Coques de Perafita, el berenar de totes les fires\nSeptember 23, 2013 by La Cafetera de Sant Cugat in Curiositats, Delícies\nEspero que aquest cap de setmana no us hagueu perdut la Fira de les Portadores!\nJo no hi vaig faltar i no me’n vaig poder estar de tastar quelcom en alguna de les seves paradetes a la Rambla del celler. I és que, llaminera com sóc, no vaig trigar gaire a localitzar la paradeta del Forn Franquesa amb les seves delicioses Coques de Perafita. Una coca de vidre cruixent, amb aquell gustet d’haver-se cuit al forn de llenya, va ser el meu suculent berenar, mentre continuava gaudint de la fira.\nPels que no conegueu la gent de les Coques de Perafita, us en faré cinc cèntims, ja que sempre que tingueu el plaer de trobar-los a qualsevol fira o mercat de Catalunya no podeu perdre l’oportunitat de fer-hi un tastet.\nForn Franquesa és una petita empresa familiar del poble de Perafita, al cor del Lluçanès, que ve de tres generacions de forners artesans, que intenten preservar la qualitat i sabor dels seus productes.\nEl pa de pagès i sobretot la seva varietat de coques, cuites al forn amb llenya de pi, han conformat el seu segell d’identitat.\nUs preguntareu perquè us parlo d’aquesta paradeta en concret i és que, des de que es va fundar al 1952, el Forn Franquesa s'ha convertit en els seus 60 anys d'història en una empresa referent en el sector dels productes de proximitat, amb una important presència a les principals fires i mercats de Catalunya.\nA Sant Cugat a part de participar en les diverses fires artesanals podreu troba la seva paradeta al mercat setmanal, amb coques de forner, sucre i anís, de xocolata, de vidre, d’ametlles...Tasteu-les i després me’n dieu alguna cosa!\nSeptember 23, 2013 /La Cafetera de Sant Cugat\nCoques Perafita, Coques, Coca, Perafita, Fira de les Portadores, La Cafetera de Sant Cugat, Sant Cugat\nPot un motor de Fórmula1 convertir-se en cafetera?\nSeptember 16, 2013 by La Cafetera de Sant Cugat in Curiositats\nAquest cap de setmana feia un cafè a Sant Cugat mentre repassava els magazines dels diaris i, entre les seves pàgines, hi vaig trobar una curiositat que em va fer molta gràcia compartir.\nQuè em diríeu si us dic que una cafetera i un monoplaça de Formula 1 poden tenir molt en comú? Què em diríeu si us dic que fer un cafè pot ser una de les coses més exclusives del món?\nDoncs encara que pugui semblar increïble avui us presento una cafetera italiana que, inspirada en un motor de Fórmula 1, té el prohibitiu preu de 12.500€, amb el que segurament donaria la tassa de cafè més cara del món. La Veloce V12.\nCom veureu a la imatge realment reprodueix un motor V12 dels monoplaces dels anys 90 a escala 1/2. Els seus tubs d’escapament són capaços de servir fins a 12 cafès a al mateix temps. Les seves tasses, en forma de pistó, i els seus filtres calcats als depuradors d’oli dels vehicles fan d’aquesta cafetera un enginy únic i de col·leccionista.\nL’empresa Arte Meccanica Mastrogiuseppe ha dissenyat aquest motor de cafè tan exclusiu, com anteriorment ho va fer amb els motors V8 i V10. Només se n’han fabricat 500 unitats, que es poden adquirir on line pel seu sorollós preu. El que s’animi ja pot preparar una bona barra per col·locar aquesta extravagant cafetera perquè entre el titani, l’alumini i el magnesi acaba pesant 23 kg.\nNo he trobat informació sobre el soroll i la velocitat de la cafetera però, qui sap, potser pots sentir accelerar un formula 1 amb cafè corrent per les seves venes.\nPàgina web Veloce V12\nSeptember 16, 2013 /La Cafetera de Sant Cugat\nVeloce V12, Espresso Veloce, Espresso, Cafè, La Cafetera de Sant Cugat\nUn bon llibre, un bon cafè, la brisa...vacances!\nJuly 30, 2013 by La Cafetera de Sant Cugat in Curiositats\nUn complement perfecte per passar les vacances és gaudir d’un bon llibre mentre degustem un bon cafè amb la brisa del mar a la cara, amb un paisatge de muntanya sota els peus o amb la tranquil·litat del nostre sofà. Un llibre que ompli, que enganxi, un personatges entranyables, i aquella sensació final d’haver gaudit d’una bona història.\nAquí us presento 6 llibres, de diferents temàtiques, que podrien ser el complement perfecte que buscàveu. Espero que us agradin!\nA Sant Cugat pots anar a buscar els teus llibres o comprar-los on line a la Llibreria Alexandria\nPels més petits us recomano que visiteu personalment Pati de llibres o on line Boolino, on us sabran orientar sobre lectures infantils i adolescents.\nLa veritat sobre el cas Harry Quebert, de Jöel Dicker\nCatalà: Ed. La Campana (688 pàgines)\nCastellà: Ed. Alfaguara\nCombinació de novel·la negra amb romanticisme on res és el que sembla i on els girs argumentals que ens ofereix Jöel Dicker són els principals al·licients de la novel·la.\nL’acció es situa en tres èpoques diferents 1975, 1999 i 2008 per oferir-nos tota mena de detalls del que va succeir, construint una novel·la amb un engranatge perfecte.\nLa novel·la es situa en un petit poble d’Aurora a New Hampshire per presentar-nos a Marcus Goldman, un jove escriptor d’èxit que no aconsegueix la suficient inspiració per escriure una segona novel·la. Goldman decideix veure al seu mestre i escriptor Harry Quebert per trobar la inspiració necessària per escriure la novel·la.\nQuan arriba al poble, hi descobrirà que Quebert ha estat acusat d’assassinat després d’aparèixer en el seu jardí el cadàver d’una jove anomenada Nola que va desaparèixer fa una trentena d’anys.\nMarcus Goldman descobrirà que el professor va mantenir una relació amb la menor anys enrere, però malgrat tot confia en la seva innocència i decideix investigar pel seu compte.\nGoldman veurà ben aviat com el cas Quebert podría ser un bon argument per la seva futura novel·la.\nBedlam, darrere les hores càlides, de Mar Bosch\nCatalà: Ed. Empúries (144 pàgines)\nUna joia literària guanyadora del premi Just M Casero. L’escriptora Mar Bosch crea un món a mida anomenat Bedlam, oferint històries màgiques carregades d’humor, surrealisme i també de certa ironia.\nEmbolcallat com si fos un conte, ‘Bedlam. Darrere les hores càlides’ (Empúries), parla de l’oblit i dels records al mateix temps que tracta del procés de reconstrucció.\n“Benvinguts a Bedlam, el poble congelat” és el missatge escrit en lletra lligada i de color blau que dóna la benvinguda a un poble màgic que de cop i volta un 22 de juliol es congela per l’arribada inesperada de l’hivern.\nAquest canvi inesperat del temps, malgrat els inconvenients inicials, no sembla destorbar gaire als habitants de Bedlam i lector anirà coneixent el dia a dia dels veïns del poble, especialment del nen Haiku i la seva mare Agnès.\nA més la bellesa en la seva escriptura, Bedlam ens ofereix moltes capes de lectura que li permet arribar a tot tipus de lectors gràcies a una proposta original i imaginativa.\nEl parèntesi més llarg, de Tina Vallès\nCatalà: Ed. Proa (Relats curts)\nAquest llibre, va ser mereixedor del premi Mercè Rodoreda 2012, un dels premis literaris de narrativa més importants del país. Vallès presenta un recull compost de disset narracions que es focalitzen en escenes de la vida diària. Cada conte és, precisament, un parèntesi de la vida dels personatges. Cada fragment de vida descriu, narra, l'existència quotidiana d'uns personatges que es troben tancats dintre d'una bombolla de temps que s'allarga o escurça segons el cas. Vallès domina el llenguatge i també la tècnica literària.\nCastellà: Ed.Acantilado (Relats curts)\nSlawomir Mrożek aconsegueix amb aquest llibre la reflexió unida amb l'humor i la sàtira. Les 39 històries incloses en aquesta antologia de relats, ordenades alfabèticament com un diccionari temàtic, de l'ambició a la veritat, són una excel·lent mostra de la seva visió del món i els éssers humans. Mrożek capgira les situacions quotidianes i ens sorprèn amb el seu absurd que, en alguns casos, esdevé gairebé negre. Com 'La rutina', en què narra les lúcides reflexions d'un bomber mentre tracta de salvar un suïcida que es vol llençar des de la teulada d'un edifici. O a El actor, protagonitzat per un home que durant un enterrament pronuncia unes emotives paraules per tal de recuperar el barret que li ha caigut a la tomba. Es podria dir que els breus relats tenen la força i capacitat de síntesi de les vinyetes dels millors humoristes gràfics. Com els dibuixos de l'iŀlustrador Chaval que acompanyen els textos. Mrożek en té prou amb unes poques pàgines, i a vegades només unes línies, per desvelar el veritable rostre de la societat i els éssers humans. Això sí, sempre amb una subtil sorna. Potser perquè les nostres estúpides contradiccions resulten més fàcils de pair amb un somriure.\nLos hijos del mar, de Pedro Feijóo\nCastellà: Ed Espasa (432 pàgines)\nAquesta novel·la va arribar avalada per l’increïble èxit que va tenir a Galícia on, fins i tot, va rebre el Premio Xerais de Novela 2011. I no és per menys. En aquest llibre hi trobareu intriga, aventura i un punt d’història, però hi ha molt més, entre mig es barreja una història de secrets de família i fins i tot una història d’amor. És una novel·la completíssima que recopila gran part dels generes literaris adequant-se a qualsevol tipus de lector, perquè segur que cadascú de vosaltres i pot trobar alguna cosa que li interessi.\nSimón Varela és un arquitecte de segona, com ell mateix es defineix. Té el seu propi estudi amb el qual pretenia fer grans projectes però, a la pràctica, el que li permet sobreviure són arranjaments, reformes i petits nyaps. Un dia rep un curiós encàrrec: es tracta de reparar la font de la Casa Gran, una de les mansions de la família més rica de Vigo: els Dafonte-Llobet. Fa anys que de la font no raja aigua i quan Simón i el seu treballador lleven les lloses de la mateixa es troben amb una espècie de cova i, dintre d'ella, un nínxol al qual troben un cofre.\nCom és tard, Simón se’l endur a casa amb la intenció de donar-l’hi l'endemà a la senyora Llobet però quan arriba a la finca es troba que aquesta ha aparegut morta al seu llit. Als pocs dies el criden per acudir a la lectura del testament. Després de dividir les seves quantioses possessions entre els seus hereus, la senyora Llobet ha repartit el cofre de la següent forma: una moneda al seu fill Xulio Ascanio, l'altra moneda a la seva filla Mariña i els papers al propi i desconcertat Simón. Les monedes són reals de vuit, d'or, molt antics. Els papers una relació de noms i inicials que no semblen tenir cap sentit.\nCastellà: Ed Espasa (352 pàgines)\n(Novel·la llarga) Són moltes les novel·les ambientades en l'holocaust que s’han publicat al llarg dels anys. Mai coneixerem prou sobre els horrors que en aquells anys es van viure, i per més que ho intentem resulta impossible comprendre com la naturalesa humana pot arribar a aquests extrems. Aquest llibre presenta una història inigualable, per la seva trama i per la seva ambientació, capaç de transportar al lector al petit gueto en el qual va quedar atrapat el nostre protagonista.\nPoques històries són capaces de provocar tants sentiments, fent-nos patir, odiar, tenir esperança, anhelar lluitar i no ser vençuts. I aquest llibre ho aconsegueix a totes les seves pàgines, fins a arribar a un final que és la cirereta del pastís d'una història que queda a la memòria. Les seves pàgines contenen molt dolor i molta impotència, com no podia ser d'altra manera.\nLa novel·la es troba dividida en tres parts bé diferenciades: la primera part, narrada en primera persona, permet conèixer a Mika, el qual ens mostra com va ser la construcció del gueto de Varsòvia i com es va desenvolupar l'aixecament contra els nazis; a la segona Max ens relata el que va succeir després de la guerra; i ja a la tercera hi ha un trobada molt emotiva.\nMika hereta les marionetes del seu avi, amb les quals entreté a altres nens aconseguint que oblidin les misèries del gueto de Varsòvia. Per a sobreviure, aviat es veurà obligat a fer-lo amb els soldats i així sobreviu. Quan s'allibera el gueto, les marionetes passen a les mans del soldat nazi Max i arriben amb ell a Sibèria, salvant-lo de la mateixa manera que ho van fer amb Mika. La néta de Max heretarà les marionetes després de la mort del seu pare. Anys després les durà A Nova York, on es trobaran amb Mika al seu llit de mort.\nJuly 30, 2013 /La Cafetera de Sant Cugat\nLa veritat sobre el cas Harry Quebert, Jöel Dicker, Bedlam, Mar Bosch, El parèntesi més llarg, Tina Vallès, La vida para principiantes, Slawomir Mrozek, Los hijos del mar, Pedro Feijóo, Todo lo que cabe en los bolsillos, Eva Weaver\nEls teus bombons d’estiu dins d’una caseta de platja\nJuly 21, 2013 by La Cafetera de Sant Cugat in Curiositats\nAquest format tan graciós i estiuenc és de Pancracio una petita i molt exclusiva marca de xocolata i altres productes afins, el denominador comú dels quals és la més alta qualitat i un disseny carregat d'estil.\nEl seu autor és Pedro Álvarez, un economista expert en màrqueting, dissenyador gràfic i amant de la xocolata. Un dia va aconseguir unir aquests coneixements amb les receptes de xocolata que va aprendre a l’època que va ser a Nova York i el resultat va ser un èxit, i entusiasme pels seus productes, ràpid i inesperat.\nAixí va néixer Pancracio, que es distribueix exclusivament en punts de venda molt seleccionats i a pancracio.com. A Barcelona el seu punt de venta és a Passeig de Gràcia 93, però et recomano que provis la seva botiga on line per gaudir de les seves delícies a qualsevol moment o per sorprendre algú molt especial.\nJuly 21, 2013 /La Cafetera de Sant Cugat\nPancracio, Bomboms, Pedro Álvarez\nLes pintoresques boulangerie de Paris\nMay 24, 2013 by La Cafetera de Sant Cugat in Curiositats\nMay 24, 2013 /La Cafetera de Sant Cugat\nBoulangerie, Boulangerie Paris\nFondant, l’estrella dels pastissos\nMay 23, 2013 by La Cafetera de Sant Cugat in Curiositats\nMolts i moltes de vosaltres us preguntareu d’on ha sortit l’afició pel fondant, protagonista estrella de pastissos, galetes, botigues, programes de tv i cursos de rebosteria que s’estenen com l’escuma. Ja fa temps que a casa nostra es treballa amb fondant, però des de l’any passat el consum d’aquest producte i de totes les meravelles creatives que s’elaboren amb ell s’ha multiplicat exponencialment.\nDes de La Cafetera no puc passar per alt aquest fenomen i per això estic preparant una sèrie de post per saber què és el fondant, quins estris es necessiten per iniciar-se, com es pot fer servir i posar-me mans a l’obra, a nivell particular, per utilitzar-lo. Et convido a que segueixis els posts i junts descobrim aquesta eina de rebosteria. D’una cosa estic convençuda, aprendrem i ho passarem molt bé!\nComençarem per saber què és, d’on ve, quins ingredients porta i possibles intoleràncies.\nFondant és una pasta tova, elàstica i suau empleada com a recobriment decoratiu de certes preparacions com galetes, cupcakes, pastissos, etc. La denominació fondant (que en francès vol dir: que es fon) fa referència a la característica física del recobriment, que es desfà a la boca.\nLa forma més simple de fondant és aigua i sucre, àmpliament usada en l'elaboració de caramels, però en trobem amb diferents composicions, sobretot si s’elabora a casa o si es compra feta. Molta gent la fa a casa perquè el gust d’algunes preparades és millorable, és recomana tastar diferents marques o buscar a les xarxes quina marca té millor gust.\nIngredients freqüents si la compreu: (sense sabor) agua, sucre, glucosa, espessant E-413, E-416, grassa vegetal, conservant E-202. Si la compreu amb saber també pot contenir: humectant (E422), emulgent (E471), aromatitzant natural, acidulant (E330) i traces d’ametlla. Preu: 1kg 6,75€ aprox.\nTots aquests conservants i additius estan dins dels que es prendre diàriament amb qualsevol altre aliment.\nIngredients per elaborar-la a casa: Mantega ablanida o oli de girasol, gelatina sense sabor (la de sabor no va bé), sucre glass tamisat, a part de llimona, extracte de vainilla o altres, si li voleu donar sabor. (aviat penjaré un video de la recepta).\nEl fondant ve enrotllat o líquid. El fondant per a abocar és el que busca la gent a les botigues com sucre líquid i està fet amb sucre i glucosa o xarop de blat de moro. El fondant líquid crea una superfície brillant, tova i opaca sobre les postres i es fa servir per a recobrir petit fours i pastissets amb una cobertura d’acabat decoratiu mate. Ens permet cobrir ràpidament. Cal anar en compte, doncs al ser líquid cal preveure, com amb el cas de les magdalenes, donar un bany amb un setinat de sucre abans de submergir, evitant que la magdalena absorbeixi el líquid i quedi flonja.\nEl fondant de rotllo és mate i se li agrega gelatina perquè sigui semi-dur, però flexible. És més laboriós però serveix per a pastissos grans, tot tipus de decoracions i per a donar forma als dolços. Al ser rígid el pastís no ens absorbirà cap tipus de substància i es pot cobrir directament.\nA destacar pels que teniu alguna intolerància alimentaria:\nSi la compreu, alerta als que teniu intolerància a la fructosa ja que hi ha algunes marques que li afegeix sorbitol.\nSi la feu a casa:\nSobre les gelatines en trobareu d’origen boví com Dr. Oetker, la de Vahiné d'origen porcí o altres marques de peix. Utilitzar la que convingui segons les al·lèrgies o intoleràncies que presenti cadascú.\nSobre el sucre glass, els celíacs i intolerants al gluten, us heu d’assegurar que no dugui com a anti-apelmazante farina de blat. Normalment a les pastisseries és com la tenen però si un explica que la necessita així, perquè és celíac, solen ser comprensius i accedir a vendre't un quilo o dos. També es pot preparar a casa, però és una mica laboriós i no es recomanable ja que la textura no serà ben bé la mateixa.\nI per avui acabarem amb la llista de llocs a Sant Cugat on podeu encomanar un deliciós pastís fet amb fondant, comprar-ne o fer algun curs d’iniciació. No us perdeu el següent post on veurem com fer el fondant a casa, quin kit d’eines d’iniciació necessitem i aprendrem quins biscuits hem de fer per realitzar pastissos coberts amb fondant.\nEncarrega el teu pastís a Alice Cake, CookieCake, La casa de los pasteles o Embassy BCN.\nCompra tot el que necessitis a Akice Cake o La casa de los pasteles\nMay 23, 2013 /La Cafetera de Sant Cugat\nFondant, Pastissos de fondant, Alice Cake, La Casa de los Pasteles, Cookie Cake, Embassy Bcn, Intoleràncies al fondant, ingredients fondant\nVull una panificadora, però quina trio?\nMay 16, 2013 by La Cafetera de Sant Cugat in Curiositats\nSi un dia et decideixes a fer el pa a casa trobaràs infinitat de receptes de tot tipus i, entre elles, moltes per elaborar amb panificadora. Després d’haver fet una quant pans amassats a mà, es possible que et comencis a preguntar si necessites una panificadora, però quina? De panificadores hi ha diversos models i preus molt variats, i ens pot anar millor una o l’altre segons les nostres necessitats i aspiracions.\nPerò que fa la panificadora? Si hi introdueixes tots els ingredients i ella sola pasta i forneja. Són molt fàcils d'usar. Només cal col·locar els ingredients en la cubeta, primer els líquids (aigua, llet, oli, ou...) i després els sòlids (sucre, sal, farina i finalment el llevat), seleccionar el pes, el nivell de torrat i el programa, connectar i llest. En poc més de 3 hores tindràs un pa acabat de fet.\nI per què la volem fer servir? La majoria solen tenir programa de pa blanc, pa integral, pa ràpid, massa i alguns altres, però ens interessa que tingui programa per fer pastissos? A part de fer pa arrodonit o rectangular, volem fer pa en forma de barreta? Molt interessant és l’opció d’algunes panificadores per ser programades, de manera que pots posar els ingredients per la nit i li pots dir que comenci a les 5h per tenir el pa acabat de coure a les 8h. O si ja tens una mica d’experiència en fer pa, potser t’interessa que es puguin personalitzar algun dels seus programes per ajustar temps de cocció i repòs.\nQuè em de saber sobre les panificadores del mercat?\nGairebé totes les panificadores que es troben en el mercat tenen els mateixos components bàsics: la carcassa, una cubeta, una o dues pales per amassar, un got amb mides i una cullera per mesurar. La grandària no és important, quan comencem a buscar panificadores domèstiques en trobem, principalment, amb dues grandàries diferents:\nPetites: permeten fer pans de 500g fins a 1000g.(1 pala per amassar)\nGrans: permeten fer pans de 750g fins a 1250g. (2 pales per amassar)\nUna panificadora petita et permet fer pans petits i variar més sovint. Si per contra a casa sou molts de família o molt panarres, potser la millor opció sigui la de major grandària.\nLes panificadores, siguin de la marca i de la grandària que siguin, tenen els mateixos programes bàsics:\nPa blanc o bàsic, pa integral, pa dolç o ensucrat, pastat o masses pujades o masses i fornejat\nEn funció de la marca i del model podeu trobar altres programes com:\nPa sense gluten, pa francès, pa ràpid, pa sense llevat, baguette, pasta, melmelada, bescuit, etc\nSobre la manera de netejar-les cada fabricant el concreta en el seu manual de instruccions, però generalment les cubetes no es poden ficar en el rentavaixella. Es neteja amb aigua calenta, sabó i una esponja o fregall suau. El sabó i el fregall amb moderació per a no eliminar la capa antiadherent de la cubeta. De fet molts fabricants recomanen netejar-la només amb aigua si no es preparen pans amb greixos (oli, mantega).\nActualment l'oferta al mercat és molt àmplia, i trobareu panificadores des de 50€ fins al que estigueu disposats a gastar.\nNo les més cares són les millors i sovint es troben ofertes en botigues d'electrodomèstics i a internet, és qüestió de buscar i comparar per a decidir la que millor s'ajusta a les nostres necessitats.\nVeiem algunes de les panificadores a valorar si en voleu comprar una, de més bàsic a la de més funcions:\nPanificadora Lidl. La panificadora del Lidl, Silver Crest, és una de les més populars. És de les grans i surt molt bé de preu. Existeixen diferents models. L'inconvenient, que solament la posen a la venda 2 o 3 vegades a l'any. El seu preu, uns 50€ en les últimes ofertes. Aneu en compte amb el receptari, doncs al foros diuen que els pans no quedaven bé, però podeu trobar les receptes bones de la gran quantitat de gent que la fa servir i en penja receptes.\nPanificadora Taurus. És molt bàsica, amb 11 programes i possibilitat de programació, i econòmica, la trobareu per 70€. (més difícil de trobar a les botigues, possiblement l’haureu d’adquirir per internet)\nPanificadora Moulinex. Els blogs només hi trobareu meravelles, la relació qualitat-preu és molt bona i dóna uns resultats, en pa, magnífics. Té tres models, el bàsic, un més modern i la panificadora baguette amb un accessori que permet fornejar petites baguettes. Podeu trobar la panificadora bàsica UNO, a molts centres comercials, amb els 15 programes, incloent possibilitat de pa de pessic, i programable, per 110€ (a alguna plataforma d’internet per 95€)\nPanificadora Princess. Si bé Princess és una bona marca en electrodomèstics, potser resulta cara respecte a la Moulinex. Val 114€, és programable però compta amb 8 programes. També té possibilitat de fer pa de pessic.\nPanificadora Kenwood. Actualment tenen quatre models en el mercat. Els preus varien en funció del model. La BM 450, ja per panarres avançats, val 200€ però inclou detalls com capacitat per 3 mides ( 500, 750 i 1.000 g), 5 possibilitats de programes personalitzats, preprogramació de fins a 15 hores o dispensador automàtic de ingredients, fins 125 g (com llavors de sèsam).\nCom podeu veure, l'oferta actual de panificadora és extensa, ja que a més d'aquestes existeixen altres marques en el mercat, com Tefal, Philips, Palson, etc. que fan que l'elecció resulti molt complicada.\nEspero que les explicacions us ajudin a escollir!Que us ho passeu molt bé traient el forner que tots portem a dins!I\nImatges de les panificadores per ordre d'aparició d'esquerra a dreta:\nMay 16, 2013 /La Cafetera de Sant Cugat\nPanificadora Moulinex, Panificadora Lidl, Panificadora Princess, Panificadora Kenwood, Panificadora Taurus, Panificadores\nComparativa de bunyols!\nApril 01, 2013 by La Cafetera de Sant Cugat in Curiositats\nAquests dies els bunyols omplen tots els aparadors de Sant Cugat, he fet una petita comparativa per veuren les diferents característiques i qualitats que ens ofereixen.\nBunyols, Brunyols d'Empordà, Taller de Pa Serrajòrdia, Pastisseria Sàbat, El Fornet de'n Rossend, Bunyols de Quaresma\nLa tradicional Cafetera Moka Express, de Bialetti, compleix 80 anys\nLa cafetera italiana o moka, també coneguda popularment com macchinetta (en català "màquina petita"), és la cafetera espresso que elabora el cafè mitjançant vapor d'aigua. L'invent va ser patentat per l'inventor Luigi De Ponti, en nom d'Alfonso Bialetti el 1933, convertint-se en una icona del disseny industrial del segle XX. La companyia Bialetti continua produint el mateix model, denominat "Moka Express".\nLa cafetera moka és popular a Europa amb un disseny original d'alumini amb nansa de baquelita. Consta de dos cossos que s'enrosquen per la part central.\nLa part inferior és el dipòsit d'aigua, que té una vàlvula de seguretat i un filtre en forma d'embut on es col·loca el cafè. La part superior és el dipòsit que rebrà el cafè preparat. Al bullir l'aigua, el vapor augmenta la pressió dins del dipòsit, fent que l'aigua pugi pel tub del filtre a través del cafè mòlt, extraient la seva essència i sabor. Al arribar a la part superior el cafè surt per una petita torre perforada per la punta.\nAmb un gra adequat, un mòlt apropiat i apartant la cafetera de la calor abans que comenci el bombolleig, la Moka pot preparar una cafè amb cos, bona crema i gran aroma. És una manera còmoda, ràpida i fàcil de preparar cafè amb una forma d'extracció similar a la d'una màquina espresso.\nNo obstant això, la pressió màxima per l'extracció de cafè que es pot assolir amb una cafetera italiana és menor a 2 bars, i un espresso s’ha de fer amb una pressió d'extracció de 9 bars, una pressió molt diferent que ens dóna una beguda amb bona crema però diferent sabor que no pot considerar-se un veritable espresso.\nAmb el temps la cafetera s’ha anat evolucionant amb l’aparició de models com la Brikka, una cafetera moka modificada fabricada per Bialetti. Incorpora un mecanisme de bloqueig sobre el filtre que permet que es formi pressió en la càmera de l'aigua de forma similar a les antigues olles de pressió.\nAixò provoca que augmenti la pressió de l'aigua fluint a través del cafè mòlt, i incrementa la temperatura de l'aigua més enllà del punt d'ebullició, el que dóna lloc a una temperatura d'extracció major.\nTambé ha sorgit la Mukka Express, una cafetera moka modificada, també fabricada per Bialetti, que permet el barrejat de llet durant l'elaboració del cafè. Mukka és un joc de paraules a partir de la paraula italiana per a vaca (mucca)\nPots adquirir una Cafetera Moka històrica a la botiga Vinçon de Barcelona.\nCafetera Moka Express, Bialetti, Vinçon\nQui de vosaltres, panarres meus, vol fer pa a casa?\nMarch 13, 2013 by La Cafetera de Sant Cugat in Curiositats\nCom a molts de vosaltres us pot haver passat, cada vegada tinc més ganes d’aprendre a fer el pa a casa. Amb aquesta idea em vaig dirigir a una llibreria, amb un ampli assortiment en la matèria, en busca d’ajuda. El meu nivell i coneixements culinaris són correctes, però en el tema d’elaborar pa he de dir que no tinc gens d’experiència, pel que buscava indicacions per principiant.\nVaig fullejar tres llibres:\n“El aprendiz de panadero” de Peter Reinhart, molt i molt dens,\n“Panes, 5 tipos de masa para elaborar 50 tipos de pan” de Richard Bertinet, bonic però amb falta d’informació pels meus curts coneixements,\ni “Pan, hecho en casa y con el sabor de siempre” de Xavier Barriga alies el del Turris, molt il·lustratiu i planer.\nDavant de tanta varietat, i tan diversa, vaig optar pel de’n Xavier, doncs a Sant Cugat tenim un Turris i havent provat el seu pa, qui no voldria fer-lo com ell?\nUn cop a casa i havent aconseguit fer algunes de les seves receptes amb força èxit he decidit recomanar el llibre als panarres de La Cafetera.\nQuè trobareu al llibre? Receptes fetes pas a pas com l’exemple que penjo, un llenguatge molt planer i explicacions realment bàsiques. Receptes de pa clàssic, amb fibra, aromàtics, dolços, cruixents, d’altres mons, alguna recepta sorprenent, receptes per fer amb nens, etc.\nIdeal per: Gent com jo, poc experimentada en temes de fermentacions i elaboració de pa i derivats, que busquem un llibre per casa entenedor, senzill i que ens permeti fer amb èxit les receptes.\nContraindicat per: Gent experimentada que busca quelcom més avançat o presentat d’una manera més professional. Potser els convindria més algun dels altres dos llibres.\nMarch 13, 2013 /La Cafetera de Sant Cugat\nPan, Xavier Barriga, Turris\nEntrevista sobre "La cultura del pa" a El Mirall de Catalunya Ràdio\nNovember 29, 2012 by La Cafetera de Sant Cugat in Curiositats\nMarta Romagosa parla amb Francesc Altarriba, propietari de "El Bon Blat"; Joan Rabassa, forner de Can Moré, sisena generació de flequers artesanals a Argentona; i Xavier Vilamala, president del gremi flequers de Barcelona.\nEt recomanem escoltar els 15 primers minuts de l'entrevista on podràs conèixer detalls sobre l'extens recorregut que li queda per guanyar a la cultura del pa dins la nostra societat o sobre la formació universitària per futurs panniers, de la qual ja n'ha sortit la primera generació aquí a Catalunya.\nDes de La Cafetera de Sant Cugat us fem tres recomanació: dues de llocs on trobar pa de qualitat i una d'on trobar pa i brioxeria sense gluten. A les seves webs podreu conèixer com treballen.\nForn Pa de Sucre (Sant Cugat del Vallès)\nForn Barcelona Reykjavik (botigues als barris de Gràcia, Raval i Born)\nForn de pa i broixeria sense gluten Celipan Gourmet (C/ Londres, 26 - Barcelona)\nNovember 29, 2012 /La Cafetera de Sant Cugat\nPà artesà, Pa de sucre, Panniers\nItàlia, bressol del espresso (Part II)\nNovember 18, 2012 by La Cafetera de Sant Cugat in Curiositats\nA Itàlia prendre cafè adquireix unes característiques molt concretes que cada italià assumeix com a part de la seva identitat nacional, i tot i la quantitat de varietats i diferències entre regions, hi ha una sèrie de termes bàsics que es repeteixen de bar en bar.\nCaffè / Espresso: No fa falta especificar espresso quan es desitja prendre el cafè més comú a Itàlia, es sobreentén. Un autèntic espresso italià es serveix en tassa relativament petita de porcellana, la infusió omplirà uns tres centímetres i ha de tenir la seva bona capa de crema. La quantitat és petita, entre 20 i 25 ml, però potent i molt aromàtica.\nCaffè Doppio: Si un espresso no et sembla suficient, demana un doppio, ja que no és més que una doble ració de caffè servida en una tassa una pel més gran.\nCaffè Stretto / Ristretto: Sol dur la mateixa quantitat de grans de cafè que el espresso, però es prepara amb menys aigua. El resultat és un cafè molt curt però de sabor i aromes molt fortes. Per a apassionats del cafè en mínimes dosis.\nCaffè d’Orzo: Una curiosa varietat preparada amb grans d'ordi que produeix una infusió més aigualida i sense cafeïna. Pot prendre's sol o amb llet.\nCaffè Americà: Encara que comparteix la característica amb el cafè servit a Estats Units de ser més suau i llarg, l'americà italià és més fort. Es tracta d'un cafè preparat com un espresso, però al que s’afegeix aigua calenta després de la infusió.\nCaffè Lungo: Com el seu nom indica, és un cafè llarg, és a dir, un espresso preparat amb més quantitat d'aigua, normalment el doble. Així resulta de sabor més suau.\nCaffè Macchiato: Es tracta d'un cafè espresso servit en una tassa mitjana de porcellana o cristall, “tacat” amb una mica de llet calenta, a vegades una mica espumosa, però mai al nivell del capuccino.\nLatte Macchiato: És la mateixa idea de l'anterior, però al revés. En una tassa alta de cristall es disposa la llet calenta que es taca amb un pel de cafè.\nCaffè Macchiato Freddo: És essencialment un macchiato, però servit amb llet freda o a temperatura ambient. De vegades s’ofereix amb la llet en una gerra a part perquè el client es serveixi al seu gust, o pot afegir-la directament el cambrer.\nCappuccino: L'altra gran estrella del cafè, en el nom del qual de vegades es cometen crims que haurien de ser jutjats: un capuccino mai durà nata muntada. El veritable capuccino italià consisteix en un espresso amb llet i coronat amb escuma, servit en tassa gran. Els italians ho solen prendre per a desdejunar, rares vegades havent dinat o a mitjan tarda, que és un costum més de turistes.\nMarocchino / Mocacchino: El nom pot variar segons la zona. És un espresso servit en tassa de cristall de mitjana, combinat amb escuma de llet i coronat amb cacao en pols.\nCaffè Corretto: En una tassa de mitjana grandària, es serveix un espresso amb un cop de licor al gust. Les opcions més demandades solen ser grappa ( fort digestiu), Sambuca (licor aromatitzat amb anís), conyac o ron.\nNovember 18, 2012 /La Cafetera de Sant Cugat\nItàlia, Cafè Farnese, Cafè, Espresso, Via Della Pace


Penderecki i la Coral Universitat de les Illes Balears - Coral UIB\nPenderecki i la Coral Universitat de les Illes Balears\nSens dubte, Krzysztof Penderecki (1933-2020) és un dels més grans músics de finals del s. XX i el compositor més reconegut i reclamat d’aquest segle. Artista sincer i honest amb el seu llenguatge creatiu, va beure de la tradició clàssica i rebé influències d’I. Stravinski, A. Webern, P. Boulez … però, sobretot, sempre ha mostrat una veneració i admiració per l’obra musical de J. S. Bach.\nLa Coral Universitat de les Illes Balears, al llarg dels 43 anys de vida artística, ha tingut l’oportunitat i l’honor d’haver estat dirigida, en diverses ocasions, per compositors de reconegut prestigi internacional a escenaris de Barcelona i Brussel·les: Ernesto Halffter (Psalmi), Joan Guinjoan (In tribulatione mea invocavi Dominum), Cristobal Halffter (Dona nobis pacem), entre d’altres.\nPerò una ocasió especial i una fita important per al nostre creixement coral fou la invitació i l’actuació, l’any 2008, al 57è Festival Pau Casals a Prada (França). El diumenge dia 10 d’agost de 2008, després d’haver actuat tres dies abans a la catedral de Toulouse, la Coral actuà a l’església de Sant Pere de Prada sota la batuta d’un dels grans noms de la composició: Krzysztof Penderecki.\nVaig dirigir la primera part del concert (amb un repertori eclèctic d’arreu del món i també amb obres d’autors mallorquins) i Penderecki dirigí la segona part del concert amb un programa dedicat a la música polonesa:\nAmen (a 8 v. m.) de Henryk Górecki (1933)\nBenedictus (a 4 v. i.) de Penderecki (1933)\nAgnus Dei (a 8 v. m.) de Penderecki (1933)\nIzhe xeruvimy (‘Cant dels querubins’) (a 10 v. m.) de Penderecki (1933)\nCantar les obres del mestre polonès fou tot un repte per a la nostra Coral i una oportunitat d’interpretar obres a capella d’un dels grans creadors del s. XX i XXI. Però, el millor fou cantar sota la seva batuta i conèixer de\nprimera mà la interpretació i el significat de les obres a interpretar.\nPenderecki escriu molt bé per a cor i la seva cal·ligrafia és molt clara, si bé la seva música no és fácil. Possiblement, per a la Coral és la música a capella més difícil que hem treballat mai.\nPer a mi estudiar la seva música fou i és un privilegi. A més, vaig descobrir que la música coral ocupa una part molt important del seu catàleg. Aquesta realitat o circumstànciaencara el fa més gran, ja que són molt pocs els compositors que, conreant tots els gèneres musicals (simfònic, operístic, cambrístic, cinematogràfic, etc), prestin atenció a la música coral com ho fa Penderecki, tant en qualitat com en quantitat.\nJoan Company, director fundador de la Coral Universitat de les Illes Balears.


Espanya, França, Alemanya, Itàlia i el Regne Unit adverteixen que el pla de Netanyahu viola el Dret Internacional\nPublicat 12/9/2019 22:12:55CET\nEspanya, França, Alemanya, Itàlia i el Regne Unit han advertit aquest dijous que el pla del primer ministre israelià, Benjamin Netanyahu, d'annexionar al país la Vall del Jordà, la zona fronterera amb Jordània i que es troba en la Cisjordània ocupada, suposaria una violació "greu" del Dret Internacional.\nEn un comunicat conjunt, els cinc països europeus han traslladat la seva profunda preocupació per l'anunci d'una possible annexió d'àrees a Cisjordània, particularment la vall del Jordà i la costa nord del Mar Mort, segons ha informat el Ministeri d'Exteriors.\nEn aquest sentit, han reclamat a totes les parts que s'abstinguin de prendre "mesures contràries al Dret Internacional que posarien en perill la viabilitat d'una solució de dos Estats, basada en les fronteres de 1967 i dificultarien aconseguir una pau justa i duradora".\nEn aquest sentit, han traslladat el seu compromís "amb el dret d'Israel a la seva seguretat" i han condemnat enèrgicament els recents atacs contra Israel des de Gaza.\nEl dirigent israelià va anunciar el dimarts que pretén annexionar al país la Vall del Jordán, la zona fronterera amb Jordània i que es troba en la Cisjordània ocupada, si guanya les eleccions previstes pel 17 de setembre.\nEl cap de Govern ha promès posar sota "sobirania israeliana" tots els assentaments jueus a Cisjordània si és reelegit, especificant que "un lloc al que es pot aplicar immediatament la sobirania israeliana després de les eleccions és la Vall del Jordà". "El proper Govern aplicarà la sobirania israeliana a la Vall del Jordà", ha afirmat.\nNo obstant això, ha aclarit que esperarà a fer el pas fins a "després de les eleccions" per respecte a l'Administració de Donald Trump i la seva esperada proposta de pla de pau entre israelianes i palestins, que Washington ha avançat que es coneixerà després de la cita amb les urnes a Israel.\nAixí les coses, ha demanat als votants israelians "un mandat clar per posar sota sobirania israeliana tots els assentaments". Segons Netanyahu, el país "no ha tingut aquest tipus d'oportunitat" de poder definir les seves fronteres des de la Guerra dels Sis Dies en 1967 i "pot no tenir-la en altres 50 anys".\nEls successius governs israelians han assegurat en tot moment que mai no renunciaran al control sobre la Vall del Jordà. El primer ministre ha defensat que, amb un mandat clar en les urnes, Israel podrà "definir per fi les seves fronteres permanents, prometent que la Judea i Samaria (Cisjordània) no es converteixen en Gaza".\nLa Vall del Jordà abasta 2.400 quilòmetres quadrats que van des del Mar Mort en el sud a la ciutat israeliana de Beit Shean en el nord. Representa el 30% del territori de Cisjordània.\nA la Vall del Jordà i la zona nord del Mar Mort viuen uns 65.000 palestins i 11.000 colons jueus, d'acord amb l'ONG israeliana B'Tselem. La principal ciutat palestina del lloc és Jericó, amb unes 28 localitats i petites comunitats beduïnes.\nIsrael va ocupar Cisjordània en la Guerra dels Sis Dies i s'ha resistit a renunciar al territori, tot i que la tornada a les fronteres anteriors a 1967 és una de les principals reivindicacions dels palestins per signar la pau.\nEn una entrevista concedida el passat mes de juny al 'New York Times', l'ambaixador nord-americà a Israel, David Friedman, va dir que "sota certes circumstàncies" l'Estat jueu tenia "dret a retenir part de Cisjordània, però no tota".


P5 - Saint Nicholas School\nGraduació de P5\nEl propassat divendres els alumnes de P5 ens vam graduar!\nELS DIMECRES ESMORZEM FRUITA!\nCom cada dimecres, esmorzem sa i en aquesta ocasió l’escola va oferir maduixes!! Ens va agradar moltíssim aquesta fruita, què bona que està!!\nLES EMOCIONS SÓN PODEROSES: VULL/NECESSITO\nDins del programa d’Intel·ligència Emocional, el passat 2 d’abril vam realitzar una activitat molt interessant. Els nens i nenes de P5 vam portar de casa: una joguina, un menjar, un llibre o roba i diferenciar a la classe les coses que són necessàries i les que volem, però no necessitem. També vam utilitzar fotos per fer dos murals: necessitem i volem. Al final, vam comentar entre tots què sentim quan no ens compren alguna cosa que volem, donant idees sobre què fer per superar aquestes emocions.\nTALLER -TOT CREIX AMB AMOR\nPer fer l’últim taller del curs, ens hem engrescat amb el tema de les plantes i amb l’hort de l’escola. Cada nen i nena ha plantat unes llavors de flors en uns tests que s’han emportat a casa per tenir-ne cura. Amb l’ajuda dels nens i nenes de 4t de primària, també hem plantat a l’hort unes quantes verdures i fruites: maduixots, pebrots, enciams, pastanagues, espinacs… I a més, hem creat uns rètols amb el nom i el dibuix de cada fruita i verdura per senyalitzar l’hort.\nENS VISITA LA GUÀRDIA URBANA!\nQuina cara se’ns ha quedat quan hem vist entrar a la classe a dos policies!! Per sort, ens han calmat dient que ens venien a explicar coses molt xules. Hem fet de policies regulant el trànsit, de vianants passant pel pas de vianants, de cotxes i bicicletes circulant per la calçada, de semàfors… També hem parlat per la ràdio amb el “walkie talkie”. Què emocionant ha estat tot!\nEL MILLOR MOMENT DE LA SETMANA\nCada divendres a última hora de la tarda fem una reunió. Seiem en cercle i posem una música agradable. Tanquem els ulls i pensem en el moment més agradable de la setmana per després dibuixar-ho en un quadern. Quan el tinguem acabat, el portarem a casa perquè la nostra família ho vegi.\nESTEM APRENENT MOLT!\nJa estem acabant el curs i ja sabem fer moltes coses: sumem, restem, treballem els traços dels números i escrivim frases cada cop més llargues a la pissarra.\nHo fem junts!\nDins el programa d’Intel·ligència emocional, hem començat a realitzar una activitat que ens va molt bé per fer equip. Cada dimarts s’escull una parella i durant una setmana ens hem d’ajudar mútuament tant a classe com al pati. Portem cadascú una medalla amb la foto del nostre company/a i hem d’estar junts a la taula, a la fila, a la rotllana… i ajudar-nos en tot!\nEl 23 d’abril vam celebrar Sant Jordi a l’escola. Els nens i nenes de P5 van representar la Llegenda de Sant Jordi . Es van convertir en autèntics actors i actrius i nosaltres vam ser públic de luxe! Vam fer danses i cançons entre tots. A la tarda vam visitar la nova biblioteca de Primària i vam anar a la Fira de Sant Jordi, al pati de l’escola. Un dia ben complert!\nENS AGRADA BALLAR!\nA la classe de llenguatge corporal ens agrada moure’ns molt. Aquesta vegada hem estat ballant durant una bona estona i ens ho hem passat molt bé.\nQUÈ PUC FER PERQUÈ LES EMOCIONS M’AJUDIN?\nA educació emocional hem treballat la capacitat d’espera. En grups petits i amb un rellotge de sorra per controlar el temps, hem tingut dos opcions. Menjar un bombó al principi, o esperar fins que s’acabés el temps i menjar-nos dos. Mmmm, dos millor que un!!\nDIA DEL AVIS\nEl passat divendres 29 de març vam convidar als avis i àvies dels nens i nenes d’educació d’infantil. Dues àvies es van atrevir a explicar un conte i també el seu ofici. Tots vam estar súper atents a les explicacions i, tant ells com nosaltres, vam gaudir moltíssim de l’emocionant tarda. Per últim, els vam oferir xocolata amb xurros al menjador gran de l’escola. Moltes gràcies per fer el possible per venir!!\nTALLER: MENGEM SA! LET’S EAT HEALTHTILY!\nEl passat 21 de març, els nens i nenes d’Infantil vam preparar tots junts unes broquetes de fruita. Ens vam convertir en autèntics cuiners i cuineres! Netejant, pelant i tallant la fruita per tal de menjar-nos-la després. També vam confeccionar unes corones amb les tres fruites que ens vam menjar: taronges, peres i maduixes. Va ser tot un èxit!\nLA ROBÒTICA I LES TIC A L’AULA\nJa som uns experts utilitzant les bee-bots. Li donem ordres cada cop més difícils i ens divertim molt. Amb les Ipads aprenem matemàtiques, lectoescriptura…. i amb l’ordinador portàtil utilitzem el ratolí i el teclat per escriure paraules.\nCarnestoltes ja és aquí! Hem decidit tots junts disfressar-nos de doctors i doctores i ens hem fet uns guarniments molt especials. El divendres ens han pintat la cara del personatge que més ens agrada i a la tarda tot Infantil hem fet una rua per les classes de primària. Hem gaudit molt!!\nENS INVENTEM EMOCIONS\nEl passat 26 de febrer vam realitzar a classe una activitat basada en les 4 emocions: alegria, tristesa, enuig i por. Gràcies a la col·laboració de les famílies, vam portar fotos de nosaltres per adonar-nos de les emocions, posar nom a les 4 i identificar les emocions que senten els companys/es. Al final vam retallar les nostres fotos per classificar-les. Vam gaudir tots molt!!\nTreballant la Intel·ligència emocional, cadascú s`ha fet un dibuix de sí mateix el més precís possible i cada dia, un de nosaltres sortim davant de tots a descriure el nostre cos i quin és el nostre estat d’ànim.\nCada dimecres esmorzem de forma saludable amb la fruita que portem de casa o la que ens proporciona l’escola: pomes, plàtans, mandarines, peres… Què bo que està tot!!\nJUGUEM AL DÒMINO!\nEstem aprenent a jugar a jocs de taula, com el dòmino, el joc de la oca… Ens esforcem en seguir les normes del joc i a compartir estones amb els companys/es. També ens anem adonant de la importància de divertir-se i no tant de guanyar o perdre.\nEls nostres Projectes!\nJa hem acabat el Projecte sobre els LLEONS! Hem après moltes coses sobre el nom de la nostra classe i estem molt contents. Ens ha agradat molt poder explicar-ho als DOFINS de P-4 i a les FORMIGUETES de P-3. Ells també han fet el seu Projecte. Plegats hem confeccionat un mural molt bonic amb diferents tècniques plàstiques.\nSempre que comencem un projecte nou estem molt il·lusionats! Amb el projecte del lleó hem portat de casa peluixos, llibres i fotos per poder investigar i descobrir coses sobre el lleó i la lleona.\nUn dia a la setmana, els nostres padrins i padrines de 6è de Primària ens llegeixen contes i nosaltres poc a poc els hi ensenyem les lletres noves que aprenem i llegim també paraules i petites frases. Plegats aprenem les habilitats lectores.\nTots els nens i nenes d’Infantil vam preparar la terra del nostre hort per poder plantar tomaqueres. Vam treure les plantes que no servien i vam plantar tomaqueres. Ara haurem de cuidar-les molt i veure com creixen.\nA l’octubre vam anar al Montseny i ens ho vam passar d’allò més bé. Vam caminar descalços per un camí i vam poder experimentar moltes sensacions trepitjant fulles, sorra, serradura, la terra mullada, l’aigua. Va ser tota una experiència!\nAl pati, aprenem a jugar plegats a jocs dirigits com el mocador, relleus, el pica paret… i coneixem diferents maneres de jugar tots junts. Aprenen a saber guanyar o perdre, a acceptar les normes del joc i a fer equip.\nPer celebrar la Pau hem confeccionat uns barrets de cuiners i cuineres amb l’ajuda dels alumnes grans de l’escola. Després, cada curs va pintar una verdura amb un missatge per poder fer la sopa de la Pau. El nostre va ser la Pau és compartir.\nENS FEM MASSATGES!\nPer relaxar-nos, fem sessions en parelles i ens fem massatges els uns als altres abans de començar una activitat. Ens agrada molt aquests moments.\nCada dia i amb molta il·lusió, buscàvem el dia que tocava per llegir el missatge o la paraula del dia. Llegíem sols o amb l’ajuda dels companys.