Moriràs al teu lloc de treball\nDirigents polítics i empresaris adinerats eleven l’edat jubilatòria per sobre dels 70 anys. El Govern ens "ofereix" estalviar en pensions privades. S’apropa una altra destralada sobre les pensions.\nÉs així de senzill. Les jubilacions públiques per a les properes generacions seran molt curtes i d’estar per casa. Per a això la dreta del PP proposa als treballadors, que com a forma de complement, estalviïn als bancs (els mateixos que ens han fet compartir les seves pèrdues) en jubilacions privades. I, no solament això, sinó que està estudiant augmentar l’edat de la jubilació i fins i tot promou que aquelles persones en edat de jubilar-se continuïn treballant. Moriràs en el teu lloc de treball, és el lema.\nEl Govern de Mariano Rajoy promou una reforma en els sistemes de jubilació privats. Potser és aquesta la forma de "solucionar" la crisi del sistema públic de pensions i el buidament descarat que ha fet el seu govern de la caixa de reserva. Els canvis precisos que planifica el Govern consisteixen en primer lloc en la possibilitat de fer ús de la totalitat dels diners estalviats als 10 anys sense cap tipus de justificació. També hi ha una baixada en les comissions que cobraran els bancs\nSí, és cert que hi ha un problema en el sistema de pensions. No obstant això, el problema no és que tinguem una major esperança de vida com plantegen alguns empresaris. El problema, que ningú vol afrontar, és que els empresaris han empitjorat dràsticament les condicions laborals. Salaris nimileuristas, precarietat enorme, un atur que fa anys que està per sobre del 15%, una temporalitat de les més altes d’Europa.\nAquesta caiguda en picat dels ingressos dels treballadors ha revertit en una dràstica caiguda dels ingressos de les cotitzacions. El Govern durant aquests anys de greu crisi social tan sols va veure disparar-se el dèficit i créixer exponencialment els guanys de la gran patronal de l’IBEX 35. La veritat és que en aquests anys de crisis la gran patronal ha tornat als nivells de guanys d’abans de la crisi sobre la base d’un saqueig fenomenal als treballadors i les arques públiques.\nI la caiguda en picat de les aportacions empresarials també es reflecteix en els plans de pensions creats per les empreses. Des d’inici de la crisi van caure en 2500 milions d’euros. Davant aquesta situació de caiguda, els bancs veuen amb preocupació la iniciativa que en 10 anys es puguin retirar les aportacions íntegres.\nL’empresariat està encoratjant els canvis en el sistema de pensions cap a la baixa. En unes jornades organitzades pel Cercle d’empresaris "coincideixen" amb el PP en la necessitat d’ampliar l’edat jubilatòria. La base del seu argument és que ara "triguem" 10 anys més a estar gastats i malaltissos. Per tant podríem jubilar-nos als 75 anys i passar altres 10 anys treballant. La qual cosa farà que la joventut encara trigui més temps a aconseguir la seva primera ocupació.\nEl PSOE i Podemos, per la seva banda, tan sols volen tapar el pegat del forat en les caixes de pensions posant més impostos. Ciutadans està més d’acord amb els seus amiguets de l’IBEX 35. Més enllà de les diferents "solucions", totes elles tenen en comú que no toquen la propietat dels bancs i del gran empresariat, sinó que per contra, es proposen augmentar impostos o buscar els pocs estalvis que un treballador pugui fer.\nCal expropiar els expropiadors\nEl que provoca aquesta situació de la caixa de les pensions, és el saqueig dels ingressos obrers i dels pensionistes. La culpa d’aquesta situació ha estat generada per les grans empreses de l’IBEX 35 i la banca. I, els seus polítics adinerats s’estan encarregant que la situació continuï pel mateix camí.\nNo hi ha una altra forma de començar a resoldre el problema del sistema de pensions que impulsant un augment d’impostos a les grans fortunes. És que els nostres diners van ser expropiats per rics i empresaris i si el volem recuperar, cal començar per aquí. No obstant això, aquest fet ataca el símptoma. El que cal fer és resoldre la greu situació dels treballadors.\nCal augmentar els salaris d’acord a l’alça del cost de la vida i recuperant el perdut en aquests anys de crisis, cal dividir les hores de treballs entre tots i sense rebaixa salarial perquè l’atur sigui "zero" i posar fi a la precarietat laboral de manera urgent, això farà pujar les aportacions empresarials i dels treballadors ràpidament. Així els treballadors podrien tornar a nivells previs a la crisi.\nPerò per a això els sindicats han de convocar un pla de lluita unificada de treballadors i pensionistes i posar-se en pguerra contra els plans del govern. Cal parar aquest nou atac que farà gairebé impossible jubilar-se a les noves generacions i seguir perdent capacitat adquisitiva als actuals. Solament amb una dura lluita fins a torçar el braç al govern de Rajoy podrem començar a resoldre la crisi del sistema de pensions.


«Filosofia per al poble»: lectura i comunitat en el defora de les institucions - Castelló Notícies\nInici Societat La Fundació «Filosofia per al poble»: lectura i comunitat en el defora de les...\nUn grup de persones de totes les edats ens vam reunir durant els estius dels anys 2017 i 2018 al Centre Social La Sardinera per a comentar texts filosòfics. En aquest article, sorgit de les transcripcions d’aquelles sessions, reflexionem sobre el projecte i ens preguntem per la relació entre lectura i col·lectivitat, així com per la possibilitat d’estendre la filosofia més enllà dels seus murs.\n(Text publicat originalment al blog El rumor de las multitudes de El Salto el 21 de setembre del 2018)\nFilosofia per al poble va ser un peculiar grup de lectura que durant dos anys es va desenvolupar de manera intermitent a Castelló. Inspirats en l’esperit de les Universitats Populars, en els grups de pedagogia espontània d’Ivan Illich, en el concepte de «intel·lectual col·lectiu» de Bordieu, així com en el projecte Espai en Blanc —en el qual participen, entre altres, Marina Garcés i Santiago López-Petit—, vam cercar formes de creació i gestió col·lectiva i popular del saber fora de les institucions, formes de posar la filosofia en particular i l’educació en general en contacte directe amb el seu fora.\nEl funcionament intern de les sessions intentava, en la mesura del possible, prescindir de l’«expert en la matèria» i potenciar, més aviat, una reconstrucció col·lectiva del pensament en vistes a aprofitar-lo per a la nostra vida quotidiana sense tindre por a, en un moment donat, transgredir-lo o tergiversar-lo. No es tractava simplement de discutir sobre les paraules de cada autor —Judith Butler, Nicolau Maquiavel, Fèlix Guattari, Silvia Federici, John Rawls, María Zambrano, Gilles Deleuze, Simone de Beauvoir, Paulo Freire o Friedrich Nietzsche, entre altres—, sinó d’intentar aportar aproximacions singulars i interpretacions inaudites encara que no tinguérem coneixements previs —encara que no haguérem estudiat una carrera.\nBuscàvem formes de creació i gestió col·lectiva i popular del saber fora de les institucions, buscàvem posar la filosofia en particular i l’educació en general en contacte directe amb el seu defora.\nLa filosofia sempre ha tendit —i el filòsof divulgador francès Michel Onfray així ho enuncia explícitament— a l’incest: els filòsofs es troben en congressos, en seminaris, en classes i al final acaben parlant de filosofia únicament en entorns més o menys universitaris —la pura definició de l’endogàmia. El que s’intentava des d’aquest projecte era, precisament, traure la filosofia dels murs institucionals entre els quals es troba confinada —la Universitat, la facultat i fins i tot l’institut— i portar-la a peu de carrer a través de la creació d’allò que Onfray, tot inspirant-se en Epicur, anomena les «comunitats filosòfiques». Però, com pot un acte en principi solitari com la lectura arribar a articular una comunitat? Pot la lectura en col·lectiu facilitar la necessitat de connectar la filosofia amb el seu defora, o fins i tot donar compte de les potencialitats transgressores tant de la filosofia com de l’educació?\nEn el text Lectura i comunitat —inclòs en el fanzine Común (sin “ismo”), editat pel col·lectiu editorial Pensaré Cartoneras—, Marina Garcés escriu sobre com la lectura pot articular la comunitat en dos sentits: d’una banda, a través dels afectes que es desprenen cap als autors i autores que llegim, amb els quals mantenim una espècie d’estranya relació epistolar i, per una altra, cap a les persones que ens evoca el text. Però és en un segon moment —el de la trobada— on comença a forjar-se aquesta col·lectivitat, trencant amb l’atomisme social cap al qual ens condueix inevitablement el neoliberalisme. Marina Garcés també veu això —i ací s’entroncaria amb els plantejaments d’Illich— com una manera d’afavorir la lectura més efectiva o intensiva que, per exemple, la lectura obligatòria en l’educació reglada.\nLa lectura acaba configurant així una nova forma de familiaritat: entre la família «que triem» també es troben els autors i autores que llegim i la gent amb la qual comentem aquestes lectures. Garcés veu un potencial polític en la lectura que, a través d’aquestes articulacions col·lectives, pot convertir-se en una manera d’enfrontar-se al poder. Evidentment, el poder també desplega les seues pròpies estratègies de contenció enfront d’aquest potencial: la «destrucció», la «distracció» i la «codificació». En primer lloc, el poder sempre ha intentat «destruir» els llibres que ha considerat perillosos, tal i com es representa en la novel·la Farenheit 451 i com podem comprovar en l’Índex de llibres prohibits del Vaticà. Encara que aquesta censura també ha funcionat a través del segrest, com una forma contemporània de destrucció. En segon lloc, el poder també intenta «distraure», per exemple, a través de la tecnodependència: si bé d’una banda la tecnologia pot servir per a difondre la cultura, convocar trobades i oferir plataformes per a l’escriptura col·lectiva, d’altra banda ens satura, ens desconcentra i ens bombardeja amb una quantitat d’informació que al final només podem llegir en diagonal. Finalment, el poder intenta aplacar el potencial revolucionari de la lectura a través de la «codificació», que actuaria, d’una banda, a través del dogma, reduint el saber a una sèrie d’axiomes que només poden aspirar a repetir-se des de l’Acadèmia. Però també a través de l’«estatus», concebent l’aprenentatge com un mitjà per a aconseguir un major estatus social i recloent el saber en les institucions educatives. Aquestes institucions es van estenent al seu torn cap a cada vegada més àmbits de la societat i més etapes de la nostra vida a través dels programes de formació constant als quals ens sotmetem: ja no passem del sistema educatiu al món laboral, ja no existeix aquesta segmentarietat. La institució educativa va ocupant cada vegada més espai en les nostres vides a través de cursos de formació, programes, màsters, etcètera, i deixant cada vegada menys espais d’obertura.\nEl que s’intentava des d’aquest projecte era traure la filosofia dels murs institucionals entre els quals es troba confinada i portar-la a peu de carrer a través de la creació d’una comunitat filosòfica\nEn la primera trobada de l’estiu del 2018 —el segon i, de moment, últim estiu que el projecte es va dur a terme—, es va parlar precisament de com aquesta ocupació constant, aquesta «titulitis» que ens fa formar-nos constantment, ens impedeix alhora eixir de la vertiginosa roda de la productivitat. On queda, des d’aquest punt de vista, el dret a no fer res o a formar-se de manera tranquil·la, el dret a no aprendre o a no haver d’aprendre, a simplement compartir les coses encara que no estiguem aprenent en un sentit meritocràtic? Quan tornarem a llegir un llibre pel simple plaer de llegir? El dret a la pausa, a abstenir-se, a la ignorància, a tindre un marge de creativitat, un espai des del qual obrir allò nou. El dret a la curiositat, a la inutilitat, a la casualitat. El dret a equivocar-nos, a renunciar i a retrocedir.\nEl gust de llegir tot sol no té per què llevar-li el potencial col·lectiu a la lectura —i de fet es retroalimenten: la lectura íntima ens posa en relació amb el món a través d’històries que no viurem mai, de coses que transcendeixen la nostra intimitat, però també a través de la posada en circulació dels textos. Podem veure això de forma explícita en el llibre Una habitació pròpia de Virgínia Woolf, en el qual es posa l’accent en com la intimitat necessària per a les autores —i ací podríem afegir també: per a les lectores— acaba tenint les seues potencialitats revolucionàries, perquè únicament des d’aquests espais podem allunyar-nos momentàniament del tumult i parar-nos a reflexionar sobre el que ens està passant, sobre quins són les nostres condicions i possibilitats, i sobre com això ens pot portar a un articulació col·lectiva que, en un món cada vegada més atomitzat com el nostre, esdevé ja de per si mateix tot un acte polític.\nArticle anteriorLlaurant la Llengua, per Leo Giménez: ‘Mentirós’\nArticle següentLa romeria a l’ermita de la Mare de Déu dels Àngels, per Josep Miquel Bausset\nSetembre 2021 La nostra llengua, d’una generació a la següent, va perdent lèxic i recursos expressius propis, la seua sintaxi es perverteix per influència del...\nTota la informació de Castelló en el teu mòbil amb Whatsapp...\nEl Cor de Jubilats de Castelló i la Coral de Benetússer...\nObertes les inscripcions per a l’Escola d’Estiu 2021 i l’Alberg Juvenil...\nSant Agustí, per Josep Miquel Bausset


CORRER X DISFRUTAR: Montserrat skyrace (25 km i 1500 mts d+)\nMontserrat skyrace (25 km i 1500 mts d+)\nAvui toca una d´aquelles curses que s´han de preparar a consciència, si no vols patir. Jo arribo en un bon estat de forma, després de tres mesos fent muntanya i vàries curses de mitja distancia. Em llevo a les 6h30, esmorzo i vaig cap a Monistrol (aquesta vegada vaig sol). Recullo el dorsal i vaig a canviar-me i a escalfar.\nA les 8h en punt donen la sortida de la skyrace (1 hora més tard la curta). Em conec molt bé el recorregut, ja que l´he fet vàries vegades entrenant i també en cursa (abans de ser skyrace, era la cursa de Montserrat Nord).\nEls primers kms em serveixen per situar-me en un grup bastant còmode, fins que arribem a Santa Cecília, on hi ha l´avituallament.\nA partir d´aquí, comença el festival: pujada per la canal de St Jeroni, on encara hi ha neu, i sobretot, bastant de fang, amb la qual, es fa molt lenta. Tot i així, adelanto forces corredors, entre ells, el que quedarà el segon de categoria master. Arribem al punt més alt, a St Jeroni, i comencem la primera baixada forta, on m´adelanta el segon master. Però per sort, aviat torna a pujar. En direcció al camí de l´arrel, i el torno a adelantar. Em segueix tot el camí de l´arrel, i quan estem arribant a l´avituallament de Sta Cecília em demana si falta algun avituallament, i li dic que en 1 km hi arribem. Però quan hi arribem, jo no em paro, i ell tampoc. Comença la baixada tècnica fins a Monistrol, i m´adelanta. No puc pas seguir-lo, em faria mal.\nArribo a la meta el 18è amb 2h51´, gairebé dos minuts més que el segon master.\nTot això ho se després, ja que quan arribo, no soc conscient que he quedat el tercer. A la zona d´avituallament em crida un altre master i em demana si tinc més de 45 anys, ja que ell ha quedat darrera meu i segurament he fet podi. Ho demano a la taula, i em confirmen que he quedat el tercer de masters, i que a les 12h faran l´entrega de premis. Sorpresa total!!!\nPublicat per qumli a 23:43


Sarai Sarroca | dimecres, 2 de setembre del 2015, a les 11.57\nTres societats internacionals en oftalmologia coincideixen a celebrar a Barcelona els congressos de la WSPOS (World Society of Paediatric Ophthalmology and Strabismus), l’ESCRS (European Society of Cataract and Refractive Surgeons) i EUCORNEA (European Society of Cornea & Ocular Surface Disease Specialists). Tots s’iniciaran entre divendres i dissabte i només el de cirurgia refractiva i de cataracta segura s’allargarà fins a la setmana vinent.\nConcretament, es trobaran a la ciutat més de 8.000 oftalmòlegs internacionals que debatran sobre el maneig quirúrgic de l’estrabisme i alguns avenços, com el trasplantament selectiu de còrnia, l’ús del làser o les millores en queratopròtesi.\nEl congrés de WSPOS inclourà un Spanish day, organitzat pel doctor José Visa, del Departament d’Oftalmologia Pediàtrica, Estrabisme i Neuroftalmologia de l’Institut de Microcirurgia Ocular de Barcelona. En aquest acte els oftalmòlegs de parla hispana presentaran els últims avenços en aquesta subespecialitat. Visa afirma que “el maneig quirúrgic dels diferents tipus d’estrabisme i les seves complicacions serà un dels temes destacats del congrés, amb un programa molt extens i variat amb les principals autoritats mundials“.\nQuant a l’oftalmologia pediàtrica, el congrés presentarà comunicacions i ponències sobre gairebé totes les patologies oculars que afecten el nen i els progressos més recents en el tractament de l’ambliopia, el glaucoma congènit, les patologies de la retina i la cataracta congènita.\nEl congrés EUCORNEA tindrà com a tema estrella el trasplantament selectiu de còrnia.


El millor inici d'any possible - EFAC Almacelles\nEl millor inici d’any possible\nPosted on 5 de gener de 2019 by Redacció\nL’EFAC es va fixar un propòsit molt clar per aquest inici de 2019: començar-lo guanyant a l’equip de moda de la categoria, un FC Andorra que arribava al Municipal amb la intenció d’arrancar el seu ambiciós projecte amb tres punts. I és el que van fer els almacellencs, que, en un dels seus millors partits de la temporada, van superar a un conjunt del Principat que va pagar en excés la pressió existent al seu voltant.\n3-2 va ser el resultat final d’un xoc en el qual els roig-i-negres, davant un rival ple de novetats i de jugadors de gran qualitat individual, van demostrar la importància del joc en equip, de l’experiència i, sobretot, de la paciència. Bàsicament, perquè, tot i comptar amb grans ocasions durant els primers minuts de joc, els de Radosav Radulovic van haver de remuntar un duel que se li va posar de cara als andorrans al minut 18.\nTot i que van ser els locals els que van dominar la pilota durant la fase inicial del xoc, els de Gabri van ser els encarregats d’inaugurar el marcador. Ho van fer de la mà de Jordi Betriu, que, després d’una centrada de Bessone, va enviar la pilota al fons de la xarxa amb una mitja xilena.\nEl 0-1 en contra va motivar encara més a un EFAC molt centrat en tots els aspectes del joc. La recompensa al seu gran esforç, tant a l’hora de buscar la porteria rival com a la de pressionar la sortida de pilota, va arribar poc abans de la conclusió de la primera meitat. Al 41′, Roger Canadell va signar l’1-1 amb una precisa rematada de cap des del punt de penal.\nAquest psicològic gol a les acaballes va donar ales a un equip lleidatà que a la segona part va tornar a oferir tot un recital i va donar-li la volta a l’enfrontament. No va haver d’esperar gaire els aficionats per veure un 2-1 que va arribar al 55′, minut en el qual, després d’un servei de banda d’un ja recuperat Adrià Monfort, Roger Canadell va tornar a aprofitar una pilota pentinada per Marc Viladegut per batre al porter visitant amb el cap.\nNo es van conformar els d’Almacelles, que no van deixar-se endur per l’eufòria i van deixar el partit pràcticament sentenciat al 65′. L’autor del 3-1 va ser un endollat Enric Bosch, qui, després de rebre una pilota des de la banda, es va desfer de la seva marca i va superar a Silverio amb un precís xut.\nTampoc van abaixar els braços els visitants, que van lluitar molt durant instants finals. Afortunadament, gràcies al bon treball defensiu dels de Radulovic, aquest es va quedar en un 3-2 que, aprofitant un malentès entre els jugadors almacellencs, va signar Forgas.\nAmb aquest triomf, l’EFAC, que suma ja 29 punts i porta sis partits seguits sumant, escala fins a la cinquena posició. El diumenge vinent, rebrà la visita de la Rapitenca.\n← L’EFAC estrena el 2019 contra un revolucionat i imprevisible Andorra\nRadosav Radulovic: “Hem guanyat una final” →


Mengem / Vins i caves 29/02/2020\nQuim Vila impulsa el 13è Premi Vila Viniteca de Tast per Parelles\nQuim Vila és el director de Vila Vinateca i l'impulsor del 13è Premi Vila Viniteca de Tast per Parelles\nEl director de Vila Viniteca, Quim Vila, assegura amb rotunditat que “al vi encara li fa molta divulgació, i entrar a les barres de les discoteques”. Ho afirma mentre explica com serà enguany el 13è Premi Vila Viniteca de Tast per Parelles, que tindrà lloc aquest diumenge, 1 de març, a la Casa Llotja de Mar de Barcelona.\nLa curiositat del concurs, que té lloc a la Casa Llotja de Mar de Barcelona, és que el públic que no hi participa també pot tastar vins i menjar un bufet de formatges/VILA VINATECA\n“Creiem que la millor manera de fer conèixer el vi és tastar-lo”, diu Vila, que afegeix que el concurs és obert tant a professionals com a aficionats. “Hi ha aficionats que en saben moltíssim, per això vaig tenir clar que no havíem d’adreçar-lo només als professionals”, comenta.\nLa mecànica del concurs consisteix en el tast de set copes de vi perquè 120 parelles n'encertin el país d’origen, la zona, la denominació d’origen, l’anyada, les varietats de raïm, el celler i la marca concreta. “I el millor del concurs és com les parelles coincideixen en opinions o en discrepen; o com els costa posar-se d’acord i ho acaben fent”, diu Quim Vila. Després, quan saben el resultat, la frase que més se sent és: “Ja t’ho havia dit!” En definitiva, explica el director de Vila Vinateca, “els participants s’ho passen bé, molt bé”.\nEn la primera fase del concurs, de les 120 parelles només en quedaran deu per a la fase final. Un notari, juntament amb els set integrants del jurat professional, certifica que el resultat és correcte. “Les parelles participants no tenen ni el nom personal en les respostes, només hi apareix el número amb què participen”, explica Vila, que també apunta que les parelles només poden comentar la jugada entre elles mateixes. “No poden parlar amb els altres participants”.\nTotes aquestes mesures, rigoroses, estan fetes perquè el concurs compleixi l'objectiu. I perquè els premis estan valorats en 40.000 €: “És el concurs més ben valorat del sector”, destaca Quim Vila. El premi per a la parella guanyadora és de 30.000 €, mentre que la segona parella classificada en guanya 7.000, i la tercera 3.000.\nLa dificultat del concurs és tan gran, que el mateix Quim Vila assegura que ell mateix no sap si el guanyaria. “Per participar-hi m’hauria d’entrenar molt”, comenta. De fet, sap que en diversos indrets de l’Estat s’han creat grups de tast per preparar-s'hi. “Al restaurant Marejol de Vilanova i la Geltrú, els propietaris organitzen un concurs similar abans del nostre perquè funcioni com un entrenament”, diu. I també hi ha grups de tast creats al Penedès. “I en un restaurant de Màlaga em van dir que han tingut clients que els van demanar les rareses de vins que tinguessin perquè volien fer proves de tast”.\nConcurs a banda, les iniciatives per difondre el vi organitzades per Vila Vinateca encara no s’hauran acabat. L'endemà dilluns, des de les deu del matí fins a les vuit del vespre, tindrà lloc a la mateixa Casa Llotja de Mar la Música del Vi, en què es podran tastar vins juntament amb els elaboradors, que hi seran presents. La iniciativa també arriba a la 13a edició, igual que el concurs. I, per acabar, a la nit arribarà La nit dels tanins o el ball dels polifenols, que és com el director de Vila Vinateca anomena la proposta d’anar al Sutton Club Barcelona per ballar juntament amb els elaboradors. “Hi haurà barra lliure de vins, que han de ser presents a les discoteques igual que les altres begudes, i qui vulgui una altra beguda l’haurà de pagar”, conclou Quim Vila.\nvi Vila Vinateca


El TSJC veu compatible els pisos d'ús turístic dins d'una comunitat de veïns - Empordà\nDesestimada una demanada\nEl TSJC veu compatible els pisos d'ús turístic dins d'una comunitat de veïns\nEls propietaris d'un bloc del Barri Gòtic de Barcelona van demanar el cessament de l'activitat, però el tribunal diu que no incomplia els estatuts, la legislació ni les normes de convivència\nACN 30.05.2016 | 16:33\nEl Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) ha desestimat la demanda d'una comunitat de veïns del Barri Gòtic de Barcelona contra tres pisos d'ús turístic del seu bloc perquè la seva sola existència no és il·legal. Així, considera que la legislació catalana distingeix entre habitatges d'ús turístic, com és el cas, i apartaments turístics, que inclouen altres serveis, i recorda que els estatuts de la comunitat de veïns no prohibien l'ús turístic i els seus usuaris no van incomplir les normes de convivència. Per tot això, el TSJC revoca una sentència de l'Audiència que havia confirmat una sentència de primera instància on es prohibia l'activitat d'ús turístic a tres pisos del mateix edifici.\nL'any 2011 la comunitat de veïns va interposar una demanda per cessar l'activitat de tres habitatges que es llogaven a turistes. La primera sentència i una posterior del 2015 van donar la raó als veïns en considerar que l'activitat era "molesta" i que els turistes feien un ús "excessiu" dels espais comuns, a més de ser una activitat "contrària a la convivència normal".\nEls propietaris dels pisos d'ús turístic van recórrer al·legant que el Codi Civil, la Llei del Dret a l'Habitatge del 2002 i la Llei de Control Ambiental de les Activitats del 2009 permeten l'ús turístic d'habitatges particulars, sempre que tinguin llicència administrativa i no incompleixin els estatuts de la comunitat de veïns. A més, recorden que la legislació catalana diferencia entre apartament turístic i habitatge d'ús turístic, que no té serveis complementaris i no està considerat un establiment públic.\nLa Sala Civil i Penal estima el recurs i considera que "l'ús de l'habitatge d'aquest recurs de cassació amb fins turístics, no consta que estigués prohibit en els estatuts comunitaris quan es va iniciar l'activitat". "Fins que la delimitació entre els apartaments turístics i els habitatges d'ús turístic es va tornar a produir, els habitatges d'ús turístic van haver de sol·licitar llicència administrativa com a apartament turístic, com en aquest cas", però actualment la diferència és clara. A més, els pisos tampoc incomplien les normatives de seguretat, higiene, salubritat o medi ambient, ni la normativa urbanística d'usos en aquell sector.\nEl TSJC analitza la regulació dels apartaments turístics i dels habitatges d´usos turístics i la necessitat de distingir les dues activitats i considera que "no pot concloure's que en abstracte que l'existència d'habitatges d'ús turístic suposi una activitat contrària a la convivència normal en la comunitat, sinó que és necessari que l'ús que se´n fa pugui titllar-se d'anòmal o antisocial, com a conseqüència d'una sèrie de conductes o actuacions que mereixin la consideració d'incíviques, tot i que aquesta anàlisi haurà de produir-se cas per cas".\nAixí, cal una prova contundent de l'incompliment d'ordenances cíviques, dels estatuts comunitaris o de les normes mínimes de convivència i no un simple indici d'incomoditat per a la resta de veïns. Així, recorda que altres activitats també poden suposar molèsties pels veïns com despatxos professionals de metges, advocats o gestories. En aquest sentit, el TSJC recorda que el Codi Civil ja preveu compensacions per a la resta de veïns, fent que els propietaris de pisos amb usos no estrictament residencials paguin una major proporció de les despeses comunitàries.


BENVINGUTS | Classe de 6è\nArticle anteriorColòniesSegüent articleHEM COMEGUT ALS NOSTRES FILLOLS I FILLOLES!\n25 pensaments a “BENVINGUTS”\nLara Alonso. ha dit:\n27 de setembre de 2016 a les 19:41\nHola,em preocupa que quan vagi a l’ESO no estigui ben preparada i repeteixi curs . De moment m’està agradant molt el curs.\n27 de setembre de 2016 a les 20:17\nEm preocupa no estar amb els meus amics a l’ESO. M’agradaria que fós molt divertit aquest any i passar-m’ho molt bé. Aquest curs m’ho he imaginat molt interessant, les coses que havien canviat des de que estLvem a primer fins a sisè. Les coses que no m’agraden són: les baralles, i que la gent no es porti bé a classe…… Les noves activitats que m’agradaria fer són: jugar a tennis, jugar a Korfball, i moltes més…\n28 de setembre de 2016 a les 16:25\nHola,em preocupa que no estigui preparat per anar al institut, tinc moltes ganas de començar el teatre i per últim tinc moltes ganes que la biblio estigui oberta\n28 de setembre de 2016 a les 16:28\nHola, em preocupa que no estigui preparat per institut, m’ agradaria que començés l’apadrinament lector i que comencin els patis oberts\n28 de setembre de 2016 a les 20:26\nHola.En preocupa no saber tot el necessari per l’ESO. Vull que arribi octubre per poder fer l’apadrinament lector i fer el teatre de final de curs. De moment m’està agradant bastant.\n30 de setembre de 2016 a les 12:55\nHola, em preocupa no estar a preparat per l’institut, vull començar L’apadrinament lector i el teatre.\n30 de setembre de 2016 a les 13:00\nHola, em preocupa les competències bàsiques i tinc ganes que començi patis oberts i anar a l’institut\n1 d'octubre de 2016 a les 10:27\nEstic molt content amb aquest curs i és l’últim curs i m’he d’esforçar molt per l’ESO. Estic impacient perquè comenci el teatre i l’apadrinament lector.\n2 d'octubre de 2016 a les 22:05\nEm preocupa no estar amb els meus amics a l’ESO. M’agradaria que fós molt divertit aquest any i passar-m’ho molt bé. estic molt contenta perquè aquest any tenim moltes coses per fer.\nLaia Bazan ha dit:\n3 d'octubre de 2016 a les 21:20\nHola, em preocupa molt no estar preparada per l´ESO i repetir curs. Vull que comenci l’apadrinament lector , teatre i plàstica. Mari ho has passat bé a les vacances, jo sí !!!!!!\nM’està agradant aquest curs, he mirat la informació al blog de l’edat moderna pel meu grup, fins demà.\n5 d'octubre de 2016 a les 21:17\nHola, aquest curs de 6è m’està agradant molt: Els mestres són molt bons i hi ha un estat de benestar molt reconfortable ja que no hi ha problemes i si n’hi ha algun se soluciona molt ràpid. De cara al futur el que més em preocupen són les competències bàsiques i l’arribada a l’ ESO . Espero que aquest curs sigui inolvlidable per tots els companys i que no els oblidem mai. Tambè tinc ganes de que comenci l’apadrinament lector i avui,el primer dia de teatre ha anat molt bé i m’ha encantat\nNicole Perez ha dit:\n6 d'octubre de 2016 a les 11:54\nHola, bon dia . Estic molt contenta de tornar a la escola, de veure als mestres els amics, però estic molt preocupada per quan vagui a l´ESO i no estar amb els meus amics. Aquests curs serà el millor.\n6 d'octubre de 2016 a les 20:54\nA mi m’agrada 6è perquè fem teatre i apadrinament. Jo no pensava que estudiaríem la història però m’està agradant molttísim.\n7 d'octubre de 2016 a les 14:08\nAquest curs espero millorar en molts aspectes perquè hem d’estar preparats per l’ESO\n8 d'octubre de 2016 a les 12:43\nHola, una cosa no em funciona les activitats del blog vull posar el so de la “s” no em va.\n9 d'octubre de 2016 a les 14:09\nHola, a mi em preocupa anar a l’ESO perquè no vull deixar el col.legi i els meus companys , també em preocupa com em relacionaré amb les altres persones .\nM’agradaria molt començar tot de nou , des de p3.*\n9 d'octubre de 2016 a les 20:08\nEl que més em preocupa d’aquest curs són les competències bàsiques i els exàmens\n10 d'octubre de 2016 a les 11:10\nHola, el que més em preocupa és no estar preparat per l’ESO i les competències bàsiques. Vull que comenci l’apadrinament lector i el teatre de final de curs.\n10 d'octubre de 2016 a les 11:16\nEstic preocupat perquè no sé si estic preparat per l’institut. Vull que comenci l’apadrinament lector.\n10 d'octubre de 2016 a les 11:22\nHola estic preocupat perquè és l´ultim curs per anar l´ESO i vull gaudir aquest curs.\nIzan ha dit:\nHola, vull anar de colònies , i fer l’apadrinament i patis oberts.\nIker Hernández ha dit:\n10 d'octubre de 2016 a les 11:34\nHola:) en aquest curs m’agradaria millorar la presentació i millorar el meu coneixement del medi.\nSegur que aquest curs serà molt divertit!!!\nAmal ha dit:\n10 d'octubre de 2016 a les 11:38\nHola,estic preocupada per anar a l’Eso i jo ja vull que comenci ja l’apadrinament i també estic preucupada de les compentències bàsiques.\n10 d'octubre de 2016 a les 20:57\nYa he fet els agerasias de angles\n12 d'octubre de 2016 a les 17:11\nJa he fet els deures de català. M’ha agradat molt l’apadrinament lector, a mi m’ha tocat amb la Naiara. Adéu.


Conversa Entre TERESA FORCADES I ESTHER VIVAS. Sense Por de Forcades i Vila, Teresa / Vivas Esteve, Esther 978-84-9888-526-2\nAutor/a: Forcades i Vila, Teresa / Vivas Esteve, Esther\nTeresa Forcades, doctora en salut pública i teologia, i Esther Vivas, activista i investigadora en moviments socials, ens parlen de manera contundent de la violència del sistema. S... Más información\n978-84-9888-526-2 / Icaria editorial\nTeresa Forcades, doctora en salut pública i teologia, i Esther Vivas, activista i investigadora en moviments socials, ens parlen de manera contundent de la violència del sistema. S¿assenyala, sovint, des dels mitjans de comunicació i el poder, la violència d¿aquells que protesten al carrer, però els que ocupen bancs, pisos buits, escoles... tan sols reivindiquen una democràcia de veritat. En canvi, el que és extremament violent és el sistema actual que condemna a la fam en un món on abunda el menjar; que expulsa la gent de casa seva quan hi ha milers dhabitatges buits; que ens exclou de la sanitat i l¿educació pública mentre augmenten les inversions en l¿àmbit privat. Aquests abusos instituïts en el sistema són terrorisme dEstat. Ens diuen que democràcia és viure en llibertat, però on és la llibertat capitalista que valora el risc com un valor de leconomia quan es rescaten bancs? I, en canvi, hem tingut la llibertat de dir que no volem pagar el deute privat? La profunditat de la crisi i l¿augment de la indignació fa caure la careta al sistema. Hem perdut la por i la legitimitat del carrer qüestiona la legalitat del poder. Aquest llibre demostra que som moltes les persones que reivindiquem la política com la lluita quotidiana pels nostres drets.


Del 30 d’octubre al 17 de novembre de 2017\nKate Good estudia la literatura peninsular dels segles XIX i XX a la Universitat de Carolina del Nord-Chapel Hill. Li interessen les novel·les i els contes del realisme espanyol, i el modernisme i el noucentisme catalans —especialment les obres escrites per dones escriptores.\nHa presentat, a congressos nacionals i internacionals, les obres d’Emilia Pardo Bazán, Caterina Albert i Paradís, Mercè Rodoreda i Carme Riera. Ha publicat articles a Catalan Review, Decimonónica i MIFLC Review.\nActualment, Kate Good està acabant la seva tesi doctoral sobre l’estètica de l’escriptura en l’obra de Caterina Albert i Paradís a la Universitat de Carolina del Nord-Chapel Hill, on ha treballat com a investigadora i docent des de 2012.\nA la Residència Faber, Kate Good treballarà en la introducció de la seva tesi, en la qual examinarà un tipus de recepció crítica que ha rebut Caterina Albert i les seves contemporànies, com ara Agustina Storni i Delmira Agustina. L’objectiu del capítol és proposar nous mètodes de lectura crítica que tinguin en compte els diversos motius de les escriptores tant com els del seu públic. Durant la seva estada, espera compartir parts del seu projecte amb estudiants olotins, i aprendre de l’intercanvi amb els altres residents.


FINALITZA 'LA CHAMPIONS' DE LA PANDÈMIA AMB RAMON PALAU I SANT RIUS COM A CAMPIONS\nLa Champions és la trobada matinal de tennis en categoria de dobles masculí per excel·lència del Club Tennis Tarragona. Un ampli grup de jugadors veterans s'aplega a les instal·lacions de Cala Romana tres dies per setmana per disputar els seus enfrontaments durant tota una temporada amb l'objectiu de seguir gaudint del seu esport a les pistes.\nAquesta edició ha estat especial, una pandèmia va colpejar-nos i va obligar a aturar els partits durant setmanes. Un cop vam tornar a l'activitat les mesures de protecció van extremar-se, el clàssic sorteig matinal de la sala d'adults es traslladava a l'exterior i la mascareta formava part del 'outfit' fins un cop iniciat el partit. Menció especial per Jordi Grau que era el campió virtual fins abans de l'aturada i va haver de deixar la competició per lesió, molta força en la recuperació company.\nL'any 2020 passarà a la història amb Ramon Palau i Santi Rius com a campions. Van guanyar el darrer partit disputat a la pista central del Club per 9/4 contra Jesús Gálvez i Josep Vives. El partit per la 3ª i 4ª plaça no va poder disputar-se a causa de la baixa d'un dels jugadors el dia del partit i es jugarà en una nova futura data.\nUn total de 48 socis hi han format part d'aquesta edició, queda pendent l'entrega de premis i el dinar de germanor per tancar el cercle, haurem d'esperar a que la situació millori. La nova temporada arrancarà de nou a partir del mes de gener del 2021.


21 de maig de 2021 – BÉTERA – toda la información del Bétera, Valencia\nIncendi en Sant Vicent de Llíria\nCamp de Túria, SuccessosBy c.sorli 21 de maig de 2021\nAquesta nit ens han enviat aquestes imatges d’un incendi aquesta vesprada a Sant Vicent de Llíria. No tenim més informació al respecte. En saber més, ampliarem la informació:\nL’incendi d’un camió en l’A-7 a l’altura de Bétera provoca aquest divendres un embós quilomètric\nSuccessosBy c.sorli 21 de maig de 2021\nEn la A-7 a l’altura de Bétera (sentit Barcelona), el incendi d’un camió ha provocat des de primera hora d’aquest divendres un embós quilomètric. Segons ha informat la Direcció General de Trànsit (DGT), el succés va ocórrer durant aquesta matinada, al voltant de les 2.20 hores, i encara que el vehicle ja havia sigut retirat de la via, els treballs d’aquest…\nComunitat ValencianaBy c.sorli 21 de maig de 2021\nL’Institut Valencià de la Joventut (IVAJ) ha llançat un concurs entre titulars de Carnet Jove en el qual sorteja 3 caps de setmana per a quatre persones en l’alberg juvenil La Marina, a Teulada-Moraira. En aquesta iniciativa poden participar des del 21 de maig i fins al 25 de maig, a les 23.59 hores, joves…\nEl Govern valencià ha decretat tres dies de dol oficial en la Comunitat Valenciana en memòria del poeta Francisco Brines, mort aquest dijous a l’edat de 89 anys. A més, el Palau de la Generalitat acollirà en el seu Saló Daurat aquest diumenge, de 10.00 a 13.00 hores, la capella ardent de l’escriptor, el primer…


Requisits d’accés – EFAV Formació Aeronàutica Part 147\nPer poder accedir als estudis que permeten obtenir la Llicència de Manteniment d'Avions de Turbina B1.1, has de complir els requisits acadèmics i laborals següents en els períodes establerts.\nCal complir, com a mínim, un dels requisits següents:\nTítol de batxillerat de ciències i tecnologia o humanitats i ciències socials o arts.\nTítol de cicle formatiu de grau mitjà de qualsevol família professional.\nTítol de cicle formatiu de grau superior de qualsevol família professional.\nCertificat de professionalitat d’Operacions auxiliars de manteniment aeronàutic TMVO0109 amb una qualificació igual o superior al 7,5.\nCredencial d’homologació o convalidació d’estudis estrangers al títol de batxiller. Més informació en aquest enllaç.\nLa formació està subvencionada pel Servei d'Ocupació de Catalunya (SOC), és per això que l'alumnat que obtingui una plaça acadèmica haurà d'estar inscrit, abans de l'inici del curs, en l'Oficina de Treball. Ja sigui com a:\nDemandant d'Ocupació No Ocupat (DONO), o\nOcupat demandant de millora de feina. El SOC només permet que un màxim del 30% del total de l'alumnat matriculat estigui en aquesta situació laboral abans de l'inici de curs.\nAtenció!! Si ets estranger/a hauràs de tenir el permís de treball. Més informació en aquest enllaç


OXFAM INTERMON TRAILWALKER 1500 persones sortiran aquest dissabte del recinte firal d'Olot\nAquest dissabte 14 d’abril a les 10 del matí al recinte firal d'Olot, més de 1500 persones repartides en més de 270 equips de 6 (4 persones de cada equip caminen i 2 els donen tot el suport necessari des del cotxe de suport), s’enfrontaran al primer desafiament Oxfam Intermón Trailwalker de la temporada 2018: recórrer 100 quilòmetres en menys de 32 hores, per la lluita contra la pobresa i el dret a l’aigua.\nLa cita del cap de setmana a Girona és la primera del circuit Trailwalker 2018 i transcorre pels entorns naturals de la Via Verda de Girona, des d'Olot fins a Sant Feliu de Guíxols.\nAquest any es pretén mantenir el nombre d'equips inscrits al circuit Trailwalker, ja que a la prova de Girona, repeteix la d'Euskadi, que se celebra per segona vegada el 19 i 20 i de maig al voltant de les Muntanyes de Vitòria i l'embassament d'Ullibarri-Gamboa i per a la qual ja hi ha gairebé 100 equips inscrits, i la de Madrid, que com en edicions anteriors recorrerà la Serra Nord i la Vall de Lozoya el 2 i 3 de juny i ja compta amb més de 100 equips inscrits. En total, a dia d’avui seran més de 470 equips que lluitaran amb els seus quilòmetres contra la pobresa i pel dret a l'aigua a l’Oxfam Intermón Trailwalker, i als que s’aniran sumant molts més equips, ja que les inscripcions per a Euskadi i Madrid segueixen obertes.\nL’Oxfam Intermón Trailwalker és el repte solidari i esportiu per equips que més recapta al nostre país, superant en les últimes edicions el milió d'euros en donatius. Fins a la data, els equips que s'enfrontaran al repte 2018 en qualsevol de les seves proves ja porten recaptats més de 400.000 €, xifra que seguirà creixent fins a la finalització de la prova de Madrid al juny. Tota la recaptació del Trailwalker, Oxfam Intermón la destina als més de 400 projectes que té a tot el món per a la lluita contra la pobresa i el dret a l'aigua.\nEl repte solidari és el component principal de l'Oxfam Intermón Trailwalker, a més del treball en equip, la preparació esportiva i el desafiament físic i mental. Sota el lema "Quilòmetres que canvien vides", cada equip que participa al Trailwalker es compromet a recaptar, abans de l'esdeveniment elegit, un mínim de 1.500 euros per donar suport als projectes d'Oxfam a tot el món. Aquest import el recapten mitjançant donatius que familiars, amics, coneguts o empreses els aporten mitjançant el perfil que cada equip té a la web del Trailwalker, arribant alguns equips a recaptar quantitats superiors a 5.000 euros.\nEl desafiament de l’Oxfam Intermón Trailwalker consisteix a recórrer 100 km en un màxim de 32 hores. No és una cursa ni és per relleus, sinó que els quatre membres que formen cada equip han de començar i acabar junts el seu repte, que transcorre a través d'entorns naturals, mentre que dues persones de l'equip els ofereixen tota l'assistència necessària en cotxe a al llarg del recorregut. D'aquesta manera, cada equip del Trailwalker esdevé un exemple de solidaritat, esportivitat i treball conjunt.


TCApp, un aliat contra l’anorèxia i la bulímia\nTCApp facilita el dia a dia dels pacients i la comunicació amb els metges | Cedida\nTCApp, un aliat contra l'anorèxia i la bulímia\nJordina Arcal i Jordi Cusidó creen HealthApp, una startup per al desenvolupament d'aplicacions que faciliten el tractament mèdic i la comunicació entre pacients i metges\nAida Corón Barcelona 14.09.2017 05:30 h.\nTCApp és la primera aplicació per a trastorns de la conducta alimentària al mercat europeu i està dissenyada per dos catalans: Jordi Cusidó i Jordina Arcal, una dels guanyadors del guardó Innovadors menors de 35 anys Espanya 2016 que atorga el MIT Technology Review. Aquest és el primer projecte que comercialitza la seva startup, HealthApp, creada el 2013 per desenvolupar aplicacions que milloressin la comunicació entre els professionals sanitaris i els pacients en el seguiment de les seves teràpies.\nL’objectiu no és cap altre que “demostrar que el nostre sistema ofereix més beneficis per al pacient i per a la seva qualitat de vida i que redueix el cost econòmic del tractament”, apunta Arcal. Tot i que van començar a comercialitzar l’eina a finals del 2016, ja l’utilitzen centres com l’Institut de Trastorns Alimentari, l’hospital Quirón o el Sant Joan de Déu i el servei balear de salut.\nPrecisament l’aplicació acaba de començar el seu assaig clínic. Les primeres vendes els van servir per certificar-la i demostrar que l’app funcionava, però ara és l’hora d’avaluar l’impacte real i comparar-lo amb el tractament tradicional. Els resultats s’aniran registrant en un estudi que estan fent amb la UOC i que tindrà una durada d’un any.\nTCApp ajuda els pacients, la majoria joves, a dur un registre exhaustiu del seu dia a dia\n“Els pacients que ara tenen trastorns de conducta alimentària segueixen una teràpia cognitiva conductual on se’ls demanda que cada dia anotin els seus pensaments, activitats i totes les ingestes que fan i es treballa d’acord a això amb el terapeuta”, explica la cofundadora. TCApp substitueix la llibreta i ho registra tot al mòbil; permet que el pacient es comuniqui amb temps real amb el seu metge, qui en fa un seguiment més constant; genera alertes si s’escriuen paraules greus o hi ha comportaments de risc; i donar recompenses i premis motivadors.\nTot el projecte ha comptat amb el suport financer del programa d’emprenedoria social de l’Obra Social La Caixa, de la Comissió Europea a través del Fiche – van ser un dels 10 projectes guanyadors- i del Ministeri d’Economia amb l’Horizonte Pyme.\nTecnologia i medicina, un camp ple d’oportunitats\nLa idea de negoci va sorgir d’un curs d’estiu de Cusidó a Stanford, on com a projecte de curs va crear una app per a trastorns de conducta alimentària.\nSegons el relat d’Arcal, tots dos es coneixien de ser companys de feina en un centre tecnològic on es revaloren les investigacions que fan per portar-les al mercat. “En tornar a Barcelona, em va explicar la idea i vaig veure que tenia sentit tirar-ho endavant perquè coneixíem molt bé el mercat i seria fàcil detectar centres interessats”, continua.\n"Els pacients són nadius digitals, les barreres d’entrada a la tecnologia són molt baixes i és un mercat on no hi ha res fet”\nLa tria va ser crear una companyia per desenvolupar aplicacions diverses per al camp sanitari. “Vèiem que seria el futur”, defensa, “vam començar amb TCApp perquè els pacients són nadius digitals, les barreres d’entrada a la tecnologia són molt baixes i és un mercat on no hi ha res fet”. L’experiència acumulada d’aquest primer projecte els va ajudar a crear després més eines per tractar l’obesitat, les autolesions i les ferides cròniques en col·laboració amb altres centres sanitaris. Aplicacions que també sortiran al mercat al llarg d’aquesta tardor.\n"La diabetis representa el 12% de la despesa sanitària mundial"\nYuri Quintana: "Ja hi ha metges que recomanen apps als seus pacients"


Període 2016-2020 – Ramon Fortià – Paisatges\nDurant aquest any 2016 el nombre de parelles de les que s’ha tingut notícia ha estat de 5, de les quals 1 era en hàbitats naturals –en uns esbarzers– i 4 en cultius de cereal d’hivern. D’aquestes 4 últimes, una se suposa que ha nidificat en conreu atès que se n’ha tingut constància per un jove de poc més de 3 setmanes localitzat en un camí en un context cerealista –el niu deuria ser esclafat en els treballs de sega. Pel que fa als joves que han arribat a volar, enguany han estat només 2.\nNidificació i èxit reproductor de l’esparver cendrós a la zona de l’Empordà l’any 2016.\nP1 Plans entre l’Armentera i Viladamat Camp d’ordi 4 3 1\nP2 Plans entre l’Armentera i Viladamat Camp de civada 4 0 0\nP3 Plans entre l’Armentera i Viladamat Camp d’ordi 3 2 mínim 0\nP4 Plans entre Avinyonet i Borrassà Context agrícola ? ? 1(1)\nT1 Aspres de Sant Climent Sescebes Bardisses en antiga vinya 4 2 mínim 0\n(1) Jove localitzat en un camí de la zona, per la qual cosa se suposa que prové d’un niu que ha estat esclafat per la segadora.\nLa present temporada 2016 s’ha caracteritzat per l’escàs nombre de joves que han volat –únicament 2–, un dels quals a més era d’un nial no localitzat i que suposadament havia estat esclafat per la segadora. Si bé el nombre de parelles controlades i de postes ha estat prou raonable –5–, podem ara afirmar que totes les nierades, llevat d’una, han fracassat per una o altra raó.\nAixí doncs, la parella que es coneix d’ençà l’any 2009 al sector de terraprims i aspres –i concretament als vessants de la serra de l’Albera, al terme de Sant Climent Sescebes– no ha prosperat per raons que es desconeixen –malgrat que segurament fou depredat. El niu, al bell mig d’unes bardisses, es trobà sobtadament buit quan els polls ja havien nascut i no podien de tenir pas més de 15 dies.\nRespecte a la plana agrícola i marjalenca, si bé han estat tres les parelles localitzades, dos no han acabat reeixint. A la que si que ha tirat endavant, dels tres polls nascuts, només un s’ha pogut envolar. Dels altres dos nius localitzats en conreus de cereals i que no han reeixit, un era en civada i la posta ha esdevingut inviable després de més de 30 dies d’incubació. Un altra niu, tanmateix, ha desaparegut –possiblement per predació– després de que els polls ja haguessin nascut.\nA més, un quart niu en zona agrícola no s’ha localitzat en ser en un sector mai prospectat, prop de la urbanització Mas Pau, al municipi d’Avinyonet de Puigventós. És d’aquesta parella que en tenim constància per un jove gairebé volador trobat en un camí rural de la zona, i que suposem que haurà evitat el ser esclafat per la segadora. Més enllà d’aquest jove escapat del setge de les ganivetes, hom considera aquesta parella igualment fracassada.\nPer altra banda, no s’ha localitzat cap parella ni a la garriga de Llers ni tampoc a la garriga d’Avinyonet-Vilanant, on sempre en aquesta última s’hi havien establert alguns cendrosos fins que a mitjans d’estiu del 2012 es rostí aquest sector de la comarca. Val a dir que ambdues zones de garriga, cremades el mateix any 2012, presenten ja una vegetació arbustiva amb prou condicions –tant d’alçada com de cobertura– per a la nidificació dels esparvers.\nNiu P1, amb els polls mitjanament crescuts. Dels dos joves de la imatge, finalment només un s’arribaria a envolar, i l’altre segurament seria depredat, talment com la nierada sencera del niu P3 situat en aquest mateix sembrat i a uns escassos 100 m. No debades la presència de grans mamífers -senglars, bàsicament- es feia ben evident mitjançant rastres i passants perfectament dibuixats en la vegetació del cultiu.\nAixí doncs, el balanç final de la reproducció de l’esparver cendrós a les comarques de l’Empordà la temporada 2016 és de 5 parelles nidificants: 1 en zones de vegetació de creixement espontani i 4 en conreus de cereals. D’aquestes parelles, 4 han fracassat –una per ser els ous infèrtils, una altra en ser esclafat el niu (malgrat que un jove se salva i és localitzat posteriorment), i dues suposadament per predació–, per la qual cosa un únic niu ha arribat fins al final amb el resultat d’un sol jove envolat –tot i que en aquest niu foren 3 els polls nascuts.\nEl fet que dues de les llocades hagin desaparegut –una en bardisses i l’altra en camp d’ordi– una vegada els joves ja havien nascut, ens fa pensar en els efectes de la predació per mamífers (senglars, guineus). Tal vegada en el cas del conreu, per exemple, eren molt evidents els rastres i els passants d’aquests animals arreu del sembrat. És per això que de cares a altres temporades caldria plantejar-se molt seriosament la protecció amb filats elèctrics o altres sistemes de l’entorn immediat del niu.\nAquest any 2017 s’han localitzat fins a 6 parelles d’esparver cendrós, totes a la plana agrícola de l’Alt Empordà i ocupant en tots els casos camps de cereals. No obstant aquesta xifra prou elevada de parelles establertes, 1 no ha arribat a fer la posta –malgrat haver construït un esbós de tassa i adoptar actituds territorials– i 3 més han fet postes tardanes que han acabat tenint ous nials. Finalment, doncs, dels dos nius que han prosperat s’hi han envolat un global de 8 joves esparvers.\nNidificació i èxit reproductor de l’esparver cendrós a la zona de l’Empordà l’any 2017.\nP1 Plans entre l’Armentera i Viladamat Camp de civada 3(1) 0 0\nP2 Plans entre l’Armentera i Viladamat Camp de civada 2(1) 0 0\nP3 Plans entre l’Armentera i Viladamat Camp de civada – 4 4\nP4 Plans entre l’Armentera i Viladamat Camp de civada 4(1) 0 0\nP5 Plans de Riumors i Fortià Camp d’ordi 0(2) 0 0\nP6 Plans de Riumors i Fortià Camp de blat 5 4 4\n(1) Postes tardanes, efectuades al llarg del mes de juny, i que acaben tenint ous infèrtils.\n(2) Parella que mig construeix un niu, manté actituds territorials però que no acaba fent posta.\nLa principal novetat d’aquesta temporada la trobem en el protocol a seguir una vegada s’ha localitzat un niu i s’ha fet la sega, i que ha consistit en posar un tancat metàl·lic tot al voltant de la nierada per evitar l’entrada de predadors. Recordem que als darrers anys ha estat un autèntic malson l’acció de senglars i guineus que acabaven devorant la llocada una vegada ja s’havia fet tot l’esforç de protegir el rodal on era el niu. Aquestes tanques, fetes amb peces de reixa d’aproximadament 1,20 m de costat formant en el seu conjunt una estructura hexagonal que envolta el niu, han estat amablement cedides per l’empresa Birding Natura –qui ha comptat alhora amb el suport financer d’Endesa–, entitat que ja porta dos anys experimentant aquesta estratègia a les terres de Lleida i en d’altres indrets de la Península amb un notable èxit.\nPrimera tanca instal.lada -amb l’ajut del cos d’Agents Rurals- a l’Empordà, el 10 de juny de 2017, al niu P3. L’efectivitat del sistema es constataria setmanes més tard amb l’envolat dels 4 polls existents.\nUn altre aspecte a destacar és que de les 6 parelles localitzades als ambients de plana agrícola, només 2 han acabat envolant polls –4 cadascuna–, malgrat que en cap cas la raó ha estat l’acció dels predadors, les intervencions antròpiques ni tampoc una mala gestió. Ans al contrari, en un cas s’ha tractat d’una parella al terme de Riumors que va començar a bastir el niu però que per raons que desconeixem no el va completar, i en els altres 3 casos han esdevingut postes extremadament tardanes fetes al mes de juny -si bé ja ens havíem trobat altres exercicis amb aquesta mena de postes, mai era en més d’un niu per any, de manera que la dada del 50% de postes tardanes resulta un fet del tot extraordinari.\nTambé és rellevant la no localització de cap cendrós nidificant al sector de terraprims i aspres –i concretament als vessants de la serra de l’Albera, al terme de Sant Climent Sescebes–, on recordem que d’ençà l’any 2009 s’hi establia una parella en ambients de vegetació natural i de creixement espontani, ja fos en comunitat de garric o bé al bell mig d’unes bardisses. Per contra, hem vist una significativa presència d’exemplars a la garriga d’Avinyonet-Vilanant, malgrat que no semblaria haver-hi nidificat cap parella. Recordem que la darrera vegada que el cendrós s’establí en aquest lloc fou l’any 2012, quan a finals de juliol un incendi arrasà tota la zona i milers d’hectàrees de la comarca ja al llindar amb la Catalunya Nord.\nPer contra, els dos nius on els ous han eclosionat i s’hi han pogut posar tanques per preservar la llocada han evolucionat correctament, de manera que han acabat envolant-s’hi els 4 polls que hi havia en cadascun d’ells. L’adaptació d’adults i joves a aquesta mena d’estructura aliena ha estat sorprenent, de tal forma que en cap cas ha afectat a l’evolució de la llocada més enllà de l’adient protecció que els hi ha atorgat enfront de possibles depredadors.\nNiu P6 el dia de la sega del camp, quan també s’hi instal.là la tanca protectora. Els 4 polls acabararien volant sense problemes al cap d’unes setmanes.\nFins a 6 parelles d’esparver cendrós s’han localitzat aquest 2018 a la comarca de l’Alt Empordà –i per extensió, al conjunt de les comarques de Girona–, de les quals 5 eren en sectors de plana agrícola i 1 en hàbitat de garriga. Malgrat aquesta xifra prou òptima, només 1 parella ha aconseguit envolar 4 polls, ja que la resta de les parelles o bé no han arribat a fer niu (és el cas de la parella establerta en garriga) o bé la posta ha estat inviable, s’ha perdut o ja ni s’ha fet malgrat haver construït niu.\nNidificació i èxit reproductor de l’esparver cendrós a la zona de l’Empordà l’any 2018.\nP1 Plans de Riumors i Fortià Camp de blat – 0 0\nP2 Plans entre l’Armentera i Viladamat Camp d’ordi – 4 4\nP3 Plans entre l’Armentera i Viladamat Camp de civada 4 0 0\nP4 Plans de Riumors i Fortià Camp de blat 0(1) 0 0\nP5 Plans entre l’Armentera i Viladamat Camp d’ordi 4 0 0\nTotal plana agrícola\n(1) Parella que mig construeix un niu, manté actituds territorials, però que no acaba fent posta.\nL’aspecte més significatiu aquest 2018 ha estat el fet que de les 5 parelles localitzades als ambients de plana agrícola, només 1 ha envolant els polls –4 individus–, malgrat que en cap de les altres 4 parelles la raó del fracàs el puguem atribuir a l’actuació humana ni a la presència de predadors. Així doncs, en dos casos la posta ha estat feta amb tota normalitat al llarg del mes de maig, i tot i això la posta ha esdevingut finalment inviable (podem trobar l’explicació d’aquest fet a les nombroses tempestes de tarda que aquesta primavera hi ha hagut a la comarca?). Tanmateix en els altres dos casos el motiu del fracàs sembla que es pot assignar a nidificacions tardanes –mes de juny–, tot i que les parelles ja es trobaven territorialment establertes al mes de maig. Fins i tot en una parella, aquesta arribà a construir el niu però no pas a fer-hi la posta.\nTambé és rellevant la localització d’una parella amb actituds territorials i de clara nidificació a la garriga d’Avinyonet-Vilanant, malgrat que semblaria que finalment no s’hi ha reproduït. En aquest sentit la femella no es movia de la zona, el mascle li aportava presa, cridaven en atansar-nos al sector … però en cap moment hem observat la femella portar cap presa a un possible niu ni tampoc hem vist joves volant a mitjans de juliol, quan aquests ja haurien de ser ben visibles. Recordem que l’any 2017 ens succeí una situació semblant en veure voltar per la zona una parella, malgrat que tampoc arribàrem a veure signes evidents de nidificació. Esmentem que la darrera vegada que el cendrós s’establí de manera fefaent en aquest lloc fou l’any 2012, quan a finals de juliol un incendi arrasà tota la zona i milers d’hectàrees de la comarca.\nEsmentem ja per últim que un altre fet destacable ha estat la no localització de cap cendrós nidificant al sector de terraprims i aspres –i concretament als vessants de la serra de l’Albera, al t.m. de Sant Climent Sescebes–, on recordem que d’ençà l’any 2009 i fins el 2016 s’hi establia una parella en ambients de vegetació de creixement espontani, ja fos en comunitat de garric o bé al bell mig de bardisses.\nNiu P2 -al municipi de Ventalló- el dia de la sega, quan s’hi posà la tanca protectora tot volt. Els 4 polls que hi havia dins són els únics joves d’esparver cendrós que aquest 2018 s’han envolat a la comarca.\nL’any 2019 s’han localitzat un total de 5 parelles d’esparver cendrós a la zona de l’Empordà, totes en espais agrícoles i aprofitant els cultius de cereals d’hivern (blat i civada). Amb tot, el nombre de llocades que finalment han reeixit ha estat de només dues, amb una xifra final de 6 polls envolats. A les zones de garriga, i concretament a la garriga d’Avinyonet-Vilanant, creiem que cap parella s’hi ha arribat a establir com a nidificant malgrat que són diversos els exemplars que hi voltaven en plena època reproductora.\nNidificació i èxit reproductor de l’esparver cendrós a la zona de l’Empordà l’any 2019.\nP1 Plans entre l’Armentera i Viladamat Camp de civada 4 0 0\nP2 Plans entre l’Armentera i Viladamat Camp de civada 5 0 0\nP3 Plans entre l’Armentera i Viladamat Camp de blat – 5 4\nP4 Plans entre l’Armentera i Viladamat Camp de blat 3 3 0\nP5 Plans entre l’Armentera i Viladamat Camp de civada 4 2 2\nUn dels aspectes més significatius d’aquest 2019 als ambients de plana agrícola ha estat la gran variabilitat fenològica. Així, mentre la primera de les postes –P1– es localitzà ja el dia 5 de maig, en el darrer dels nius –P5– joves no naixeren fins a primers de juliol –en conseqüència la posta es feu a primers de juny. Esmentem també que 4 dels 5 nius es trobaren en dos camps –2 nius en cadascun dels sembrats–, i que la distància entre els dos nius més extrems d’aquests 4 fou de només 600 m, fet que suposa una gran concentració i proximitat de les parelles.\nPel que fa a la fi d’aquests nierades, en un cas –P1, el més primerenc– el niu es perdé per raons desconegudes un cop ja s’havia segat el camp i salvaguardat el niu –no s’hi varen posar tanques protectores en haver-hi encara ous. En un altre cas –P2– la posta acabà essent infèrtil, fet aquest cada vegada més habitual en els darrers anys. El tercer dels nius –P4– que no han reeixit mereix un comentari a part: aquest niu, amb 3 polls de no pas més de 5 dies d’edat, fou preservat amb tanques protectores abans que se’n fes la sega del camp i com a mesura preventiva enfront de possibles predadors. Els adults, de ben segur pel caràcter invasiu de l’estructura, no baixaren al niu i els polls acabaren morint per inanició o per insolació. Això comportarà que els protocols per la instal·lació de tanques metàl·liques protectores siguin revisats, de manera que en properes temporades (1) no es posaran tanques si els polls no tenen un mínim d’una setmana d’edat i (2) aquestes tanques es retiraran d’immediat si els adults no retornen al niu en un temps màxim de 2 hores.\nCamp de blat on s’hi observa clarament el tros de sembrat que s’ha mantingut al voltant de la zona del niu, així com el tancat metàl·lic de protecció enfront de possibles depredadors (senglars, guineus …) i que envolta la nierada.\nRespecte als dos nius que si que han tirat endavant, a P3, amb 5 polls nascuts, quatre han acabat volant i un cinquè jove es trobà mort per raons que desconeixem a l’interior del tancat, ja molt emplomat i a punt de volar. En el darrer dels nius –P5–, la posta fou de 4 ous, d’on en naixeren dos polls que també acabaren envolant-se.\nNiu P3 amb 5 polls d’entre 10 i 15 dies d’edat. Finalment quatre joves acabaren envolant-se i un cinquè aparegué mort i pràcticament emplomat a l’interior del tancat protector.\nL’any 2020 han estat 6 les parelles d’esparver cendrós que han fet niu a les comarques gironines, totes a la plana agrícola de l’Alt Empordà i ocupant sempre camps de blat. Malgrat que podem considerar aquesta una bona xifra, únicament 2 parelles han pogut tirar endavant la llocada, amb el resultat final de 4 joves envolats (2+2). No debades 2 nius s’han perdut en la fase d’incubació o amb els polls acabats de néixer quan ni tan sols havíem entrat a marcar-lo, un altre niu s’ha perdut quan anaven a segar i ja tenia polls de més d’una setmana, i un quart niu ha anat també a mal borràs quan, un cop ja el camp era segat i al niu s’hi havien posat les tanques, de cop i volta s’ha malmès. Val a dir que en tots els casos podem atribuir la pèrdua gairebé amb tota seguretat a la presència de predadors (senglar, guineu …).\nAfegim també, com ja ha passat en anys anteriors, que a la garriga d’Avinyonet-Vilanant s’hi ha detectat la presència d’una parella amb actituds territorials i de reproducció, però que malgrat això podem gairebé assegurar que no hi ha arribat a fer niu.\nNidificació i èxit reproductor de l’esparver cendrós a la zona de l’Empordà l’any 2020.\nP1 Plans entre l’Armentera i Viladamat Camp de blat – 4 2\nP2 Plans entre l’Armentera i Viladamat Camp de blat – 4 0\nP3 Plans entre Vila-sacra i Fortià Camp de blat – – 0\nP4 Plans de Fortià-Riumors-la Gallinera Camp de blat – – 0\nP5 Plans entre l’Armentera i Viladamat Camp de blat 3 1 mínim 0\nP6 Plans entre l’Armentera i Viladamat Camp de blat 3 3 2\nUn dels aspectes d’aquest 2020 que creiem més destacable és el fer d’haver començat a instal.lar doble tanca en algun dels nius, cosa que s’ha mostrat molt efectiva quan hem de posar la protecció en nierades que encara tenen ous. Tal vegada havíem comprovat la recança de moltes femelles a tornar a entrar al niu un cop les tanques havien estat posades, fet que fins i tot va portar l’any passat a que una parella deixés morir els polls –de pocs dies d’edat– precisament per la temença que els provocava un element prou invasiu com és tota aquella ferramenta al voltant del nial. En aquest sentit, enguany en dos dels nius amb ous o polls just acabats de néixer hem posat doble tanca, i hem constatat com la femella retorna a lloc sense cap mena de dilació. Val a dir que cada tanca té 6 peces, de manera que si en posem dues d’enganxades el nombre és de 12, cosa que fa que el perímetre de la zona protegida on hi ha el niu sigui molt més gran.\nTanca doble instal.lada en un dels nius –P5–, on s’observa el major perímetre al voltant de la posta. Això fa que el retorn de la femella sigui gairebé immediat. Finalment aquest niu, amb polls acabats de néixer, seria predat segurament per una guineu que va aprendre a saltar la tanca.\nUn fet també alliçonador el trobem en un dels nius en el qual, malgrat haver-s’hi ja posat les proteccions, va acabar essent depredat. En aquest sentit volem recordar les experiències que ens han fet arribar companys de Lleida i d’altres punts de la Península, on s’ha comprovat com algunes guineus han après a saltar per damunt dels ferros. En aquests llocs això s’ha intentat evitar mitjançant la col·locació d’una mena d’alces que tomben cap enfora, i que sembla que si que eviten de forma efectiva l’entrada dels predadors.\nLa pèrdua de dos nius en la fase d’incubació i quan ni tan sols havíem entrat al niu per marcar-lo, constata també la vulnerabilitat de les postes i llocades del cendrós en un territori en el qual els senglars hi són cada cop més abundants. En alguns conreus és realment sorprenent el gran nombre de passos que hi trobem quan entrem a buscar els nius, fet que ens indica que la probabilitat que un porc ensopegui amb una posta o llocada davant dels morros és realment elevada.\nPer tot això suara esmentat, de cares a properes campanyes de recerca de nierades de cendrós proposem el següent:\n1r.- Posar tanques tan bon punt es troba el niu, encara que hi hagi ous.\n2n.- Posar tanca doble als nius ja que és molt menys invasiva que una tanca simple, i sembla que no afecta el retorn de la femella (especialment reticents quan tenen ous).\n3r.- Posar a les tanques alces supletòries per evitar l’entrada de les guineus.\nJa per últim comentem un fet sorprenent i que no ens havia passat encara mai, i que ha estat la presència de 3 nius en un mateix conreu, amb una separació entre ells de no pas més de 80 m. És precisament en aquest camp on han prosperat els dos nius que han reeixit aquest 2020 a l’Empordà, amb 2 joves envolats a cadascun.\nNiu P1 el dia que s’entrà per marcar-lo. Una setmana més tard, el jorn de la sega, només hi trobàrem 3 polls. Finalment quan aquests ja havien de volar, es localitzà un jove mort al bell mig del camp segat. Del total de 4 esparvers nascuts, doncs, només 2 s’acabaren envolant.


Obligada missió | Rondaller\n4 Març 2017 · by rondaller\t· in El detall, Troballes artístiques, Vallès Oriental.\t·\nL’adoctrinament és sistemàticament practicat des que el primer ésser humà té ús de raó. Penseu si no, en els mítings polítics. Als qui treballeu en una gran empresa, no us han obligat a escoltar arengues del director general? I, què fan els dirigents religiosos? Cadascú escombra cap a casa intentant convèncer que la seva veritat és la que val. M’equivoco?\nBé, doncs, allà pels temps de les cascàrries (és a dir, al segle XIV), Vicenç Ferrer també ho feia. Sota el nom de ‘santes missions’, es convocava la feligresia i, durant uns dies, hi havia un non-stop proselitista. Aquests actes van tenir lloc fins no fa tant.\nS’utilitzava tot el que ara en diríem eines de màrqueting. Primer ho anunciava el bisbe. Seguidament es presentaven uns missioners -o delegats, vaja- i entre rosaris, sermons, càntics, confessions, processons i comunions, passava el temps.\nNaturalment, sempre hi havia l’amenaça de les calderes on et rostiries si et plantejaves qualsevol altra alternativa.\nQuan, després de la guerra civil, va guanyar qui va guanyar, aquestes ‘missions’ van venir molt bé als dirigents, qui les utilitzaren perquè ningú s’esgarriés. Així que els vilatans es veien obertament obligats a assistir de la mà dels poders polítics i militars. Al final, es publicava una nota de premsa destacant l’entusiasme popular i les massives conversions.\nPer aquest motiu, en moltes poblacions trobem unes creus amb la inscripció -sempre en castellà- ‘Santa Misión’ i l’any. Generalment no tenen més interès, però la de Vilanova del Vallès és diferent. Té uns interessants aires modernistes. I a més, trobem, no una, sinó tres plaques. La primera correspon a la missió de 1912.\nAl costat, la que va tenir lloc el 1954. I una altra, més que sospitosa, que anuncia que la creu va ser ‘renovada’ el 1939. Potser perquè va quedar destruïda. I, perquè ningú tingui cap mena de dubte, afegeix ‘Año de la victoria’.\nPer si algú no ho té present, el 1939 es va anunciar oficialment que la guerra civil havia acabat i es va batejar amb aquest solemne nom. Per això, durant molts anys, van tenir lloc les inacabables desfilades militars del ‘Día de la Victoria’, típica demostració de poder dels qui guanyen per les armes.\nCuriosament, aquí ja no se’n parla d’aquests actes multitudinaris -almenys no amb aquest nom-. En canvi, és ben actual a països llatinoamericans.\nSituació: Pg. de Santa Quitèria 28, Vilanova del Vallès\n– La Santa Missió, per J. Arasa i Ferrer\n– Les creus de les santes missions: carlespuigferrat.blogspot.com.es\n– Santes missions en l’actualitat: centroculturalrafaelayala.webnode.mx\n– Santa Misión: gregoriofernandezcastanon.com\n– Desfilada de la Victòria: wikiwand.com\n– Santuari de Santa Quitèria\n– Itinerari pel Mogent (tram de Vilanova del Vallès)\n– Itinerari pel Mogent (tram de Montornès del Vallès)\n– La Roca del Vallès\nEtiquetes: 1939, Año de la Victoria, creu, proselitisme, Santa Missió, Vilanova del Vallès\n← Contra la ràbia, pastissets\nUn pont a una altra dimensió →


Casal Ocell Negre: SANT JOAN, LA REVETLLA A LLEIDA!\nSANT JOAN, LA REVETLLA A LLEIDA!\nJa s'acosta la diada nacional dels Països Catalans, la revetlla de Sant Joan.\nEstem preparant una nova edició de la revetlla al Turó de la Seu Vella, amb espais i horaris per a tots els gustos i les edats.\nLa jornada començarà a les 20h al Castell del rei, on hi haurà una gran foguera i danses d'arreu amenitzades per l'Ateneu Popular de Ponent. També hi farà cap la Flama del canigó, vinguda des del mateix cim de la muntanya. A la plaça s'hi podran degustar glopets de vi i ratafia de la zona a és de coca de recapte.\nA les 00h al Parc de Santa Cecília hi haurà la revetlla nocturna amb els concerts de Naraina (rumba de la bona), Mr Freak Ska (ska casolà) i B-Side Collective (vinils del '50, '60 i '70).\nL'espai disposarà de venda de begudes, resopó i banys públics.\nTots els actes són d'assistència gratuïta.\n20H Al Castell del rei: Foguera, danses i Flama del Canigó.\n00H Al Parc de Santa Cecília: Ball amb Naraina, Mr. Freak Ska i B-Side Collective.\nHi haurà servei de barra i banys.\nORGANITZA: Consorci del turó de la Seu Vella de Lleida i Casal Independentista l'Ocell Negre\nCOL·LABORA: Amcs de la Seu Vella, Ateneu Popular de Ponent, Castellers de Lleida, Òmnium Cultural i l'Orfeó Lleidatà\nNaraina: és un grup format el 2004 a Tàrrega, de tendència rumba-rock amb músics procedents de diversos estils. A la rumba, estil que havien practicat en formacions anteriors, li substitueixen la base llatina per un so més contundent i elèctric i una base rítmica que tendeix al rock. Alguns temes els anomenen de rumba’n’bass. Defineixen la seva música com a rumba-rock, encara que també hi ha moments pel funk i el reggae.\nDesprés de gravar la maqueta Patas arriba el 2005, decideixen tornar a l’estudi el 2007 publicant Naraina nano!. Finalment l'any 2010 van treure l'imprescindible disc Nina.\nMr. Freak Ska: Mr Freak Ska és l’aclaridor pseudònim darrera el qual s’amaga la carrera en solitari de l’original rudeboy mataroní Jaume Cuadrada, membre fundador de la banda d’ska i reggae The Cabrians i impulsor de projectes de l’escena jamaicana catalana com Flight 404, The Dollars… Mr Freak Ska s’enmiralla en artistes nordamericans de la tercera onada de l’ska com Chris Murray o Victor Ruggiero.\nMataró no és el Bronx i el litoral de Sant Simó a el Callao queda lluny de Santa Monica i de Long Beach de Los Angeles a Califòrnia. És per això que l’altre puntal del projecte neix del pòsit cultural que et dona haver viscut el darrer quart del segle XX al litoral mediterrani català: artistes com Pere Tàpies o La Trinca, passats per la batedora oldies jamaicana, són fonaments claus per entendre l’obra.\nSka Casolà (2011), és el seu primer disc en solitari i el que bé podria ser el primer disc en català del gènere ‘cançó d’autor sincopada’.\nB-Side Collective: és un col·lectiu que neix amb l’afany de retornar la cultura musical dels anys 50’, 60’ i 70’ a la ciutat de Lleida. Amb l’objectiu de fer ballar al seu públic, aquests amants i col·leccionistes de singles i discs, s’atreveixen amb múltiples i dispars estils (soul, rythm&blues, rock, surf, garage, ye-yé, ska...). Això sí, amb un element en comú: exclusivament en vinil.\nEls cinc membres del col·lectiu han viscut diferents experiències en el món de la música i la cultura. Amb la creació de B-Sides Collective pretenen recuperar la gloriosa època nocturna que la ciutat va viure anys enrera.\nUna autèntica alternativa a la nit lleidatana per a melòmans i amants dels sons més purs i underground.\nB-Sides Collective són: Sr.Oró, Uri Roots, Jordi & Su Rockin’, Jr.Wölf i Gerry de la Bomba.\n. Actes, Revetlles Sant Joan


enero 2019 – Página 6 – LA VEU D'ONDARA\nCLOENDA DE LES JORNADES DE TECNIFICACIÓ DE L’ESCOLA MUNICIPAL DE FUTBOL D’ONDARA\nEl passat divendres 4 de gener es va celebrar la cloenda de les Jornades de tecnificació de l’Escola Municipal de Futbol d’Ondara. Aquestes jornades van reunir 25 alumnes durant 5 dies d’aquestes vacances de Nadal. Els entrenadors Inma Llompart, Paula Larrosa, Jaume Valero i Borja Serrano van ser els responsables d’aquestes jornades, on el fred matiner va ser un dels punts però que no va suposar cap problema ja que les ganes dels jugadors eren superiors a les baixes temperatures. Tres entrenaments diaris, amb parada per l’esmorzar (preparat per Ricardo de Sport Bar) va ser la dinàmica diària.\nEl lliurament de diplomes de participació va ser realitzat per la Regidora d’Esports d’Ondara, Mar Chesa.\nLA REGIDORIA DE FESTES I TRADICIONS GUARNEIX LA PLAÇA DEL PAÍS VALENCIÀ PER A REBRE ELS PATGES REIALS EN LA TRADICIONAL ARREPLEGADA DE CARTES DELS XIQUETS I XIQUETES D’ONDARA\nOndara, 04.01.19. La Regidoria de Festes i Tradicions de l’Ajuntament d’Ondara, dirigida per Mª Carmen Velázquez, va organitzar ahir dijous 3 de gener la visita dels Emissaris dels Reis Mags a Ondara, per a arreplegar les cartes dels xiquets i xiquetes dirigides a Ses Majestats, els Reis Mags d’Orient, prèviament a la seua arribada en la Cavalcada, que tindrà lloc demà dissabte 5 de gener.\nLa visita d’ahir va tindre lloc a la Plaça del País Valencià, que prèviament havia sigut guarnida per a aquest acte per la Regidoria de Festes i Tradicions. Al costat de l’arbre de Nadal (decorat pels xiquets i xiquetes de l’Escola Marjals), els Emissaris (que van estar acompanyats musicalment per d’Ondara Colla de Dolçaines i Tabals) van rebre tota la gent del poble que va voler entregar la seua carta per als Reis Mags. Van ser moltes les famílies d’Ondara que van participar en aquest acte nadalenc, en el que van col·laborar també els Júniors MD Ondara.\nRespecte a la Cavalcada de Reis Mags d’Ondara, tindrà lloc demà dissabte 5 de gener de 2019, organitzada per la Regidoria de Festes i Tradicions de l’Ajuntament d’Ondara. Començarà a les 18:00 hores i mantindrà l’itinerari dut a terme des de 2016. Les carrosses passaran per la travessia de l’antiga nacional. L’eixida serà des del Centre Social. A l’interior del Prado estarà muntat el Portal de Betlem. Els Reis Mags adoraran el xiquet Jesús i, posteriorment, atendran tots els xiquets i xiquetes d’Ondara.\nLa gran cavalcada inclourà música i, entre altres animacions, destacaran com a novetat les ballarines amb ales de llum; àngels de llum, i la gran estrela d’orient. La Cavalcada comptarà amb la participació, entre altres, dels quintos de 2019, l’Associació del Crist, Comissió de la Soledat 2019, els júniors MD d’Ondara, actors de La Passió, el grup de ball de l’Escola de Gimnàstica Rítmica d’Ondara, així com amb la Unió Musical d’Ondara; d’Ondara Colla de Dolçaines i Tabals; la xaranga “Cachorras Band” i amb grup de percussió Ondarattack.\nXIQUETS I XIQUETES GAUDEIXEN DEL PEKEMUSICAL DEL NADAL, CELEBRAT A L’AUDITORI MUNICIPAL D’ONDARA\nOndara, 03.01.18. Dissabte passat 29 de desembre es va celebrar a l’Auditori Municipal d’Ondara el Pekemusical del Nadal de Pekebaila, organitzat per la Regidoria de Cultura de l’Ajuntament d’Ondara (que dirigeix Raquel Mengual).\nUn entranyable musical nadalenc que va fer gaudir als xiquets i xiquetes assistents, amb música en directe, balls i personatges d’animació (el Grinch, personatges de Frozen, Pinotxo, elfs, entre altres…). Unes tres-centes persones van assistir a aquest espectacle dirigit a les famílies, que va aconseguir divertir i emocionar els assistents.


Història de la ecoxarxa del Montseny\nLa xarxa EcoSeny va començar a ser pensada al novembre del 2008, en tornar una usuària de Centre Amèrica i comentar a altres amigues de la regió la voluntat de fer un projecte d'Ecovil·la com els vists allà.\nMés endavant, altres amics de la regió, van suggerir que, donada la falta de disponibilitat d'un espai suficientment gran i amb les característiques per a fer una ecovil·la, i donada l'abrupta orografia de la regió, més que pensar en una ecovil·la en un únic lloc seria més apropiat pensar en una eco-xarxa que unís les moltes cases, individus, famílies, productors o centres alternatius presents a la regió.\nUn primer grup d'unes 5 persones van fer una primera reunió per a organitzar aquestes idees, i al desembre es va fer la primera convocatòria per a la creació d'una eco xarxa a la regió.\nA la reunió del dia 4 de gener del 2009 es va presentar la proposta, i un grup d'unes 25 persones va decidir iniciar l'Eco Xarxa del Montseny, i una forma de registre de l'intercanvi regional: l'EcoSeny.\nDes d'aleshores s'ha dut a terme una gran fira, on van participar unes 500 persones i es van inscriure 50 usuaris, totalitzant-ne 70.\nLa xarxa ha estat notícia a mitjans de comunicació alternatius i corporatius, ha inspirat la creació de dues noves xarxes a La Bisbal i a Segòvia. Compte actualment (maig 2009) amb 80 usuaris, ha consolidat el sistema de moneda en format físic o paper, i inicia la ideació de la moneda virtual; també ha iniciat la creació de la Central de Compres i de la Cooperativa de Producció, i comencem a buscar una masia per organitzar una casa o ecovil·la de l'EcoXarxa.


Última oportunitat per reviure la nostàlgia del cinema Modern - Diari de Girona\nÚltima oportunitat per reviure la nostàlgia del cinema Modern\nL'Ajuntament preveu que les obres que han de convertir-lo en centre d'indústries culturals ja estiguin en marxa el segon trimestre de 2019\nlaura fanals girona 21.05.2018 | 09:42\nTrepitjar el que queda de l'antic cinema Modern és tot un exercici de nostàlgia, retornar a un passat en què la llanterna de l'acomodador il·luminava les sales de cinema, les butaques eren de fusta i no es venien crispetes ni hi havia diners per comprar-ne. Per a molts gironins, Temps de Flors suposa l'ocasió perfecta per entrar un cop més en aquest edifici gairebé en ruïnes on sembla que el temps no hagi transcorregut des de fa dècades. Aquesta vegada, la cuinera Iolanda Bustos, juntament amb Marc Grañén i Ignacio de Juan, han estat els encarregats de decorar l'espai principal, que convida a asseure's a una gran taula on les flors i les plantes són les protagonistes.\nAquest any, però, podria ser l'últim en què l'antic cinema s'engalanés per la mostra floral, ja que l'Ajuntament ha anunciat un ambiciós projecte de reforma que ha de reconvertir aquest espai en un centre d'indústries culturals. La previsió del consistori, que ja ha rebut una subvenció europea, és que els treballs es puguin començar el segon trimestre de l'any que ve. Per tant, si no hi ha entrebancs, per Temps de Flors de 2019 les obres de reforma ja han d'estar en marxa.\nCarmen Gallego, Esperanza Ramírez i Dolors Fernández són tres amigues que ahir al matí visitaven l'antic cinema i recordaven les tardes que hi havien passat de jovenetes. «Pujaves les escales i arribaves al galliner, que era més barat... i allà a la dreta hi penjaven els cartells... en aquells moments ja ens semblava antic, o sigui que imagina't ara! Ens sap greu que estigui tan deixat», explicaven. Per a totes tres, el cinema està pràcticament igual però amb una diferència: costa recordar-lo amb la llum que impregna la sala actualment, ja que no té sostre.\nAmics de l´Aquarel·la Exposició al vestíbul de La Mercè. Girona\nLa pluja malmet un muntatge al Jardí de la Infància. Girona\nEl PP demana que es retirin les creus de l´Onyar. Girona


Arnica Montana planta tallada 50 gr.\n> Herbolari>Plantes Medicinals>Arnica Montana planta tallada 50 grams\nArnica Montana planta tallada 50 grams\nPreu de 50 grmos de planta tallada\nL'àrnica és una herba vivaç, de rizoma rastrer i tija erecte, ramificat i glanduloso, en el àpex apareix una caparró de flors grogues. És una herba que es cria en prats i boscos de coníferes més o menys humits, preferentment en terrenys descalcificats. A la Península es pot trobar al llarg dels Pirineus, a les muntanyes gallegues i per tota la Serralada Cantàbrica. És una espècie molt apreciada en els pobles de muntanya per les seves propietats curatives. En alguns pobles es fuma en pipa o s'aspira en forma de rap


“Els antiplats” d’Andreu Carulla | Fundació Lluís Coromina\n“Els antiplats” d’Andreu Carulla\nTreballar al costat d’un homenot inquiet, vital, creatiu i apassionat éssempre motiu de satisfacció i, com no, de contagi positiu. El talent i el treball constant d’aquesta banyolí – català que comença a traspassar fronteres no deixa ningú indiferent. Per aquesta raó, el restaurant El Celler de Can Roca de Girona, que està esdevenint el nou elbulli amb segell propi, es va fixar en ell per introduir-lo en el seu ecosistema creatiu. El resultat ha esdevingut una sèrie d’ “antiplats” que són part del complexa mecanisme de producció simbòlica de la nova cuina contemporània. Còdols de riu que són suport i, alhora, signe distintiu d’un restaurant i d’una família; fanalets que embolcallen la llum platònica de la creativitat del menjar, mentre exhibeixen una epidermis en forma de globus terraqui o, per arrodonir-ho -mai millor dit- un memorable gol de Messi, no apte per merengues, en forma de dolç i sucat per un audiovisual. Plats o antiplats que es barregen amb prototips mai realitzats es barregen en aquesta exposició. La primera d’aquestes característiques de l’autor.\nI a tot això hi sumem una nova línia de creació, on el pa es converteix en una làmpadp>a toba. Per tant, es posa de manifest com la mixtura entre Art, disseny industrial i enginyeria es poden fusionar a la perfecció amb ments preclares com les d’Andreu Carulla. És quan dormo que hi veig clar, proclama el poeta J.V.Foix en el seus melanconiosos mots. Carulla fa poesia manufacturada amb precisió artesanal, retrofuturisme d’anticipació i, com no, reconsidera el concepte “Plat”. Ja no és només un espai rodó i planer. Potser remirant cap als nostres ancestres de fa milions d’anys, aquest artefacte es desintegra per tornar-se a refer de mil maneres: menys o igual de funcional però infinitament més creatiu. Els antiplats, com si d’un grup de música es tractès, ens permeten el luxe de mimar les nostres pupil·les i jugar amb els volums i els sentits, com els menuts, deixant un xic de banda la funcionalitat també sempre inherent. Com no!\nRicard Planas Camps, crític d’art\nmés informació: www.bonart.cat