La força de l'aigua i el seu aprofitament Itinerari que ens porta al vessant sud del Prepirineu per a descobrir el riu Margançol i els seus entorns forestals i muntanyosos tot seguint camins propers al riu. Remuntarem el riu i...\nSots i torrents de l’espai protegit de les Valls de l’Anoia Itinerari circular que, sortint de Canaletes, petit nucli del municipi de Cabrera d’Anoia, ens duu als clots de les rieres i torrents d’aquesta banda de l’espai...\nlongitut: 8.90 km\nEl castell de Burriac: la millor talaia del Maresme Aquesta ruta de pujada al castell de Burriac des de Torre Ametller és una completa passejada per pistes i corriols molt característics del Maresme. Veurem obertes pinedes de pi...\nlongitut: 7.20 km\ndurada: 3h 03'\nEl camí Vell de Burriac, una bona alternativa Curta però exigent alternativa per pujar al castell de Burriac. Aquesta proposta és molt intensa però pot ser una bona ruta per a les famílies més atrevides. El camí vell ens acompanya...\nlongitut: 1.80 km\nAntic camí de pujada al castell de Burriac Ruta familiar, tot i el fort pendent, que ens portarà per l’antic camí de pujada al Castell de Burriac, atalaia espectacular al Maresme i Barcelonès. Coneixerem els modelats granítics de...\nlongitut: 3.98 km\nEl Montcabrer, talaia al litoral del Maresme La ruta del Montcabrer és una fantàstica ruta per fer amb família. Recorre racons de la serralada del Litoral amb una història interessant. Caminarem als peus de la zona d’escalada de...\nlongitut: 2.20 km\ndurada: 0h 50' (NOMÉS ANADA)\nLes fonts del torrent de Burriac Sense dubte aquesta és una de les rutes més atractives i completes que es poden fer entorn del Castell de Burriac. Aquesta interessant excursió ens portarà a conèixer gran nombre de fonts al torrent...\ndurada: 2h 33' (FER LA RUTA EN OFF-LINE)\nPaisatge vegetal, paisatge rocós i paisatge humanitzat En aquest itinerari ens enfilarem cap al Montcabrer, un cim molt estimat pels Cabrilencs, del qual us en podrien explicar mil-i-una historietes. Sense perdre alçada seguim per...\nlongitut: 10.60 km\nRoques i racons màgics. Des d’un dels camins que pugen cap a la carena arrenca aquesta màgica i megalítica ruta que té com a decorat de fons el Mediterrani i les serralades interiors. “Els nostres avantpassats van escollir els...\n61 - 70 de 629


L'Ajuntament i l'OMIC d'Abrera commemoren avui el 15 de març, Dia Mundial dels Consumidors\nAvui 15 de març es commemora el Dia Mundial dels Drets dels Consumidors i des de l’Oficina Municipal d’Informació al Consumidor d’Abrera i la regidoria de Promoció Econòmica, Comerç i Turisme de l’Ajuntament, es dóna suport a la campanya engegada des de la Diputació de Barcelona per explicar els drets dels usuaris dels mitjans de transport més habituals, amb l’objectiu de contribuir a la prevenció de conflictes de consum en aquest àmbit. I és que el transport ha estat un dels sectors més reclamats l’any 2017 en els serveis públics de consum de la demarcació de Barcelona i també s’ha incrementat el nombre de reclamacions i consultes motivades per deficiències en la prestació dels serveis. Concretament, el transport aeri es situa sempre en els primers llocs dels sectors més reclamats a Catalunya. A la part inferior d'aquesta pàgina podeu consultar tota la informació editada en el marc d’aquesta campanya.\nL'Ofician Municipal d'Informació al Consumidor\nEl servei públic d’OMIC, l’Oficina Municipal d’Informació al Consumidor, està adherit a la Xarxa Local de Consum i entre les seves funcions hi ha ajudar i informar sobre com tramitar reclamacions, organitzar campanyes i xerrades de sensiblització als consumidors i als venedors, col·laborar en inspeccions informatives de consum, i fer difusió de la seva tasca a través de Ràdio Abrera amb la col·laboració mensual que fem a L’Entrevista del Dia cada primer dijous de mes.\nTambé es posa a disposició de tots els veïns i veïnes d'Abrera el servei d'assessorament per a clàusules bancàries abusives el darrer dimarts de cada mes. Així, la propera data en que funcionarà aquest servei serà dimarts 27 de març a deu a dues.\nPel que fa a l’OMIC d’Abrera, funciona tots els dimecres d’onze a una i de dos quarts de cinc a dos quarts de set a les dependències de Promoció Econòmica, a la primera planta del Mercat Municipal. El servei és gratuït i només cal demanar cita prèvia trucant al 93 770 01 02. També es pot rebre assessorament a través del correu electrònic consum@ajuntamentabrera.cat.\n15 de març: Dia Mundial dels Consumidors\nConcretament avui es recorda que un 15 de març de 1962, John F. Kennedy, president dels Estats Units, va pronunciar un discurs, davant el Congrés d'aquest país, incidint en els drets dels consumidors. Alguns anys més tard, el moviment de consumidors internacional va començar a celebrar cada 15 de març el Dia Mundial dels Drets del Consumidor per augmentar la consciència mundial sobre aquests drets, data que va quedar definitivament instaurada de forma oficial per l'ONU l'any 1983.\nquadriptic_DIBA_Transport per Carretera_OK.pdf\nquadriptic_DIBA_Transport Ferroviari i marítim_OK.pdf


L’Ajuntament adjudica a Batlle i Roig Arquitectura l’avantprojecte per repensar l’entorn del passeig Mata i el Carrer Ample | Ajuntament de Reus\nInici › L’Ajuntament adjudica a Batlle i Roig Arquitectura l’avantprojecte per repensar l’entorn del passeig Mata i el Carrer Ample\nL’Ajuntament adjudica a Batlle i Roig Arquitectura l’avantprojecte per repensar l’entorn del passeig Mata i el Carrer Ample\nL’Ajuntament de Reus ha adjudicat a l’empresa Batlle i Roig Arquitectura SLP el contracte per a la redacció de l’avantprojecte d’urbanització de l’entorn del passeig Mata i el carrer Ample. El document ha d’aportar idees per millorar els espais públics d’aquesta zona del nord de la ciutat; reordenar els vials i les zones verdes; revisar la mobilitat; millorar la connectivitat de l’estació de trens amb el centre de Reus; i integrar els dos espais en el seu entorn.\nL’avantprojecte haurà de contemplar un aparcament soterrani al llarg del passeig Mata, amb capacitat per a uns 400 vehicles. La proposta servirà de guia per la futura inversió en obra.\nEn l’àmbit de la mobilitat, el document també ha de preveure la incorporació de carril bici tant al passeig Mata com al carrer Ample, d’acord a les previsions del Pla de Mobilitat Urbana de Reus.\nL'àmbit de l’avantprojecte abasta el passeig de Mata, des del passeig Sunyer fins al carrer de General Moragues, l'entorn de l'estació de ferrocarril (plaça de l'Estació, avinguda del Segle XX i carrer del Bisbe Borràs), i el carrer Ample des del passeig Mata fins la plaça de la Llibertat. En conjunt, tot l’àmbit té una superfície aproximada d’uns 41.000m2\nFinalment, l’avantprojecte ha d’incorporar propostes de millora de l’entorn immediat de l’àmbit d’actuació, com la connectivitat entre l’avinguda del Comerç i el passeig de la Boca de la Mina amb el Passeig Mata i la plaça de l’estació, per superar l’efecte de barrera que causa l’infraestructura ferroviària; o la promoció d’edificis verds, amb accions que tinguin per objectiu la naturalització els edificis del voltant, com la creació de murs verds.\nPrecisament, Batlle i Roig Arquitectura té adjudicat també el contracte per a la redacció i direcció dels projectes d’obres de la millora i la recuperació del Passeig de la Boca de la Mina\nL’import d’adjudicació del contracte és de 15.900,03 euros, i té un termini de redacció de l’avantprojecte de quatre mesos a comptar des de la data de signatura del contracte.\nÀmbit passeig Mata i carrer Ample 2035.1 KB\nPasseig Mata 6028.5 KB\nPasseig Mata 6287.8 KB


Fitxa 7534/1Darrera versió: 02.07.2015\nLa forma estelada és un adjectiu que fa referència a alguna cosa ornada amb un estel o amb més d'un. Per exemple:\nOnejava una bandera estelada al balcó.\nAquest mot també pot funcionar com a nom per referir-se concretament a la bandera groga amb quatre faixes vermelles i un triangle a l'asta que té al mig una estrella de cinc puntes, símbol del moviment per la independència de Catalunya. Per exemple:\nEl passeig de Gràcia era un mar d'estelades.\nTinc l'estelada tan gastada que aviat n'hauré de comprar una de nova.


Josep Rosiñol, president de SCC.\nSocietat Civil Catalana ha informat que es querellarà contra els responsables polítics i policials que hagin ordenat als Mossos d'Esquadra que realitzaran seguiments contra persones contràries al procés sobiranista.\nL'entitat denuncia que el "espionatge al bloc constitucionalista de Catalunya és una mostra més de la forma d'actuar totalitària dels representants secessionistes".\nL'associació assegura, a més, que està "molt pendent" del que està succeint aquests dies al Parlament i que portarà a terme les iniciatives que "faci falta en el moment en què es tornin a vulnerar els drets dels catalans".\nSCC es refereix a la informació d' 'El Periódico de Catalunya' sobre l'informe de la Brigada d'Informació de Barcelona arran de l'anàlisi de la intervenir del 26 d'octubre a la incineradora de Sant Adrià del Besòs, on van impedir que agents de la Comissaria General d'Informació dels Mossos d'Esquadra destruïssin documents considerats sensibles.\nSERVEI IL·LEGAL D'ESPIONATGE\nD'acord a aquest informe, els Mossos d'Esquadra van crear un "servei il·legal d'espionatge" per a realitzar seguiments sobre polítics, advocats, associacions civils i periodistes.\n"Aquest fet posa en evidència que defensa des de fa temps: que els líders del secessionisme no creuen en la democràcia representativa i volen imposar la seva llei emprant mètodes antidemocràtics", assenyala SCC.\nPer aquest motiu, SCC ha anunciat que en els pròxims dies presentarà una querella contra els responsables que van donar l'ordre d'espiar a l'entitat i contra els que la van executar, "perquè no es pot permetre que en un Estat de Dret s'actuï al marge de la llei ".\nL'entitat sosté que no li resulta sorprenent l'aparició d'aquests informes que el cos policial dels Mossos volia destruir perquè mai sortissin a la llum, tenint en compte que els representants del secessionisme "sempre han tractat a tots aquells catalans a favor de la permanència de Catalunya a Espanya, que a més som majoria, com a catalans de segona ".


Playaluna Hotel Roquetes de Mar Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nVeure tots els 54 allotjaments a Roquetes de Mar.\nPlayaluna HotelUrb. Playa Serena S/N, Sabinar, Roquetes de Mar, Espanya - Veure al mapaNotable8,0Basada en108comentarisPlayaluna HotelVeure més fotos"Room was very clean and tidy,\nStaff were very friendly and p..."DavidUnited KingdomVestíbulVeure més fotosVeure totes les 29 fotosMolt bona ubicació 8,5Veure al mapa8,5UbicacióParticularitats que li encantaranWi-Fi gratuït en totes les habitacionsbanyaire condicionatbalcó/terrassa\nApartamento D'un Llit (Apartment One Bed)\nSobre l'allotjamentDescripcióEl Playaluna, situat a primera línia de mar a Roquetas de Mar, ofereix una piscina exterior d'estil llacuna amb tobogans i una banyera d'hidromassatge. Totes les habitacions estan equipades amb aire condicionat, balcó, minibar i TV per satèl·lit.\nEl Playaluna Hotel ofereix una terrassa gran envoltada de palmeres. També hi ha un camp de minigolf i un tauler d'escacs gegant. Els clients poden utilitzar la piscina coberta climatitzada a l'hivern.\nEl restaurant Cuarto Creciente ofereix cuina en viu. Se serveix una varietat d'àpats de bufet amb plats freds i calents. L'hotel també té un bar saló i un club de platja d'estiu.\nEl camp de golf de Playa Serena és a només 400 metres de l'hotel i el centre de Roquetas és a 5 km. L'aeroport i el centre d'Almeria es troben a 45 minuts en cotxe.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Desplaçamentaparcament de cotxeslloguer de bicicletesLloguer de cotxesCoses a fer, maneres de relaxar-sebanypiscina [exterior]solàriumping pongpiscina [interior] Àpats, begudes i refrigeribarRestaurants Serveis i comoditatsBotiguesmagatzem d'equipatgeservei de bugaderiacaixa fortaneteja en seczona de fumadorscanvi de monedasaló Esports de terracamp de golf (a 3 km) Per als nenshabitació familiarParcservei de cangurAccésascensorrecepció [24 hores] instal.lacions per a minusvàl.lidss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaire condicionatbanyeraplat de dutxaaparell de televisióCaixa forta a l'habitaciótelèfonassecador de cabellempolles d'aigua de cortesia balcó/terrassamini bar Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantEls clients que viatgin amb menors han de portar el document d'identitat amb fotografia dels nens per comprovar-ne l'edat en cas que els ho demanessin.\nLa piscina coberta d'aigua calenta i la banyera d'hidromassatge són obertes des del 16 de setembre fins al 15 de juny.\nEls homes han de dur pantalons llargs al restaurant.\nEn el cas de reserves no reemborsables, cal que confirmeu les dades de la vostra targeta de crèdit a través d'un enllaç segur. Un cop efectuada la reserva, el personal del Playaluna Hotel us enviarà un correu electrònic amb l'enllaç corresponent. Mostrar més\nAllotjaments a Roquetes de Mar


Durant el concert es podran sentir diverses cançons i petites obres instrumentals dels àlbums i reculls que Freixas va editar entre el 1900 i el 1928. La interpretació anirà a càrrec de dos alumnes de l’aula de piano de nivell bàsic, dos alumnes de violí i dues cantants de l’aula de cant i del cor de noies del centre municipal. Tot plegat presentat per Ester Vela, especialista en Narcisa Freixas.\nEls joves intèrprets seran Alan Tchertchessov i Daniel Busquets al piano, Abel Jimeno i Clàudia López Muñoz al violí i Maria Molina i Andrea Megías, al cant, a més del cor de noies, dirigit per Meritxel Coma. L’acompanyament al piano serà a càrrec del professor Gerard López.\nFreixas, compositora i precursora del moviment de renovació pedagògica musical\nNascuda a Sabadell el 1859, Freixas va ser una de les primeres compositores catalanes. Com a pedagoga musical, va elaborar diversos manuals i va recollir cançons infantils, de manera que es va convertir en precursora del moviment de renovació pedagògica musical que arribaria anys més tard.\nEl 1900, després de la mort de la seva segona filla, va decidir dedicar-se a la composició de temes infantils. Dins aquest àmbit, el 1905 va guanyar el premi a la millor col·lecció de "Cançons d'infants" al concurs promogut per l'Orfeó Català. L’obra va exhaurir les 12 edicions que se’n van fer i, una vegada traduïda, va ser declarada com a llibre de text d'utilitat pública pel Ministeri d’Instrucció Pública.\nEl 1908, Freixas va fundar l'escola de música Cultura Musical Popular, on s'ensenyava solfeig, vocalització i danses populars i on també es va fundar una coral femenina que actuava en asils, hospitals i presons.\nAl llarg de la seva vida Freixas va mantenir vincles amb diverses personalitats del món cultural com Joan Maragall, Josep Carner, Josep Maria López-Picó, Rubén Darío, Felip Pedrell, Amadeu Vives o Enric Granados, entre altres.\nTags: educació, Escola Municipal de Música i Conservatori Professional de Sabadell, Narcisa Freixas


L'Alternativa 2021: 7 pel·lícules recomanades\n7 pel·lícules de L'Alternativa 2021 que no ens volem perdre\nEl Festival de Cinema Independent de Barcelona celebra la 28a edició del 15 de novembre al 5 de desembre\nÉs l'altre cinema: el que no veiem gaire sovint a la cartellera convencional, o en tot cas es programa pocs dies. Ja fa 28 anys que L'Alternativa defensa la independència creativa, la diversitat, la innovació, la llibertat, el compromís i la reflexió. En aquesta edició, a més, torna a la presencialitat.\nEntre el 15 de novembre i el 5 de desembre, al CCCB –seu central del festival–, però també a la Filmoteca de Catalunya, el Zumzeig i el Cinema Maldà tindrà lloc una edició amb 15 llargmetratges i 24 curtmetratges a competició, a més d'una nodrida programació repartida per les seccions paral·leles.\nUs deixem amb una tria de set títols imprescindibles.\nMesclant documental i ficció i amb un to proper al thriller, Miguel Ángel Blanca (Manos de Topo) fa un retrat coral d’una comunitat que ha de conviure amb la constant invasió del turisme 'low cost'.\nNeus Ballús preestrena a L’Alternativa la seva nova pel·lícula, en què un trio d’electricistes interpretat per no actors ens confronten amb el repte quotidià de la convivència en una societat diversa.\nL’oscaritzat Frederick Wisemane fa més de quaranta anys que retrata les institucions i la societat estatunidenca. En aquest film s’endinsa en l’Ajuntament de Boston.\nMarc Sempere-Moya i Leire Apellaniz ens acosten al Niño de Elche, cantaor que ha sacsejat la idea que teníem del flamenc i reivindica la llibertat com a veritable essència del gènere.\nEl colombià Iván Guarnizo investiga el segrest de la seva mare durant dos anys a la selva. A partir del seu diari, descobreix la relació maternofilial que va establir amb el seu captor.\nLa directora Alice Diop puja a un tren que travessa París de nord a sud i ens mostra la Ciutat de la Llum que no surt a les postals. Les cares i les històries dels qui hi viuen com a testimoni del nostre temps.\nEryk Rocha, autor de Cinema novo (Millor documental a Canes el 2016), clausura L’Alternativa amb un film sobre l’autopista transbrasilera i el retrat d’Edna, supervivent d’una terra arrasada.


La nova ordenança de civisme prohibeix fer volar drons al municipi - somlesFranqueses\nLa nova ordenança de civisme prohibeix fer volar drons al municipi\nLa nova normativa de convivència actualitza el text de 1996 i s'adapta a les noves realitats\nDilluns, 4 de febrer de 2019 | 18:39h\nEl ple de l’Ajuntament va aprovar dijous, amb els vots a favor de PDeCAT, PSC i PP, l’abstenció de CpF i el vot contrari d’ILFC i ERC, l’actualització de l’ordenança municipal de civisme i convivència. L’objectiu és "aconseguir un marc de convivència social i de respecte mutu" a partir del foment de la cohesió social i les relacions respectuoses per tal que tots els veïns de les Franqueses puguin desenvolupar lliurement activitats de trobada, oci, circulació o esbarjo a l’espai públic.\nEl regidor de Pla de Barris i Seguretat Ciutadana, Joan Antoni Marín, explicava que la nova normativa, que actualitza un redactat del 1996, “recull noves realitats i posa al dia les sancions generades per falta de civisme”. L’ordenança regula una vintena de mesures per fomentar el civisme i la convivència, identifica els elements d’especial protecció, preveu les normes de conducta a l'espai públic, les mesures d’intervenció i les possibles sancions.\nEls drets recollits en el text fan referència a garantir el gaudi dels espais públics en bon estat, amb respecte a l’entorn i a les altres persones, independentment de les seves creences o ideologia, i a ser atesos per l’administració en cas de patir conductes incíviques.\nEl deures es basen en el respecte a les normes de conducta i a la dignitat i llibertat d’acció dels ciutadans. L'ordenança preveu mesures per fomentar el civisme i les possibles sancions per a conductes que malmetin la convivència, previstes en tres nivells d’infracció: lleu (de 100 a 300 euros de sanció), greu (de 301 a 900 euros) i molt greu (de 901 a 1.800 euros). Sempre que sigui possible, deia Marín, "s’aplicaran mesures alternatives o paral·leles a la sanció econòmica", que només s’aplicarà si la mediació no aconsegueix solucionar el problema.\nA més de les conductes que poden ser sancionades, l’ordenança de civisme i convivència ciutadana també determina la normativa pel que fa a l’eliminació de residus domèstics, a les restes de poda o als voluminosos, i marca els horaris per fer determinades activitats, com regar les plantes (de 21 a 8 h) o espolsar catifes i estovalles (de 22 a 7 h).\nTambé dedica un apartat a la tinença d’animals de companyia, la manera de passejar-los pels espais públics, com s’han de tenir en masies i l’obligació dels propietaris de recollir els excrements –passa a ser una infracció greu– i netejar les miccions.\nPel que fa a les infraccions comeses pels menors, seran responsabilitat dels pares o tutors legals fins als 14 anys. També es vetllarà per detectar l’absentisme escolar i s’interposaran multes de fins a 300 euros quan l’absentisme es produeixi per negligència dels tutors dels menor. En la nova normativa queda pendent de desenvolupar, entre d’altres, la possibilitat de pagar les multes del sistema foto-vermell amb treballs per a la comunitat.\nConductes que poden ser sancionades\nEntre d'altres, algunes de les conductes que poden ser sancionades són els atemptats contr ala dignitat de les persones per raons de gènere, orientació sexual, religió o raça i, en especial, les dirigides a persones grans, menors i discapacitats, així com també estarà especialment perseguit l’assetjament entre menors; la degradació visual de l'entorn urbà amb pintades, grafits, cartells i pancartes si la seva col·locació no ha estat prèviament autoritzada; i l'ús inadequat de l'espai públic per a jocs amb l’ús de patinets, pilotes o ginys elèctrics –l'ús de patinets elèctrics i vehicles de mobilitat personal quedarà regulat a l'ordenança de circulació–.\nTambé estaran prohibides juguesques, mendicitat, consum de begudes alcohòliques al carrer, comerç ambulant i prestació de serveis no autoritzats; l'oferiment i demanda de serveis sexuals a la via pública, mantenir relacions sexuals, realitzar necessitats fisiològiques, anar despullat, accedir als equipaments públics amb vestimentes o accessoris que dificultin la identificació visual de la persona; les actituds vandàliques a l'espai públic i els espais naturals, com pujar als arbres, fer àpats fora de les zones senyalitzades, fer volar drons, abocar runa o banyar-se en rius i rieres; i increpar, molestar, acampar, utilitzar el mobiliari urbà per a usos diferents dels destinats, embrutar o deslluir l'espai públic.\nTant ILFC com ERC, que van votar-hi en contra, consideren que l’ordenança té una visió "coercitiva i repressiva" del civisme. Àlex Vega, d’ILFC, apuntava com a exemple que “es criminalitzen les prostitutes, quan qui hauria de ser sancionat és el client”, mentre que Rosa Cassà, d’ERC, deia que “hi ha un risc de considerar la pobresa com a incivisme, gent que pateix vulnerabilitat social que pot ser considerada incívica”.\nÀngel Profitós (ERC) demanava espais per penjar cartells i pancartes sense perill de ser sancionat, i Rafa Bernabé (ILFC), indicava que “més que preveure sancions el que cal és informar els veïns d’allò que es pot fer o no”, i afegia que “l’Ajuntament no té capacitat per sancionar tot el que està previst, de manera que les sancions seran sempre arbitràries”.\nJoan Antoni Marín (PSC), recordava que l’objectiu “no és sancionar-ho tot, sinó que aquest serà l’últim recurs” i l’alcalde, Francesc Colomé, concloïa que “encara que hi hagi actes difícilment comprovables, cal regular-los”.


Ja disposeu de les Bases del 40è Concurs Pintura Ràpida, que es convoca en motiu de la Festa Major d’Olesa de Montserrat del 2014.\nLa data de celebració del concurs serà el dissabte, 14 de juny de 2014.\nLa inscripció per participar al concurs es formalitzarà a la Casa de Cultura, carrer Salvador Cases, 26, d’Olesa de Montserrat, entre les 8.00 i les 10.00 del matí. Cada artista caldrà que es presenti proveït d’una única tela o suport per ser segellada.\nLes obres podran ser realitzades amb qualsevol tècnica.\nLes mides seran com a mínim del núm.12 P i com a màxim del 30 P en mides universals de vestidors (PF i MF), amb la imprimació a fons d’un sol color.\nEl lliurament de les obres finalitzarà a les 13.00 del mateix 14 de juny, i no s’acceptarà cap obra fora de termini.\nL’obra serà realitzada i obligatòriament signada i datada per l’artista inscrit.\nA les 14.00h del dia 14 de juny, a l’Auditori de la Casa de Cultura i en acte públic, el jurat emetrà el veredicte i tindrà lloc el lliurament de premis.\nPer tal de no deslluir l’acte els artistes premiats han de ser presents a l’hora del lliurament de premis. En cas de no ser així, la comissió organitzadora es reserva la disposició de l’obra i del premi\nLes obres presentades al Concurs s’exposaran a la Sala d’Exposicions de la Casa de Cultura, del 18 de juny fins al 6 de juliol.\nLes obres no premiades podran ser retirades el 7 de juliol a la Sala d’Exposicions de la Casa de Cultura (de 17.00 a 20.00h), i a partir del dia 8 de juliol i fins al 30 de setembre del 2014 (agost tancat) a l’ Escola Municipal d’Arts i Oficis (darrera de l’Ajuntament) i presentant el resguard corresponent. L’horari d’atenció al públic és de 17.00 a 20.00 h de dilluns a divendres. Les obres no retirades en aquest període quedaran en propietat de l’Escola Municipal d’Arts i Oficis.\nPremi TGO 450€\nPremi Especial Aquarel·la 450€\nThis entry was posted in concurs and tagged 2014, artistes, concurs, olesa, pintura, pintures, rapida. Bookmark the permalink.\n← Bases del 44è Concurs Pintura Local\nMatricula Oberta 2014-2015 →


Real Club de Tenis de Barcelona - El Barcelona Open Banc Sabadell 2017 veu la llum\nEl Barcelona Open Banc Sabadell 2017 veu la llum\nPer segon any consecutiu la Pista 2 del Reial Club de Tennis Barcelona-1899 ha estat l’escenari que ha acollit la presentació del Barcelona Open Banc Sabadell – 65è Trofeu Conde de Godó, que es disputarà del 22 al 30 d’abril a les nostres instal·lacions.\nPocs minuts després de les dotze del migdia, sota un sol impressionant i davant l’atenta mirada de gairebé 300 persones, la periodista Elisenda Camps ha arrencat la cerimònia de presentació donant la benvinguda a tots els presents i especialment a les cinc personalitats que s’han encarregat de descobrir les principals novetats de l’edició d’aquest any del torneig.\nAlbert Agustí, president del Reial Club de Tennis Barcelona-1899 i amfitrió de l’acte i del torneig, s’ha felicitat, un any més, de poder acollir un torneig tant especial i que ja suma 65 edicions. Un torneig que, com ha recordat, és juntament amb el de Wimbledon, l’únic de club que se celebra en tot l’any en el món. Ha estat Albert Agustí qui també ha avançat les principals innovacions que presentarà el torneig aquest any. “Serà la primera vegada que totes les pistes tindran càmeres de televisió i tots els partits seran televisats.” Un esdeveniment que es podrà veure en 130 països i que podrà tenir una audiència estimada de 300 milions d’espectadors. Agustí també ha remarcat la vocació del torneig de ser un referent pel que fa a la sostenibilitat, i ha anunciat un nou espai al Village batejat amb el nom de “La Terraza Market”.\nUn dels moments esperats ha estat el moment de revelar la llista del jugadors que participaran en el torneig. L’encarregat de fer-ho ha estat Albert Costa, director del Barcelona Open Banc Sabadell. En el quadre del torneig podrem trobar tres top-10 entre els quals estarà Rafa Nadal, que perseguirà guanyar el seu desè títol a Barcelona. Kei Nishikori, campió el 2014 i 2015, i Dominic Thiem són els altres dos tenistes situats entre els millors del rànquing mundial. A la llista també hi seran 17 jugadors que figuren entre els 30 primers de la classificació ATP, un fet que evidencia que el nivell i espectacle estan assegurats. “Estem molt orgullosos dels jugadors que tindrem. Sempre intentem fer el màxim esforç per portar els millors jugadors. La gran història del torneig i Barcelona ens ajuda a que els millors jugadors vulguin venir. Sense cap mena de dubte Rafa Nadal serà la principal atracció perquè la gent l’adora però tindrem altres jugadors com Nishikori, Thiem o Berdych”. Albert Costa, també ha anunciat que el Barcelona Open Banc Sabadell utilitzarà per primera vegada en el circuit ATP el sistema de mesura Foxteen Diamon Analysis que s’ha creat a Catalunya i que es preveu que pugui acabar rellevant a l’actual ull de falcó.\nJavier Godó, Conde de Godó, també ha estat una de les autoritats de la presentació de l’acte i ha agraït efusivament que tothom mantingui en vida un torneig que va idear el seu pare. “Si aquest torneig perdura en el temps és gràcies a la idea, a la seva realització, al Reial Club de Tennis Barcelona-1899, als sponsors i a Barcelona i la seva gent”.\nPrecisament com a representant de la capital catalana, ha intervingut Jaume Assens, tinent alcalde de l’Ajuntament de Barcelona, que ha anunciat que, un cop més, l’experiència del “Tennis al carrer” que se celebrarà durant el torneig s’instal·laran en el Front Marítim i ha agraït al torneig per ser un referent de la ciutat i ajudar a fomentar l’esport.\nTambé ha intervingut Jaume Guardiola, conseller delegat del Banc Sabadell, qui afronta un any especial. “Serà el desè any que patrocinem el torneig, tenim a Nadal com a gran referent del banc que pot guanyar el desè títol i estem encantats per haver apostat en el seu dia per l’esport, per el torneig i per un esportista que representa els valors del sacrifici, l’esportivitat i l’humiliat”, ha sentenciat.\nDurant la presentació també s’ha recordat que durant el Barcelona Open Banc Sabadell 2017 es rendirà homenatge a Martin Mulligan, guanyador fa 50 anys del Godó i que juntament a les grans figures, els espectadors podran gaudir de la tercera edició del torneig sub-14 que per tercer any se celebrarà amb la participació de 16 nois (8 nois i 8 noies) que prometen ser les estrelles del futur.


Energia nuclear - Quèquicom - Blogs - Televisió de Catalunya Quèquicom » Energia nuclear\nCategories: Capítols , Biologia, Ecologia, Geologia , Física, Química, Matemàtiques\nAlberto García ha escrit:\nSoy seguidor de vuestros programas. Me gusta como de una forma simple, entendedora y divertida explicaís los aspectos, a veces complejos, de la ciencia.\nMe encantan los ejemplos o los juegos que proponéis, el de ayer: como hacer una pila voltaica me encanto y pienso que si algún día tengo nietos, que no será muy tarde, será unos de los "experimentos" que le enseñaré hacer.\nHaytam Chatt ha escrit:\nHola, en primer lloc felicitacions per el programa, m'encanta però m'he fixat en un petit error, minut 23:30, la senyoreta diu que per mesura el Pes utilitzem grams i això no es cert, és la massa la que es mesura en grams, el Pes es mesura en Newtons! és un petit detall ;).\nHaytam Chatt, te vostè tota la raó.\nMalauradament Haytam, aquest és tan sols un de la multitud d'errors del programa, i també el més petit.\nElías ha escrit:\nMolt bon programa el d'avui, el de l'energía nuclear; molt ben il·lustrats els exemples, molt fàcil d'entendre. I per cert, la puntualització grams-newtons és del tot correcte, no és el mateix pes que massa, una confusió molt freqüent, probablement degut a les bàscules que usem a casa...\nUn altre detall. El que fan servir les centrals elèctriques són alternadors, no dinamos. La diferència és que un dóna corrent altern i l'altre corrent continu.\nFrancesc, tot i que el programa tingui alguns errors, crec que és del millor que hi ha per veure a la TV. Seria més constructiu esmentar els errors que només dir que té errors.\nDavid, sempre pretenc ésser constructiu, motiu pel qual he contactat amb el programa per manifestar algunes de les incongruències mostrades en el programa. Malauradament, per comentar tots els errors, incoherències i prejudicis mostrats en el programa caldria com a mínim un altre capítol de durada equivalent. De manera que resulta certament difícil poder-ho fer aquí. Tot i que certament he tingut ocasió de veure programes sobre la matèria molt pitjors, on fins i tot mancava la voluntat d'informar, he cregut oportú fer saber als televidents que estaran encara molt lluny d'estar informats sobre energia nuclear després de veure el reportatge. De fet, i aquest és realment el problema, estaran considerablement desinformats sobre nombrosos aspectes.\nPer posar tan sols un exemple, la gent pot tenir la profundament errònia percepció de que pot ésser perillós sortir de casa sense un radiòmetre, no fos cas que pogués tocar sense saber-ho alguna pedra radioactiva i quedar irradiat o contaminat.\nFermi ha escrit:\nFrancesc, tal com apunta David no acaba vostè de concretar. Es dedica vostè a parlar amb expressions buides com “profundament errònia percepció” o “certament difícil”, és que hi ha incertament difícil?.\nPot ser no li ha agradat, està en el seu dret però jo no veig tants errors com vostè anuncia i per curiositat m’agradaria saber quins. Però errors de veritat per què interpretar que l’espectador “pot tenir la profundament errònia percepció” de necessitar un radiòmetre pot ser que hem vist un programa diferent.\nÀnim quèquicom! A mi m’agradat.\nOscar.G ha escrit:\nPara mí uno de los mejores programas que se pueden ver en televisión. Muy recomendable, ameno y didáctico.\nDejo mis comentarios aquí: http://oscarcong.blogspot.com/\nEn media hora no se puede explicar lo que otros tardan 5 años en aprender, así que ánimo y felicidades por el programa.\nEn cap moment he pretès posar en dubte que aquest capítol, o el programa en sí, pogués agradar a algú, i molt menys qüestionar el seu interès o la conveniència de que es realitzin programes de divulgació com ara aquest. Només he volgut advertir a aquells que l’hagin vist de que la visió sobre l’energia nuclear que poden haver-se format, en base als continguts i explicacions presentades en aquest capítol, pot ésser considerablement distorsionada en molts aspectes. Essent malauradament la tònica general dels programes que han tractat aquesta matèria, habitualment amb resultats molt pitjors que el de Quèquicom, tot s’ha de dir.\nEls exemples d’errors i de, crec que involuntària, manca d’objectivitat al presentar certes qüestions són força nombrosos, probablement com a resultat dels prejudicis profundament establerts, dels que l’equip del programa no n’és immune, i de la quantitat de desinformació difosa al llarg del temps. Tot i que inicialment no pretenia fer-ne un llistat, pel temps que això comporta, finalment he decidit fer-ho, ja que comprensiblement la manca de dades concretes resta credibilitat al meu comentari.\nD’una banda hi haurien alguns errors que es podrien qualificar de neutres i d’escassa transcendència, com ara el ja esmentat de confondre dinamos per alternadors en dos moments del programa; el de definir “cps” com a “xocs per segon”, en lloc de “comptes per segon”; referir-se als Becquerels (Bq) com a unitat de taxa de detecció, quan és una unitat d’activitat radioactiva; o anomenar “caixa del reactor” al “vas del reactor”. Així mateix, l’explicació de l’estructura del nucli atòmic resulta poc satisfactòria al meu parer, sense explicar l’equilibri entre les forces nuclears i l’electromagnètica, i mostrant els neutrons més aviat com un mer enllaç que com a partícules de naturalesa i importància equivalent a la dels protons.\nPosteriorment hi hauria un conjunt de qüestions més rellevants. D’una banda es relaciona la inestabilitat de l’urani, i en particular la de l’urani-235 amb la possibilitat d’ésser utilitzat com a combustible en les centrals nuclears i per construir bombes atòmiques. De fet, que l’urani sigui radioactiu i la propietat de l’urani-235 d’ésser físsil (pugui ésser fissionat per neutrons tèrmics) són fets completament independents. Que l’urani-235 sigui físsil en realitat està relacionat amb el fet que l’urani-236 és inestable. A més, tot i que els isòtops de l’urani que podem trobar a la natura (235 i 238) són radioactius, el mateix fet d’ésser presents és precisament una evidència de la notable estabilitat d’aquests isòtops. Són prou estables per estar presents a la natura en grans quantitats 4.500 milions d’anys després de la formació del planeta. Això també implica que, per unitat de massa, l’urani sigui poc radioactiu (baixa activitat específica).\nAixò contrasta, per exemple, amb afirmacions com ara “si tot això fos urani aquí ja estaríem fregits”, referint-se a les roques de Santa Creu d’Olorda”, o “si això fos real jo ja hauria caigut morta, fulminada, de la quantitat de radiació que sortiria d’aquestes barres”, referint-se a la rèplica de l’element de combustible que es mostrava a l’UPC. Curiosament en el següent plànol de càmera es pot veure personal manipulant manualment el combustible, sense que ningú del programa sembli haver-se adonat de la profunda contradicció que això implica.\nDe fet, tota la vessant del programa sobre les característiques de la radiació i els seus efectes presenta multitud d’errors i mancances.\nEn primer lloc hi ha un error clamorós en incloure com a radiació electromagnètica la radiació alfa i beta. A més l’explicació dels efectes de la radiació sobre les cèl•lules d’un teixit viu utilitzant l’analogia dels ous i les pedres és molt poc apropiada i errònia en les seves implicacions. Els tipus de radiació ionitzant més perjudicials per la salut són les d’alta transferència lineal d’energia, és a dir la radiació alfa i, de forma indirecta, els neutrons d’alta energia. Per la radiació de baixa transferència lineal d’energia (radiació beta, gamma, raigs X...) es consideren uns efectes biològics un ordre de magnitud inferiors per a un mateix nivell de dosi absorbida. Així doncs, la diferència fonamental entre radiació ultraviolada, beta, raigs X i radiació gamma és la seva capacitat de penetració, i en conseqüència la possible afectació de zones diferents, però no el seu efecte.\nS’afirma també literalment “Els que ja són absolutament destructius, són els raigs gamma [...], i si arriben a un teixit viu el destruiran”. Això sembla estar en obvi desacord amb les desenes de milers de raigs gamma que ens travessen cada segon (probablement de l’ordre d’un bilió a l’any per una dosi d’1 mSv), a causa fonamentalment de la radiació còsmica.\nL’analogia entre els efectes de la radiació, les cèl•lules i el ganivet és també molt poc apropiada si no es deixa molt clar que s’està fent referència a tractaments de radioteràpia, que habitualment impliquen nivells de dosi de 60-70 Sv (equivalents a uns 25.000 anys de dosi natural o més de 3 milions de radiografies), o fins i tot molt superiors en tipus de càncers radioresistents. També s’afirma que “quan aquests [els raigs gamma] s’utilitzen en situacions controlades son beneficiosos, el problema ve si hi hagués una fuita i s’irradiés un cos sa”. Com és evident, la radiació no distingeix entre cossos sans i malats, de manera que els efectes sobre ambdós són els mateixos, i s’ha de travessar necessariament teixit sa per irradiar un tumor intern. Resulta molt poc coherent afirmar que les dosis moderades de radiació rebudes pels teixits sans en persones en tractament de radioteràpia no suposen un risc significatiu, mentre que petites dosis per la població general sí que resulten perilloses.\nD’altra banda, el Sievert (Sv) no és una unitat de mesura de l’efecte de la radiació sobre la salut, sinó una unitat de dosi efectiva, i tot i que es poden vincular efectes biològics a nivells dosi efectiva, no hi ha una relació directa ni senzilla, intervenint-hi de forma decisiva molts altres paràmetres i factors. Entre aquests pot destacar-se la taxa de dosi i els teixits o òrgans afectats per aquesta dosi de radiació, per la qual cosa no poden comparar-se directament, per exemple, unes mateixes dosis rebudes durant períodes de temps molt diferents.\nSobre la comparació de les dosis amb quantitat de radiografies, caldria esmentar, en primer lloc, que els 2.5 mSv anuals de mitjana no corresponen només a la radiació natural, sinó que inclouen la dosi de les aplicacions mèdiques de la radiació, que suposen aproximadament un 30% d’aquesta xifra. També cal tenir en compte que en tota aquesta exposició es barreja la dosi anual mitjana i els efectes d’altes dosis agudes de radiació (rebudes en un breu període de temps), i no pas de dosis anuals com s’esmenta en el capítol. En segon lloc, els primers efectes sobre la salut, en forma de nàusees i fatiga, que es poden percebre es donen a nivells de dosi d’uns 500 mSv, i no pas de 100 mSv.\nCom a reflexió també convindria preguntar-se per què són aquests 2.5 mSv de mitjana els que són segurs, i no un altre valor, així com tenir en compte que la gent no rep la dosi mitjana, sinó la seva pròpia dosi individual, que podrà ésser inferior o notablement superior segons el cas. Deixant de banda les aplicacions mèdiques de la radiació, en que els beneficis del diagnòstic i tractament podrien compensar certs nivells de risc (aprox. 60 mSv per una tomografia de cos sencer), hi ha zones habitades del planeta en que els nivells de radiació natural són molt superiors a l’esmentada mitjana, arribant a més de 400 mSv/any a l’Iran o més de 700 mSv/any a Brazil sense que s’hagi detectat cap efecte nociu sobre la població. Com a referència cal tenir en compte que el llindar que es va emprar per decidir les zones evacuades i suposadament inhabitables entorn de Txernòbil és ser de 7 mSv/any. Essent aquest un dels exemples més paradigmàtics de la magnitud de les conseqüències del pànic excessiu a la radiació, que la major part de la informació que arriba al públic contribueix a fomentar.\nEn relació als accidents nuclears, no es defineix amb claredat la classificació INES. S’esmenta que la gravetat de l’accident de Txernòbil està vinculada al fet que nombroses persones van rebre nivells de radiació letals, i s’afirma tot seguit que és del mateix nivell de l’accident de Fukushima, sense especificar quin és el motiu de que aquest últim accident ocupi la mateixa categoria dins l’escala INES; sense esmentar tampoc en cap moment que no hi ha hagut cap mort com a conseqüència de l’accident de Fukushima. L’escala, estrictament, no mesura la gravetat de l’accident, sinó que els classifica segons categories en funció d’una sèrie de paràmetres tècnics. La gravetat d’un accident en el sentit usual, no en el tècnic de l’escala INES, és un paràmetre molt més ambigu, però que generalment acostuma a mesurar-se, en primera instancia, en funció del nombre de víctimes mortals. Per la qual cosa equiparar-ne el nivell de gravetat sense entrar en més detalls no contribueix a informar sinó a desinformar, tot i que sigui involuntàriament. A més, s’afirma que a l’accident de Harrisburg hi van morir algunes persones, fet que és senzillament fals, i tractant-se de vides humanes no és un error ni molt menys trivial.\nAixí mateix, l’incendi a la central de Vandellòs I tampoc està classificat només com a incident de nivell 3 pel fet de no haver provocat cap mort. Per altra banda, tenint en compte que l’incendi no va afectar la part nuclear de la planta i que no es van produir cap fuita de radiació, no em sembla coherent l’afirmació de que l’exposició a la radiació va superar 10 cops el límit legal establert per als treballadors.\nTambé em sembla extraordinàriament desafortunada la comparació de radiació i material radioactiu amb bales i pistoles, tot preguntant “què és el que mata?”, malgrat que s’esmenti posteriorment que t’han de tocar moltes “bales” per fer-te mal. Quantes son moltes? 10? 100? 10.000? Com esmentava prèviament, si els bilions de “bales” que rebem anualment per a acumular aquests 2.5 mSv de dosi mitjana són, com s’afirma, absolutament innòcues per la nostra salut, realment no s’assemblen gaire a cap altra bala de les que coneguem, i per tant resulten un molt pobre símil. I tot i que es faci amb la millor intenció didàctica, el fet de vincular instruments dissenyats específicament per matar amb conceptes tan poc familiars (i al mateix temps polèmics) per al públic general com la radiació em sembla molt poc sensat. I no només pot contribuir a generar prejudicis, sinó que, juntament amb d’altres aspectes del programa, és un indici clar de que fins i tot els propis divulgadors que pretenen difondre una informació objectiva estan immersos inconscientment en aquests mateixos prejudicis.\nLa llista de cites del programa que denoten també aquests prejudicis, pors o predisposició contraria a tot allò que tingui a veure amb l’energia nuclear o la radiació és força extensa. I el fet de que a molts potser els semblin normals és únicament fruit de la freqüència en que es repeteixen i del profund desconeixement de la matèria:\n“L’urani té molt mal geni”.\n“Em sorprèn el que marca aquest aparell”. “No és perillós estar aquí?”.\n“— Si ens haguéssim de fer una casa seria un dels pitjors llocs.\n— Evidentment, per que l’activitat que hi ha és tan forta que és perillosa per la pròpia vida dels habitants”.\n“— Si agaféssim una pissarra, no passa res, no? Que l’agafi?\n— No l’agafo per si de cas”.\n“Espero no tornar-me verda al final”.\n“L’urani-235 és un desequilibrat perillós”.\n“A la UPC, on treballa, als anys 80 hi havia una minicentral nuclear pels alumnes. Ara només se’n conserva, afortunadament, el cartell”.\n“A Santa Creu d’Olorda hi ha unes roques radioactives, contenen urani, i més val no tocar-les ni estar-s’hi gaire estona a prop. “\nUn altre detall a afegir seria l’explicació del funcionament general de les centrals nuclears, on se’ns mostra una central d’aigua a pressió i es presenta un esquema d’una central d’aigua en ebullició. Així mateix, la conclusió que se’n deriva, que el circuit de vapor es tancat pel fet d’ésser radioactiu tampoc és aplicable. De fet, a més, les centrals d’aigua a pressió suposen aproximadament el 60% del parc nuclear mundial, davant del 20% de les d’aigua en ebullició, pel que sembla molt més lògic explicar les primeres si és que cal triar-ne només un tipus, especialment tenint en compte que les tres centrals nuclears catalanes son d’aigua a pressió.\nManel R. ha escrit:\nHi ha alguna manera d´enregistrar aquest capitol per la postaritat i com? gracies.\nMontserrat Millán ha escrit:\nComenteu qualsevol tema de una forma tan clara i entenedera, que tothom entenem aquest conceptes que a vegades ens sonan a "xinés".\nAlbert Perez ha escrit:\nHa sigut un bon programa es mereix un aplaudiment\nAquet programa em recorda a un capítol d'els Simpsons que diu: Nucelar, la palabra es nucelar...\nCorc ha escrit:\nFrancesc, un aplaudiment per a tu també pel teu discurs.\nJa que ningú ho diu, ja ho dic jo.


Mercedes Lázaro. Periodista y blogger.: L'ESTIU ABSENT\nAquest any l'estiu és absent i els raigs de sol brillen per la seva absència, mai millor dit. Aquest any al nord de molts suds no superem els vint-i-cinc graus de màxima temperatura i dormim amb dos mantetes d'hivern (jo al menys).\nAquest any tot és molt insensat, tot és molt més fred i trist que de costum, des de el temps fins a la situació econòmica de les famílies treballadores.\nAquest any la calor ha fugit cap a indrets que ja coneix i s'ha oblidat de les zones que quedem més a nord. Es veu que l'estiu deu tenir alguna mena de deute amb aquestes contrades i per això s'amaga baixant les temperatures, com un ocell fica el cap a sota l'ala amb un clima de recolliment, amable i passador, com el que ens transmet la pluja; El gust d'estar dins una casa en una habitació confortable, mirant com regalimen les transparents gotes d'aigua i llegir qualsevol paper sota la llum d'una l'àmpada acostada.\nAquest estiu no està per gaires brocs, el sol no té la llum prou resplendenta i les platjes no fan olor a crema protectora. Què hi farem, suposo que la nostra pell ho agrairà en algun sentit, el sol, tot i ser una font important de vitamina D, crec que és la D, no conec molt bé l'abecedari de les vitamines, també és un factor de risc per l'envelliment precoç i la causa de diverses lesions de la nostra pell.\nHem de desdramatitzar diuen els experts en salut mental, doncs, si no hi ha sol ni calor a l'estiu, tampoc ens queixarem bufant: uffff quina calor!! tot té els seus avantatges, també estarem més preparats per l'hivern que vé, no passarem d'una ondada de calor a un fred esgarrifant.\nAra mateix, però, em vé al cap, que potser un cop hagi escrit tot això, podria ser que començessin a pujar les temperatures per tot arreu i aleshores això seria un escrit insensat, com l'estiu que ara mateix estem vivint.\nTot i que parlo català, per motius desconeguts del meu espèrit, visc a Bilbao, i aquest estiu hem tingut vint-i-un dies de pluja per aquestes terres, això sí, els pagesos diuen estar contents perquè al camp no li falta ni una gota d'aigua, mai millor dit.\nA les meves flors, les que tinc al balcó de casa meva, als geranis els han sortit uns veïns perillosos: bolets, uns bolets que, pel que m'han dit, són verinosos, i mentre tothom té pressa i va com un boig esverat, jo m'estic a contemplar les meves flors amb els seus nous veïns, perquè ves a saber si podré mai tindre l'oportunitat de tornar a veure geranis amb bolets.\nPublicado por Mercedes Lázaro en viernes, julio 29, 2011\nJa vaig dir en el seu moment que l'estiu és una merda. L'estiu tot s'ho menja, tot s'ho emporta. Espero que aquesta vegada no et confonguis de persona, segons quines confusions, ofenen,\nSón moments molt difícils en què estem passant moltes famílies, però l'ésser humà es caracteritza per adaptar-se a qualsevol situació, jo aconseguirem tirar endavant, haurem que m'hagués de molts privilegis que tenia, però el llevar-me cada dia, tenir salut i veure els meus nens créixer és el que fa seguir endavant.\nEm a agradat molt la teva descripció de l'estiu, una salutació.\nGràcies Xavier, una salutació.\nSí anónimo ja sé qui ets :-0, gràcies a tú també.\n29 de julio de 2011, 23:36


Ajuntament de Canet de Mar - Joventut prepara pel març i l'abril un curs de Monitor de lleure\nJoventut prepara pel març i l'abril un curs de Monitor de lleure\nPUBLICAT Divendres, 26.02.2016\nL'Àrea de Joventut comença al març un curs de Monitor de lleure infantil i juvenil. S'inicia el dilluns 21 de març i acabarà el 30 d'abril. Els dies laborables seran els no festius de Setmana Santa i després ja es farà en caps de setmana.\nEs farà a La Masoveria i s'adreça a joves d'entre 18 i 35 anys. Té un cost de 199 euros per participant. En el cas de joves empadronats a Canet de Mar, hi ha una rebaixa i queda en 140 euros per persona.\nLes inscripcions es fan directament a l'Àrea de Joventut - 93 795 46 25 - lamasoveria@canetdemar.cat Teniu temps fins al 16 de març.\nEls dies i horaris són aquests:\n21, 22, 23, 24 de març i 2, 3, 9, 10, 16, 17, 23, 24, 30 d’abril\nHorari: de 9.30h a 14.00h i de 15.00h a 19.30h (el 23 d'abril només al matí)


INICI DEL CURS ACADÈMIC 2020/21 - CEV Barcelona\nAquesta setmana els estudiants han tornat a l’escola perquè han començat les classes de Cicle Formatiu de Grau Superior en Animacions 3D, Jocs i Entorns Interactius en CEV Barcelona tant els torns de matí com els de tarda, els nous alumnes han pogut gaudir de les instal·lacions, conèixer als nostres professors del curs i les diferents assignatures que s’imparteixen.\nHem preparat durant tot l’estiu l’escola per a complir amb la normativa del Departament d’Educació i garantir la màxima seguretat de tots. Entre les novetats d’enguany l’entrada i sortida a les aules es realitzarà de manera esglaonada per a evitar aglomeracions. Així mateix els nostres alumnes combinaran les classes presencials amb les classes online per a garantir les mesures de distanciament social i prevenció enfront del Covid 19.\nDonem la benvinguda a la nova promoció d’alumnes CEV!\nCategoría: Tècnico 3D 22 septiembre, 2020\nAnteriorPublicación anterior:Apunta’t a la nostra Jornada de Portes Obertes OnlineSiguientePublicación siguiente:CEV Barcelona, centre oficial de Pixologic ZBrush


Personalment penso que si hom ha de canviar (fiscalment, s'entén) de residència, se'n va a Andorra, Suïssa, l'Illa de Man o dotzenes d'altres alternatives que no pas a Madrid.\nVull dir, que si tens prou diners com per a què el canvi de residència tingui un impacte significatiu en la teva tributació, t'hi poses seriosament i no només per unes dècimes.\nEls convergents són especialistes en evasió fiscal, començant pel pare del Molt honorable president Artur Mas, que en un acte patriòtic sense precedents se'n dugué tots els estalvis dels Mas a Liechestein.\nSi un empresari vol marxar si no baixem els impostos, que marxi. No el volem patriotes de boquilla i no de butxaca.\ncialis ha dit…\nCal, emperò, deixar una cosa clara. Si el tripartit, amb la seva aposta per l'esquerra radical, baixa de 900 milions a 250 la recaptació de successions, està molt ben fet.\nPer contra, si els convergents baixen de 250 a 125 milions la recaptació són amics del dumping fiscal, els paraïsos fiscals, donar més als rics i les almorranes.\nI tot això, Popota, què té a veure amb el post?\nEstic molt d'acord amb el seu post Sr. Donaire. Però tinc una pregunta: la relació que fa de la pressió de l'IRPF en diferents indrets d'Europa no fa referència només a la tributació de les persones i no de les empreses? (pregunto des de la ignorància). Què en sabem de la pressió fiscal de les empreses?


Cupatges i altres cuinades | Cupatges i altres cuinades – Terra d'Escudella\nCupatges i altres cuinades\n“Hi ha símils gastronòmics que ens poden ajudar a entendre com es cou una CUP. Fer una CUP és com fer un bon estofat, requereix paciència i temps.”\nA la cantonada. Publicat a a la Directa\nLa presentació de la CUP Barcelona aplegà a finals d’octubre més de tres-centes persones al CAT de Gràcia. Potser una humil columna gastronòmica no és el lloc indicat per a fer-se’n ressò, però ja m’està bé, m’agraden els reptes. Hi ha símils gastronòmics que ens poden ajudar a entendre com es cou una CUP, o almenys com veig que s’hauria de cuinar. Fer una CUP és com fer un bon estofat, requereix paciència i temps. El sofregit és la clau del plat, melós, concentrat, gustós. Si aconseguim que surti bé, el resultat final segurament serà satisfactori. Una vegada enllestit, afegirem l’aigua, les verdures i la carn. Per als estofats s’utilitzen les parts poc nobles de l’animal, però a nosaltres això ja ens agrada: amb nobleses i reialeses no casem gaire. Els entrecots i els filets els deixem per a la gent de possibles, els presumptuosos i els crudívors. A més, a l’hora de coure-les, costa trobar-los el punt, ens la juguem a una carta. Un estofat, en canvi, és la suma de molts elements, modificable i millorable mentre el fas. I una suma sempre dóna un resultat més complet. L’estona de xup-xup ha de permetre interactuar els ingredients deixant fluir harmònicament la seva essència, els seus gustos. Llavors apareixerà la picada. Ai, la picada! Genuïnament catalana, és el que fa que un plat tingui un toc especial, un caràcter propi. S’afegeix abans d’acabar la cocció, i serveix tant per lligar la salsa, com per donar-li textura i aromatitzar el plat. Una vegada apagat el foc, caldrà que el guisat reposi. Afloraran els lípids sobrers i caldrà desgreixar-lo a consciència. Si no ho fem, ens quedarà un estofat indigest. És el moment de les valoracions, necessari per evitar errors la propera cuinada. I recordeu: és un plat que millora d’un dia per l’altre.\nCom podeu veure, fer un estofat no és cosa fàcil. El mateix que una escudella, una altra recepta de referència a l’hora de cuinar una CUP. Plat pacient i savi, recull l’essència de la cuina de base i esdevé una mixtura equilibrada de diversos ingredients on no n’hi cap que lideri els altres, no n’hi ha cap que sobresurti, tret, potser, de la pilota, que no deixa de ser una massa treballada per les nostres mans. Una escudella aconsegueix posar un cigró a l’alçada d’un tall de corder. I atenció amb el xoriço! No escau gens a la nostra olla, tot i que sempre hi haurà algun golafre sense principis que hi vulgui ficar cullerada. L’elaboració de l’escudella, aprofitadora, ecologista, quotidiana, femenina, contrasta amb una altra pràctica, potser més efectista i vistosa. És la cuina dels grans esdeveniments, la que protagonitzen els homes que durant la setmana no trepitgen una cuina però que el diumenge s’envalenteixen davant una graella i un foc. És la cuina de la carn a la brasa, la paella al tros o la calçotada. Queden altres plats per inspirar-nos. Una bona samfaina, mestissa i acolorida; una esqueixada o un esgarraet, frescos però consistents; un allioli, amb ingredients contundents però de resultat suau quan es vol, arrasador si s’escau. Per acabar amb unes postres senzilles: una coca, per exemple, austera i sempre eficaç, regada amb un moscatell, que aporta dolçor, o un cava, que aporta bogeria.\nHe parlat tota l’estona de gastronomia tradicional. Però també una CUP ha de recollir trets de la cuina d’autor. Innovació, experimentació, incorporació de noves tècniques. Ara bé, també pot despertar les mateixes reaccions: precaució, recel, malfiança. És una cuina de risc, i cal estar alerta: pot pecar d’avantguardisme, pot ser foc d’encenalls, poden aparèixer cuiners Michelin o pot allunyar-se dels gustos populars.


Llagostera Ràdio - Alliberen tres dones obligades a prostituir-se a Girona i detenen els sis integrants de la banda que les explotava\nAlliberen tres dones obligades a prostituir-se a Girona i detenen els sis integrants de la banda que les explotava\nUn instant de la detenció d'un dels integrants de la banda. / Foto: Policia Nacional\nArticle Anterior Girona acorda que els firaires que viuen a menys de 25 km de la ciutat no aparquin les caravanes a la Devesa\nSegüent Article Augmenten un 15% els desnonaments per no poder pagar el lloguer a les comarques gironines\nLa policia espanyola ha alliberat tres dones obligades a prostituir-se a Girona i ha detingut els sis integrants d'una organització criminal dedicada al tràfic d'éssers humans amb un objectiu d'explotació sexual.\nUna de les víctimes va ser comprada en el seu país d'origen quan tenia 14 anys per 3.000 euros i va ser obligada a casar-se amb un membre de la banda.\nLes dones captades, normalment joves, eren explotades laboralment en tasques domèstiques i després també sexualment. També se les obligava a robar els seus clients. Els dos principals membres de l'organització han ingressat a presó.\nLa investigació precisament va començar amb la denúncia de la jove que havia estat comprada per 3.000 euros quan tenia 14 anys a Bulgària. El matrimoni forçat es va produir allà i va ser després que va ser traslladada a Espanya.\nEls agents van constatar l'existència d'una organització que captava joves per explotar-les sexualment i que també extorsionava aquelles dones que ja exercien la prostitució per la zona d'Empuriabrava, arribant a aconseguir el control de la prostitució en aquella zona. Els membres de l'organització amenaçaven i recorrien a la violència física.\nAmb la col·laboració de les autoritats búlgares, els agents van identificar els integrants de la banda i van localitzar les dones prostituïdes.\nEls dos principals membres ja han ingressat a la presó. S'han realitzat registres en dos domicilis de la demarcació de Girona, intervenint 88 cartutxos de munició, 25 plantes de marihuana amb un pes de 18 quilos, 2.955 euros i diversa documentació relacionada.\nnotícia comarcal\tprostitució\texplotació sexual


2010: l'any de les orelles i el llop - Disseny web, SEM i SEO, marketing online\n2010: l’any de les orelles i el llop\ndrets, Julian Assange, periodisme, Time, Wikileaks\nEl 2010 es recordarà com aquell final d’època en què ens vam convèncer que totes les sospites eren veritat, i que els governs a tot el món són capaços de ser còmplices i artífexs d’actes criminals només a l’efecte de mantenir les seves quotes de poder, utilitzant-nos als ciutadans com a avals mentre se’ns oculta la veritat.\nAquest escenari se’ns va presentar davant els ulls gràcies a WikiLeaks, aquesta simple web que va fer el treball que haurien d’haver realitzat els mitjans de comunicació i els periodistes, els qui només s’havien limitat a fer tan bé com sigui possible el seu treball de portaveus dels polítics de torn, corromputs en la seva gran majoria per les estructures de poder.\nPer això WikiLeaks i el seu director han pagat i seguiran pagant el preu de trencar la baralla per mostrar al gran públic la veritat, perquè aquesta història no ha fet més que començar. Aïllat en la seva gàbia d’or, amb una polsera electrònica i sense passaport, Julian Assange espera novetats sobre la denuncia-muntatge sueca al mateix temps que el suposat filtrador dels 400.000 documents de la diplomàcia americana, Bradley Manning, està fa set mesos tancat en una presó militar d’alta seguretat de Virgínia sense tenir els seus drets garantits, segons denuncia el seu advocat. Mentrestant segueixen degotant filtracions i ens assabentem avui que els dos principals partits francesos van rebre diners en les passades eleccions del dictador de Gabon, i així comencem a entendre el veritable per què de l’obsessió de Sarkozy per controlar i censurar internet, via aquesta abominable leguleya anomenada Hadopi.\nSorprén que els atacs contra Wikileaks no qüestionin la seva veracitat sinó que critiquin el fet de la seva difusió, sota pretext que posen en perill la seguretat de tropes i ciutadans. La resposta de Wikileaks va ser esborrar els noms i altres senyals d’identificació i difondre documents sobre fets passats, de manera que fos improbable que puguin perillar operacions actuals. Tot i així Hillary Clinton ha condemnat la publicació sense comentar l’ocultació de milers de morts civils i les pràctiques de tortura que revelen els documents. Almenys, Nick Clegg, el liberal viceprimer ministre britànic, ha censurat el mètode però ha demanat una investigació sobre els fets.\nGens canviaria mentre no canviés la nostra posició davant el poder, i Internet ha donat per primera vegada en la història una eina ciutadana de veritable contrapès davant Premis Nobel de la Paz amanyats, falses portades de Person of the Year en la revista Time i pràctiques qüestionables d’empreses com ara Visa, Mastercard, PayPal o Amazon.\nLa supervivència de WikiLeaks és la del nostre dret a la informació. No deixem passar aquesta oportunitat, que el llop ara també ha vist les nostres orelles.


Gent Normal: RECOMANACIÓ DIRECTA #12\nRECOMANACIÓ DIRECTA #12\nPresentació de 100.000 Candeles de Jordi Sanglas\n4 d'abril, Heliogàbal\nNo sóc gaire partidari d'ensabonar el que fan els amics només perquè siguin amics. Potser exagerar-ne una mica els mèrits, sí, però no cal entabanar el personal perquè siguin amics teus. En tot cas, aquesta vegada no caldrà plantejar-s'ho: 100.000 Candeles, la novel·la, i Les Males Herbes, l'editorial, són dues realitats suficientment potents per defensar-se per elles mateixes. A més, per tancar el cercle virtuós, Xavier Baró portarà el seu folk ancestral per amenitzar el guateque. No us enganyo, serà una gran vetllada. I com diria el Nuñez de la tele: graaaaatiiiiiis.\n6 d'abril, Razz 2\nDurant els últims 12 anys he sentit comentaris d'aquell mític concert dels Rocket from the Crypt a Santa Coloma de 2001. Turbo rock & roll enmig de la pluja torrencial, baixistes desmaiats per descàrregues elèctriques, èpica, festa... I un membre dels Rippers (que feien de teloners) dient al John Reis “See you in magic!”. Es referia al local del Born, però ell no ho sabia i va pensar que li deien alguna cosa espiritual i molt profunda (més tard faria un disc amb aquest títol). Si vau estar al concert de l'any passat de Hot Snakes sabreu que John Reis és un mestre del riff i que és obligatori celebrar que La Castanya té 5 anys de vida.\nMiguel Grimaldo + Niño\n12 abril, Discos Paradiso (Ferlandina, 39)\nHi ha una manera diferent de fer les coses en aquesta ciutat. A Galleta Records ho saben i han muntat una vetllada que ho demostra: preus populars, una sala de concerts que funciona com a cooperativa, grups de qualitat... I, a més, cap marca forrarà les parets i l'escenari per intentar vendre'ns alguna cosa mentre ens ho passem de conya. Però parlem de Miguel Grimaldo. Com l'immens Erik Urano, Grimaldo és de Pucela i membre d'Urano Players, l'esperança blanca d'un hip hop de carrer, conscient i musicalment divers i creatiu. Val la pena. Niño (de Diploide), també de Valladolid, però resident a Barcelona, obrirà amb el seu imaginatiu funk espacial i progressiu.\n16 d'abril, Rocksound\nSightings van ser un dels grups bandera del renovador segell de noise i hardcore embogit de Providence (EUA), Load Records. El bressol de Lightning Bolt, Usa is a Monster o Yellow Swans es va convertir fa 10 anys en una autèntica fàbrica de nous significats dins d'una escena no acostumada a canvis gaire significatius. Sightings no tenen el so colorista d'Usa is a Monster ni un bateria de 6 braços com Brian Chippendale, però facturen un post-punk abrasiu i distòpic absolutament colpidor. La cosa promet.\nPublicado por Muntsa a les 12:18\nEtiquetes: concert, concerts, Marc Balfagón, Miguel Grimaldo, música, recomanació, recomanació directa, Rocket from the Crypt, Sightings, Xavier Baró


Què veure a Lleida i a la seva comarca\nEl Segrià, el jardí de la ciutat de Lleida\nLa comarca del Segrià presenta el contrast entre la concentració humana de la històrica ciutat de Lleida, banyada pel Segre i la seva plana de preeminència agrícola.\ndimecres, 3 d’abril 2019 - 13:00h\nLa Seu Vella de Lleida | Patrimoni Gencat\nAmb el cor a la seva capital, el Segrià és un horitzó de paisatge agrícola de tota mena, on les aigües del Segre, la boira i el seu passat medieval doten aquesta terra d’una singularitat seductora.\nEl Segrià: passat medieval, paisatge agrícola i l’omnipresència de Lleida\nLa comarca del Segrià troba el seu atractiu en els vestigis medievals de cada poble i en els extensos camps de cultiu que amaguen sorpreses florals i la presència misteriosa de la boira. Des de la Roca Sobirana, la Seu Vella de Lleida s’alça imponent sobre tot el territori, en una vista acollidora per a autòctons i forans.\nHabitada des de temps ancestrals, la Iltirta iber, la Ilerda romana, la Larida sarraïna i finalment, la Lleida catalana; la ciutat capital és hereva de tot aquest passat i conserva encara la monumentalitat de la seva rellevància històrica i la seva localització estratègica. Lleida és el motor cultural, social i econòmic del ponent del Principat.\nLa Roca Sobirana, bressol de la ciutat, acull la fortalesa imponent que conformen la Seu Vella i el Castell del Rei; un conjunt monumental que esdevé una de les meravelles del patrimoni català, candidat a esdevenir Patrimoni Mundial de la Humanitat els propers anys.\nUns metres més avall, el carrer Major de la ciutat travessa el nucli lleidatà en paral·lel al riu Segre. Eix comercial i social, acull grans places, la Paeria i la Catedral Nova de la ciutat.\nD’altra banda, destaquen espais verds, com el Parc dels Camps Elisis, un parc urbà romàntic amb àrees enjardinades d’estil francès i anglès, un lloc de passeig ideal; o el Parc de la Mitjana, que situat a l’extrem nord, esdevé el pulmó de la ciutat, una àrea on gaudir del riu Segre i la seva biodiversitat.\n2. Els vestigis històrics del Segrià\nNascuts majoritàriament en temps dels sarraïns, els pobles del Segrià es consolidaren al llarg de tota l’Edat Mitjana, substituint les antigues mesquites i sudes, per esglésies, ermites i castells.\nD’aquesta manera, tots els municipis de la comarca conserven vestigis medievals rellevants, especialment en forma de viles closes i esglésies d’estils romànics i gòtics d’un gran atractiu. En són un bon exemple Artesa de Lleida, Maials o Torrebesses.\nMaials, el Segrià sec | Ajuntament de Maials\nLes mostres de restes prehistòriques, ibers, romanes i visigòtiques són presents en nombrosos jaciments arqueològics i juntament amb els elements més característics de la història comarcal, es poden veure de primera mà al Museu d’Història de Lleida. In situ, trobem les pintures rupestres d’Alfés, la vil·la romana del Tossal del Moro, a Corbins, el poblat ibèric de Gebut, a Soses, el conjunt visigòtic del Bovalar, a Seròs o el poblat protohistòric de Genó, a Aitona.\n3. Els presseguers florits del Baix Segre\nEls municipis del Baix Segre, a tocar de l’aiguabarreig amb el Cinca, no tenen res a envejar als famosíssims cirerers florits del Japó. I és que, en època de floració dels presseguers, l’horta d’aquesta zona es converteix en un paisatge completament rosat i perfumat únic al Principat.\nEls termes municipals d’Aitona, Alcarràs, Torres de Segre, la Granja d’Escarp, Seròs i Soses esdevenen doncs espais ideals per a fer-hi llargues passejades primaverals. Una zona que no perd atractiu amb el verd de l’estiu o els grocs i taronges de la tardor.\nEl municipi de Seròs és un exemple aglutinador de tots els elements interessants de la comarca. A tocar de l’aiguabarreig del Segre, esdevé un punt excel·lent per descobrir una gran biodiversitat de flora i fauna, així com un també per gaudir dels camps de fruiters florits característics del Baix Segre.\nRuta per Seròs | Wikiloc\nEn l’àmbit arqueològic, el jaciment visigòtic del Bovalar n’és un dels més importants dels Països Catalans d’aquest període. Mentre que en l’àmbit monumental arquitectònic, al sud del terme es conserva el Monestir trinitari de la mare de déu dels àngels d’Avinganya, originari del segle XIII, avui en dia és seu de l’Institut d’Estudis Ilerdencs. I al casc antic de la població, hi destaquen el Palau dels Montcada i l’Església de Santa Maria.\nMés o menys molesta per al dia a dia, la realitat és que, el fenomen meteorològic de la boira forma part del paisatge i la manera de ser de la gent del Segrià. Una autèntica manera de viure que genera paisatges singulars i misteriosos, que conviden a passejos hivernals entre fruiters, pobles i ciutats de tota la comarca.\nAiguabarreig del Segre i el Cinca | Cedida\nEl riu Segre és la font de vida de ponent; les seves aigües han modelat el territori i reguen els camps agrícoles des de temps ancestrals, en una terra que per la seva manca de precipitacions esdevindria completament desèrtica. Sigui pel seu curs natural o per la creació artificial de séquies i basses, diversos punts del territori són de gran interès per la seva biodiversitat i l’agradable paisatge. Destaquen l’espai natural d’Utxesa (Torres de Segre), els aiguabarrejos del Segre, el Cinca i l’Ebre (Granja d’Escarp i Massalcoreig) i de la Noguera Ribagorçana amb el Segre (Corbins i Vilanova de la Barca), el Clot de la Unilla (Alguaire i Almenar), el Pantà d’arròs (Alcarràs) o la Peixera (Alfés).\n"El Segrià. Pobles, història i clima" "Turisme rural i escapades al Pla d’Urgell"