Félix Fénéon, precursor de Twitter\nL’Avenç acaba de publicar Notícies de tres ratlles, de Félix Fénéon (1861-1944) en traducció de Joan-Lluís LLuís. Precursor de Twitter, Fénéon va fer de l’avorrida recopilació de notícies breus un exercici estètico-polític.\nL’Avenç acaba de publicar Notícies de tres ratlles, de Félix Fénéon (1861-1944) en traducció de Joan-Lluís Lluís. Precursor de Twitter, Fénéon va fer de l’avorrida recopilació de notícies breus un exercici estètico-polític. L’autor francès va crear involuntàriament un gènere. La notícia de tres ratlles és un objecte literari no identificat que Joan Lluís Lluís, en un article publicat a L’Avenç i a Núvol, no dubta a qualificar d’autèntics “haikus periodístics”: és a dir, notícies breus, de tres ratlles d’extensió, que Fénéon és capaç de convertir en obra literària i, potser fins i tot, en una obra de subversió política.\nAmb motiu de la publicació de Notícies de tres ratlles, Núvol i L’Avenç convoquen un concurs i una festa. Ja és oberta la convocatòria del premi Fénélon a la millor notícia de tres ratlles. Si voleu saber llegir notícies de tres ratlles, vet aquí alguns exemples signats pel mateix Fénéon.\nEl fotògraf Joachim Berthoud no aconseguia consolar-se de la mort de la seva dona. S’ha matat a Fontenay-sous-Bois.\n«Si el meu candidat fracassa, em mato» havia declarat el Sr. Bellavoine, de Fresquienne. S’ha matat.\nEl dunkerquès Scheid ha disparat tres vegades contra la seva dona. Com que fallava repetidament ha apuntat la seva sogra: l’encertà.\nA l’arribada a Marsella de l’exprés de París detingueren el fogoner, home funest per als paquets postals.\nEl Sr. Cocuse, sexagenari, ha estat aixafat, prop d’Arnay-le-Duc, per un automòbil que no s’ha tornat a deixar veure.\nLouis Lamarre no tenia ni feina ni casa, només alguns rals. Comprà, en una drogueria de Saint-Denis, un litre de petroli, i se’l begué.\nA davant de 15.000 nimesos, sis braus esbudellaren set modestos cavalls i foren acoltellats pels matadors Conejito i Bombita Chico.\nA l’estació de Mâcon, Mouroux tingué les cames tallades per una màquina. «Mireu els meus peus a la via!» digué, i es desmaià.\nAmb una forca de quatre puntes, el llaurador David, de Courtemaux, ha matat la seva dona de la qual pensava, equivocant-se, que era infidel.\nA Menzeldjémil (Tunísia), la Sra. Chassoux, esposa d’un comandant, hagués estat assassinada, però la seva cotilla aturà el ganivet.\nEl rellotger de Saint-Étienne Jallat jutjà que la seva filla (de 19 anys) era massa poc austera. La matà. Cal dir que encara li queden onze fills.\nEmpentat per la pietat convulsa d’un pelegrí de Lourdes, Monsenyor Turinaz s’ha ferit a la cara i la cuixa amb la seva custòdia.\nAquells que vulguin participar al premi Fénéon de Notícies de tres ratlles poden enviar la seva proposta per correu electrònic a info@nuvol.com. Cada participant podrà presentar fins a deu ‘Notícies de tres frases’, adjuntant un telèfon de contacte, un compte de twitter, cas que en tingui, i una fotografia abans del dilluns 22 d’octubre a les 17h 14. El jurat, que serà anunciat pròximament, concedirà un únic premi, que consistirà en una subscripció a la revista L’Avenç per un any.\nL’Avenç i Núvol donaran a conèixer el veredicte el dia de la presentació de Notícies de tres ratlles, que tindrà lloc el dimecres 24 d’octubre (no hi ha partit del Barça), a les 19:30 h a la llibreria La Central del carrer Mallorca. Ni l’autor ni els seus amics no hi seran presents, però ja han confirmat la seva participació alguns escriptors Lluís-Anton Baulenas, Marina Espasa, Joan Lluís-Lluís, Jordi Nopca i Susanna Rafart. També hi seran, en esperit, Jordi Puntí i Josep M. Fonalleras. Tots ells han escrit notícies de tres ratlles especialment per a l’ocasió.\nAprofitem l’avinentesa per convidar-vos, estimats autors i lectors de Núvol, a escriure les vostres pròpies “Notícies de tres ratlles”: és a dir, us invitem a fer el mateix exercici literari que va fer Félix Fénéon ara fa un segle, i a partir d’un fet divers (extret dels mitjans o, per què no?, de la vostra imaginació), escriure (i venir a llegir en veu alta) les vostres “notícies de tres ratlles”.


Ermita de Sant Isidre de Beneixama - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEntitat territorial administrativa Beneixama (Alt Vinalopó)\n38° 43′ 12″ N, 0° 46′ 42″ O / 38.72°N,0.77842°O / 38.72; -0.77842Coord.: 38° 43′ 12″ N, 0° 46′ 42″ O / 38.72°N,0.77842°O / 38.72; -0.77842\nRomeria, fira i activitats tradicionals al mes de Maig.\nL'Ermita de Sant Isidre és al cim de la Talaieta, un paratge al poble de Beneixama.\nArquitectònicament no té massa interès, però el lloc on està permet la contemplació d'unes vistes immillorables de la vall de Beneixama i dels pobles de la rodalia com a vista d'ocell. Va ser construïda a la mitjania del segle xx. Al seu interior hi ha la imatge de Sant Isidre, patró dels llauradors castellans. El dia del sant se celebra una romeria des de Beneixama fins a l'ermita, a més d'una petita fira i diverses activitats tradicionals. La comparsa de llauradors de Beneixama hi participa activament des de fa molts anys.\nCal esmentar, però, que els sants protectors tradicionals valencians són els Santets de la Pedra (Sant Abdó i Sant Senent, també coneguts com a Sant Nin i Sant Non en el refrany "Sant Nin i Sant Non, els santets de la Pedra són"). A la mateixa comarca de la Vall de Biar hi ha dues ermites on es veneren: l'ermita dels Sants de la Pedra de Biar, d'estil gòtic reconquesta i l'ermita de Sant Bertomeu, reconstruïda sobre les restes del castell d'Almisrà, al Camp de Mirra.\nL'advocació de Sant Isidre a terres de Beneixama té a veure amb els primers moments de la dictadura franquista i els seus intents uniformitzadors. Avui dia, però, aquesta veneració ha esdevingut "intocable" entre els seus incondicionals.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Ermita_de_Sant_Isidre_de_Beneixama&oldid=25525468»\nEsglésies de l'Alt Vinalopó\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 27 nov 2020 a les 00:59.


El president del Consell Comarcal, Josep Jo, retreu a les elèctriques la manca d’inversions al Maresme - Ràdio Premià de Mar\nEl president del Consell Comarcal, Josep Jo, retreu a les elèctriques la manca d’inversions al Maresme\nEl retard en la reparació de les línies elèctriques a l’Alt Maresme després de la tempesta de neu de dilluns provoca greus problemes, especialment en les urbanitzacions. El president del Consell Comarcal, Josep Jo, ha retret a les empreses elèctriques la manca d’inversions que han portat a aquesta situació. Jo considera que l’arribada de generadors és una solució molt a precari.\nLes urbanitzacions de la zona nord del Maresme que han patit les pitjors conseqüències del temporal de neu i vent de dilluns passat van començar ahir a rebre els generadors que els han de tornar un subministrament elèctric que fa quatre dies que no tenen. Segons informa avui El Punt, tot i la distribució dels grups electrògens als nuclis de Sant Cebrià de Vallalta i Tordera, ahir a la tarda encara quedaven força zones a les fosques.\nEl president del Consell Comarcal del Maresme, Josep Jo, ha retret a les companyies elèctriques la manca d’inversions que han portat a la situació actual. Ho ha fet en declaracions a COM Ràdio.\nTot i la distribució de generadors, Josep Jo considera que aquesta és una solució molt a precari i que podria dificultar més la situació si tornés a nevar.\nEls casos més greus són els de la urbanització Fonts del Montnegre de Sant Iscle de Vallalta i Tordera Parc, que avui ja farà cinc dies que no tenen llum. Els veïns de les zones afectades han assegurat al Punt que ja no poden aguantar més la situació.\nEl Consell Comarcal crea una Oficina d’Intermediació Hipotecària\nPremià de Mar, entre els destinataris de les ajudes de Madrid pels estralls del Glòria\nBe the first to comment on "El president del Consell Comarcal, Josep Jo, retreu a les elèctriques la manca d’inversions al Maresme"


El Govern presenta a Lleida un procés participatiu sobre valors i civisme\n© Joan Santacana i Jaume Forés, ahir, a Lleida.\nEl departament de Treball va presentar ahir a Lleida un procés participatiu sobre civisme i convivència que busca conèixer els actuals valors de la societat catalana i quins es vol canviar i tenir en un futur. “El resultat ha de ser la base per a les línies d’acció i les polítiques del Govern”, va apuntar Jaume Forés, responsable del programa de Civisme i Valors. L’acte va comptar amb Francesc Iglesias, secretari d’Afers Socials i Famílies, i amb Joan Santacana, responsable del departament a Lleida. La iniciativa compta amb trenta-vuit sessions a vint-i-set localitats que van arrancar ahir a Vic i que continuaran avui a Balaguer.\nSerà a les 18.30 hores, al centre cívic del carrer Miracle. A les comarques lleidatanes també estan programades a la Seu, Tàrrega, Lleida i Vielha. L’objectiu d’aquestes sessions, en les quals està previst que participin 2.000 persones, és treballar els punts febles i forts dels valors actuals i saber quins vol la ciutadania incorporar com a base d’un nou país.\nEls resultats d’aquest procés participatiu estaran al febrer i l’objectiu és iniciar a l’abril una enquesta i crear un observatori perquè, de tot plegat, se n’extregui una radiografia que es converteixi en la base de l’acció de govern.


Fecotur celebra la seva primera Gala de Socis\n07/11/2018 Societat - Carlos Ribas\nVentura Puig i Toni Bachiller, dinamitzador comercial i president de Fecotur, respectivament.\nL'associació Palamós celebra avui la seva primera Gala de Socis. Aquesta trobada del teixit comercial de Palamós té un doble objectiu. Per una banda, reconèixer els establiments més antics de la vila i, per l'altra, la solidaritat. En el decurs de l'acte s'entregaran a entitats benèfiques els diners recaptats en les diferents campanyes comercials que s'han fet aquest any amb caràcter solidari. La gala es fa a tres quarts de nou del vespre a La Gorga.\nL'Associació pel Foment Empresarial del Comerç i el Turisme de Palamós, Fecotur, celebra la seva primera gran festa d'associats. Una gala en la què s'atorgaran guardons a establiments, premis i, sobretot, que servirà per a lliurar els donatius recaptats al llarg de l'any a benefici de projectes socials locals. Fecotur treballa des de fa temps per donar una dimensió social i solidària a les seves activitats. Una part dels beneficis de les campanyes comercials que organitza tenen des fa temps aquest destí. Aquest passat estiu va donar un pas més amb un acord per impulsar la iniciativa 'Estiu Solidari', conjuntament amb La Caixa. Es tractava que una part de les comissions generades pels datàfons que el comerç de Palamós contracta a aquesta entitat financera, per fer les operacions amb targeta de crèdit, es destinin a projectes d'obra social. Toni Bachiller és el president de Fecotur.\nDurant la gala d'avui s'atorgaran doncs ajuts a projectes socials de les entitats Vimar, l'Associació Pots, que treballen en l’àmbit de les activitats inclusives per a persones amb discapacitat, i per a Tirites Clown, un col·lectiu de pallasses que fan més agradable l'estada dels nens ingressats a l'hospital de Palamós. En total, s'han recaptat 13.770 euros.\nA banda d'això, la primera Gala de Socis de Fecotur farà diversos reconeixements a establiments associats. En parla Ventura Puig, dinamitzador comercial d'aquesta associació de comerciants de Palamós.\nLa primera Gala de Socis de Fecotur es fa avui a tres quarts de nou del vespre al Teatre la Gorga. Estarà conduïda per l'actor palamosí Àlex Brull i comptarà amb l'actuació de la formació Impro Night Music.\n20/06/2018 - Societat La Caixa destinarà a projectes socials una part de les comissions que cobra al comerç de Palamós


Ajuda’ns a jugar a la Lliga EBA - Diari de Sant Adrià\nAjuda’ns a jugar a la Lliga EBA\n4/7/2016.- La campanya de mecentage engegada pel club no ha tingut els resultats esperats i l’entitat segueix necessitant un major capital per afrontar amb garanties el repte de jugar a EBA.\nL’objectiu de la campanya de micro-mecenatge es donar una empenta econòmica al pressupost del club. L’ascens a la lliga EBA no perilla però les exigències d’una competició nacional obliguen l’Ubsa a buscar recursos per afrontar amb garanties el salt de categoria.\nEl termini per presentar tota la documentació i abonar l’aval exigit per la Federación Española de Baloncesto acaba el proper 12 de juliol. El club espera que la gent s’animi a col.laborar en un projecte que portarà bàsquet de qualitat a la ciutat però que passa per poder incrementar el pressupost actual.\nDes del club també segueixen treballant per poder comptar amb col.laboracions d’empreses i patrocinador ja sigui a nivell de club o amb publicitat a l’equipació.\nAquestes són les dades que el club posa a disposició de tots els interessats:\nCAIXABANK: ES64 – 2100 – 8261 – 6022 – 0002 – 6495\nOFICINES UBSA: DILLUNS/DIMECRES/DIVENDRES (18-20 HRS)\nContactes: ubsa2006@gmail.com // www.basquetubsa.com\n**Campanya de micro-mecenatge subjecta a desgravacions fiscals per donació voluntària a Fundació privada -75% IRPF per donacions de particulars fins a 150€ / 40% Impost de Societats per donacions d’empreses-. En tots els partits del Sènior EBA corresponents a la temporada 2016/17 s’exhibirà una pancarta amb els noms i/o fotografies dels donants particulars i els logos de les empreses col.laboradores.\nArticle anteriorCEM Besòs y Marina-Besòs, polideportivos prioritarios para el gobierno local\nArticle següentPle de victòries en el debut a la Donosti Cup


Nou joves de sis països arriben a Balears per participar en projectes de voluntariat europeu d'Erasmus + Joventut impulsats per entitats de les illes\nNou joves provinents de França, Itàlia, el Regne Unit, Àustria, Finlàndia i Geòrgia que han començat un projecte de voluntariat europeu a les Illes Balears participen fins al proper dissabte a Palma en una formació a l’arribada organitzada per la Conselleria de Cutura, Participació i Esports a través de la Direcció General d’Esports i Joventut, en el marc del programa comunitari Erasmus + Joventut. L’objectiu d’aquesta acció formativa és introduir el grup en el país d’acollida, donar-li suport en la seva adaptació cultural a l’entorn i propocionar-li habilitats per realitzar la seva tasca.\nEls voluntaris arribats a les Illes Balears participen en projectes finançats pel Servei Voluntariat Europeu (SVE) del programa Erasmus + i impulsats per les entitats de les Illes Balears Gob Menorca, Institut Municipal d’Educació i Biblioteques de Calvià i Ajuntament de Sant Lluís-Associació Molí d’Abaix. Tots els projectes es perllonguen fins als mesos de la segona meitat de 2018.\nEl director de l'Institut Balear de la Joventut, Joan Ferrà, ha visitat aquest matí la formació per saludar els participants i animar-los en l'inici de la seva nova tasca.\nEls joves voluntaris que participen en aquestes jornades són els darrers de projectes gestionats des del Servei de Voluntariat Europeu d'Erasmus+Joventut, ja que els projectes de voluntariat es passaran a gestionar mitjançant la iniciativa comunitària Cos Europeu de Solidaritat.\nEn qualsevol cas, en els darrers 10 anys, una cinqüentena de joves de les Illes han realitzat voluntariat internacional i han viscut, a través d’aquesta oportunitat de mobilitat internacional, experiències de desenvolupament personal i d’aprenentatge continu d’un alt valor afegit. De la seva banda, 236 voluntaris d’altres països han participat en projectes SVE desenvolupats a les Illes Balears.\nEn l’actualitat, a les Illes Balears hi ha 18 entitats acreditades per acollir i/o enviar voluntaris o per coordinar projectes en aquest àmbit, de les quals 14 estan a Mallorca, dues a Menorca i altres dues a Eivissa.\nAquesta és la tercera vegada que les Illes Balears acullen una formació de voluntariat a l’arribada, reservada per a aquelles comunitats que acullen un mínim de deu voluntaris europeus que coincideixen en les dates d’inici dels seus projectes.


El Govern ja no ho descarta: el territori de Catalunya que pot patir un confinament domiciliari\nEl Govern no descarta un confinament domiciliari al Segrià\nEl conseller diu que la decisió es pren des del Procicat valorant les dades epidemiològiques i l'evolució de la malaltia\nper Redacció dissabte, 11 de juliol 2020 - 17:25h\nEl conseller de Treball, Afers Socials i Famílies, Chakir El Homrani, no descarta un confinament domiciliari al Segrià amb motiu dels rebrots per covid-19 si fos necessari. El conseller ha remès la responsabilitat d'aquesta decisió al Procicat, l'òrgan en què els departaments de Salut i Interior treballen de forma conjunta i on s'avaluen aquest tipus de decisions d'acord amb les dades epidemiològiques i l'evolució de la malaltia.\nLes paraules de Homrani aquest dissabte des de Lleida es contraposen amb les del delegat del Govern a la demarcació, Ramon Farré, que divendres descartava el confinament domiciliari dels habitants de la comarca. «No ens podem permetre que tothom es quedi a casa seva», va assenyalar.\nLleida es prepara\nSalut ha instal·lat una nova carpa a Lleida perquè funcioni com a sala d'espera de persones sospitoses de covid-19 i per fer també proves PCR. S'ha instal·lat al costat del CUAP Prat de la Riba, al carrer Salmeron, que ha quedat tallat al trànsit. La carpa, cedida per la Diputació de Lleida, té uns 200 metres quadrats i una capacitat per a 12 persones, 6 a cadascuna de les 2 àrees sanitàries mòbils que el SEM ha instal·lat dins.\nL'objectiu de la carpa, tal com ha explicat el director del Servei Català de la Salut, Adrià Comella, és reforçar l'atenció de casos de coronavirus a l'Atenció Primària i separar circuits per garantir així la seguretat de pacients que acudeixin al CUAP per altres patologies no relacionades amb la covid-19.\nComella ha explicat que, a més de la carpa instal·lada a l'Hospital Universitari Arnau de Vilanova de Lleida, aquest dissabte entra en funcionament una altra estructura, al CUAP Prat de la Riba, que obre 24 hores. «Garantirà la seguretat dels usuaris perquè hi aniran pacients amb simptomatologia de covid i per tant ens permetrà fer una separació de circuits i deixar el CUAP per pacients amb altres patologies», ha afegit.\nEls Mossos ho reconeixen: el què ha passat aquests dies al Segrià tot i el confinament\nÚltima hora: Nova pujada de les morts per coronavirus a Catalunya\nLleida Govern Català Segrià


Servei d'Orientació Personalitzat-Altres activitats del CEESC\nVols ser formador/a?\nBanner superior agenda\nCàpsulES\t( 3 Activitat)\nCol·lectius professionals\t( 5 Activitat)\nAltres activitats del CEESC\t( 6 Activitat)\n#CEESC20anys\t( 1 Activitat)\nEl Servei d’Orientació Personalitzat vol contribuir a la millora de les possibilitats d’ocupació de les persones, facilitar un major coneixement del mercat laboral i permetre avaluar si es disposa de tot allò que el mercat demana per accedir a la feina, i què pot fer cadascú per augmentar les possibilitats d'aconseguir-la.\nLes entrevistes tenen lloc el primer i tercer dimecres de cada mes. Cada dia hi ha quatre sessions de mitja hora per persona col·legiada, a partir de les 17 hores. En cas que no us pugueu desplaçar, s’atendran consultes per correu electrònic, xat o videoconferència, dins dels horaris marcats.\nEl SOP és un servei gratuït per a col·legiats i col·legiades i té un cost de 40€ per a persones no col·legiades.\nPer reservar una sessió del SOP, ompliu el formulari que trobareu en aquest enllaç.\nInici de l'activitat 20-09-2017 17:00\nFinalització de l'activitat 20-09-2017 19:00\nAragó, 141.143, 4a


Bon debut de Pere Arquillué a La Villarroel | Eloi Falguera\nEloi Falguera. Festival Grec 2018. Barcelona.\nEl Festival Grec ha començat revisitant Václav Havel, amb dues peces emblemàtiques: Audiència i Vernissatge. Dues joies breus, d’uns 45 minuts cadascuna, que alguns qualifiquen de properes al teatre de l’absurd i d’altres d’obres satíriques. En tot cas, són dues belles conegudes dels teatres barcelonins: als anys 90, es van poder gaudir gràcies als muntatges dirigits per Dolors Vilarasau (l’any de les olimpíades) i de Josep Minguell, una mica més tard.\nJosep Julien i Joan Carreras a ‘Audiència’, de Václav Havel. © David Ruano\nAquest cop és Pere Arquillué qui signa la posada en escena a La Villarroel. I ens ofereix un espectacle sòlid i coherent que aconsegueix connectar amb l’espectador sense estridències, llicències ni estripades innecessàries. Arquillué demostra que un bon text es defensa per si sol. Només calen uns bons actors, com és el cas, i honestedat.\nHavel va escriure aquestes dues obres a mitjans dels anys 70, quan ell mateix patia la persecució del règim comunista a l’antiga Txecoslovàquia. Acusat de dissident, va passar per la presó i li van prohibir de publicar les obres. Ara, quaranta anys més tard, revisitant la versió que ens ofereix La Villarroel, un s’adona que malgrat que ens diguin que vivim sota el mantell de la democràcia, les coses no han canviat tant. La por, la pressió, la buidor que viuen els personatges de les dues obres ens recorda la societat europea d’avui dia i, sobretot, el moment actual de la societat catalana.\nLes dues obres tenen com a protagonista l’intel·lectual Vanek, un escriptor de teatre represaliat pel “règim”, un home senzill, però amb principis.\nJosep Julien i Joan Carreras a una escena d”Audiència’, de Václav Havel. © David Ruano\nL’Audiència ens transporta al despatx de l’encarregat d’una fàbrica de cervesa (interpretat per Josep Julien). Un home rude i primari que, per tal de subsistir, s’ha deixat atrapar pel sistema i hi col·labora. Aquest Cerveser ha citat l’intel·lectual Vanek (Joan Carreras) el qual, perseguit i censurat, s’ha vist forçat a aparcar la seva carrera com a dramaturg, per dedicar-se a fer rodolar barrils de cervesa cap al magatzem.\nLa conversa, entre cerveses, d’aquests dos personatges antagònics, se centra en l’intent del Cerveser de dur cap al seu terreny a l’intel·lectual. Es tracta d’una relació entre qui se sap amb la paella pel mànec (la gerra en aquest cas!) i qui no té més remei que acceptar la situació. I així, enmig de situacions grotesques i girs còmics, es va parlant de llistes negres, de censura, de corrupció o de tràfic d’influències. Però a mesura que la conversa avança també descobrim les misèries, la debilitat i la buidor de l’opressor. I també descobrim com, aquest Cerveser, necessita més del que ell mateix pensava, l’ajuda de l’oprimit.\nDramàticament l’escena funciona pel contrast, tant intel·lectual com de caràcter, dels dos personatges. Contrast que Pere Arquillué ha sabut accentuar, amb un Josep Julien fent de cerveser excèntric, de gran gesticulació (potser un pèl excessiva a l’inici de l’escena) i pèssim bevedor. Però, sobretot, amb un sublim Joan Carreras interpretant un caràcter contingut, mesurat, aparentment dòcil i, alhora, immensament expressiu. Carreras assoleix allò tan difícil: transmetre gairebé més del seu personatge sense parlar que dient el text. I, també, que l’espectador estigui més pendent d’ell que de l’histriònic cerveser, robant-li així el protagonisme.\nUna escena de ‘Vernissatge’, la peça de Václav Havel dirigida per Pere Arquillué. © David Ruano\nA Vernissatge, el matrimoni format per la Vera (Rosa Gàmiz) i el Michal (Josep Julien) conviden en Vanek (Joan Carreras), amic comú, a sopar al seu pis. Volen mostrar-li totes les reformes i noves adquisicions que han fet. Volen lluir-se davant l’amic intel·lectual. Havel connecta, doncs, les dues obres situant el mateix personatge de Vanek davant de dues situacions que se suposen molt properes en el temps.\nEl matrimoni anirà exhibint al seu amic tot un reguitzell d’objectes estrambòtics, difícils de combinar, però aparentment luxosos i, sobretot, de moda. Volen mostrar l’acomodada i feliç vida que duen i persuadir-lo perquè accepti les “bondats” del sistema. Acceptació que li permetria assolir un estil de vida com el seu.\nPerò aviat ens adonem que, aquest matrimoni, de perfecte i feliç no en té res. En realitat és superficial, sobreactuat, esclau de la vanitat i la modernitat, esclau del sistema. Un matrimoni que viu al límit del col·lapse. Uns éssers que, davant de la buidor que senten, necessiten l’aprovació constant dels seus amics. Us sona tot plegat?\nJosep Julien, Joan Carreras i Rosa Gàmiz a ‘Vernissatge’. © David Ruano\nLes actuacions tornen a ser brillants. Començant per l’enèrgica, explosiva i estressada Vera, que interpreta Rosa Gàmiz, en un dels millors papers que li he vist fer darrerament. Josep Julien, el marit, la segueix en aquest ritme frenètic i, a la vegada, expressa perfectament el patiment que interior que els comporta aquest tren de vida. Carreras manté el personatge de la primera escena, amb encara més matisos. Un treball magistral que tan aviat ens fa riure com passar vergonya aliena o encongir-nos a la butaca.\nSovint s’arrufa el nas quan es parla de revisitar segons quins textos i autors. En tenen la culpa certes versions, massa personals, que ens ha tocat patir. Però si s’han de revisitar sempre així, com ho fa l’Arquillué i companyia, que així sigui!\nAudiència i Vernissatge es representaran a La Villarroel fins al 29 de juliol.\nAudiència i Vernissatge Grec 2018 joan carreras Josep Julien La Villarroel Pere Arquillué Rosa Gámiz Václav Havel


Ingressen a la presó dos homes per intentar matar-ne un altre en una baralla a Nou Barris\nEls detinguts van fer servir pedres i bastons en l'agressió\n2 min. Barcelona 11/04/2018 09:54\n651x366 Ingressen a presó dos homes per intentar matar-ne un altre en una baralla a Nou Barris Ingressen a presó dos homes per intentar matar-ne un altre en una baralla a Nou Barris\nEl jutge ha decretat l'ingrés a presó de dos homes, de 27 i 45 anys, acusats dels presumptes delictes de temptativa d'homicidi, lesions i contra la salut pública per haver intentat matar-ne un tercer en una baralla en la qual van fer servir pedres i bastons. Segons han informat els Mossos d'Esquadra aquest dimecres en un comunicat, els fets van passar el dijous 5 d'abril al carrer, al districte de Nou Barris.\nDesprés de ser avisats per testimonis, diverses patrulles van iniciar la recerca dels implicats, coneguts al barri per haver protagonitzat ja diverses baralles i discussions, i els van localitzar quan van originar un nou conflicte a l'estació de metro Trinitat Nova, on van agredir un conductor del suburbà.\nDurant l'escorcoll, els agents van trobar entre les seves pertinences una bossa amb nou peces premsades de color marró, presumptament haixix, amb un pes de 10,5 grams, així com una navalla amb una fulla de 6,5 centímetres de llarg.\nLa investigació ha determinat que els agressors eren usuaris habituals d'un centre de protecció de persones sense sostre, on venien petites dosis d'haixix per al seu consum en cigarrets.\nEls Mossos sospiten que les diferències per una transacció d'haixix van ser el que va motivar la discussió que va acabar amb la brutal agressió dels suposats venedors al presumpte comprador, que va rebre cops al cap amb pedres de grans dimensions i un bastó.\nEls detinguts, de nacionalitat espanyola i residents a Barcelona, van passar el dissabte 7 a disposició del jutge de guàrdia, que va decretar el seu ingrés en un centre penitenciari.


VIdeNIT celebra la 9a edició amb 21 cellers de la DO Montsant i la DOQ Priorat i un convidat de la DO Terra Alta | Cupatges\nLa Boscana de Bellvís acollirà el concurs “Millor Sommelier de Catalunya 2018” i La Nit dels Sommeliers\nRedacció | 19/06/2018 a les 20:31h\nArxivat a: Fires, DOQPriorat, DO Terra Alta, Fira del Vi de Falset, DO Montsant, VIdeNIT\nL’allotjament rural Mas Figueres (Marçà) celebrarà el proper dissabte 7 de juliol la novena edició de la festa VIdeNIT que, per segon any consecutiu, tindrà lloc fora dels actes de la Fira del Vi de Falset. Els organitzadors han volgut mantenir la cita als inicis de juliol, per evitar la coincidència i saturació de tastos, però també i principalment per la climatologia. Les nits al juliol són molt més suaus que al maig i això permet als visitants gaudir dels jardins de Mas Figueres i dels vins en un ambient més agradable.\nEn aquesta novena edició hi ha confirmada la participació de 21 cellers de la DO Montsant i de la DOQ Priorat, i un celler convidat de la DO Terra Alta. Són 3 cellers més que l’any passat. També serà al VIdeNIT el molí d’oli Miró Cubells de Cabacés amb els olis d’oliva verge extra Cavaloca.\nEls cellers participants varien d’una edició a una altra però alguns es mantenen per la seva qualitat i vincle amb Mas Figueres, l’allotjament rural que organitza la cita. Al VIdeNIT, els elaboradors presenten anyades noves però també vins icònics i singulars de llarg envelliment. La vetllada és una oportunitat única per conèixer la terra de mestissatge que és el Priorat, amb dues denominacions d’origen i multitud de creacions enològiques.\nEl VIdeNIT començarà a les 20h del dissabte 7 de juliol i el tast dels vins s’acompanyarà d’un aperitiu gastronòmic servit per la cuina de Mas Figueres. Aquest any la música anirà a càrrec de Marcel i Josuè, un duet format per l’excantant de la Soul Machine i actual veu de Mano’s Rock, Joan Barceló Vallès, i el guitarrista Marcel Vallès, que forma part del grup Sons del Brasil amb la seva companya Mirla Riomar.\n- Acústic Celler, DO Montsant - DOQ Priorat\n- Álvaro Palacios, Gratallops, DOQ Priorat\n- Bodegas Mas Alta, La Vilella Alta, DOQ Priorat\n- Celler Cal Pla, Porrera, DOQ Priorat\n- Celler Comunica, DO Montsant\n- Celler Dosterras, Marçà, DO Montsant\n- Celler La Cova dels Vins, DO Montsant\n- Celler La Placeta, Els Guiamets, DO Montsant\n- Celler Vall Llach, Porrera, DOQ Priorat\n- Celler Vermunver, Marçà, DO Montsant\n- Cims de Porrera, Porrera, DOQ Priorat\n- Clos Galena, El Molar, DOQ Priorat\n- Cooperativa Falset Marçà, DO Montsant\n- Josep Grau Viticultor, Marçà, DO Montsant – DOQ Priorat\n- La Conreria d’Scala Dei, ScalaDei, DOQ Priorat\n- Sara i René Viticultors, DOQ Priorat\n- Trossos del Priorat, Gratallops, DOQ Priorat\n- Vinyes Domènech, Capçanes, DO Montsant\nL’entrada al VIdeNIT té un cost de 50 euros i és important reservar amb antelació perquè l’aforament és limitat. Per fer-ho, cal escriure un correu a info@masfigueres.com. El preu de l’entrada inclou el tast de tots els vins, la copa, l’aperitiu i la música en directe als jardins de Mas Figueres. També es poden comprar presencialment a Mas Figueres, a Marçà, o bé al Calaix de Sastre, a Falset.\nLa cita enològica és una bona oportunitat per veure i gaudir de l’evolució i l’expressió de les garnatxes i de les carinyenes en sòls diversos del Montsant i en sòls de llicorella principalment al Priorat, com també els grans vins blancs que dona la comarca en finques i paratges de vinya cultivats, preservats i recuperats.\nMas Figueres és un allotjament rural situat a Marçà. Un espai que convida al relax i al descans en simbiosi amb la cultura i el paisatge de la vinya. L’establiment compta des de 2006 amb un celler adherit, de nom DOSTERRAS. La finca és de principis del segle XIX quan el científic Juan de la Fuente va construir la masia com a refugi per fer-hi els seus estudis.\nLa casa és d’estil indià, donat el vincle de De la Fuente amb el Perú, on va ser ambaixador en representació de l’Estat espanyol. Des de la seva construcció, Mas Figueres ha estat refugi d’artistes i cantautors a la recerca de pau i inspiració. També ha estat residència de Luc van Isenghen, un dels pioners i promotors dels nous vins del Priorat.\nTota l’activitat de la 9ª edició de VIdeNIT es pot seguir a través de les xarxes socials amb l’etiqueta #videnit.


Coronavirus.- El sector de les extraescolars preveu un "cataclisme" per les restriccions\nPublicat 29/10/2020 20:28CET\nL'Associació Catalana d'Empreses del Lleure, l'Educació i la Cultura (ACELLEC) ha explicat que la prohibició de les activitats extraescolars anunciada aquest dijous per la Generalitat suposarà un "cataclisme" per al sector.\nAixí s'ha expressat en declaracions a Europa Press el gerent d'ACELLEC, Pep Montes, que ha declarat que la suspensió de les activitats és "econòmicament un desastre", especialment per a les acadèmies, petites empreses i autònoms.\nMancant que es publiqui la norma, les mesures anunciades pel Govern suposen la prohibició de totes les extraescolars, a excepció d'aquelles que es realitzin en grups bombolla dins de les escoles o que estiguin fomentades per les AMPAs, segons ha dit Montes.\nNo obstant això, el gerent d'ACELLEC està convençut que seguir aquests protocols "és impossible", ja que els menors que realitzen activitats extraescolars provenen de diferents grups bombolla i resulta molt complicat fer subdivisions dins de l'activitat.\n"Entenem que les bombolles segueixen un criteri sanitari, però per a nosaltres tenen un punt absurd", ha declarat Montes, que ha assegurat que des de l'inici de curs han aplicat estrictes protocols de seguretat per evitar contagis.\n"Hem seguit mesures fins i tot més estrictes que a les escoles. I no em consta que s'hagi donat un sol cas de coronavirus en activitats extraescolars. Encara que entenc que això és difícil de saber amb seguretat", ha expressat Montes.\nAmb tot, el gerent d'ACELLEC ha valorat la "bona interlocució amb la Conselleria d'Educació i els seus intents per salvar l'activitat", i s'ha mostrat esperançat que les ajudes econòmiques promeses per la Generalitat ajuden a sobreviure al sector.


El programa de pràctiques remunerades a Austràlia amb Carolina B. - Travel Work\nEl programa de pràctiques remunerades a Austràlia amb Carolina B.\nEl programa de pràctiques remunerades…\nLa Carolina B. ens explica què ha estat fent aquest últim any amb TRAVEL WORK:\nL’agost de 2012 vaig marxar cap a Australia. Feia poc que m’havia graduat en veterinària i estava buscant oportunitats a l’estranger. Vaig aterrar a Brisbane i vaig estar un cap de setmana amb altres joves de tot el món a Rainbow Beach. La setmana següent vam fer tots un curs de preparació per treballar a granges australianes, on aprens una mica de tot. El cap de setmana següent ja estava instal·lada a una granja aprop d’Alice Springs on treballava de veterinària però també feia totes les altres feines típiques d’una granja.\nLa vida a Australia és bastant cara, però els sous van en concordança amb el nivell de vida. La sensació al país és que la gent és molt feliç. El programa de granges et permet estalviar molt en poc temps ja que tens un sou d’uns 400-800$ setmanals que pots estalviar íntegrament ja que la majoria de granges inclouen allotjament i menjar. Apart pots experimentar la vida al Outback australià, una experiència per la qual molts australians paguen per poder viure.\nEl visat et permet treballar 12 mesos al país però també et dóna marge a viatjar molt i més amb el que pots arribar a estalviar. En el meu cas vaig estar viatjant per tot Australia, vaig poder passar New Year’s Eve a Sydney, vaig explorar New Zealand en caravana durant un mes i vaig donar voltes per molts països del Sudest Asiàtic.\nEn resum l’últim any ha estat una gran experiència tan a nivell personal com professional, he perfeccionat el nivell d’anglès i he agafat molta agilitat per poder-me moure pel món tota sola i afrontar tot tipus de situacions. Apart també he pogut estalviar i viatjar moltíssim. Estic molt contenta de com ha anat tot i ho recomanaria a tothom.\nAnteriorPublicación anterior:Voluntariat/Pràctiques a EscòciaSiguientePublicación siguiente:Álvaro en Londres\nAustralia, las mejores playas para surfear\n¡Estudiar inglés, hacer surf y trabajar en Australia!\nMonica explains her experience in Devon


Descobrint el carilló\nEl mNACTEC proposa aquest taller a l'alumnat d'educació infantil i primària.\nTaller que es realitza on es troba situat el carilló; en aquest lloc s’explica la seva història i es fa una demostració en la que es podran escoltar els sons de les seves campanes. La manipulació de diverses campanes de petit format permet als més petits entendre el funcionament del gran carilló.\nEl carilló està instal·lat a la part superior de l’entrada del mNACTEC. És un instrument de música compost per campanes de bronze convenientment afinades i percutides mitjançant un teclat característic. Aquest carilló fou construït l’any 1927 a Leipzig (Alemanya) i va estar instal·lat al Palau de la Generalitat fins l’any 1976 quan se’n va instal·lar un de nou. L’any 1993 fou traslladat al mNACTEC i inaugurat en aquest emplaçament al 2000. Durant l’any es programen diverses audicions.


La cuina de sempre: Pollastre rostit amb torró d'Agramunt\n3 galetes de torró d'Agramunt\n- Podeu emprar altres bolets o prescindir d'ells\n- S'hi poden afegir prunes i pinyons\nEl pollastre, com sempre, si és ecològic molt millor.\nCom que som en temporada alta de bolets frescos...n'hi posarem uns quants rovellons.\nAquest any, precisament, són magnífics...i cap d'ells surt cucat.\nSalem el pollastre que haurem netejat i assecat prèviament .\nEn una cassola fonda, de metall o de fang, hi posarem un bon raig d'oli d'oliva i un bon tros de llard.\nQuan el llard sigui desfet i tot el greix calent, hi abocarem el pollastre....\n...i deixem que agafi color per totes bandes.\nSi no us hi cap tot, feu-ho en dues tandes.\nAmb tot el pollastre daurat a la cassola, ja hi podem abocar la ceba.\nPrèviament, si cal, podeu desgreixar la cassola i treure una mica d'oli. Deixeu el just.\nI l'all, mal tallat.\n...i una branca de canyella.\nEn aquest punt hi posarem el vi. A mi m'agrada fer meitat brandi meitat vi amb aquests rostits...\n...i de vi blanc utilitzo un vi Pinord per cuinar.\nAproximadament un got d'alcohol en total.\nL'aboquem a la cassola...\n...ho tapem i ho deixem coure a foc mitjà durant uns 15 minuts.\nMentrestant, podeu aprofitar per anar netejant els bolets, amb un drap humit i molta paciència.\nFins que us quedin de pel.lícula.\nMacos eh?...i són d'aquí, de la terra.\nUn cop passats els 15 minuts ja hi podem tirar l'aigua per coure la carn.\nNo us passeu amb l'aigua. És millor anar afegint miquetes d'aigua calenta que posar-la tota de cop. Que no cobreixi mai del tot el pollastre. Ho deixarem coure uns 40-45 minuts. I l'aneu remenant de tant en tant clar.\nPelem un alls...\n...i els piquem amb una mica de julivert fresc.\nTalleu els bolets a trossos grans...\n...i salteu-los en una planxa amb un raig d'oli i una mica d'all i julivert per sobre.\nQuan tinguin color daurat els reservarem. No cal salar-los.\nQuan el rostit ja porti mitja horeta de cocció...podeu salar-ho.\nI ho tornem a tapar durant una estona més.\nQuan faltin 10 minuts per acabar la cocció, hi posarem el torró.\nUtilitzaré tres galetes de torró com aquestes.\nL'he partit una mica, però no cal esmicolar-lo.\nTrobo que es interessant trobar l'avellana sencera en aquest rostit.\nEl torró s'anirà desfent poc a poc, així com la galeta de clara.\nJa fa goig de veure'l eh?.\nEn el mateix moment, hi podem incorporar també els bolets.\nI els repartim bé.\nDeixeu que bulli uns minutets més per integrar tots els sabors.\nTasteu el rostit i rectifiqueu de sal si cal.\nUn cop el pollastre estigui ben cuit, pararem el foc i ho deixarem reposar una o dues hores.\nCom tots els rostits, sempre son més bons d'un dia per altre.\nPoseu-hi una mica de tot, de pollastre, d'avellanes, de bolets...i de suquet.\nSembla molt oliós, però no es pas. La salseta incorpora tota l'essència del torró.\nUs puc assegurar que és un plat excel.lent i molt recomanable.\nEl tastem?...ummmm....que no cal que sigui Nadal per menjar-lo, eh?\nAutor: lacuinadesempre.cat a les 14:46 Etiquetes: Bolets , Carns , Guisats , Nadal\nEnric 7 d’octubre de 2013 a les 15:31\nAixò ha d' estar d' infart!\nQuin ingredient creus que substituiria millor el torró d' agramunt? si, ja sé que és indispensable, però crec que aqui em seria impossible o bé molt car d' aconseguir. Tens cap alternativa? moltes gràcies :D\nAlbert 7 d’octubre de 2013 a les 15:41\n@Enric, el torró de pedra, del dur....aquest també va bé.\ngeorgina 7 d’octubre de 2013 a les 15:57\nostressss!!! a casa meva hi haura un divorci!!! li dic al meu marit uis jordiii mira que ha fet el albert!!! i em diu collonsss ja amb el albert,jajajajajajaj pobret meu que nomes sap fer truitas a la francesa!!! pero cada dia em sorprens més!!! quina pintaaaa!!! aixó caura si o si!!! un petonarro!!!\nDolors Serra Barniol 8 d’octubre de 2013 a les 21:24\nCaram Albert quin espectacle¡¡¡¡,\nmira que m'agrada fer rostits,però amb torró no m'ho hagues imaginat mai.\nHo provaré quan arribi el meu fill en Roger que és un excel.lent catador de plats teus¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡\nDolors Serra Barniol 8 d’octubre de 2013 a les 21:25\nRamon Vilalta 28 de desembre de 2013 a les 12:11\nBon dia a tothom!, Només puc que donar les gràcies a l'Albert, per aquesta recepte, la vaig fer el dia de Nadal i a estat un éxit, tothom s'ha llepat els dits a tingut un éxit espectacular, l'hi vaig afeixir conill i el pollastre de Pagés. Moltes gràcies Albert!!\nQue tingeu una bona entrada d'any.


Serveix per mesurar la contaminació atmosfèrica. En els propers mesos sabrem més acuradament com és l'aire que es respira\nDes del passat 17 d’octubre i fins al 20 de desembre, s’ha ubicat a La Porta de Sarrià una unitat mòbil (UM) de vigilància de la contaminació atmosfèrica de la Generalitat de Catalunya.\nLa UM4 compta amb una unitat meteorològica i de mesura de les partícules en suspensió (PM) i òxids de nitrogen (NOX). El resultat de les mesures es coneixerà durant el primer trimestre del 2019, ja que un cop recollides totes les mostres es porten a laboratori on s’analitzen per extreure’n conclusions.\nEls efectes per a la salut de les partícules PM10 i PM2,5 es deuen tant a exposicions a curt termini (hores o dies) com a exposicions a llarg termini (mesos o anys). Les partícules més perilloses són les més fines, que en ser inhalades en llargs temps d’exposició provoquen en la població exposada un augment d’afeccions respiratòries i cardiovasculars, com ara l’agreujament de l’asma i dels símptomes respiratoris, i un increment de la mortalitat per malalties cardiovasculars i respiratòries i per càncer de pulmó. A més, s’ha comprovat que l’exposició a PM pot afectar el desenvolupament pulmonar en la població infantil.\nAl seu torn, el NO2 a concentracions de curta durada és un gas tòxic que causa una important inflamació de les vies respiratòries. Així mateix, les exposicions a llarg termini es relacionen amb un increment dels símptomes de bronquitis en nens i nenes asmàtics.\nActualment la xarxa de vigilància atmosfèrica a Barcelona està conformada per 11 estacions fixes de mesurament dins de la ciutat: 2 estacions automàtiques de trànsit i 1 estació manual de trànsit molt intens, 5 estacions automàtiques de fons urbà, i 3 estacions manuals de fons urbà.


La ficció del mal real (Daniel Gamper)\nLa ficció del mal real\n3 min. 08/08/2015 17:40\nLa millor pel·lícula de tots els temps, diuen alguns, és El padrí, de Francis Ford Coppola. Assistim fascinats a les despietades i sanguinàries activitats d’una família del crim organitzat. L’horror i la dolenteria són més sexis que no pas la lluita per la justícia dels herois del bé. Gaudim més amb Maquiavel que amb Kant.\nEls assassinats i les conxorxes dels mafiosos estan guiats per la cobdícia i el diner fàcil. Però el que ens sedueix són els codis d’honor. El respecte es guanya amb l’exercici violent del poder per demostrar qui comanda. En les societats democràtiques en què impera el principi d’igualtat, són absents l’honor i les seves exigències. Ni tan sols els que un dia eren molt honorables mereixen ja aquest títol. Tots som iguals, no hi ha diferències. La justícia s’administra a través de la mediació institucional. Renunciem al seu exercici per viure en pau, de manera que no cal guanyar-se el respecte i l’autoritat, sinó que ens són propis per naixement.\nLa nostra és una societat de la dignitat. Diu la Declaració Universal dels Drets Humans en el seu primer article que naixem lliures i iguals en dignitat i drets. La perspectiva dels drets humans és la dels dèbils, és a dir, la de qui no pot lluitar pels seus drets i tanmateix pot reclamar que se li respectin. Però ens fascina veure els codis antics que perviuen en la criminalitat organitzada. A través de la ficció contemplem la cara oculta de la societat que converteix els malfactors en exemples de coratge i determinació.\nUn cas manifest d’això és la sèrie Gomorra, que mostra les cuites de la família Savastano a la perifèria de Nàpols. La sèrie s’inspira en el llibre de Roberto Saviano que denunciava les pràctiques il·lícites, la connivència amb el poder i la infiltració en la societat de la Camorra napolitana. La denúncia literària esdevé per art de la ficció televisiva un panegíric agredolç dels criminals.\nEn un dels capítols de la sèrie el protagonista principal, Ciro Di Marzio, un sicari sense escrúpols, viatja a Barcelona per tancar una negociació sobre el mercat de la droga. Mentre passegen per la part nova de la Diagonal, un boss li mostra les seves inversions immobiliàries a la ciutat: això és nostre i això també, va dient. El crim organitzat participa en l’urbanisme de la ciutat i no hi ha res més entretingut que veure com aquests cruels personatges amaren el teixit social de les nostres ciutats amb diner negre i suborns a tort i a dret.\nLa ficció, però, no només té una funció d’entreteniment, malgrat que ens ho sembli. També és educativa i no cal menysprear el seu contingut cognitiu. El mateix llibre de Saviano és una mena de novel·la real pensada com un pamflet de denúncia. No som a Nova York, sinó a Barcelona, una ciutat amb robatoris, furts i altres coses menors que no fan perdre la son als barcelonins. El problema és la tolerància institucional amb les inversions opaques que veuen el nostre país com una terra promesa en què els responsables de la cosa pública miren cap a una altra banda, intimidats pels professionals de l’honor i la sang freda. D’aquesta corrupció se’n parla poc. Com és?


Països Catalans (Vilafr-Vilal)\nAnar a: [ Vilafr ] [ Vilafranca d ] [ Vilag ] [ Vilal ] [ Vilallo ] [ Vilallonga i ]\n"Experiència" és el nom que cadascú dóna als seus propis errors. (Oscar Wilde)\nVilafranca, Albert de (Catalunya, s XIV – s XV) Cavaller. Fou partidari decidit del comte Jaume d'Urgell. Hi col·laborà al fracassat alçament contra el nou rei Ferran I (1413). A les darreries de la revolta l'abandonà obertament.\nVilafranca, Bartomeu de (Catalunya, s XIII – Terra Santa ?, s XIV) Frare de l'orde del Temple. Actuà amb els croats a Terra Santa. Fou emissari de la plaça d'Acre, atacada pels turcs (1291), a la de Trípoli, en unió de tres catalans més; els templers Guillem d'Hostalric i Guillem de Villalba i l'hospitaler Llop de Lliurans. Tots quatre foren capturats. Continuaven presos el 1303, any en què el rei Jaume II s'interessà encara perquè fossin alliberats.\nVilafranca, Bartomeu de (Catalunya, s XIV) Cavaller. Serví Pere III el Cerimoniós a la guerra contra Castella. Manava part dels reforços catalans duts apressadament a Aragó després de la caiguda de Carinyena.\nVilafranca, Berenguer de (Catalunya, s XII) Magnat. Fou un dels grans repobladors a les terres meridionals conquerides de poc. El 1173 rebé d'Alfons I el lloc de Santa Maria del Pla (el Pla de Santa Maria). El 1191 en rebé, amb altres dos, la donació de la vila de Vilafranca del Penedès, que s'encarregà de poblar. Realitzà tasques de població molt importants, amb fundació de diversos pobles.\nVilafranca, Berenguer de (Catalunya, s XIII) Cavaller. Participà a les lluites nobiliàries de la minoritat de Jaume I. Formava al bàndol de Nunyo Sanç, comte del Rosselló. Acudí a la concòrdia de 1226, que no havia d'assolir resultats absoluts fins a la pau d'Alcalà de l'any següent.\nVilafranca, Berenguer de (Catalunya, s XV) Cavaller. El 1462 seguí la causa de Joan II. La Generalitat el declarà enemic de la terra.\nVilafranca, Bernat de (Catalunya, s XIII) Eclesiàstic. Camerari de Tarragona. El 1281, amb Gilabert de Cruïlles, fou procurador de Pere II el Gran per tractar el matrimoni de la infanta Isabel, filla del monarca català, amb el rei Dionís de Portugal. Poques setmanes després ja es celebraren les noces per poders. El 1285 assistí el rei Pere a la seva darrera malaltia, i intervingué als documents especials redactats en aquella ocasió.\nVilafranca, Ferrer de (Catalunya, s XIII – s XIV) Cavaller. Serví Jaume II. Era veguer de Barcelona i del Vallès. El 1317 anà d'ambaixador al rei Felip de França, que acabava de pujar al tron, per exposar-li l'interès de Jaume II per la qüestió de Montpeller.\nVilafranca, Ferrer de (Catalunya, s XIV) Cavaller. Acompanyà Pere III el Cerimoniós a la segona campanya del Rosselló per desposseir Jaume III de Mallorca (1344). En aquesta avinentesa actuà al consell reial.\nVilafranca, Galceran de (Catalunya, s XIII) Cavaller. El 1282 participà a la gran expedició de Pere II a Barbaria i a Sicília. Pel des/1282 fou un dels quaranta cavallers que garantiren els compromisos del rei als convenis de desafiament amb Carles d'Anjou. El 1297, regnant Jaume II, aquest li encomanà la custòdia del castell de Cervelló, en terceria, mentre duraven els tractes de la compra de la fortalesa a Guerau de Cervelló.\nVilafranca, Joan de (Catalunya, s XIV – s XV) Cavaller de l'orde de l'Hospital. Fou castellà de la fortalesa de Rodes en temps del mestre Antoni de Fluvià. El 1430 assistí al conveni de pau entre Alfons IV el Magnànim i el soldà d'Egipte, signat a Rodes pels ambaixadors respectius.\nVilafranca, Lluís de (Joan Mestre i Oliver) (Vilafranca de Bonany, Mallorca, 1770 – 1847) Erudit caputxí. Ingressà a l'orde el 1788, i es dedicà preferentment a l'estudi de la història i dels clàssics. Fou bibliotecari i guardià al convent dels caputxins de Palma de Mallorca, i ajudà Joan Ramis, Jaume Villanueva, Gaspar Melchor de Jovellanos i altres. Corregí i continuà els Annals i l'Episcopologi del paborde de Terrassa i escriví diverses obres -inèdites, fora d'un escrit contra Joaquim M. Bover (1839)-, la més important de les quals són les Misceláneas históricas baleáricas, en tretze volums.\n13 ILLES BALEARS - HISTÒRIA\nVilafranca, marquesat de (Illes Balears) Títol concedit el 1708, pel rei-arxiduc Carles III, al noble mallorquí Francesc Sureda de Santmartí i de Safortesa, cavaller de Calatrava, sobre la seva possessió o baronia de Sant Martí d'Alenzell. Fou confirmat el 1760 al seu nét, Salvador Sureda de Santmartí i Cotoner, regidor perpetu de Palma de Mallorca i diputat per les Balears. El 1820 li fou canviada la denominació per la de marquesat de Casa Desbrull al tercer titular, Antoni Desbrull i Boïl d'Arenós, cavaller de Sant Joan, i passà als Villalonga.\nVilafranca, Pere Berenguer de (Catalunya, s XII) Fou el primer veguer i batlle de Montblanc, localitat per a la qual havia obtingut carta de població de Ramon Berenguer IV el 1155.\nVilafranca, Pere de (Catalunya, s XII) Magnat. Figurà amb Berenguer rebent d'Alfons I la vila de Vilafranca, el 1191.\nVilafranca de Bonany (Mallorca Oriental) Municipi: 23,99 km2, 122 m alt, 2.910 hab (2014), (ant: Vilafranca de Sant Martí o de Mallorca). Situat a es Pla, al centre-est de l'illa, drenat pel torrent de sa Penya. Es conreat gran part del territori municipal; els conreus són totalment de secà (cereals i llegums); hi sobresurt també el conreu de figueres, ametllers i albercoquers. Ramaderia (bestiar boví, porcí) i avicultura. Indústria de materials per a la construcció i tèxtils (brodats). La vila, únic nucli de població, és situat a l'extrem nord-oest del terme; l'església parroquial de Santa Bàrbara fou iniciada el 1630; el 1731-38 fou bastida una nova església, que el 1913 esdevingué parròquia independent. Àrea comercial de Manacor. Des del 1708 la vila fou centre del marquesat de Vilafranca. Ajuntament\nVilafranca de Conflent (Conflent) Municipi: 4,46 km2, 435 m alt, 229 hab (2012). Situat a la confluència de la vall de Vernet amb la de la Tet. Agricultura migrada de secà (cereals, vinya) i de regadiu (fruiters i hortalisses), al llarg de la Tet. Central elèctrica. Ha esdevingut centre turístic. Població en descens. La vila fou bastida a la dreta de la Tet; conserva bona part de les fortificacions medievals; església parroquial de Sant Jaume (s XI), ampliada els s XII i XIII; hi ha edificis interessants, com el de la cort del veguer, la torre del consolat i les cases de les famílies Pasqual, Descatllar i Llar. Del 1669 al 1693 Vauban modernitzà l'antic sistema defensiu i féu de la vila una gran fortalesa de planta pentagonal, amb el castell o fort de Vilafranca de Conflent. L'any 1674 hi tingué lloc un complot conegut amb el nom de conspiració de Vilafranca de Conflent. Jaume I recopilà i completà el 1243 els costums de Vilafranca de Conflent. Fins al 1790 mantingué la funció de la vegueria de Vilafranca de Conflent. Al començament de la Revolució Francesa prengué el nom de Commune-Franche. Ajuntament (en francès) - Turisme (en castellà)\nVilafranca de Conflent, conspiració de (Vilafranca de Conflent, Conflent, 1674) Complot. Organitzat en aquesta població per catalans contraris a la dominació francesa de la Catalunya Nord, establerta segons el tractat dels Pirineus (1659). Dirigit entre d'altres per M. Descatllar i Carles de Llar i Teixidor, pretenia un alçament armat antifrancès, que rebria el suport de les tropes del lloctinent de Catalunya, F. de Tutavilla. Descobert el complot, Descatllar i d'altres dirigents foren fets presoners i executats poc després a Perpinyà.\n19 CATALUNYA NORD - HISTÒRIA\nVilafranca de Conflent, vegueria de (Catalunya Nord, 1126 – 1790) Antiga demarcació administrativa. Comprenia tot el Conflent juntament amb la sots-vegueria de Capcir. És esmentada pocs anys després de l'annexió del comtat de Cerdanya (al qual pertanyia l'antic pagus de Conflent), i fou anomenada inicialment vegueria de Conflent. Persistí fins a la Revolució Francesa, que fou integrada al districte de Prada, nova capital de la comarca.\nVilafranca del Maestrat (Alt Maestrat) Municipi: 93,74 km2, 1.125 m alt, 2.352 hab (2014). (o Vilafranca; cast: Villafranca del Cid) Situat a l'extrem occidental de la comarca, al límit amb Aragó, la part més meridional és accidentada per les serres de Brusca i Negra i la part oriental és drenada pel riu Sec. El terme és muntanyós i sols es conrea una petita part de la superfície. Agricultura de secà; els conreus més estesos són els de cereals i de patates tardanes. Ramaderia de llana i porcina. Petites indústries artesanals i de fabricació de gènere de punt. Població en descens. Església parroquial del Salvador, del s. XVI. Dins el terme hi ha els llogarets de la Pobla del Ballestar (amb el santuari de Sant Miquel de la Pobla) i del Llosar (amb el santuari de la Mare de Déu del Llosar). Àrea comercial de Castelló de la Plana. Ajuntament\nVilafranca del Penedès (Alt Penedès) Municipi i capital comarcal: 19,63 km2, 224 m alt, 39.221 hab (2014). Situat a la plana central de la depressió del Penedès, a l'esquerra del riu de Foix. Agricultura quasi totalment de secà, amb predomini del conreu de la vinya, el qual és seguit en importància pel de cereals i el d'oliveres. Sobresurt la indústria vinícola, seguida de l'alimentària, de pinsos, tèxtil, metal·lúrgica i de la construcció. Estació de Viticultura i Enologia (1901) i diverses entitats i fires relacionades amb el món del vi: Museu del Vi (1942), Setmana de la Vinya i el Vi del Penedès (1943) i Acadèmia de Tastavins de Sant Humbert; Cooperativa Vinícola del Penedès. Caixa d'Estalvis del Penedès. Població en ascens (en el període 1960-80 es va duplicar). La vila, fundada a mitjan s. XII, es troba en un important nus de comunicacions (ja hi passava la Via Augusta); hi destaquen l'església basílica de Santa Maria, amb façana neogòtica (1903); les esglésies de Sant Joan (romànico-gòtica) i de Sant Francesc (gòtica), el Palau del Fraret (1308) i els casals del Marquès d'Alfarràs i dels Gomà. A l'antic Palau Reial, del s. XIII, hi ha el Museu de Vilafranca, que inclou el Museu del Vi, amb una mostra d'art popular (càntira de Vilafranca). Lloc de gran tradició castellera, compta amb un monument als castellers. El muncipi comprèn, a més, el barri de Pere Pau, els veïnats de Dolcet i del Molí de la Rovira, l'antiga quadra de Girbals, les esglésies de Santa Maria dels Horts, de Sant Jaume de Castellmós i de Sant Salvador de Sacalçada i els despoblats de Fontallada i de Vallmoll. Centre d'un àrea comercial important des de l'edat mitjana. Ajuntament - Estadístiques - Consulta de dades\nVilafranca del Penedès, concòrdia de (Vilafranca del Penedès, Alt Penedès, 21/jun/1461) Acord entre Joan II de Catalunya-Aragó, representat per la seva muller Joana Enríquez, i la diputació del general de Catalunya, que confirmava el triomf del príncep Carles de Viana, que era reconegut com a primogènit i com a lloctinent reial de Catalunya, càrrecs que, en cas de mort, passarien al seu germanastre Ferran. El rei conservava en teoria la plenitud de la potestat reial, però sense intervenció efectiva, i no podia entrar al Principat sense consentiment de les autoritats locals. Podia, tanmateix, convocar corts i nomenar funcionaris públics, l'actuació dels quals podia ésser fiscalitzada. La concòrdia establia de fet un règim constitucional, però la mort de Carles de Viana precipità els esdeveniments vers una guerra contra Joan II.\nVilafranca del Penedès, corregiment de (Catalunya, 1716 - 1833) Demarcació administrativa. Creada pel decret de Nova Planta el 1716. Comprenia el territori de l'antiga vegueria de Vilafranca del Penedès, amb la sots-vegueria d'Igualada. Tenia dues alcaldies majors, l'una a Vilafranca i l'altra a Igualada.\nVilafranca del Penedès, vegueria de (Catalunya, inici s XIII – 1716) Antiga demarcació administrativa: 23 970 h (1718), dita també vegueria del Penedès. El veguer de Vilafranca tenia jurisdicció sobre la sots-vegueria d'Igualada, fins que aquesta passà a dependre el 1381 del veguer de Barcelona. Inicialment comprengué tot el Penedès i el sector del Camp de Tarragona a l'esquerra del Gaià; a la dreta d'aquest riu, comprenia també el Pont d'Armentera i Selmella, i al nord, al límit amb la sots-vegueria d'Igualada, comprenia diversos pobles d'Anoia i del Baix Llobregat. Poc abans de la Nova Planta, la zona costanera entre el Gaià i Vilanova i la Geltrú (exceptuant el Vendrell i la seva platja, i el terme de Sitges), foren incorporats a la vegueria de Tarragona. Amb aquesta extensió reduïda i amb la incorporació de la sots-vegueria d'Igualada constituí a partir del 1716 el corregiment de Vilafranca del Penedès.\nVilafranca del Sit (Alt Maestrat) Veure> Vilafranca del Maestrat.\nVilafranquesa (Alacant, Alacantí) Veure> Palamó, el.\nVilafranquesa, comtat de (País Valencià) Nom que prengué el comtat de Vilallonga (1628) en ésser posseït per Pere Josep Civerio i Pasqual de Bonança. Passà als Sabata de Calataiud, que obtingueren l'annexió de la grandesa d'Espanya el 1788, als Carròs, comtes de Cirat, i als Martínez de Pisón.\nVilafreser (Vilademuls, Pla de l'Estany) Poble, al sector meridional del terme, a la vora d'una riera afluent a la de la Farga. L'església parroquial és dedicada a sant Sadurní. El lloc, esmentat el 1017, formà part del comtat de Girona i fou del monestir de Banyoles.\nVilafreser (Amer, Selva) Veure> Pedreguet.\nVilafruns (Balsareny, Bages) Poble, a l'extrem meridional del terme, a la dreta del Llobregat i a l'entrada del congost de Sallent. És una petita colònia sorgida a la primera meitat del s XX, al peu d'una fàbrica de filats de cotó i teixits i de la mina de potassa. Es conserven les ruïnes d'una antiga església de Santa Cecília, documentada al s X.\nVilagaià (Gaià, Bages) Caseria, al peu de la serra de Vilagaià, a l'extrem meridional del terme. L'església és dedicada a sant Andreu. El 1774 Francesc Delàs, primer baró de Vilagaià, hi establí una colònia agrícola per a l'explotació de la vinya i altres conreus de secà.\nVilagaià, baronia de (Catalunya) Títol concedit el 1790 a Francesc d'Assís de Delàs i Silvestre. Continua en la mateixa família.\nVilagelans (Gurb, Osona) Antic castell i quadra, centrada en el casal de Vilagelans, situat en una recolzada del riu Gurri, poc abans d’unir-se al Ter. La vil·la Evigilanus (1012) es transformà en castell vers el 1050, i els seus senyors, els Vilagelans, intervingueren activament en la vida comarcana fins que es fusionaren amb els Alta-riba, el 1440. El seu terme es convertí en quadra civil, amb 7 famílies, al s XV, sota el domini dels consellers de Vic. L’antiga fortalesa es transformà en masia fortificada al s XV, i en casal residencial vers el 1925. Prop seu hi ha la capella romànica de Santa Fe, molt reformada modernament. El 1840 l’antiga quadra es fusionà amb el terme de Gurb.\nVilageliu i Castells, Oleguer (Catalunya, s XIX – Barcelona, 1872) Arquitecte. Titulat per l'Academia de San Fernando el 1846. Edificà nombrosos immobles de pisos a Barcelona dins l'estil neoclàssic.\nVilageriu (Tona, Osona) Important masia i església, situada al límit amb el terme d'Hostalets de Balenyà. El lloc és esmentat des del 948. L'església de Sant Miquel, a l'origen una parròquia de fundació particular, existia ja el 948, i fou reedificada al s XI, època que s'havia refós amb la parròquia de Tona. Subsisteix íntegra, bé que sense culte. Formà una quadra del s XI al XIV amb sis masos, que es refongué amb Tona al s XV. Subsisteix ara un gran mas prop de l'església romànica.\nVilagrasa i Ibarz, Joan (Lleida, 1953 - 2003) Geògraf. Llicenciat en geografia a la Universitat de Barcelona el 1978, presentà la seva tesi doctoral el 1983. Fou professor de geografia a la facultat de lletres de la Universitat de Lleida des del 1978, catedràtic des del 1991, degà de la facultat (1988-90), director del servei de publicacions (1993-96) i del departament de geografia i sociologia (1996-98). S'interessà per la geografia urbana, amb especial atenció als agents i la morfologia urbans, estudis que aplicà especialment al cas de Lleida. Publicà diversos estudis sobre geografia històrica, com Centre històric i Activitat Comercial: Worcester 1947-88. Un estudi de morfologia urbana (1990), Creixement urbà i agents de la producció de l’espai: el cas de la ciutat de Lleida (1940-1980) (1990), i Transformacions territorials a Catalunya (segles XIX i XX) (2000), a més de nombrosos articles. Organitzà les Setmanes d’Estudis Urbans a Lleida. Creà i dirigí el grup de recerca Territori i Societat i impulsà la publicació de la sèrie de monografies Espai/Temps (1988) i el ressorgiment de la "Revista de Geografia" (2002).\nVilagrassa (Cambrils de Mar, Baix Camp) Despoblat. A mitjan s XIX encara formava un municipi.\nVilagrassa (Urgell) Municipi: 19,76 km2, 355 m alt, 514 hab (2014). Situat a la conca mitjana de l'Ondara, al centre de la comarca, a l'oest de Tàrrega. Gairebé pla, el relleu mostra petites arrugues. Agricultura de regadiu, gràcies a les aigües del canal d'Urgell, produeix blat de moro, blat i ordi, alfals, arbres fruiters i hortalisses; els conreus de secà són de cereals, ametllers, oliveres, vinya i fruiters. Ramaderia (cria de bestiar porcí). El motor econòmic del municipi és la indústria (productes per a la construcció, decoració del vidre, dipòsits, confecció, peces de fusteria, embalatges i pedra natural); també són importants els serveis. Població en descens. La vila és a l'esquerra del riu d'Ondara; l'església parroquial de Santa Maria, d'origen romànic, conserva una notable portada del s XIII. El municipi comprèn, a més, l'església i antic terme de Montalbà, el despoblat i antic terme de Montperler i la caseria del Mas d'Estadella. Àrea comercial de Tàrrega. Ajuntament - Estadístiques - Consulta de dades\nVilagrasseta (Montoliu de Segarra, Segarra) Poble (618 m alt) (ant: Vilagrassa), al nord del terme, a la dreta del torrent de Vilagrasseta (que neix sota Talavera i s'uneix, per la dreta, al Cercavins poc abans de Verdú). De la seva església parroquial (Sant Andreu) depèn la de Gramuntell. El castell de Vilagrasseta havia estat donat per Ramon Berenguer I el 1059 a Dalmau Gerovard. El 1227 fou adquirit pel monestir de Santes Creus.\nVilagrau (Urús, Baixa Cerdanya) Caseria (o el Puig de Urús), al sud-oest del poble, vora el terme de Riu de Pendís, proper a l'església de Sant Grau d'Urús, dita també de Sant Pau del Puig d'Urús, esmentada ja el s XII.\nVilagut, Bernat de (Catalunya, s XIV – s XV) Cavaller. Manava algunes companyies de reforç, trameses de Barcelona a Sardenya pel juliol de 1409. Serví amb les armes a l'illa.\nVilagut, Joan de (Catalunya, s XV - Malta, oct/1444) Castellà d'Amposta. Pertanyent a l'orde de l'Hospital. Féu una donació de 100.000 sous barcelonins per a la manutenció de l'hospital de Rodes, fundació recent del difunt mestre català Antoni Fluvià. L'orde, com a prova de reconeixença, féu marcar amb el seu escut la vaixella de l'hospital de Rodes i, després, del de Malta. Prop d'aquesta illa, venint de Rodes, Vilagut naufragà i morí ofegat.\nVilajoan (Garrigàs, Alt Empordà) Poble, a la dreta del Fluvià. L'antiga església parroquial de Santa Maria, actualment sufragània de la d'Ermedàs, havia estat possessió de la canònica augustiniana de Lledó. El lloc formà part de la batllia de Siurana.\nVilajoana i Rovira, Jordi (Barcelona, 17/set/1949 - ) Polític i economista. Llicenciat en ciències econòmiques per la Universitat de Barcelona i diplomat en màrqueting de nous productes per l’Escola Superior d’Administració d’Empreses (ESADE) i el títol d’Advanced Management per la Universitat de Harvard. Ha treballat activament en el món de la publicitat. Fou membre fundador d’Esquerra Democràtica de Catalunya el 1975, partit que el 1978 fou absorbit per Convergència Democràtica de Catalunya, i des d’aleshores milita en aquest partit, del qual fou membre del Comitè Executiu Nacional. Diputat al parlament de Catalunya, de 1995 a 1999 es féu càrrec de la direcció general de la Corporació Catalana de Ràdio i Televisió. Compaginà aquest càrrec amb la cogestió de la Federació d'Organismes de Ràdio i Televisió Autonòmics (FORTA) i amb la presidència del complex multimediàtic català Media Park. Fou membre de la Permanent de la Fundació Universitat Oberta de Catalunya, del consell d’administració del Teatre Nacional de Catalunya, del Consell Social de la Llengua Catalana, del Patronat del Liceu, del Patronat de la FUNITEC, Enginyeria La Salle, i de la Fundació de l’Orfeó Català Palau de la Música. Sota la seva gestió, les emissores de ràdio i televisió de la Generalitat entraren de manera decidida en l’àmbit de les noves tecnologies de la comunicació, entre les quals hi ha la difusió via satèl·lit. Novament diputat al parlament català el 1999, assumí el càrrec de Conseller de Cultura, que ocupà fins el 2003, i durant el seu mandat creà (2001) l’Institut d’Indústries Culturals, que presidí. Posteriorment, del 2004 al 2008 fou diputat al Congrés. A feb/2011 fou designat senador pel Parlament de Catalunya, i després de les eleccions del 25/nov/2012, el president de la Generalitat de Catalunya Artur Mas i Gavarró el nomenà secretari general de la Presidència.\nVilajuïga (Alt Empordà) Municipi: 13,16 km2, 31 m alt, 1.190 hab (2014). Situat al sector de la plana en contacte ja amb els primers contraforts de la serra de Rodes, que accidenten el sector oriental del terme, al nord-est de Figueres. Part del territori és coberta de matollar i boscs. Hi predomina l'agricultura de secà (cereals, vinya i oliveres) sobre la de regadiu (hortalisses). Cooperatives agrícola i vinícola. Ramaderia de llana. Explotació d'aigües minerals sòdiques lítiques (aigües de Vilajuïga). El poble és al raiguer de la serra, prop del barri de l'Estació de Vilajuïga; església parroquial de Sant Feliu. Es troben dins el terme les restes de l'important castell de Carmençó. Àrea comercial de Figueres. Ajuntament - Estadístiques - Consulta de dades - Castell de Quermançó\n46 FRANJA PONENT - HISTÒRIA\nVilalba (Nonasp, Matarranya) Despoblat. Desaparegut ja el s XVIII.\nVilalba (la Roca del Vallès, Vallès Oriental) Masia i antiga quadra, al límit amb el municipi de Cardedeu. El lloc és citat ja el 986; al s XII n'eren senyors els Vilalba. L'actual edifici, de grans proporcions, és del s XVII, però hom ha trobat vestigis d'època romànica i gòtica. En canvi, no romanen restes de l'antiga església de Sant Vicenç, que al s XI tenia ja el privilegi de poder-s'hi fer testaments sacramentals. Fou adquirida pel monestir de Montserrat, que la posseí fins a la desamortització del s XIX.\nVilalba (Abrera, Baix Llobregat) Veure> Santa Maria de Vilalba.\nVilalba, comtat de (Catalunya) Títol concedit el 1708, pel rei-arxiduc Carles III, a Galceran de Vilalba-Meca i de Vilallonga, únic titular.\nVilalba, Francí de (País Valencià, s XV) Escriptor. Participà a certàmens poètics de caràcter religiós, com el celebrat a València el 1486, a honor de la Concepció de Maria.\nVilalba, Marc de (Catalunya, s XIV - Olesa de Montserrat, Baix Llobregat, 1439) Monjo i abat de Ripoll (1408) i primer abat de Montserrat (1409-39). Fidel al papa d'Avinyó, Benet XIII, que el nomenà, participà activament en la vida política i eclesiàstica del país com a ambaixador, conseller reial i diputat de la generalitat de Catalunya (1413-16 i 1431-34). Els seus parlaments a les corts catalanes, en llatí i en català, florejats d'abundoses citacions bíbliques i d'autors clàssics l'acreditaren com un dels representants destacats, en el camp de l'oratòria, de l'humanisme català contemporani.\nVilalba, Pere de (Catalunya, s XIV) Militar. Tenia la categoria aristocràtica de donzell. El 1387 anà al ducat d'Atenes, per ordre de Joan I, com a procurador del vicari general vescomte de Rocabertí i representant-lo en tot. Anà acompanyat del també donzell Albert de Vilanova.\nVilalba dels Arcs (Terra Alta) Municipi: 67,08 km2, 442 m alt, 682 hab (2014). Situat en un territori pla, al vessant sud-occidental de la serra de Fatarella, al nord de Gandesa. Força accidentat. Agricultura de secà (inya i cereals). Ramaderia ovina i porcina; avicultura. Cooperativa vinícola i oleícola. Petits tallers de confecció. La vila és al sector meridional del terme; església parroquial de Sant Llorenç. Prop de la població hi ha l'ermita dels Dolors. Depèn simultàniament de l'àrea comercial de Tortosa i de la de Móra d'Ebre. Entre els s XV i XVI els hospitalers crearen la comanda de\nVilalba Sasserra (Vallès Oriental) Municipi: 5,87 km2, 200 m alt, 706 hab (2014). Situat al vessant nord de la serra del Corredor, a la divisòria d'aigües entre el Besòs i la Tordera. El petit territori és cobert en part de bosc de pins i alzines. Alterna l'agricultura de secà (cereals i farratge) amb la de regadiu. Ramaderia bovina; aviram. El cap del municipi és el poble de Trentapasses, a l'extrem septentrional, únic nucli de població agrupada. L'antiga església parroquial de Santa Maria de la Serra, anomenda anteriorment Santa Maria de Vulpeies (Vilalba Sasserra des del s XV), és esmentada ja el 1023, l'edifici fou renovat el s XIII i ampliat als s XVI i XVII. A ponent de Trentapasses hi ha el dolmen de la Pedra de l'Arca. Àrea comercial de Granollers. Ajuntament - Estadístiques - Consulta de dades\nVilalba-Meca i de Llorac, Galceran de (Cervera, Segarra, 1736 - Madrid ?, d 1821) Militar. Baró de Solivella i cavaller de Sant Joan. El 1808 formava part de la guarnició de Barcelona i, com a tinent general més antic d'aquesta, fou obligat a acceptar el càrrec de capità general de Catalunya per les autoritats franceses, que havien destituït el comte d'Ezpeleta. Quan les autoritats franceses intentaren d'exigir un jurament de fidelitat a Josep I Bonaparte (abr/1809), s'hi negà i dimití irrevocablement el càrrec. El 1821 fou capità general de Castella la Nova, però hagué de dimitir arran de l'assassinat del capellà Matias Vinuesa.\nVilalleons (Sant Julià de Vilatorta, Osona) Poble i antic municipi, unit el 1942 a l'actual. S'estén per l'extrem sud-oriental de la plana de Vic, des de Puig-l'agulla fins als límits amb Santa Eugènia de Berga i Sant Julià, amb un terreny essencialment pla, on s'aixequen importants masies. La villa Leonis és esmentada el 927, i formava part integrant del terme del castell de Taradell. L'església (Santa Maria), que centra un nucli d'una dotzena de cases, és coneguda des del 1021; fou reedificada vers el 1080, i ampliada amb un atri i portada al segle següent, i subsisteix íntegrament, amb alguns afegitons tardans. Al s XIV part de la seva antiga parròquia se separà del terme de Taradell i formà una quadra civil amb Santa Eugènia de Berga, que a partir del 1385 tingueren la categoria de carrers de Vic. Es constituí municipi independent vers el 1823, fins a la moderna fusió amb l'actual.\nVilaller (Alta Ribagorça) Municipi: 59,2 km2, 981 m alt, 563 hab (2014). Situat a la vall de Barravés; el sud és drenat per la Noguera Ribagorçana. Els conreus més estesos són els de ferratge, cereals i patates. Ramaderia ovina i bovina. Explotació del bosc. Mines de plom (Cierco), tancades el 1983. Petita indústria alimentària; serradores. El turisme d'estiu ha tingut un gran desenvolupament. Comprèn totalment, o només en part, 6 centrals hidroelèctriques. La vila s'agrupa en un esperó rocallós, a l'esquerra de la Noguera Ribagorçana; església parroquial de Sant Climent, barroca. El municipi comprèn, a més, el santuari marià de Riupedrós, el poble de Senet de Barravés i l'antigua quadra i actual masia de Cierco. Àrea comercial del Pont de Suert. Ajuntament - Estadístiques - Consulta de dades\nVilallobent (Puigcerdà, Baixa Cerdanya) Poble (1.170 m alt) i antic municipi (9,00 km2), agregat el 1968 a l'actual. El poble s'assenta al raiguer, prop de la confluència de la riera de Vilallobent amb la Llavanera. L'església parroquial (Sant Andreu), d'origen romànic, conserva un retaule gòtic del s. XV. El lloc és esmentat ja el 839; el s. XIV era possessió del monestir de Ripoll, però el s. XVII era lloc reial.\nVilallonga (Sant Martí Sesgueioles, Anoia) Antic castell i parròquia i actual santuari (Sant Valentí), al sector més oriental del terme. L'església és un edifici del s XVII que substituí l'antiga església parroquial de Sant Valentí de Vilallonga, romànica, les restes de la qual es conserven; prop seu hi ha unes sepultures antropomòrfiques. També hi ha les restes de l'antic castell de Vilallonga, esmentat des del s XI. Des del s XV en foren senyors els Rajadell; passà el s XVII als Cruïlles i als Aimeric, i el 1689 fou adquirit per Pau Dalmases, i el seu fill Pau Ignasi de Dalmases i Ros rebé el marquesat de Vilallonga. A mitjan s XVIII la parròquia de Vilallonga desaparegué, i fou agregada a la de Sant Martí Sesgueioles.\nVilallonga (la Vall d'En Bas, Garrotxa) Veïnat, al sector nord-est de l'antic terme de Sant Esteve d'En Bas, a l'antic camí de Sant Feliu de Pallerols a Olot, sota el coll de Bas.\nVilallonga, comtat de (Catalunya) Títol concedit el 1901 al diputat a les corts i senador Marià de Vilallonga i d'Ibarra (Bilbao 1864 - 1913), fill del figuerenc Josep Vilallonga i Gipuló. Continua en la mateixa família.\nVilallonga, comtat de (País Valencià) Títol concedit el 1603 a Pere Franquesa i Esteve, senyor de Vilallonga. el succeí el seu fill Martí de Franquesa i Gabriel, cavaller de l'orde de Sant Jaume i comanador de Castellanos al de Calatrava, que morí sense fills. En succeir-lo el seu renebot Pere Josep Civerio i Pasqual de Bonança li fou canviada la denominació per la de comtat de Vilafranquesa.\nVilallonga, Joaquim (Palma de Mallorca, 1815 – s XIX) Pintor. Era militar i es retirà amb el grau de tinent coronel. Des d'aleshores es dedicà a la pintura i a l'estudi de l'art. Féu diversos viatges per Europa. Destacà com a retratista i pintor de temes religiosos.\nVilallonga, marquesat de (Catalunya) Títol concedit el 1710, pel rei-arxiduc Carles III, a Pau Ignasi de Dalmases i Ros, senyor de Vilallonga. El 1916 fou rehabilitat per la seva néta cinquena Carme de Dalmases i d'Olivart, baronessa de Pierola. Ha passat als Fontcuberta.\nVilallonga, Ramon de (Catalunya, s XII – Elna ?, Rosselló, s XIII) Prelat i monjo cistercenc. Pertanyia a la comunitat de Poblet. El 1209 fou nomenat bisbe d'Elna, càrrec que anys després ocuparien, successivament, dos abats pobletans.\nVilallonga, Sibil·la de (Rosselló, s XII – s XIII) Dama. Pubilla del noble Simó de Vilallonga. Era hereva del castell i les terres de Vilarnau d'Avall, prop de Canet. Es casà amb Jaume de Vallgornera, noble empordanès, que aleshores, a la darreria del s XII, s'establí al Rosselló.\nVilallonga, Simó de (Rosselló, s XII) Noble. Era senyor del castell de Vilarnau d'Avall, prop de Canet. El deixà a la seva pubilla Sibil·la, casada amb el noble empordanès Jaume de Vallgornera.\nVilallonga de la Safor (Safor) Municipi: 43,28 km2, 106 m alt, 4.350 hab (2014), (cast: Villalonga). Situat a l'extrem sud-oest de la comarca, al límit amb la Marina Alta i el Comtat, als vessants de les serres de la Safor i de la Gallinera, drenat pel riu d'Alcoi, on hi ha la vall de Vilallonga. Hi ha conreades una tercera part de les terres i alternen els conreus de secà (garrofers i oliveres) amb els de regadiu (tarongers). Avicultura. Indústria paperera i de ceràmica. La vila, d'origen islàmic, és a la dreta del riu; església parroquial dels Sants Reis, barroca; la població és formada pels nuclis de l'Alcúdia de Vilallonga, la Font, Cais i la Plaça. La vall pertanyia al castell de Vilallonga, esmentat a la crònica de Jaume I. El terme comprèn, a més, els despoblats de l'Almasseta, Reconxet, el Ràfol de Vilallonga, Buixerques i Simat de Vilallonga. Àrea comercial de Gandia. Ajuntament\nVilallonga de la Salanca (Rosselló) Municipi: 7,21 km2, 9 m alt, 3.229 hab (2012), (fr: Villelongue de la Salanque). Situat a la Salanca, a l'esquerra de la Tet (límit meridional del terme), entre aquest riu i l'Aglí. L'agricultura és la base econòmica del municipi; s'hi conreen fruiters i hortalisses al regadiu, però prepondera lleugerament el secà, destinat a la viticultura. Hi ha una cooperativa de fruita i un altra de vinícola amb un celler cooperatiu. Turisme. El poble és situat al mig de la plana, vora un dels braçals de l'agulla Cabdal; l'església parroquial de Sant Marcel, és d'origen romànic, ampliada a la fi del s XV amb una segona nau adossada al nord i comunicada amb l'anterior a través de dos grans arcs; el campanar és del 1508. Informació (en francès) - Turisme (en castellà)\nVilallonga de Saportella, comtat de (Catalunya) Títol concedit el 1706, pel rei-arxiduc Carles III, a Magí de Vilallonga i de Saportella, senyor d'Estaràs, únic titular.\nVilallonga de Ter (Ripollès) Municipi: 64,2 km2, 1.067 m alt, 421 hab (2014). Situat a la vall de Camprodon, a les ribes del Ter; força accidentat. Agricultura de secà (cereals i patates). La major part de l'accidentat territori és coberta per boscs de pins, faigs i roures i per pasturatges. Important ramaderia bovina i ovina; aviram. Centrals hidroelèctriques de Brutau i de Tregurà. El poble és en una de les primeres terrasses a l'esquerra del Ter; l'església parroquial de Sant Martí és un notable exemplar romànic (s XII). A la sortida del poble hi ha les petites capelles dels Dolors i de Sant Domènec. El municipi comprèn, a més, els pobles de Tregurà, Abella i la Roca de Pelancà, l'antic terme de Vallvigil, l'antic castell i santuari del Catllar i el veïnat del Cros. Àrea comercial d'Olot. Ajuntament - Estadístiques - Consulta de dades\nVilallonga del Camp (Tarragonès) Municipi: 9,24 km2, 124 m alt, 2.229 hab (2014). Situat a les ribes del Francolí i a la dreta del seu afluent, el riu del Glorieta, i travessat per la riera de Vilallonga o de la Selva, a l'extrem nord-oest de la comarca. Agricultura, amb predomini dels conreus de secà (cereals, vinya i oliveres) sobre els de regadiu (hortalisses i fruiters). Ramaderia de llana i porcina. Indústria derivada de l'agricultura, de plàstics i una fàbrica de bigues de ciment. La vila és a la dreta de la riera de la Selva; església parroquial de Sant Martí, del s. XVII; resta un portal de l'antiga muralla, vora la qual hi ha la casa d'on procedeix el famós cirurgià Pere Virigili. El municipi comprèn, a més, els antics termes del Mas de l'Obra, les Sorts i el Carxol, la masia i antiga quadra de la Montoliva, l'antic poble de la Font de l'Astor i l'ermita del Roser. Àrea comercial de Tarragona. Ajuntament - Estadístiques - Consulta de dades\nVilallonga dels Monts (Rosselló) Municipi: 11,55 km2, 117 m alt, 1.483 hab (2012), (fr: Villelongue dels Monts). Situat entre un contrafort septentrional de la serra de l'Albera, a l'est del pic de Sant Cristau, i la plana al·luvial del Tec. El terme comprèn tres sectors: la zona muntanyosa, on hi ha la riera de Vilallonga (afluent, per la dreta, del Tec, a Palau del Vidre), força boscada; el raiguer, on es situat el poble, drenant encara per la mateixa riera; i la plana que centra la granja i antic llogaret i priorat del Vilar. Economia agrària de secà: vinya (destinada a la producció de vi de qualitat superior) i arbres fruiters al regadiu, hortalisses. La funció de lloc de segona residència ha fet sorgir alguna urbanització i un càmping. El poble és centrat per l'església parroquial de Sant Esteve, romànica, amb absis ornat, campanar de planta quadrada i notable ferramenta a la porta, que s'alça a la dreta de la riera de Vilallonga, al peu de la serra de l'Albera. Ajuntament (en francès) - Turisme (en castellà)\nVilallonga i Balam, Jaume (Barcelona, 1861 - Tossa, Selva, 1904) Pintor. Estudià a l'Escola de Belles Arts barcelonina i també a Madrid i a París. Sobresortí com a paisatgista. Obtingué diversos premis. La seva mort prematura estroncà la seva producció quan aquesta arribava al seu perìode de plenitud.\nVilallonga i Burgués, Gaspar de (Illes Balears, s XVI) Humanista. Doctor en drets. És autor d'una epístola, en llatí, sobre el poema de Jaume d'Olesa Obra del menyspreu del món, en resposta a la carta llatina que aquest li havi adreçat; fou publicada al davant d'aquesta obra (1540). És interessant perquè reflecteix el gust dels cercles classicistes mallorquins de l'època.\nVilallonga i Cabeza de Vaca, Josep Lluís de (Madrid, 29/gen/1920 - Port d'Andratx, Mallorca, 30/ago/2007) Escriptor i actor. Novè marquès de Castellbell, gran d’Espanya. Adversari del franquisme -que ell havia defensat en la guerra civil-, s’instal·là a França el 1950. Amb la novel·la Les Ramblas finissent à la mer (1953), de tema barceloní, inicià una sèrie d’obres de problemàtica social espanyola i continuà amb un tipus de cròniques crítiques del gran món (Les gens de bien, 1955; L’heure dangereuse du petit matin, 1957; L’homme de sang, 1959; Allegro barbaro, 1967; Fiesta, 1971; A pleines dents, 1973; etc.). Publicà articles a la premsa i nombrosos llibres de memòries, entre els quals La nostalgia es un error (1980), La imprudente memoria (1985), Encuentros y encontronazos (1995), quatre volums de Memorias no autorizadas (2000-2004) i Políticamente incorrecto (2006). Participà com a actor secundari en diversos films en papers d’aristòcrata llatí, dels quals sobresurt Giuletta degli spiriti (1965), de F. Fellini.\nVilallonga i Saportella, Magí de (Catalunya, s XVII – s XVIII) Noble. El 1697 fou capità de la Coronela de Barcelona durant el setge francès de Vendôme. Actuà d'habilitador del Braç Militar a les Corts de 1701-02. Seguí el partit de Carles d'Àustria. En 1705-06 fou altra vegada habilitador a les Corts presidides pel nou sobirà. També hi rebé el títol de comte. El 1706, arran de l'ofensiva de Felip V contra Catalunya, fou destinat a fomentar la reacció comarcal. Exercí funcions d'ajudant del príncep Enric de Darmstadt. L'any següent fou un dels nobles que assumiren el comandament al front de Lleida. Organitzà milícies a la costa del Principat el 1710. Fou un dels encarregats d'acompanyar les forces expedicionàries angleses i franceses quan aquestes evacuaren el 1712. El 1713, duent la procuració de Lluís Roger de Llúria i Saportella, assistí a la Junta de Braços que decidí la resistència contra Felip V.\nVilallonga i Velasco, Jordi de (Illes Balears, s XVII - Palma de Mallorca, 1724) Militar. Tenia el títol de comte de sa Cova. Assolí el grau de tinent general. Fou virrei de Xile i de Perú.\nVilalta (Sant Guim de Freixenet, Segarra) Antic terme, al límit oriental de l'antic terme de Freixenet de Segarra, al camí de la Tallada a Santa Maria del Camí, al voltant d'una antiga torre medieval.\nVilalta (Santa Maria de Merlès, Berguedà) Gran masia i veïnat, al nord del poble.\nVilalta (Targasona, Alta Cerdanya) Llogaret (1.616 m alt), a ponent del poble, situat al vessant meridional del pic dels Moros, vora el límit amb l'enclavament de Llívia (Baixa Cerdanya). L'antiga església és dedicada a sant Vicenç. El lloc és esmentat el 1163 com a possessió del monestir de Sant Martí del Canigó.\nVilalta (Vilanova de l'Aguda, Noguera) Poble (463 m alt), entre Florejacs i Cabanabona. La seva església parroquial (Sant Salvador) depèn de la de Ribelles. Formà part de la baronia de Ribelles.\nVilalta, Alexandre (Barcelona, 1905 - ) Pianista. Fill d'Emili Vilalta, amb el qual es formà, i amb C.G. Vidiella i amb F. Marshall. Ha actuat com a solista a Europa i Amèrica. Establert a Torreón Coah (Mèxic), hi ha fundat i promogut institucions culturals i musicals.\nVilalta, Berenguer de (Catalunya, s XIII) Cavaller. Estigué al servei de Pere II el Gran i d'Alfons II el Franc. El 1285, poc abans d'ésser empresa l'expedició per reincoporar a la corona l'illa de Mallorca, fou enviat a l'illa per requerir-hi la submissió al governador, Ponç Saguàrdia.\nVilalta, Bernat (Catalunya, s XV) Eclesiàstic. Prior del monestir benedictí de Sant Pere de Riudebitlles, el 1427 l'annexà a Montserrat, d'on esdevingué monjo. El 1443 la reina Maria, muller d'Alfons el Magnànim, l'envià a Itàlia a gestionar la tramesa de monjos de Montecassino a Catalunya, i en concret a Montserrat. Hom li atribueix el nucli primitiu (1433) del Llibre de fundacions de Montserrat, recull fonamentalment de deixes per a fundacions d'aniversaris, destinat a la sagristia del monestir, de gran valor històric.\nVilalta, Emili (Barcelona, 1867 – 1930) Pianista. Fou deixeble d'Isaac Albéniz, i actuà sovint amb ell en obres per a dos pianos. Deixà sardanes i música instrumental. Fou pare d'Alexandre Vilalta.\nVilalta, Rafael (Catalunya, s XVII) Eclesiàstic. Beneficiat de Santa Maria del Mar de Barcelona, el 1650 publicà un Tractat de les cerimònies de la missa resada i solemne, reeditat el 1679.\nVilalta, Ramon de (Urgell, s XII) Noble. El 1167 acompanyà Ermengol VII a Lleó. Col·laborà amb ell a la conquesta d'Extremadura contra els sarraïns.\nVilalta i Soteras, Maruxa (Barcelona, 1934 - ) Escriptora en castellà. Filla d'exiliats catalans del 1939, residí a Mèxic. Es llicencià en lletres i s'inicià com a novel·lista, però el seu èxit ha estat el teatre: cal destacar l'aplec de nou obres publicat el 1972. Part de la seva obra ha estat traduïda a l'anglàs, al francès, l'italià, el txec i el català.\nVilalta i Vidal, Antoni (Barcelona, 1905 - Berlín Oriental, Alemanya, 1981) Polític i advocat republicà. Participà, integrat en el grup de "L'Opinió", en la fundació de l'Esquerra Republicana de Catalunya, i fou elegit regidor de Barcelona (1931-33). El 1933, juntament amb l'esmentat grup, se separà de l'ERC, i fou un dels dirigents del nou Partit Nacionalista Republicà d'Esquerra, en representació del qual fou altra vegada regidor de Barcelona (1934-36). President del Consell Directiu de la Unió de Municipis Espanyols (1934) i membre de la junta del Col·legi d'Advocats de Barcelona (1936). S'exilià el 1939 a Mèxic, on continuà l'exercici de la seva professió.\nVilaltes, les (la Llacuna, Anoia) Caseria, al nord de la vila, al peu de la serralada que separa les valls de la Llacuna i de Miralles. La seva església és dedicada a sant Antoni.


gc:gc4esoactut:gc4esoactut [2009/10/01 12:38]\n- l'incorporació al món laboral - l'incorporació al món laboral\n- seguir uns estudis formatius de grau mitjà o de batxillerat - seguir uns estudis formatius de grau mitjà o de batxillerat\n+ A l'hora d'elegir estudis i professions s'hi han de considerar factors com ara:\n+ - característiques personals,\n+ - possibilitats existents,\n+ - circumstàncies socioeconòmiques\n==== Cicles formatius de grau mitjà CFGM ==== ==== Cicles formatius de grau mitjà CFGM ====\nLa formació professional capacita per a l'exercici qualificat de diverses professions i proporciona la formació necessària per: La formació professional capacita per a l'exercici qualificat de diverses professions i proporciona la formació necessària per:\nLínia 19: Línia 28:\n- ===== SORTIDES ===== + El batxillerat és l'etapa de formació acadèmica que es cursa convencionalment entre els 16 i els 18 anys, però és oberta a persones de qualsevol edat, ja sigui de forma presencial o a distància. Es tracta d'un cicle format per dos cursos.\n+ Aquests estudis preparen l'alumnat per a estudis posteriors, tant professionals com universitaris, i per a l'accés al món laboral.\n+ Els estudis de batxillerat s'estructuren en:\n+ Part comuna: matèries comunes i tutoria.\n+ Part diversificada: matèries pròpies de la modalitat escollida, matèries optatives i treball de recerca.\n+ - Tenir el títol de graduat en ESO\n+ - Tenir un títol de CFGM\n+ - Tenir cursats estudis homologats al títol de graduat en educació secundària\ngc/gc4esoactut/gc4esoactut.1254393489.txt.gz · Darrera modificació: 2011/08/04 20:35 (edició externa)


Cap de setmana: Cap a una mobilitat més sostenible! | Info Barcelona | Ajuntament de Barcelona\nCap de setmana: Cap a una mobilitat més sostenible!\n15/09/2016 08:17 h\nLes activitats de la Setmana de la Mobilitat Sostenible i Segura promouen els desplaçaments a peu, en bici o en transport públic. A més, la Cursa de la Mercè inicia el programa de la festa i l’Associació de Familiars de Malalts d’Alzheimer de Barcelona celebra una festa amb actuacions musicals i activitats cognitives per a grans i petits.\nAquest cap de setmana comença la Setmana de la Mobilitat Sostenible i Segura amb l’objectiu de promoure una ciutat més verda, més saludable i menys contaminada. Entre el 16 i el 22 de setembre, les activitats organitzades incentiven els desplaçaments a peu, en bicicleta o en transport públic.\nLes propostes, promogudes en col·laboració amb diferents entitats, es duen a terme arreu de la ciutat i hi podeu trobar diverses caminades, pedalades, debats i tallers per personalitzar i reparar bicicletes. La Setmana de la Mobilitat Sostenible i Segura s’emmarca dins la European Mobility Week, en què centenars de ciutats de diversos països del món organitzen activitats per conscienciar sobre un model de mobilitat més saludable, segura i sostenible en benefici de tothom.\nLa Cursa de la Mercè obre la festa!\nDiumenge, a partir de les 9.30 hores, els corredors donaran el tret de sortida a les celebracions de la Mercè d’enguany. La solidaritat és un dels puntals de la Cursa de la Mercè, que destina la totalitat de les inscripcions a diversos projectes solidaris. Aquest any, a més, es reedita el premi Córrer per Compromís, amb una dotació total de 150.000 euros.\nAmb sortida i arribada a l’avinguda de la Reina Maria Cristina, el recorregut és de 10 quilòmetres. Per als participants amb mobilitat reduïda o algun tipus de discapacitat, la cursa adaptada és de 2 quilòmetres, que connecten la cruïlla entre els carrers de Sepúlveda i del Comte Borrell amb l’avinguda de la Reina Maria Cristina.\nSom “Solidaris amb l’Alzheimer”\nL’Associació de Familiars de Malalts d’Alzheimer de Barcelona organitza una festa aquest dissabte entre les 10.00 i les 19.00 hores al parc de la Ciutadella. Amb el lema “Un dia per recordar” i coincidint amb el Dia Mundial de l’Alzheimer, l’entitat durà a terme activitats cognitives per a grans i petits. Durant tota la jornada hi haurà diverses parades de beure i menjar i moltes actuacions musicals.