLSERES\nCrea les polseres més acolorides.\nAprendre a dibuixar animals pas a pas.\nAprendre a dibuixar a través de personatges, objectes o animals pas a pas.\n10 ROTULADORS DOBLE PUNTA\nPerfecte per posar totes les fantasies creatives en paper.\n12 COLORS GEL CAIXA ROSA\nAl món hi ha centenars d’espècies d’arbres diferents... i una quantitat innombrable de fulles que podem recollir! Si sou curiosos i curioses de mena, amb aquesta premsa de flors i fulles podreu assecar-les i col·leccionar-les, o fins i tot barnissar-les i crear-ne decoracions ben naturals... Tot depèn de vosaltres!\nLÁMINES PER RASCAR AVENTURA COSMICA\nDescobreix les targetes de raspat Djeco Missió Còsmica, una forma lúdica i original de viatjar a l'espai.\nDiverteix-te amb les esponges mentre gaudeixes del meravellós art de l'esponja pintant els animals de Djeco.\nGIGI BLOCS 100PC\nSi algú fes una llista de les 10 coses que donen la felicitat i no posés les flors s’equivocaria.


• Debats i perspectives actuals sobre els fonaments teòrics de la interculturalitat. • Anàlisi crítica de les polítiques socials i l’Estat del Benestar a Catalunya, Espanya i Europa. • Sociologia de les migracions. • Diversitat cultural, democràcia i drets humans. • Educació intercultural, educació en valors i educació per a la convivència. • Anàlisi crític dels models de gestió de la diversitat cultural o Educació intercultural a l’escola i el seu context o El currículum intercultural: competències, objectius, continguts, estratègies didàctiques i organitzatives o Educació intercultural en l’àmbit social o Balanç de la investigació intercultural en els últims 20 anys a nivell nacional i internacional. • La gestió de la immigració en l’àmbit local. Reptes i actuacions. • Mediació intercultural: bones pràctiques i avenços en la recerca. • Racisme i educació antiracista.\nOBobligatòria 3 J 2segon semestre NDno definit\nOPoptativa 6 J 2segon semestre NDno definit


La Fundació ONCA estrena ‘Aprèn a escoltar l’ONCA’\nEs tracta de xerrades participatives sobre teoria i història de la música per aprendre a escoltar millor un concert\nLa Fundació ONCA, emparada pel Govern d’Andorra i la Fundació Crèdit Andorrà, inicia un nou projecte, 'Aprèn a escoltar l’ONCA', dissenyat pel músic andorrà de l’ONCA Josep Martínez Reinoso. Es tracta de xerrades participatives destinades a un públic general, en les quals es descriuran, de manera amena i entenedora, conceptes de teoria i d’història de la música per ajudar a millorar l’escolta de la música clàssica. Les xerrades es duran a terme aprofitant la programació de concerts previstos.\nEduard Iniesta i l’ONCA, protagonistes del Concert Jardins de Casa de la Vall\nLes entrades es poden adquirir a l’Oficina Nacional de Turisme d’Andorra la Vella i a l’Oficina de Turisme d’Ordino\nEl Govern d’Andorra i la Fundació Crèdit Andorrà, patrons de la Fundació ONCA, amb la col·laboració del Consell General, organitzen el dilluns 20 de juliol, a les 22 h, el tradicional Concert Jardins de Casa de la Vall a càrrec de l’ONCA i d’Eduard Iniesta, compositor i intèrpret d’instruments de doble corda. El programa porta per títol Les cordes de la Mediterrània.\nL’ONCA actua a França, Catalunya i Andorra entre el 2 i el 21 de juliol\nOferirà vuit concerts, cinc com a orquestra de cambra i tres en format ONCA Bàsic\nL’ONCA –entitat formada pel Govern d’Andorra i la Fundació Crèdit Andorrà– oferirà vuit concerts durant el mes de juliol, cinc com a orquestra de cambra a Foix, Mirepoix, Sant Pere Sallavinera, Escaldes-Engordany i Andorra la Vella, i tres en format ONCA Bàsic, al Museu de la Moto de Canillo, a la Farga Rossell de la Massana i a la plaça Coprínceps d’Escaldes-Engordany.\nDues formacions de l'ONCA Bàsic actuaran al Jambo Street Festival\nSerà aquest proper dissabte 27 de juny\nL’ONCA –entitat formada pel Govern d’Andorra i la Fundació Crèdit Andorrà– participarà per primer cop al Jambo Street Festival d’Andorra la Vella, el dissabte 27 de juny, entre les 6 de la tarda i les 8 del vespre, amb dues propostes ONCA Bàsic: duo de viola i violoncel, i duo de violins. Les actuacions es duran a terme al nucli antic de la parròquia, conjuntament amb altres concerts de gèneres ben diferents.\nJambo Street Festival\nONCA Bàsic – Duo de viola i violoncel\nL'ONCA, Laura Simó i el Dick Them Trio barregen música clàssica i jazz al Prat del Roure\nEl concert 'Jazz & Cordes' ha tingut lloc en el marc de la celebració del Dia de la parròquia d'Escaldes-Engordany\nL’ONCA, Laura Simó i Dick Them Trio, protagonistes de Jazz & Cordes\nTindrà lloc el dijous 11 de juny a les 20.30 hores al Prat del Roure d'Escaldes-Engordany\nEl Govern d’Andorra i la Fundació Crèdit Andorrà, patrons de la Fundació ONCA, organitzen el concert Jazz & Cordes, amb l’ONCA, Laura Simó i Dick Them Trio, sota la direcció de Josep Maria Sauret. Tindrà lloc el dijous 11 de juny, a les 20.30 h, a la sala Prat del Roure d’Escaldes-Engordany. L’actuació està organitzada amb motiu dels actes de celebració del Dia de la parròquia i compta amb la col·laboració del Comú.\nMig centenar d'infants gaudeixen de l'espectacle 'Vols cuinar la truita?'\nEs tracta del segon concert familiar del projecte educatiu 2015 de l'ONCA i s'ha celebrat aquest dissabte a la tarda a Andorra la Vella\nEl Centre de Congressos d'Andorra la Vella ha acollit aquest dissabte a la tarda el segon concert familiar del projecte educatiu 2015 de l'ONCA. El concert, organitzat pel Govern d'Andorra i la Fundació Crèdit Andorrà, com a patrons de la Fundació ONCA, duia per títol 'Vols cuinar la truita?', i ha aplegat a mig centenar d'infants, acompanyats dels seus pares.\nEl Govern d’Andorra i la Fundació Crèdit Andorrà ofereixen el segon concert familiar del projecte educatiu 2015\nUn espectacle per gaudir amb els nens de 8 a 13 anys\nEl Govern d’Andorra i la Fundació Crèdit Andorrà, patrons de la Fundació ONCA, ofereixen el proper dissabte 6 de juny el segon concert familiar del projecte pedagògic 2015, titulat Vols cuinar la truita?\nL’Orquestra Nacional Clàssica d’Andorra en format ONCA Bàsic és l’encarregada de presentar l’espectacle, recomanat als nens de 8 a 13 anys.\nONCA, ONCA al Palau\nL'onzè cicle ONCA al Palau es tancarà aquest dijous amb el concert 'Les cordes de la Mediterrània'\nAnirà a càrrec de l'orquestra de cambra de l'ONCA i de l'intèrpret i compositor Eduard Iniesta\nL'ONCA –entitat promoguda pel Govern d'Andorra i la Fundació Crèdit Andorrà- oferirà aquest proper dijous a les 20 hores al Petit Palau del Palau de la Música Catalana de Barcelona el concert 'Les cordes de la Mediterrània'. Aquest serà el recital que clourà l'onzè cicle ONCA al Palau, i a banda de la interpretació de l'orquestra de cambra també comptarà amb la presència d'Eduard Iniesta, que precisament és el compositor del programa.


Carme Forcadell i Dolors Bassa arriben a la presó del Puig de les Basses\nMoment en què la furgoneta de la Guàrdia Civil amb Carme Forcadell i Dolors Bassa ha arribat a la presó de Figueres\nA diferència dels traslladats a Lledoners, l'expresidenta del Parlament i l'exconsellera només han fet una parada tècnica a Zuera\nRedacció 04/07/2018 - 09.01 Actualitzat 09/09/2020 - 09.22\nCarme Forcadell i Dolors Bassa han ingressat aquest dimecres a la presó del Puig de les Basses, a Figueres. El comboi que ha traslladat a Catalunya l'expresidenta del Parlament i l'exconsellera ha arribat a les 16.20 al centre penitenciari, després de fer només una parada tècnica a Zuera, la presó situada entre Saragossa i Osca.\nEl trasllat ha estat, per tant, directe, a diferència del que ha passat amb els presos de Lledoners, que hi han fet nit. Oriol Junqueras, Raül Romeva, Jordi Sànchez i Jordi Cuixart han arribat a Sant Joan de Vilatorrada a quarts de dues del migdia, després de passar per Brians 2.\nUna desena de persones, entre les quals familiars de l'exconsellera, s'han concentrat a l'entrada de la presó en suport a les preses. També se'ls han afegit membres dels Comitès de Defensa de la República.\nEl trajecte fins a Catalunya de l'expresidenta del Parlament i l'exconsellera de Treball, Afers Socials i Famílies del govern de Carles Puigdemont ha començat a tres quarts de vuit del matí, quan han sortit de la presó madrilenya d'Alcalá-Meco dins d'un furgó de la Guàrdia Civil.\nLa parada a Zuera ha estat d'uns tres quarts d'hora: hi havien arribat passades les onze, i n'han sortit uns minuts abans de les dotze.\nLes dues preses independentistes han reprès el camí fins al centre penitenciari del Puig de les Basses, a Figueres, on continuaran en presó preventiva.\nEl trasllat de Forcadell i Bassa ha estat, segons Institucions Penitenciàries, un trasllat ordinari, cosa que vol dir que podien anar acompanyades d'altres recluses. Això explicaria, segurament, l'aturada a Zuera.\nCom que ha estat un trasllat directe, el canvi de custòdia de la Guàrdia Civil als Mossos d'Esquadra s'ha fet directament al Puig de les Basses.\nQueda pendent el trasllat de Joaquim Forn, Jordi Turull i Josep Rull, ara que ja tenen el vistiplau del jutge instructor del Suprem, Pablo Llarena, per anar a presons catalanes.\nCarme Forcadell Dolors Bassa Procés català Govern empresonat


Tot a punt per a la Bicicletada i l’Exhibició Aèria | Notícies TGN - Notícies de Tarragona Diari Digital\nTot a punt per a la Bicicletada i l’Exhibició Aèria\nºLes activitats tindran lloc el cap de setmana del 12 i 13 de maig\nPer Redacció NoticiesTGN. Actualitzat el 24/04/2018\nLa Bicicletada Popular i l’Exhibició Aèria oferiran els dies 12 i 13 de maig un complet cap de setmana a Tarragona que combinarà l’esport familiar amb les espectaculars acrobàcies de tres grups d’avions.\nS’espera que prop de 4.000 persones participin el diumenge 13 de maig a la 28a Bicicletada Popular de Tarragona, una gran cita esportiva i ciutadana que, un any més, tornarà a comptar amb dos circuits: el principal de 17 km i l’infantil de 2,4 km. El casc serà obligatori per participar a la Bicicletada i es recomana als participants que revisin el material uns dies abans de la sortida.\nPresencialment, a les instal·lacions esportives municipals de Bonavista, Riuclar, Campclar, Part Baixa i Serrallo, Sant Pere i Sant Pau i Sant Salvador, i també al centre comercial Carrefour de Tarragona, en tots els casos en horari d’obertura dels equipaments. El termini d’inscripció per aquesta via finalitza el dia abans de la Bicicletada.\nPer internet, fins al divendres 11 de maig, a través de la pàgina web www.labicicletada.cat. A través d’aquesta via els participants podran recollir el dorsal a qualsevol dels punts esmentats anteriorment, o bé el mateix dia de la Bicicletada minuts abans de la sortida.\nEn arribar a la línia de meta, s’oferirà a tots els participants una bossa d’avituallament que inclou samarreta tècnica personalitzada amb motius de la Bicicletada, així com diversos aliments. Així mateix, s’oferirà a tots els participants una barra d’avituallament líquid amb refrescos i també se celebrarà un gran sorteig amb articles facilitats pels patrocinadors i/o col·laboradors de la Bicicletada.\nLa consellera d’Esports de l’Ajuntament de Tarragona, Elisa Vedrina, ha destacat que la Bicicletada és una “magnífica jornada social, no competitiva i familiar, ideal per incentivar la pràctica de l’activitat física i promoure la mobilitat sostenible”. Vedrina ha recordat que les obres de construcció del carril bici que enllaçarà les platges del Miracle i l’Arrabassada contribuiran en pocs mesos a facilitar la utilització d’aquest mitjà de transport a la ciutat.\nLa 6a edició de l’Exhibició Aèria, possible gràcies a la participació de Repsol en l’organització de la Bicicletada, permetrà novament que milers d’espectadors gaudeixin el dissabte 12 de maig de les acrobàcies de diferents avions des del Balcó del Mediterrani i la façana litoral del a ciutat. A més, l’acte arriba enguany amb dues novetats destacades. En primer lloc, l’horari, ja que l’exhibició tindrà lloc a les 18 h de la tarda, enlloc del matí, en un canvi que ha d’augmentar la comoditat del públic i potenciar l’espectacularitat de l’acte. D’altra banda, a les tradicionals i aclamades acrobàcies de l’equip Bravo 3 s’hi afegiran els membres de la Patrulla Acrobàtica Jacob 52 i del pilot català Àlex Balcells. Tres exhibicions de primeríssim nivell, per tant, que augmentaran el nivell i l’interès de la jornada.


El Manresa FS, amfitrió del CN Sabadell en el debut de Corvo a la lliga, demà - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl Manresa FS, amfitrió del CN Sabadell en el debut de Corvo a la lliga, demà\nCarles Corvo va tenir uns primers minuts, dimecres davant l'Indústries Jordi Biel\nCarles Corvo va tenir uns primers minuts, dimecres davant l'Indústries\nDesprés de l'intens partit de dimecres davant un Primera Divisió com l'Indústries Santa Coloma, el Manresa FS torna a la competició domèstica amb el CN Sabadell. Serà demà diumenge (18 h), un dia més enllà del que és habitual (dissabtes) precisament per guanyar una jornada extra de recuperació. Per diverses raons, l'equip es troba en un dels millors moments de la temporada. Cinc motius que conviden a l'optimisme. Per primera vegada, ha aconseguit escalar a la quarta posició que dona accés als play-off d'ascens. Davant l'Indústries es va veure un equip molt estable, compromès, sòlid i solidari amb un rival de categoria superior. El darrer partit de lliga a Pallejà va ser rocós i dificultós, però la victòria en l'últim alè amb un gol psicològic va donar ales a l'equip.\nCarles Corvo debutarà oficialment en lliga aquest diumenge, després de provar les primeres sensacions en l'amistós de dimecres. L'equip s'havia acostumat a jugar sense la seva presència, i ara aquesta serà sens dubte un valor afegit a la plantilla.\nEl rival , el CN Sabadell, es troba a mitja taula de la classificació, encara que més a prop del descens que de les posicions capdavanteres. És novè, amb 23 punts, amb un bagatge golejador molt igualat (64 gols a favor i 66 en contra). Tot i començar molt bé la temporada, situant-se en llocs de play-off durant moltes jornades, els sabadellencs passen per una mala ratxa i no guanya des del 30 de novembre. Això són set partits sense conèixer la victòria.\nPer la seva part, el Sala 5 Martorell, que també està fent una brillant temporada, té un prova de foc amb la visita del líder Mataró aquesta tarda (18 h).\nL'At. Vilatorrada elimina el Santpedor i serà rival manresà a la Copa Catalunya. Esports


Els dilemes de seguretat | Opinió | EL PAÍS Catalunya\nEls dilemes de seguretat\nLa incertesa danya la confiança institucional i altera dinàmiques econòmiques. Però, és clar, a això se li diu discurs de la por\nBarcelona 25 SET 2017 - 20:43\tCEST\nUn cotxe de la Guàrdia Civil en una manifestació. Quique García EFE\nLa Generalitat que presideix Carles Puigdemont sembla haver-se inhibit en l'exercici de l'autoritat legítima, a causa de la servitud deguda a la CUP o a grups de xoc com són l’ANC o Òmnium Cultural. Per això pot suposar-se que la societat catalana ja té un problema d'ordre públic que es perllongarà almenys fins a l'1 d'octubre.\nDifícilment disposa d'autoritat un president de la Generalitat que actua com un “hacker” per burlar les regulacions de l’Estat. Aquesta actitud tenia els Mossos entre l'espasa i la paret, com a policia autonòmica i judicial. Si la seguretat del ciutadà és la primera de les obligacions de tot govern, no seria peremptori distingir entre manifestants pacífics i activistes de la violència de carrer?\nNo és el mateix expressar l'aspiració secessionista al carrer que destruir cotxes de la Guàrdia Civil. Tampoc és clar que els que –polítics, funcionaris– propugnen la no-participació en un procés il·legal puguin sentir-se segurs. El fet és que l'autoritat institucional de la Generalitat va ser immolada per Puigdemont el dia en què la va subjugar a la CUP. Des de llavors, estigués prevista o no la capacitat reactiva de l’Estat, trepitgem territori desconegut i imprevisible.\nEl confusionisme del procés de desconnexió actua com si Barcelona pogués haver oblidat l'atemptat de les Rambles. En realitat, la dialèctica secessionista rarament entra en qüestions de seguretat, potser perquè ja per si mateixa implica inseguretat o perquè assumeix que una República catalana independent seria més segura que la Catalunya d'ara\n.És un perfil arcaicament particularista si tenim en compte fins a quin punt tot Europa està en el dilema entre seguretat i llibertat. Dia i nit, les forces de seguretat a Catalunya estan treballant per garantir la seguretat dels ciutadans, especialment pel que fa a un terrorisme gihadista poc esmentat per Carles Puigdemont, com si per no nombr-lo deixés d'existir. Però, per desgràcia, Barcelona segueix sent un objectiu del terrorisme islamista, com París o Londres.\nNo obstant això, els estrategues secessionistes no expliquen com seria la seguretat pública en el cas hipotètic d'una ruptura amb Espanya. Ara que sembla incontrovertible que una Catalunya independent quedaria fora de la Unió Europea, quin pes tindria la reivindicació d'un canal informatiu entre els Mossos i Europol?\nAquests dies, els manifestants més agressius han corejat un “Fora Europa” que intranquil·litza. I si parlem de l'atemptat de les Rambles, hi haurà qui ja pregunti: quin atemptat? Del “No tinc por” al terrorisme al “No tinc por” a l’Estat, la durada va ser la d'un nanosegon, potser perquè el xoc emocional de l'atemptat havia de deixar espai al nou esclat emocional de l'èpica independentista.\nDesacatar el Tribunal Constitucional i alhora presentar recursos té un toc d'entelèquia i d'improvisació que d'una banda deixa perplexos una part dels catalans i de l'altra satisfà els partidaris de la separació a qualsevol preu. L'1 d'octubre arribarem a una situació límit. Quina seguretat legal és sostenible? En general, és un referèndum sense urnes, sense paperetes, sense meses degudament constituïdes, sense llei, sense col·legis electorals, sense difusió postal, sense junta electoral, sense recompte amb garanties, inassequible als requisits de la Comissió de Venècia.\nÉs una inseguretat tampoc esmentada per l'èpica dels alcaldes amb vara, com si fos un argument pervers, perquè genera por. En realitat, exposar els dilemes de seguretat és una característica del pluralisme necessari. Per això tampoc es parla dels pros i contres dels fluxos immigratoris com si una Catalunya independent tingués –encara que no es digui com– una solució màgica per a un problema que inquieta tot Europa.\nMalgrat els informes de la banca internacional sobre els riscos econòmics de la secessió o les qualificacions negatives del deute públic català, l'independentisme sosté que el nivell de vida milloraria amb la independència. Però els analistes de la Banca Berenberg –per exemple– diuen que la secessió és “virtualment impossible” i, al mateix temps, inversors estrangers demanen per si de cas clàusules “antiprocés” en els contractes signats a Catalunya.\nNo és una anècdota que la inseguretat contractual contravingui tota la història comercial i industrial de Catalunya. La incertesa danya la confiança institucional i altera dinàmiques econòmiques. Però, és clar, a això se l’anomena discurs de la por.


Cessió a la ciutat\ndimecres, 9 de gener de 2013 09:05\nL'Ajuntament i la família Tarrida-Cardona formalitzen la cessió del fons documental d'Antoni Tarrida\nLa firma del conveni ha tingut lloc aquesta tarda i suposa la cessió dels fons de Tarrida a l'Arxiu Municipal\nL'Ajuntament de Gavà i la família Tarrida-Cardona han formalitzat, amb la signatura d'un conveni, la cessió a l'Arxiu Municipal de la Ciutat del fons documental d'Antoni Tarrida. El fons està integrat per documentació produïda i recollida per Tarrida com a cronista, activista cultural i polític. També conserva documentació de caràcter particular. L'alcalde de Gavà, Joaquim Balsera, ha agraït a la família aquest gest que considera "fonamental per poder recuperar una part important de la nostra història". El batlle ha lloat la figura de Tarrida amb qui reconeix "havia mantingut un contacte estret, amb llargues converses i enriquidores reflexions" i del qual n'ha destacat "la seva ferma voluntat i la seva capacitat de treball per narrar la crònica i la realitat de l'època que va viure". Balsera ha afegit que "és molt important poder compartir aquesta documentació amb tots els gavanencs i gavanenques, i poder preservar-la degudament al Centre d'Història perquè pugui ser analitzada i estudiada."\nDe la seva banda, la filla d'Antoni Tarrida, Joaquima Tarrida, ha explicat que "el fons cedit és molt ampli i valuós" i que "esdevé una manera de complir amb el desig expressat en moltes ocasions pel meu pare. Sabem que d'aquesta manera se'l recordarà sempre i la seva memòria es mantindrà viva".\nLes dates del nodrit material cedit oscil·len entre 1908 i 1999, tot i que també hi ha algunes còpies de dates anteriors, com un document de l'any 1577. El fons conté a més, documents sobre històries, com ara notes i reculls d'informació, principalment de Gavà, així com d'activitats culturals relatives al funcionament del periòdic Brugués (on va col·laborar com a articulista i va ser director del 1966 fins el 1974) i l'Agrupació Fotogràfica de Gavà. També hi podem trobar retalls de premsa i programes d'actes. El fons també inclou documentació relativa a l'activitat política d'Antoni Tarrida, qui recordem-ho va ser regidor de l'Ajuntament, en concret programes polítics i convocatòries. Finalment hi ha una col·lecció de fotografies, dibuixos, llibres – especialment escolars- i revistes antigues.\nAntoni Tarrida va estar molt vinculat a Gavà i al Centre d'Història de la Ciutat. La seva experiència i els seus coneixements el van convertir en un dels col·laboradors més fidels. Bona part dels seus coneixements es van plasmar en els tres llibres que va publicar. És per això, que Tarrida sempre havia manifestat la voluntat de cedir el seu fons documental a l'Arxiu Municipal de Gavà. Quan va morir, el juny de 2010, la seva filla Joaquima es va posar en contacte amb el Centre d'Història per gestionar la cessió que ara ha quedat formalitzada amb la signatura del conveni.\nEtiquetes: Actualitat Centre d'Història Cultura El Bruguers Gavà Informació Joaquim Balsera\nDarrera actualització de dijous, 10 de gener de 2013 08:39


Salut reubica els residents d’un geriàtric de Vidreres pe...\nUn personal sanitari extraient mostres de PCR en una usuària d'una residència gironina | ACN\nSalut reubica els residents d’un geriàtric de Vidreres per no complir amb els "mínims"\nUna inspecció ha determinat que no compleix "les condicions d'higiene" i que l'estructura té problemes de "conservació"\nper ACN 13 de juliol de 2020 13:35\nLa Direcció General d'Ordenació i Regulació Sanitària ha ordenat reubicar els residents d'un geriàtric de Vidreres (Selva) en considerar que no complia amb els "mínims" de seguretat establerts per garantir la protecció dels seus usuaris. D'aquesta manera, creu que la Residència Vidreres -un centre privat– no garanteix "les condicions d’higiene" i que l'estructura presenta problemes de "manteniment i de conservació". L'ordre de trasllat es va signar el 30 de juny i el passat divendres 10 de juliol es va culminar la reubicació en altres centres de les divuit persones que hi residien.\nLa decisió s’ha pres després d’una inspecció al centre, realitzada el 15 de juny, a petició del Servei Català de la Salut a Girona. La sol·licitud de la inspecció responia a la necessitat de garantir "la protecció" dels residents, així com el compliment dels protocols i la normativa dels professional arran de la pandèmia de la covid-19.\nA partir de la visita es va poder determinar que el centre no disposava d’habitacions individuals, els banys eren compartits i només es disposava d’un ascensor. La inspecció també va assenyalar que les instal·lacions de la residència necessitaven amb urgència "un pla de manteniment i conservació" que permetria disposar d’unes condicions higièniques sanitàries "òptimes" per atendre els seus residents, amb independència de les directrius marcades arran de la crisi sanitària.


El candidat d'Iniciativa a Vallromanes militava al PP ! directe!cat\nConspiratòria des del Vallès. Al capítol d'avui explicarem el cas del jove David Carrillo, candidat d’Iniciativa a Vallromanes. En David té 25 anys, i fins al setembre de l’any passat va ser militant del PP. Vicesecretari de la junta local del PP, per ser més exactes. Segons informava fa unes setmanes el 9 NOU i Línia Vallès, va deixar la militància quan va comprovar que no el deixaven ser el cap de llista. A la notícia deien que no havien pogut parlar amb en David Carrillo però que fonts d’Iniciativa a Vallromanes negaven aquesta militància. Aquestes fonts suposem que són Santi Martinez, actual membre d’Iniciativa, exsecretari d’organització de CiU, ex PI i ex Esquerra època Colom. Tot un professional del transfugisme, vaja. Però la cosa està confirmada. Sabem que Joan Arisa, candidat del PP, té l’acta de constitució de la junta local que acredita la militància i el càrrec de David Carrillo.\nque us espereu dels ex-comunistes!!\nAquests son una colla de camaleons que fan el que puguin per agafar poltrones.\nEl problema es que la gent no sembla veure-ho i pujen en les enquestes i en les votacions.\nEl problema es del poble que no es vol informar bé perque es engorrós i prefereix veure tele-basura.


a deixar els bolquers…decideixo jo! | Aixi pensa una mare vivint lluny de casa\nLai - Asi piensa mamá / 10 Juny 2014\nEl famòs tema del control d’esfínter…deixar els bolquers…Què fàcil seria si ens avisessin els nens que ja estan llestos per deixar els bolquers!!!\nTots els pares de nens de més de dos anys esperem impacients aquell moment a la guarderia on ens diuen “li treurem els bolquers” yuhuuuuuu no més bolquers, benvingut estalvi, no més tovalloletes en quantitats massives, no més caques a les mans, al canviador, al llit,….yuhuuuuu\nPerò …ens preguntem si es el moment ideal pel nen/a?\nCom sempre, parlaré de la meva experiència…no puc parlar pels demés. Tinc dues nenes i, com amb tot, això també ha estat diferent amb cada una…aqui van els meus exemples:\nCas 1: la gran, tot just després de fer dos anys, va començar a tenir curiositat per anar el lavabo, per treure’s el bolquer. ¡Ideal! A la guarderia la deixaven, la portaven al lavabo amb els nens que no en portàven..tots contents! Aprenia progresivament, no es refredava per fer-se a sobre continuament, tot anava bé. I van promocionar a al profesora..y va marxar. i llavors? Va venir una nova, que es va colapsar només d’haver d’apendre 25 noms i coneixer qui eren els pares de qui. Aixi que va decidir que no més treure bolquers fins la primavera (més aviat…fins l’estiu) I senzillament, ja no va deixar que la meva filla anés al lavabo a fer pipi perquè portava bolquer. Ni que li demanessim, ni que li expliquessim com funcionava abans…eren normes de la guarderia (QUE! si és la mateixa guarderia que fa un mes! Sí, ja sé que hauria d’haver canviat a la nena…però havia fet amigues a la classe…) Total, vem arribar a la primavera…estiu més aviat i un dia ens diuen: “dilluns la nena sense bolquers…el cap de setmana comenceu amb el control d’esfinter”\nJa! i perquè no comences tu? Perque a ella li devia semblar fàcil però aquesta personeta que en un moment va sentir curiositat per tot el proces…ara estava molt habituada a fer-se a sobre. I va dir que NO, rotundament NO. Amb 32 mesos va lluitar, plorar, va aguantar el pipi hores i hores…i això va ser el nostre procés de deixar els bolquers. Horrorós. Tot el que he llegit sobre mètodes conductistes amb resonava al cap, m’odiava a mi mateixa (i la nena m’odiava a mi) i no sabiem que fer. Tot i així, van ser dues o tres setmanes….i es va acabar la guerra. Controlava perfectament, no s’aguantava (o no sempre…perquè encara té aquest costum d’apurar una mica el tema…) i es va acabar el problema. I a la guarderia s’aplaudien perquè tenien el mètode perfecte i sempre funcionava. (Ràbia que em feien!) La nena ho va passar malament, molt malament (dono gràcies que van canviar a la profesora i no hi ha haver més nens que passessin per les seves mans…amb zero tacte)\nI amb la segona, com va ser?\nJo ja venia autoexplicant-me que smb la regona, cero obligaciones. Que si la nena volia portar bolquer fins els 15, doncs endavant! I resulta que amb 22 mesos, en ple estiu, va i comença a dir pipi, a treure’s els bolquers tot just quan s’acaba de fer, a lluitar cada cop que l’haviem de mudar perque no volia bolquers, i això que no deia gaire cosa per aquella època…i clar, una (que se sent culpable per tot) comença a pensar igual l’estic liant i ara m’estic equivocant cap a l’altre banda, i ara l’estem forçant a portar bolquers quan ella ja els vol deixar. Aixi que comencen a treure-li algunes estones, alguns dies, els caps de setmana. Ella va encantada al lavabo, seu….i no fa res. S’aixeca…i es fa el que s’ha de fer. Després d’unes setmanes a la guarderia em diuen que probaran allà, a veure com respon. I resulta…que ha funcionat a la perfecció. Si la portes amb regularitat no es fa a sobre (perquè l’has de portar; quan va entendre que volia dir anar al lavabo devia pensar…quin paaaaaal, i va deixar de dir pipi i s’amaga per casa per fer-se) I s’han acabat els bolquers, molt abans que la seva germana, sense plors, sense baralles, això si…amb moltes més “ui…m’he fet pipi” (i una mica mala llet quan esta veient la tela i toca anar al lavabo.\nQue hem après smb això? Que tot i que sigui un tòpic, cada nene és un món, i per molt que un llegeixi o escolti o cregui el que li expliquen, s’ha dèscoltar el nen. Cada procès serà diferent, pela bolquers i per tot, i només el nen sap quan li toca. Amb la petita fins i tot li vem posar un altre cop bolquers per un viatge…i només va trigar dos dies a la tornada a recuperar el ritme…estic, sincerament, impresionada. De poques paraules, pero bona entenedora!\nAh! un petit detall pela que estiguin en procés! No només em de portar canvis de roba (molts) pel nen/a tot i que sembli que controla perfectament…també pels pares!!! Quan més tranquil i relaxat està el nen…més s’oblida d’avisar…i això acostuma a passar..en braços de la mama!!! Ho dic per experiència! 🙂\nAqui va un artícle, per si voleu llegir més opinions.\nY, per último, aqui va un extracte del llibre “Bésame Mucho” de Carlos González:\n10 Juny 2014 in Maternitat, Nenes. Etiquetes: bolquer, esfinter, mètodes, pipi\n← De bars i copes; de parcs i tobogans\nNostàlgies creuades i paisatges coneguts →


Piper: educar sense sobreprotegir - Contes de Mantega de Llet de Vaca Suïssa\nGuió i direcció: Alan Barillaro\nTemàtica: educar sense sobreprotegir, esforç, superació personal\nPiper és el curtmetratge de la factoria Pixar que precedia la projecció de la pel·lícula Buscant la Dory, als cinemes.\nConsiderat per molts el millor curt d’animació de Pixar, Piper és, certament, la història d’un gran descobriment que viu un petit territ variant, un ocell propi de les zones humides.\nPiper viu confortable en el niu quan arriba el moment de sortir-hi i espavilar-se per cercar el seu propi menjar.\nÉs la mare qui l’empeny a viure l’experiència i qui l’acompanya fins a la riba de l’aigua. Però les onades espanten en Piper que, de seguida, demana tornar al niu i continuar sent alimentat per la mare com una cria petita.\nElla s’hi nega i en Piper no té més remei que sortir a buscar les cloïsses que necessita per alimentar-se.\nAixí, al llarg de la història, en Piper s’enfronta a la por a l’aigua, la supera i es converteix en un veritable expert en trobar cloïsses mentre es diverteix d’allò més jugant amb les onades.\nLa bellesa de les imatges, la tendresa dels personatges i la màgia de la descoberta que viu el Piper, ajudat per un nou amic, un petit cranc ermità, fan d’aquesta història una meravellosa lliçó de vida:\ncal sortir de la zona de la confort per aprendre, superar els propis límits i no tenir por a les possibles equivocacions ja que serà gràcies a l’error que es podrà descobrir el camí més adequat.\nLa clau de la història és l’actitud de la mare del petit territ variant que no el sobreprotegeix davant el desafiament de la vida.\nEl Piper ha d’aprendre a valdre’s per si mateix, ha de saber com trobar el menjar que necessita per viure, cal que esdevingui autònom de la seva mare.\nHa de passar de dependent a independent. Desenvolupar les habilitats i adquirir els recursos necessaris per créixer, sobreviure i ser feliç.\nCom diu Eva Bach, pedagoga, mestra i escriptora, cal dir als fills “atreveix-te!”, però això sí, d’una forma prudent.\nBach afirma que els nens sobreprotegits poden ser persones poc útils a la vida.\nDiu que d’adults poden sentir molta angoixa i desconfiança: “creuen que el món de fora és perillós i amenaçant. Per aquest motiu, no estaran disponibles per enfrontar-se a diferents situacions, com les relacions de parella, per exemple. Es podria dir que poden ser persones poc útils per a la vida i possiblement no sabran gaudir de la felicitat.”\nPiper és un curtmetratge fabulós per comprendre la dimensió alliberadora i benestant que aporta una educació sense sobreprotecció, així com els valors positius de l’esforç i la superació personal.\nAquesta joia de l’animació va guanyar l’Òscar 2017 al Millor Curt d’Animació per a Pixar.\nLink entrevista de Faros a Eva Bach: http://faros.hsjdbcn.org/ca/articulo/quan-pares-sobreprotegim-perque-estem-omplint-buit\nSandra Gómez Rey 9 setembre, 2017 Leave a commentRecomano pel·lículescinema, educació, educació emocional, esperit de superació, Faros Sant Joan de Déu, relació pares i fills


INTERRUPCIONS #11 Fenòmens psicoacústics com a material compositiu | Ràdio Web MACBA | RWM Podcasts\nA càrrec de Ben Vida\nA les acaballes de la dècada dels setanta, l'artista sonor Max Neuhaus va començar a experimentar amb la construcció de senyals acústics per vehicles d’emergència. Històricament, el so de les sirenes havia estat condicionat pel dispositiu utilitzat per projectar el so (com és el cas del claxon activat per manovella, amb el seu característic to ascendent i descendent), però ja als seixanta, amb l'arribada dels sons amplificats electrònicament, la qualitat de les sirenes va deixar de dependre de manera directa de les característiques físiques del dispositiu. Això obria la porta a una varietat molt més àmplia de senyals acústics, tot i que els fabricants de sirenes no van manifestar gaire interès per la idea. Aplicant els seus coneixements sobre la percepció del so en els éssers humans, Neuhaus va invertir la següent dècada i mitja dissenyant el que ell considerava que seria una sirena més efectiva. Sabia que la localització del so era crucial: "Els nostres mecanismes mentals per localitzar so depenen d'un procés força delicat (encara que automàtic) en el qual es comparen les diferències en l'atac del so en ambdues oïdes. Aquest mecanisme funciona molt bé per coses com ara el so d’una branca trencant-se, però és més aviat inútil en el cas de sons continus o aquells en els quals l’atac no és del tot clar".\nA Nova York, els cotxes de policia van equipats des de fa un temps amb un nou model de sirena conegut com Rumbler ("eixordador"). El Rumbler, la presència del qual és tremendament física, produeix ràfegues curtes d'un to ascendent que va de 180 a 360 hertzs. Aquestes ràfegues es combinen amb sons de sirena aguda més tradicional, i la suma de tots dos dóna lloc a un esdeveniment sònic molt localitzat, gairebé palpable, que sembla més un objecte que un so. Un objecte sonor pràcticament visible. A la complexa topografia del paisatge urbà, on els sons reboten d'edifici en edifici, de superfície en superfície, el so hiperfísic del Rumbler crea efectes psicoacústics intensos i meravellosos. Segur que aquest mètode de projecció sonora hauria fascinat a un artista com Neuhaus.\nAl llarg del segle XX, molts compositors van introduir nous materials sonors per produir timbres cada vegada més complexos. Tant afegint seccions de percussió i fonts de so atonals a les orquestres tradicionals, com utilitzant les noves tècniques de producció de la síntesi electrònica i la música concreta, aquest univers sonor expandit va contribuir al naixement d'un espai creatiu que convidava a reconsiderar estructures compositives i a redefinir els paràmetres d'allò que s’entenia per matèria musical. En l'actualitat, l'ús de fenòmens acústics com un element compositiu més, o la utilització del so en l’espai com a mitjà, provoquen un efecte semblant. Com a resultat, avui contemplem un nou "nou univers sonor expandit" que va molt més allà de les fronteres convencionals del timbre i de la forma, un univers en el qual el control meticulós de la trajectòria d'un objecte sonor en l'espai esdevé tant un element compositiu com un gest musical. Aquesta pràctica complica alhora el camp de l'espacialització de so i el de la composició. En aquest nou paradigma, el temps i l’espai, l'arquitectònic i l'acústic, es fonen de manera gairebé indistingible. Així, treballant amb objectes sonors psicoacústics com a matèria, el compositor crea peces amb la capacitat de recalibrar l'oïda de l'espectador, emfatitzant no només allò que sentim si no com ho sentim.\nBen Vida, novembre de 2012\nRecercaInterrupcions Interrupcions Ben Vidaselecció musicalEspais sònicsOtoacústicaMix


Control dels paràmetres químics - Feldmann\n1.- Correcció del pH\nÉs la mesura d’acidesa o alcalinitat; la seva escala varia de 0 a 14 i el pH neutre té valor 7.Així, si el pH és inferior a 7 es diu que l’aigua és àcida i si el pH és superior a 7 es diu que l’aigua és bàsica. El pH idoni es troba entre 7,2 i 7,6. Un pH incorrecte pot portar conseqüències negatives:\npH inferior a 7,2:\nCorrosió de les parts metàl·liques en contacte amb l’aigua. Irritació de la pell, mucosa i ulls.\npH superior a 8:\nPrecipitació de sals càlciques. terbolesa. Bloqueig de filtres. Irritació de la pell, mucoses i ulls. Consum elevat de desinfectant.\nEl pH es pot mesurar mitjançant un test colorimètric] o amb un pH-metre.\nÉs la quantitat de carbonats i bicarbonats a l’aigua. Es mesura en ppm (parts per milió) de carbonat càlcic o en graus francesos (ºF). Un grau “F” equival a 10 ppm de carbonat càlcic.\nSi l’alcalinitat és baixa pot arribar a anular els valors de clor i ph.\nCorrecció de l’alcalinitat\nAugmentarà si s’afegeix bicarbonat o carbonat sòdic i disminuirà si s’afegeix bisulfat sòdic o àcid clorhídric.\nÉs la quantitat de compost de calci, ferro, alumini, zinc de magnesi dissolts a l’aigua. Es mesura en ppm de carbonat càlcic o en “F”.\nLa duresa a vegades ve regulada per les normatives, ideal és de 150 a 250 ppm. Una duresa superior farà precipitar les sals càlciques i bloquejar el filtre.\nEs controla mitjançant un test colorimètric] o amb tècniques de laboratori.\nCorrecció de la duresa\nS’incrementa afegint clorur cálcic i es disminueix substituint una part de l’aigua de la piscina per altra menys dura\n4.- Mineralització (salinitat)\nÉs la concentració de minerals dissolts expressats en mg/l. En les piscines augmenta respecte a l’aigua d’alimentació, ja que s’enriqueix amb la suor dels banyistes i amb alguns productes de tractament.\nLa poca mineralització pot ser causa de corrosió. Les aigües molt mineralitzades també són corrosives i incrustants, de gust desagradable, causen una certa terbolesa i fins i tot són irritants, a més de produir un increment del consum de desinfectant.\nFormes de calcular-la:\n·En el laboratori, per evaporació de l’aigua: extracte sec expressat en mg/l. Sobre el terreny, mesurant la conductivitat de l’aigua o la seva resistència mitjançant conductímetre] o resistivímetre, respectivament.\n6.- Incrustacions En general són causades per la precipitació de sals càlciques, principalment de carbonat càlcic, que es poden dipositar:- Sobre la sorra del filtre, accelerant la saturació i reduint l’eficàcia.\n– Sobre les parets de la piscina, proporcionat un suport als microorganismes i algues.\n– Sobre el sistema d’escalfament.\n– Dins de les canonades, disminuint el cabal.\n– Dins de les bombes dosificadores i boques d’injecció, obligant a desmuntar-les i netejar-les amb més freqüència.\nCorrecció de la incrustació. Davant d’un aigua incrustant no s’aconsella utilitzar productes bàsics o amb calci, és preferible usar clorisocianúrics que tenen una acció lleugerament àcida. És interessant escollir materials llisos, ja que són més difícils les incrustacions. En els filtres de sorra convé desincrustar regularment la massa filtrant. En les aigües dures l’ideal és una desmineralització\nL’agressivitat de l’aigua no és l’únic responsable d’aquest fenomen, sinó que hi ha moltes altres que les afavoreixen, com poden ser:\nUna concentració baixa de ions càlcics.\nLa mineralització. Una concentració en ions clorurs superior a 200 mg/l.\nVariacions de temperatures importants.\nVelocitat elevada de l’aigua en les canonades (erosió).\nEn la instal·lació, materials incompatibles dintre seu (per exemple, coure/acer galvanitzat). L’aigua agressiva sol oxidar els metalls del circuit hidràulic i ataca els revestiments (juntes) fetes amb ciment.Amb la finalitat d’evitar la corrosió, és necessari que els materials siguin inoxidables o protegits amb revestiments inatacables i sobretot controlar que l’aigua no sigui àcida.\nEn algunes ocasions l’aigua pot perdre la transparència amb aparició de certa *turbidez, això és degut al fet que existeixen en aigua partícules que per la seva grandària no són retingudes per la filtració. En aquests casos deurem emprar els floculants. Aquests productes són principalment sals d’alumini (sulfats o policlorurs) poden ser sòlids o líquids i la seva acció consisteix en aglutinar partícula perquè poden tal ser millor retingudes pel filtre.\nCalci i magnesi: determinen la duresa.\nBicarbonats i carbonats: determinen l’alcalinitat.\nClorurs i [bromurs: l’increment com a conseqüència de l’acció del desinfectant sobre la matèria orgànica determinarà l’envelliment de l’aigua.\nSulfats derivats del seu ús, del sulfat d’alumini i de l’oxidació de la matèria orgànica.


Hotel Livemax Nagoya Nagoya Japó - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n3-1-22 Ogashirabashi, Nakagawa Ku, Nagoya, Nagoya, Japó, 454 0012 - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Hotel Livemax Nagoya?\nNotable 7,9 (1362 comentaris)\nMés informació sobre Hotel Livemax Nagoya\nDissenyat tant per oci com per negoci, Hotel Livemax Nagoya està situat idealment a Àrea Metropolitana de Nagoya; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Per aquells de vosaltres que vulguin aventurar-se Museu Boston, Tenda Asunal Kanayama, Saló Internacional de Convencions de Nagoya són només algunes de les atraccions disponibles per als visitants.\nHotel Livemax és ben reconeguda per la seva qualitat de serveis i el seu personal amable, i Hotel Livemax Nagoya compleix amb aquesta expectativa. Els clients de l'hotel poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, servei de bugaderia, ascensor, màquina venedora.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara televisió de pantalla plana, connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, aire condicionat, calefacció per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Hotel Livemax Nagoya és una elecció inteligents per a viatgers a Nagoya, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nEstació de Metro de Hibino\nTots els tipus de viatgers (13)Viatger de Negocis (4)Parelles (1)Viatgers en solitari (4)Famílies amb infants petits (1)Famílies amb infants grans (1)Grups (2)\nSeongyong, Corea del Sud


REGIDORA DEL PSIB-PSOE DELEGADA DE SERVEIS SOCIALS I TERCERA EDAT I DE LES ZONES DE PORTALS NOUS I BENDINAT LEGISLATURA 2015.2019\nVa néixer a Palma el 2 d’agost de 1961.\nÉs auxiliar d’educació infantil. Tècnica auxiliar en educació infantil a l’IES Politècnic de Palma i diplomada en puericultura per l’Escola Nacional de Puericultura dependent del Ministeri de Sanitat i Consum de Madrid.\nDe l’any 2011 al 2015 va ser regidora del Grup Municipal Socialista de Calvià.\nDe l’any 1991 al 2011 va ser propietària i treballadora de l’Escoleta Infantil Es Jardinet. Amb anterioritat a aquestes dates va treballar en el sector comerç, com a dependenta i comercial (1980 a 1986) i en el sector sanitari com a secretària (1987 a 1990).\nAtenció zones 2015.2019 PORTALS NOUS I BENDINAT\nAgenda L'agenda pública institucional de Mayte Albertí està subjecta a canvis d'última hora. Reflecteix les activitats institucionals, no així totes les reunions de treball internes ni les activitats extramunicipals.


La dieta del futur - Insectes com a alternativa- Ciència Oberta\nLa dieta del futur3 min de lectura\nPublicat per Marc Canela Grimau | des. 8, 2019 | Bioquímica i salut\nAquesta setmana s’està celebrant a Madrid la cimera de l’ONU per la crisi climàtica. Tant si s’aconsegueix frenar l’escalfament del planeta (esperem que sí) com si no, està clar que hi haurà moltes coses que hauran de canviar. La població mundial augmenta any rere any i, per tant, la societat en global s’haurà d’adaptar a nous hàbits més sostenibles i eficients.\nUn bon exemple d’això és l’alimentació. Tal com vaig comentar en un article anterior, l’agricultura i la ramaderia generen el 20% de les emissions de gasos d’efecte hivernacle. Davant d’aquesta dada, està clar que cal buscar noves fonts de proteïna per les futures generacions. I és precisament aquest el tema d’aquest reportatge.\nPrincipals fonts de proteïna\nLes proteïnes estan formades per 20 aminoàcids diferents. D’aquests, aproximadament la meitat no es poden sintetitzar en el metabolisme, per la qual cosa s’han d’ingerir amb la dieta. Aquests reben el nom d’aminoàcids essencials. Només que se n’esgoti un, algunes proteïnes ja no es podran fabricar, fet que afectarà el rendiment normal de l’organisme.\nPer tant, a l’hora d’analitzar diferents fonts de proteïna, cal tenir en compte la quantitat i el tipus d’aminoàcids que conté. Això es coneix amb el nom de valor biològic. Una font de proteïna té un alt valor biològic quan conté de molts aminoàcids essencials i en prou quantitat per suplir les necessitats diàries.\nCom a norma general, els productes amb més valor biològic són d’origen animal. Para-t’hi a pensar: carn, peix, ous, formatge, iogurt, etc. Tots ells en tenen un contingut molt més elevat que els vegetals, però, alhora, també és veritat que tenen més greixos saturats.\nTanmateix, hi ha molts productes vegetals rics en proteïnes, com ara els cacauets, les ametlles, les llenties i la soja. Però no deixen de tenir baixos valors biològics. Una alternativa a la proteïna animal és, doncs, prendre’n alhora diferents que es complementin. És imprescindible que el consum sigui simultani, ja que els aminoàcids no s’emmagatzemen, sinó que s’eliminen quan no es necessiten.\nValor biològic (%)\nLlet materna 100 Arròs 60\nLlet de vaca 75 Llenties 50\nCarn 75 Blat 50\nPeix 75 Blat de moro 40\nEls insectes com a alternativa\nMenjar insectes no és cap novetat, ja que els nostres avantpassats ja ho feien. Els humans estem evolutivament preparats per digerir la trehalosa, un sucre molt abundant en els insectes i els fongs. Per tant, el fet que avui en dia encara conservem aquest mecanisme digestiu vol dir que podem tolerar-los sense cap mena de problema. Els beneficis de substituir bona part dels productes animals per insectes són múltiples:\nTenen valors biològics semblants o superiors a la carn, i sense greixos saturats.\nCreixen ràpidament i gasten menys recursos que els animals de granja.\nSuposen un estalvi econòmic pel productor i pel consumidor.\nNo obstant això, som molts (i m’hi incloc) els que ens fa angunia tenir un plat ple de grills sobre la taula. És per això que les empreses estan començant a oferir els insectes en formes que són més agradables a la vista i insípides. En són bons exemples la farina de saltamartí i les patates fregides d’escarabats.\nLa veritat és que tots nosaltres ja mengem insectes habitualment. S’estima que cadascú ingereix involuntàriament 1 kg d’insectes a l’any. Podem destacar les larves d’abella a la mel, els cucs dins les hortalisses i tota mena d’insectes que entren a les cadenes de producció dels productes que trobem al supermercat.\nLa Vanguardia – Comer insectos para ayudar al planeta: la visión de los nutricionistas\nThe New York Times – Why Aren’t We Eating More Insects?\nFoodspring – Alimentos ricos en proteínas\nAnterior Kuhn i les voltes de la ciència\nSegüent La Marató 2019


Nova convocatòria del premi Europa Segle XXI que reconeix la recerca sobre temàtiques europees. Departament d'Acció Exterior, Relacions Institucionals i Transparència\nNova convocatòria del premi ...\nNova convocatòria del premi Europa Segle XXI que reconeix la recerca sobre temàtiques europees\nLa Fundació Catalunya Europa i la Fundació Banc Sabadell volen donar suport a treballs de recerca acadèmica de temàtiques europees.\nEl premi Europa Segle XXI reconeix els treballs que tenen una aproximació analítica original i que inclouen recerca aplicada comparada orientada a conèixer i entendre el futur d’Europa i la seva governabilitat, i proposar vies de millora i de transformació. Es valoraran especialment els treballs que abordin la formació i el treball, la sostenibilitat ambiental, la ciència i la tecnologia, i l'Europa social, política, econòmica i cultural.\nAquest premi va dirigit a persones menors de 45 anys que siguin ciutadanes o residents a la Unió Europea. Les recerques poden provenir de tesis doctorals, tesines de màster i altres recerques sempre que no hagin estat publicades fora de l’àmbit acadèmic. Les recerques es poden presentar en català, castellà o anglès.\nEl doctor Javier Arregui va ser el guanyador de la VI Edició del Premi Catalunya-Europa segle XXI, amb el treball "Ganadores y perdedores en el Proceso de Integración: Repensando la Unión desde una Perspectiva de Ciudadanía Europea." L'estudi mostra com només el 20% dels ciutadans europeus s'identifiquen amb les polítiques d'integració i proposa reconduir el procés d'integració a través de valors, experiències, institucions i polítiques públiques compartides.\nLa Fundació Catalunya Europa va néixer el 2007 fruit de la vocació europeista del President Pasqual Maragall i s’orientà envers la recerca de l’ideal europeu de democràcia, pluralisme i equitat econòmica i social. Avui, la Fundació Catalunya Europa ha esdevingut un espai de pensament i Think Tank al servei de les idees i valors que la van crear i el seu treball es centra en el futur d’Europa i els grans reptes globals, l’enfortiment de Catalunya i el desenvolupament de les ciutats i les metròpolis.\nPressupost: 10.000€ | Data límit: 28/02/2019


Més de 400 joves treballaran en l'Ajuntament de València a través dAvalem Joves Plus - Valencia News\nMés de 400 joves treballaran en l’Ajuntament de València a través dAvalem Joves Plus\nMés de 400 joves treballaran en l'Ajuntament de València a través dAvalem Joves Plus\nNomdedéu i Sandra Gómez presenten el resultat del programa Avalem Joves Plus en la ciutat de València\n– El secretari autonòmic d’Ocupació qualifica d’èxit el programa que estima que beneficie fins a 4.000 joves\nEl secretari autonòmic d’Ocupació, Enric Nomdedéu, ha anunciat que més de 400 joves accediran per primera vegada a un contracte de treball en l’Ajuntament de València a través del programa engegat pel Servef, Avalem Joves Plus.\nNomdedéu, que ha presentat les dades d’aquest programa junt a la regidora d’Ocupació Sandra Gómez, ha qualificat el programa de “autèntic èxit”. Així, ha indicat que el Servef ha hagut d’ampliar successivament la inversió fins a arribar als 56 milions d’euros per a atendre a les 947 entitats que havien sol·licitat alguna de les ajudes. “Amb aquesta inversió -ha detallat el responsable d’Ocupació- calculem que al voltant de 4.000 joves treballarán en entitats locals de tota la Comunitat”.\nQuant a l’Ajuntament de València, Nomdedéu ha reconegut que es tracta d’un dels municipis “més actius i participatius”. D’aquesta manera, ha detallat que han sol·licitat ajudes per valor de 8 milions d’euros que el propi Ajuntament completarà amb un altre milió d’euros que permetrà que més de 400 menors de 30 anys obtinguen per primera vegada un contracte de treball de dotze mesos.\nEl responsable d’Ocupació ha destacat que Avalem Joves és la resposta del Consell a la taxa de desocupació juvenil que continua superant el 30% amb una taxa de temporalitat de 55,73% i de parcialitat del 38,93%.\n“Avalem Joves coordinava i integrava per primera vegada totes les accions del Consell per a lluitar contra la desocupació juvenil, incloent accions d’orientació, formació i ajudes a la contractació”, ha resumit.\nSegons Nomdedéu, Avalem Joves Plus cerca tres objectius: millorar locupabilitat dels joves menors de 30 anys, facilitar l’adquisició d’experiència laboral i posar en valor el talent jove per a la modernització i millora de l’Administració pública. “A més”, ha afegit el responsable del Servef, “és un programa que a través de la inversió pública permetrà consolidar la recuperació econòmica de la Comunitat”.\nEnric Nomdedeéu ha contraposat el programa Avalem Joves Plus als plans per a la inserció laboral dels joves en altres legislatures que “només van aconseguir la realització de 400 contractes de pràctiques en tota la Comunitat i amb una durada de sis mesos”.\nLa regidora d’Ocupació ha avançat que alguna de les categories que es contrataran l’el Ajuntament de València a través del Servef seran jardiners, fusters, biòlegs, advocats i experts en edificació.\nPer a poder optar a algun dels contractes que es realitzaran en totes les entitats locals de la Comunitat, els joves deuran tenir menys de 30 anys i estar inscrits en el Servef i en Garantia Juvenil.\nNomdedéu del SERVEF presenta ante más de 90 ayuntamientos de Castellón la iniciativa AVALEM Joves Plus


Federació Catalana de Voleibol - Tenda Online FCVb - Equipació de voleibol - Material per voleibol - Notícies - General - Quatre catalans convocats pel WEVZA d’Alemanya amb la selecció sub 19\nLa selecció espanyola sub 19 es troba des d’ahir a Bad Blankenburg, Alemanya, per disputar el campionat WEVZA de la categoria. Avui debutaran en el torneig zonal amb el primer dels partits contra Portugal i els altres rivals del grup seran Holanda i Bèlgica. A la convocatòria final han entrat els quatre catalans que preparaven aquesta competició a Palència.\nAnass Anzaui, del CV Mataró; Álvaro Gimeno, del Sant Pere i Sant Pau; i Arnau Caparrós i Déxter Edwards, del CV Sant Martí, són els quatre catalans convocats per Juanjo Susín per formar part del combinat espanyol que participarà al torneig WEVZA de la Confederació Europea de Voleibol d’Alemanya. Avui, a partir de les 20 hores jugaran el primer partit de la ronda preliminar contra Portugal, demà a la mateixa hora el rival serà Bèlgica i, dimecres a les 14:30 disputaran l’últim partit de grup amb Holanda. Dijous es disputaran les finals segons classificació de grup per determinar les posicions finals d’aquest Torneig 8 Nacions.\nEls quatre jugadors catalans han passat pel programa de tecnificació català GET Blume, entrenat pel tècnic Alberto Toribio. El grup ha estat concentrat durant tres setmanes, a les ordres de Juanjo Susín i amb la resta de companys de la selecció, a les instal·lacions de la concentració permanent de Palència per tal de preparar aquest campionat.


Dia mundial de la tapa - Dallant, S.A.\nDallant se suma, un any més, a la celebració del que es denomina “El dia mundial de la tapa”, el qual es realitza cada tercer dijous del mes de juny. Una jornada dedicada a promoure i posar en el seu just valor a la nostra benvolguda tapa, que com sabeu són petites bocades de menjar que en molts bars s’ofereixen com a cortesia amb la beguda als clients. La tapa és coneguda pràcticament a nivell mundial i és una més de les moltes atraccions turístiques de la península. En visitar Espanya, és d’obligat compliment anar-se’n de tapes per a conèixer millor la cultura, els costums i la gastronomia espanyoles.\nQuè són les tapas?\nLa tapa és una porció de menjar o també una petita ració d’un plat tradicional espanyol i és una de les expressions gastronòmiques més representatives d’Espanya a nivell mundial.\nD’on prové el Dia mundial de la Tapa?\nEns pensem que la tapa és un plat relativament modern però els seus orígens es remunten a l’Edat Mitja. Es creu que en el seu moment van néixer com a rodanxes de pernil i formatge per a acompanyar la beguda i diu la llegenda, que per a cobrir les copes i així evitar que entrés sorra o insectes en aquestes.\nActualment podem trobar infinitat de tapes per a tots els gustos, molt més enllà dels embotits i formatges.\nAvui dia, festegem les tapes gràcies a la iniciativa de l’Associació Saborea España, que va proposar la idea de dedicar una jornada a la celebració d’aquest concepte, d’aquesta expressió culinària espanyola a través de degustacions, concursos, col·loquis, presentacions especials, rutes i altres actes que es realitzen commemorant aquest plat tradicional tan nostre.\nAquesta és la raó per la qual en Dallant oferim una àmplia gamma d’aromes per a donar-li encara més sabor a les vostres tapes i plats.\nCelebra el dia de la tapa\nCelebra i comparteix el dia mundial de la tapa amb els teus. I no sols aquest dia, cada cap de setmana gaudeix de l’anar de tapeo, com popularment el diem els espanyols, que significa anar de bar en bar provant diferents tapes, o bé, prepara un super aperitiu a base de tapes per a deixar als teus convidats amb la boca oberta.\nEl dia de la tapa és una d’aquestes celebracions que s’han d’aprofitar al màxim amb la família i els amics, en els quals gaudir d’una bona companyia i d’un bon menjar. A més, com són petites racions podem picotejar una mica de cada cosa i delectar-nos amb diferents preparacions i no únicament amb un plat principal.\nLes tapas tradicionals espanyoles\nHi ha infinites opcions de tapes per a degustar. Les tapes espanyoles més tradicionals són la truita de patates, la ensaladilla russa i les patates braves. Per a actualitzar tots aquests clàssics i crear noves versions dels mateixos proposem afegir les nostres aromes, a la truita el de xampinyó, a la ensaladilla russa el nostre aroma per a la salsa i a unes cruixents braves amb la nostra salsa brava aromatitzada.\nI quan parlem d’infinites opcions és que són infinites perquè ara se suma a la gran oferta mediterrània el nou concepte de dipear. Ens referim a mullar en salses qualsevol aliment, en aquesta nova moda caben des dels palitos de pa fins a les tires d’api. Hi ha moltes formes de dipear, mullar els nachos en una deliciosa i saborosa salsa guacamole, ruixar els fingers de pollastre amb gustosa i agredolça salsa de mel i mostassa que porta el nostre aroma per a potenciar el sabor, untar tires de pastanaga amb un bon humus aromatitzat.\nCom veiem hi ha opcions per a tota mena de consumidors, inclosos aquells que volen cuidar la seva salut encara més.\nEns trobem que aquesta nova proposta desmunta la jerarquia en la qual ens trobàvem davant un plat principal i una salsa, aquí la salsa és primordial i es crea un nou moment de consum centrat en la degustació d’aquesta.\nAromes potenciadors de sabor\nDallant t’ofereix una gran varietat d’aromes i aromes naturals per a potenciar els sabors dels teus plats, salses i begudes.\nTenim productes que són el condiment perfecte per a arrossos i fideuás.\nPer a fer una tapa d’una rica fideuà marinera has de provar el nostre aroma de calamar, per a preparar un risotto el nostre aroma de formatge rocafort i per a cuinar un arròs diferent, el d’estil oriental.\nQuan parlem de donar sabor als teus brous, fons de carn i cremes recomanem els nostres aromes de pernil ibèric, gamba, calamar, escopinya, vedella, formatge de cabra, pebrot, anxova, xampinyó…\nSi es tracta d’enriquir sopes fredes o tofú us suggerim les aromes de cogombre, jalapeño, alfàbrega i pebrot rostit.\nSense oblidar-nos de les nostres aromes d’oliva negra, oli, yuzu, sèsam i coriandre que dotaran de nous matisos als teus hummus i guacamoles.\nDescobreix-los tots en el nostre catàleg d’Aromes per a plats preparats.\nA més, disposem d’un ampli catàleg d’Aromes per a les teves salses que inclou una gran varietat d’aromes: anet, llimona, ceba, tomàquet, all, soia, mel, gingebre, cogombret, formatge blau, fruiters (com l’albercoc, maduixa, taronja i préssec), entre molts altres.\nÉs el moment de donar-li més sabor a les teves tapas, no esperis més i prova la nostra gamma d’aromes naturals per a alimentació salada.


Tinc entès: Visites comercials vs networking\nAnar a vendre...\nTots necessitem ingressos per mantenir-nos, i aquests ingressos ens els sol proporcionar una persona a canvi de que li oferim alguna cosa que l'interessi; el client. El client pot ser una persona, l'administració pública o una empresa o entitat. Fins i tot els funcionaris i els treballadors tenen clients, no només les empreses i els autónoms.\nSi no tenim clients n'hem de buscar. El que es fa tradicionalment és sortir a vendre a aquells que podrien arribar a ser els nostres clients; les visites comercials. Normalment, quan pensem en una visita comercial, pensem en una persona amb vestit i corbata i una carpeta amb catàlegs que ve de part de l'empresa per a la que treballa, però una persona que es presenta a una entrevista de feina també està fent una visita comercial.\nComercial que es presenta amb la seva targeta de visita (font: consejosgratis.net)\nEl percentatge d'èxit de les visites comercials no sol ser gaire elevat, a la gent no li agrada que ningú li vingui a vendre res, i qui més qui menys rep visites comercials, a casa, per telèfon, al carrer o per email. Molts ja s'aparten quan ve algú cap a ells de forma decidida i amb una carpeteta sota el braç.\n...i anar a conèixer gent que podria ser clienta\nHi ha altres formes d'arribar a un possible client sense haver de passar per aquesta situació forçada i compromesa d'anar directament a vendre. Hi ha el networking i l'activitat a les xarxes socials.\nEn aquests contextos, coneixes gent i expliques què fas i què ofereixes, però sense oferir-ho. La coneixença sol arribar pel fet de participar en una mateixa activitat o comunitat i, al igual que a una visita comercial, acabes tenint l'oportunitat d'explicar el teu producte o servei, per d'una forma més distesa i agradable per les dues parts.\nNetworking (font: todohostingweb.com)\nÉs possible que aquestes persones que coneixem no acabin sent clients nostres, però la cosa no es limita al fet que hi hagi o no venta. Es pot aconseguir molt d'aquesta manera, podem aconseguir que segueixin el que fem, que col·laborin amb nosaltres d'alguna manera (o que ho fem nosaltres amb ells) o fins i tot ens poden presentar davant d'algú que sí podria arribar a ser client nostre.\nLa interacció serà diferent a la que es dóna en una visita comercial. Ja no és una relació sol·licitant - sol·licitat, és una relació d'igual a igual on cadascú s'explica allò que pot oferir per simple coneixença. Crec que se't valora d'una manera diferent i se't té més en compte, ja que a algú que t'ha intentat vendre la moto igual ja no el vols veure més, no sigui que te la vulgui vendre de nou.\nDe networking en networking\nSi algú busca clients, hauria d'invertir part del seu temps en assistir a actes de networking, events i activitats en grup i moure les xarxes socials.\nÓbviament, és una estratègia que funciona a llarg termini, perquè no vas a vendre de primeres i no a tothom l'interesses, però quan anem a vendre el percentatge d'èxit també és molt baix, i a més tampoc en volen saber de tu normalment.\nPublicat per Didac Díaz a 8:20


Laporta no descarta presentar-se a les eleccions a la Generalitat amb un partit nou - VilaWeb\nDilluns 04.01.2010 10:00\nLaporta no descarta presentar-se a les eleccions a la Generalitat amb un partit nou\nDiu que ho decidirà abans de Setmana santa i que farà pública la decisió quan acabi el seu mandat al Barça\nEl president del FC Barcelona, Joan Laporta, ha reconegut que el 'sedueix' la idea de presentar-se a la Generalitat de Catalunya amb un partit nou i 'obert a qualsevol partit o plataforma que entengui que Catalunya necessita un estat propi.' En una entrevista publicada avui al diari El Mundo, Laporta assegura que abans de Setmana Santa decidirà si es presenta a les eleccions, i que ho anunciarà quan acabi el seu mandat al Barça.\nSegons explica Laporta, ara valora al costat de professionals de l'estratègia política si és possible fer a Catalunya 'una revolució pacífica, democràtica i responsable' que la condueixi cap a l'estat propi. I diu, com ja va fer en una conferència a la Fundació Catalunya Oberta (vegeu-ne el vídeo): 'Encara no sé si Catalunya vol un líder o un màrtir; jo no vull ser un màrtir; sí que puc ser un líder'.\nLaporta diu ha parlat tant amb ERC com amb CiU però cap dels dos partits li han proposat 'res de concret', de manera que es decanta per crear el seu propi partit que, si guanyés les eleccions catalanes, donaria 'la llibertat a Catalunya'. I afegeix: 'que els espanyols no es preocupin el més mínim: tindrem unes relacions excel·lents, serà un veïnatge modèlic'.\nConvençut que 'el somni català existeix' però que es troba 'narcotitzat', Laporta reconeix que moltes vegades ha tingut la sensació que 'només el Barça lluitava per Catalunya', i opina que el diàleg amb Espanya ha fracassat. 'Ara tenim les condicions per ser un gran país d'Europa', rebla.\nPodeu veure els vídeos més recents de Joan Laporta clicant sobre la imatge: al primer, Laporta anima a votar al 13-D dins la sèrie VullVotar de VilaWeb; al segon, Laporta a l'acte de cloenda de la campanya del 13-D a Vic; al tercer, Laporta en una conferència a la Fundació Catalunya Oberta; i al quart, Laporta encapçalant la manifestació de l'Onze de setembre.


El Collell – L'Economat del Pere Vives Vich\nInici / Pagaments 3r ESO / El Collell\nquantitat de El Collell\nTal com us vam informar a la reunió de mares i pares de l’inici del curs, enguany el treball de síntesi de 3r d’ESO es realitzarà durant la sortida que tots els grups de 3r farem a la casa de colònies El Collell, situada entre les comarques de La Garrotxa i el Pla de l’Estany.\nLa sortida es farà els dies 15, 16 i 17 d’abril. Entre el que s’ha programat hi ha tallers, activitats esportives i d’aventura. El treball de síntesi es realitzarà en plena natura, fomentant la cohesió del grup, la convivència i el treball en equip.\nA la casa de colònies farem tres dinars, dos sopars i dues pernoctacions.\nEl preu per alumne serà de 150 €, aproximadament. Aquest preu inclou: el desplaçament amb autocar, l’allotjament a la casa de colònies, la pensió completa, els monitors i tot el material per a les activitats.\nL’empresa gestora ofereix la possibilitat als alumnes de subvencionar-se la despesa de la sortida mitjançant la venda de números d’un sorteig per valor de 100 €. Aquest talonari el lliurarà cada tutor als alumnes que ho demanin. En cas que finalment l’alumne no vagi a la sortida, haurà de retornar el talonari i l’import dels números venuts.\nEl pagament es farà en dos terminis: el primer de 70 €, abans del 20 de gener de 2019; en el segon termini es pagarà la resta un cop hàgim calculat l’import exacte.\nTutors de 3r d’ESO\nSigues el primer a opinar “El Collell” Cancel·la les respostes\nPagaments 3r ESO


Ja podeu consultar les novetats del mes de juliol a la pàgina web de la Xarxa de Biblioteques Públiques de la Diputació de Barcelona. A la nostra biblioteca hem rebut els documents de la llista que trobareu clicant aquí.\nTambé teniu a la vostra disposició les noves pel·lícules en DVD del mes de juliol. Com sempre, podeu consultar-ne la disponibilitat al catàleg (http://gw24-vtls.diba.cat/vtls/catalan/) i passar-les a recollir quan vulgueu.\nAquests són els títols disponibles a partir del mes de juliol:\nVernao en Berlín


Per què els nostres ulls necessiten esquemes de paleta de colors complementaris ... I on podeu fer-los | Martech Zone\nSabíeu que en realitat hi ha ciència biològica darrere de com dos o més colors es complementen? No sóc oftalmòleg ni optometrista, però intentaré traduir la ciència aquí per a persones senzilles com jo. Comencem pel color en general.\nEls colors són freqüències\nUna poma és vermella ... oi? Bé, realment no. La freqüència de com es reflecteix i es refracta la llum de la superfície d’una poma fa que sigui detectable, convertida pels nostres ulls com a senyals, enviada al nostre cervell on l’identifiquem com a “vermella”. Uf ... això em fa mal al cap només pensar-hi. Però és cert ... color és simplement una freqüència de llum. Aquí teniu una vista de l’espectre electromagnètic i de les freqüències de cada color:\nÉs precisament per això que la llum blanca apuntada cap a un prisma produeix un arc de Sant Martí. El que passa realment és que el cristall canvia la freqüència de la longitud d'ona a mesura que la llum es refracta:\nEl prisma de cristall dispersa la llum blanca en molts colors.\nEls teus ulls són detectors de freqüència\nEl vostre ull és realment només un detector de freqüència per a la gamma de freqüències de color de l’espectre electromagnètic. La vostra capacitat de detectar colors passa per diferents tipus de cons de la paret de l’ull que després es connecten als nervis òptics. Alguns d’aquests cons detecten cada rang de freqüència i es tradueixen en un senyal al nervi òptic que s’envia al cervell, on s’identifica.\nAlguna vegada t’has adonat que pots mirar durant molt de temps alguna cosa de contrast realment alt, mirar cap a un altre costat i continuar veient una imatge posterior que no coincideix amb els colors originals que miraves? Diguem que és un quadrat blau sobre una paret blanca:\nAl cap d’un temps, les cèl·lules de l’ull que processen la llum blava es fatigaran, cosa que farà que el senyal que envien al cervell sigui lleugerament més feble. Com que aquesta part de l’espectre visual està lleugerament suprimida, quan mireu una paret blanca després de fixar-vos en el quadrat blau, veureu una feble imatge posterior taronja. El que veieu és l’espectre blanc de llum de la paret, menys una mica de blau, que el cervell processa com a taronja.\nTeoria del color 101: fer que els colors complementaris us funcionin\nSi aquesta fatiga no es produís, els nostres ulls i cervells no haurien de treballar tant per interpretar les múltiples longituds d'ona (per exemple, els colors) que estan veient.\nSoroll visual contra harmonia\nFem una analogia entre so i color. Si escoltés diferents freqüències i volums que no fossin complementaris entre si, ho pensaria així soroll. Això no és diferent al color, on la brillantor, el contrast i el color detectats poden ser visualment sorollós o complementari. Dins de qualsevol mitjà visual, volem treballar cap a l’harmonia.\nÉs per això que no veieu cap extra al fons d’una pel·lícula que porti una camisa vermella brillant. I és per això que els decoradors d’interiors treballen intensament per trobar colors complementaris a les parets, els mobles, l’art i altres característiques de la sala que estan dissenyant. El color és fonamental per crear l’estat d’ànim que té el visitant quan hi entra, segons el fàcil que el seu cervell pugui interpretar els colors.\nLa seva paleta de colors és l’equivalent a muntar una banda amb una harmonia preciosa. I de la mateixa manera que les veus i els instruments reunits s’alineen estretament en volum i freqüència ... també ho fan els colors complementaris de la vostra paleta de colors. El disseny de la paleta de colors és realment una forma d’art per als professionals que han afinat la detecció del color, però també és una ciència computacional, ja que es poden calcular les freqüències complementàries.\nAviat més informació sobre harmonies ... tornem a la teoria del color.\nEls píxels de l’espectre digital són combinacions de vermell, verd i blau. El vermell = 0, el verd = 0 i el blau = 0 es mostren com color blanc i vermell = 255, verd = 255 i blau = 255 es veu com negre. Tot el que hi ha al mig és d’un color diferent compost pels tres. Els conceptes bàsics de computar un color complementari són bastant simples ... només cal restar els valors RGB de 255 per al nou valor RGB. Aquí teniu un exemple:\nLa diferència d’aquesta freqüència de llum entre el taronja i el blau està prou separada per contrastar, però no tan lluny com per als nostres ulls és difícil d’interpretar. Les freqüències de color són complementàries i agradables per als nostres receptors.\nComputar un color és fàcil ... per computar 3 o més colors complementaris cal que calculeu quantitats equivalents entre cadascuna de les opcions. Aixo es perqué generadors d'esquemes de paleta de colors vingui-ho molt bé! Amb molt pocs càlculs necessaris, aquestes eines us poden proporcionar diversos colors que es complementen.\nLa comprensió de la relació entre colors es visualitza millor mitjançant una roda de colors. Els colors estan disposats en cercle en funció de la seva freqüència relativa. La distància radial és la saturació del color i la posició azimutal sobre el cercle com a matís del color.\nFet divertit: Sir Isaac Newton va desenvolupar la Color Wheel per primera vegada el 1665, una base per als seus experiments amb prismes. Els seus experiments van conduir a la teoria que el vermell, el groc i el blau eren els colors primaris dels quals es deriven tots els altres colors. Nota lateral ... fins i tot va aplicar "notes" musicals a cada color.\nArma'm amb Harmony ...\nTipus d’harmonies de colors\nEs coneixen les relacions entre i com es calculen cada conjunt de colors complementaris harmonies. Aquí teniu un gran vídeo general:\nS’associen diferents característiques a cada tipus:\nAnalògic - grups de colors que estan al costat de la roda de colors.\nMonocromàtic - grups derivats d’un sol matís base i ampliats amb els seus tons, tons i tons.\nTríada - grups de colors que estan uniformement espaiats al voltant del color roda\nComplementària - grups de colors que es troben oposats a la roda de colors.\nDivisió complementària - una variació de complementari on es fan servir dos colors adjacents al complement.\nRectangle (tetràdic) - utilitza quatre colors disposats en dos parells complementaris\nQuadrat - similar al rectangle, però amb els quatre colors espaiats uniformement al voltant del cercle de colors\nCompost - el color i els dos colors adjacents al seu color complementari\nombres - ajust del tint (augment de la claredat) o ombra (foscor) per al color primari.\nNo són temes subjectius, són càlculs matemàtics reals amb bons noms aplicats que ens ajuden a entendre millor els càlculs.\nGeneradors d’esquemes de paletes de colors\nMitjançant un generador d’esquemes de paletes de colors, podeu obtenir combinacions de colors belles i complementàries com aquesta:\nSovint faig servir generadors d’esquemes de paletes de colors quan treballo en llocs de clients. Com que no sóc expert en colors, aquestes eines m’ajuden a seleccionar millor coses com ara fons, vores, fons de peu de pàgina, colors de botons primaris i secundaris. El resultat és un lloc web molt més agradable a la vista. És una estratègia subtil i increïblement poderosa per aplicar al disseny de qualsevol cosa, des d’una publicitat fins a un lloc web sencer.\nA continuació, es mostren alguns generadors d’esquemes de paletes de colors en línia:\nAdobe - Una eina fantàstica amb fins a 5 colors on podeu provar diferents tipus, fer ajustaments i fins i tot desar el tema en qualsevol producte Adobe.\nBrandColors - la col·lecció més gran de codis de colors oficials de la marca.\nCanva - pengeu una foto i la faran servir com a fonament per a la vostra paleta.\nColllor - Genereu una paleta de colors web consistent amb uns pocs clics.\nDissenyador de colors - Només cal que escolliu un color o que utilitzeu els colors preseleccionats i l'aplicació farà la resta.\ncolor Hunt - Plataforma oberta i gratuïta per inspirar el color amb milers de paletes de colors elegits a mà\nColorkuler - Genereu una paleta de colors per Instagram perquè sigui més estèticament agradable.\nColormind - Un generador d'esquemes de colors que utilitza l'aprenentatge profund. Pot aprendre estils de color a partir de fotografies, pel·lícules i art popular.\nEspai de colors - Només cal introduir d'un a tres colors i generar alguns esquemes.\nCodi de colors - Una experiència molt divertida a tota la pantalla per crear la vostra paleta de colors amb diversos estils d’harmonia a l’esquerra.\namants dels COLORS - una comunitat creativa on persones de tot el món creen i comparteixen colors, paletes i patrons, debaten sobre les últimes tendències i exploren articles de colors.\nRefrigeradors - Creeu la paleta perfecta o inspireu-vos en milers de bonics esquemes de colors.\nSelector de color de dades - Utilitzeu el selector de paletes per crear una sèrie de colors que siguin visualment equidistant.\nKhroma - utilitza la intel·ligència artificial per aprendre quins colors t'agraden i crea paletes per descobrir, cercar i desar.\nDisseny de materials - Creeu, compartiu i apliqueu esquemes de colors per a la vostra interfície d’usuari. Fins i tot inclou una exportació per a la vostra aplicació.\nColors Muzli - Afegiu un nom o un codi de color i produïu una paleta preciosa.\nPaletton - Trieu un color bàsic i inspireu-vos.\nPorxo - Inspireu-vos en un munt de paletes de colors sorprenents.\nColor i accessibilitat\nTingueu en compte, quan decidiu dissenyar el vostre següent esquema de paletes, que hi ha una quantitat important de persones amb deficiències visuals i deficiències de color que necessiten interactuar amb les vostres experiències.\nContrast - Cada color independent té un luminància. Els colors de les superposicions i els objectes adjacents han de tenir una relació de lluminositat relativa de 4.5: 1 perquè les persones amb discapacitat visual puguin distingir-les. No passaria la molèstia d’intentar calcular les ràtios vosaltres mateixos, podeu provar-ne les relacions de dos colors Colorable, Ràtio de contrast, o Color segur.\nIconografia - Ressaltar un camp en vermell no ajuda algú amb deficiència de color. Assegureu-vos d’aplicar algun tipus de missatge o icona per fer-los saber que també hi ha un problema.\nEnfocar - Molta gent navega amb teclats o lectors de pantalla. Assegureu-vos que la vostra interfície d'usuari estigui dissenyada correctament amb totes les etiquetes d'accessibilitat perquè aprofitin el vostre lloc. Per a les persones amb deficiències visuals, és fonamental l’ús de l’espai en blanc i la possibilitat d’augmentar o disminuir les mides de tipus de lletra on no destrueix el disseny.\nEts expert en ulls? Expert en color? Expert en accessibilitat? Si us plau, no dubteu a proporcionar-me qualsevol guia per millorar aquest article.\nDivulgació: en aquest article faig servir enllaços d’afiliació.\netiquetes: analgósCanvafreqüències de colorpaleta de colorsesquemes de paleta de colorspaletes de colorsesquemes de colorsteoria del colorcolorscomplementàriescolors complementariscompostullsmonocromàticrectanglevermell blau verdrgbshadesescissió complementàriaplaçatetràdiatríada