El 26% dels pacients ingressats per covid a l'Ebre tenen la pauta completa - Imagina Ràdio\nSegons ha confirmat la Regió Sanitària de les Terres de l’Ebre a Imagina Ràdio, el 26% dels pacients ingressats per covid a l’Ebre tenen la pauta completa de vacunació.\nActualment hi ha 19 pacients ingressats, quatre més que fa 24 hores. De la totalitat de pacients ingressats a Terres de l’Ebe per covid, entre planta i UCI, n’hi ha 5 que tenen la pauta de vacunació completa.\nCatalunya ja ha superat el pic de contagis de la segona onada i la velocitat de propagació del virus és inferior a l’1, per tant, la pandèmia remet. En canvi, a les Terres de l’Ebre aquesta nova onada va arribar més tard i les dades encara van en augment, tot i que aquest diumenge la velocitat de propagació del virus hagi baixat 1,2 dècimes i sigui de 1,15.\nEl risc de rebrot també baixa una mica i ho fa 58 punts fins a 706 (molt alt), un risc que no s’assolia des de fa gairebé sis mesos, des de finals de gener. Tenen un risc molt alt les quatre comarques: la Terra Alta (1.323), la Ribera d’Ebre (489), el Baix Ebre (622) i el Montsià (833).\nLa incidència a 7 dies és de 306 i a 14 dies és de 582 i s’han declarat 73 nous positius per PCR o test d’antigen, cosa que eleva la xifra total en 12.665, 13.071 si es tenen en compte la resta de proves. Entre el 14 i el 20 de juliol s’han detectat 550 positius, més que la setmana anterior quan se’n van detectar 440. D’aquests 550 casos, el 83% (492) son persones menors de 40 anys.\nActualment hi ha 19 persones ingressades amb Covid-19, tres més que ahir, 17 a planta i 5 a l’UCI. Del total d’ingressats 7 tenen menys de 50 anys, 3 dels quals menys de 30. Tres persones que estan ingressades tenen entre 20 i 29 anys, una entre 30 i 39 anys, tres entre 40 i 49, set entre 50 i 59, quatre entre 60 i 69 anys, dos entre 70 i 79 i dos més entre 80 i 89 anys. A l’UCI hi ha dos persones menors de 50 anys i tres més grans.\nEl 14,72% de les proves que es fan a l’Ebre donen positiu i no s’ha detectat cap nova mort i el total és de 181. Els vacunats de la primera dosi arriben a les Terres de l’Ebre a 115.752 (64,1%) i a 95.672 (53,4%) els vacunats de la segona i hi ha 104.143 (57,8%) persones amb la pauta completa.\nArticle anteriorPremis Emprèn 2021, una oportunitat per fer realitat projectes emprenedors nascuts a la demarcació\nArticle següentLa presidenta de la Diputació, Noemí Llauradó, inaugura el nou Pavelló Municipal de Tivissa\nSalut detecta 6 positius i notifica una nova mort a l’Ebre i el risc de rebrot baixa sis punts fins a 128\n“La Ràpita llegeix”, un programa per fomentar el gust per la lectura


Flateli Borrell Barcelona Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nSituat en el cor de Sant Antoni, Loft soleado cerca de Ramblas és un lloc ideal des d'on descobrir Barcelona. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Barcelona. Els clients de l'hotel poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, transport hotel/aeroport, habitació familiar, lloguer de bicicletes, àrea de fumadors.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, ventilador, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Loft soleado cerca de Ramblas.\nNúmero d'Identificació Fiscal local / Llicència de lloguer: HUTB-005993\nCal que informeu el Flateli Borrell de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. En arribar, cal abonar un dipòsit de 200 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament. Número de llicència: HUTB-005993\nBarri Sant Antoni Hospitalet de Llobregat Gòtic Eixample La Rambla La Rambla


Toyota C-HR | Motor\nTurisme o 4x4?\nEl Toyota C-HR és un vehicle la carrosseria del qual té un aspecte a mig camí entre un turisme i un tot terreny. Mesura 4,36 metres de longitud, 1,80 m d'amplada i 1,56 m d'alçada. El C-HR és un cotxe molt agradable de conduir en ciutat per la suavitat i el silenci amb què es desplaça. L'habitacle i el maleter del C-HR i indiquen que és un cotxe esportiu poc indicat per a un ús familiar, però molt confortable per a un o dos passatgers adults.\nEls nivells d'equipament són: Active, Advance i Dynamic Plus. En tots és de sèrie un paquet d'equipament denominat Safety Sense que inclou el sistema pre-col·lisió amb detecció de vianants, l'alerta per canvi involuntari de carril, el programador de velocitat actiu, el sistema de reconeixement de senyals de trànsit i la connexió automàtica de llums llargues. Altres elements inclosos de sèrie en tots els nivells són: encesa automàtica de llums i eixugaparabrises, sistema d'accés i arrencada mans lliures, climatitzador de dues zones, ajuda a l'arrencada en pendents, sistema multimèdia Toyota Touch 2 amb pantalla central de vuit polzades i volant folrat en cuir i amb comandaments per al maneig del sistema multimèdia.\nEl nivell Advance a més porta llandes de 18 polzades, vidres del darrere enfosquits, seients davanters amb calefacció, tapisseria mixta de tela i cuir i ajust lumbar elèctric per al seient del conductor. Amb el nivell Dynamic Plus són de sèrie a més la pintura bicolor de la carrosseria (sostre negre), un sistema d'àudio de JBL, l'alerta per presència de vehicles en l'angle mort dels retrovisors i els fars davanters de LED.\nHybrid d'impulsió de 122 CV


Helm View Kendal Regne Unit - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Helm View\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Windermere, no busqui més enllà de Helm View. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Windermere. Els clients de l'hotel poden gaudir de instal.lacions per a minusvàl.lids, aparcament de cotxes.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, aparell de televisió, reproductor de DVD/CD, nevera, banyera a cada habitació. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com jardí, sala de jocs. Helm View és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Windermere.


Gos o llop? El cadell de 18.000 anys totalment desconegut\nGos o llop? Els científics troben un cadell únic i desconegut de 18.000 anys\nEl nou descobriment ha tingut lloc a Rússia. L’animal pertany a una espècie totalment desconeguda i pot ser clau per a conèixer l’evolució de la domesticació dels gossos\ndimecres, 27 de novembre 2019 - 11:25h\nEls científics no saben si es tracta d'un gos o d'un llop | Centre for Palaeogenetics\nEn només 48 hores, el petit cadell trobat al gel de Sibèria s’ha convertit en el centre d’atenció de desenes de paleontòlegs d’arreu del món. A part del seu estat de conservació, tan intacte que sembla que l’animal acabi de morir, la gran incògnita que ha despertat és de si es tracta d’un gos o d’un llop o una mescla entre els dos, ja que va morir ara farà 18.000 anys.\n«Sabem que és un cadell i que tenia tan sols unes setmanes de vida quan va morir», explica David Stanton, un dels especialistes del Centre Suec de Paleogènica (CPG) que està analitzant l’ADN de l’animal.\nStanton ha realitzat el primer anàlisis preliminar del genoma, que espera tenir-lo complet a principis d’any. De moment, només pot dir que es tracta d’un mascle i que va morir de manera no traumàtica. El Dogor, batejat així el cadell, va ser descobert durant l’estiu del 2018 a les proximitats del riu Indifirka a la regió de Yakutia.\nUn cadell molt especial\nL’equip de Stanton està fent més proves al cadell per saber si es tracta d’un gos o un llop o un ancestre comú dels dos. «Si fos un llop modern, seria senzill dir-ho però, donat que es tracta d’un animal que va viure en un moment on els gossos i els llops eren molt semblants, és molt difícil confirmar-ho per ara», explica Stanton.\n«Estem interessats a saber què és exactament perquè just en aquell moment es va produir un canvi evolutiu molt interessant en la domesticació d’aquests animals», afegeix Stanton. Tot i així, encara que es tingui tot el genoma complet podria no quedar del tot clar de si és un gos o un llop, ja que en aquell moment de domesticació podria ser que no hi hagués diferències entre les dues espècies.\nTambé et pot interessar: Una llepada de gos causa la mort del seu propietari a l'Alemanya\n"Els incendis a Austràlia han cremat el 80% de l’habitat del koala" "Acaba una temporada de bolets «dolenta» a gran part de Catalunya"\nAnimals Canvi Climàtic Medi Ambient


Amikumu | Quant a nosaltres\nDesenvolupat per un equip de poliglots\nLa missió de l'Amikumu és crear i mantenir una xarxa social que proporcioni als parlants, signants i usuaris de totes les llengües del món una plataforma per a comunicar i compartir informació rellevant a nivell local, independentment de l'estatus social, polític o econòmic de cada llengua.\nRichard Delamore, conegut pel seu pseudònim Evildea, és un youtuber esperantòfon australià i és un personatge important en la indústria cinematogràfica en esperanto. Abans de ser cofundador de l'Amikumu, Richard va fundar l'Esperanto-TV i formà part de la Junta Directiva de l'Australian Esperanto Association (AEA), del Languge Festival Association (LFA) i de l'Esperanto Federation of New South Wales (EFNSW). A més a més, va servir sis anys a l'exèrcit australià com a operador de senyals i treballà per a nombroses empreses internacionals com a administrador de sistemes. “L'Amikumu és una part essencial del joc d'eines de cada aprenent d'una llengua.”\nCiutat: Sydney, Austràlia\nLlengües: Anglès, esperanto, mandarí\nChuck Smith és el coorganitzador de la Polyglot Gathering, contribuïdor del curs d'esperanto de Duolingo i fundador de la Viquipèdia en esperanto, entre d'altres projectes poliglots i esperantistes. Ha desenvolupat aplicacions d'iOS des del llançament de l'Apple Sotre el 2008. El 2002, mentre era de viatge pel Brasil, tingué la idea d'utilitzar el GPS per a trobar parlants d'esperanto, però va haver d'esperar 15 anys per a que la tecnologia evolucionàs de manera suficient per a fer realitat el somni. Ara està llest per a afrontar aquest desafiament i vol ajudar que tothom es pugui connectar i fer que el món sigui un lloc millor. “M'agrada veure totes les maneres en què les persones es reuneixen per a parlar llengües distintes amb l'Amikumu arreu del món!”\nCiutat: Berlín, Alemanya (originari dels EUA)\nLlengües: Anglès, esperanto, alemany, castellà, francès, neerlandès, polonès i llengua de signes americana (ASL)\nZachary Burkett és un desenvolupador de programari i està interessat en la Intel·ligència Artificial i les llengües. Ha treballat en robots semiautònoms, aplicacions d'Android, serveis web i videojocs. L'esperanto l'ha conduit al seu interès per les llengües, i ha fet que aprendre altres llengües sigui més fàcil. “Engego l'Amikumu cada vegada que vaig a qualque banda. És divertit quan un parlant d'islandès o suec és a prop!”\nCiutat: Boston, Estats Units d'Amèrica\nLlengües: Anglès, esperanto, francès, islandès, suec i toki pona\nDesenvolupadora del servidor\nJudith Meyer és una lingüista computacional que passa la major part del seu temps desenvolupant aplicacions web que tenen a veure amb les llengües, tal i com el seu projecte LearnYu. També és poliglota, coorganitzadora del Polyglot Gathering i autora de diversos llibres i cursos de llengües. Va aprendre l'esperanto quan tenia 14 anys per tal d'utilitzar-lo de trampolí per a aprendre moltes altres llengües. “L'Amikumu és una benedicció per als poliglots com jo. Sempre m'he sorprès dels qui parlen grec, hebreu o indonesi al meu voltant.”\nCiutat: Berlín, Alemanya\nLlengües: Alemany, anglès, esperanto, llatí, francès, italià, grec modern, mandarí, neerlandès, castellà, indonesi, hebreu i swahili\nJesse Alter és administrador del sistema Linux graduat en Informàtica i Treball Social. Al llarg dels anys ha mantingut els servidors de moltes pàgines web i serveis mentre exercia de treballador social pediàtric. Posteriorment va canviar la seva carrera per a dedicar-se a la seva passió per a desenvolupar i mantenir sistemes informàtics. A banda de l'Amikumu, els interessos de Jesse inclouen la retrocomputació, la privacitat de la informació i l'anàlisi de dades. “L'Amikumu em dona l'habilitat de trobar instantàniament companys de qualsevol llengua que conec o en la qual hi estic interessat, on sigui. Per a mi, això és un superpoder.”\nCiutat: Filadèlfia, Estats Units d'Amèrica\nLlengües: Anglès, esperanto\nElena Khusanova és una exitosa dissenyadora gràfica amb un diploma en Teoria de l'Arquitectura. Després de la graduació, aprengué esperanto i des de llavors ençà ha treballat per a diverses organitzacions i esdeveniments. Cal destacar el seu servei de voluntariat per [email protected] a Eslovàquia i el 101è Congrés Internacional de l'Esperanto entre d'altres projectes. Recentment ha completat un projecte seu: les cartes del joc “Werewolves” (Els homes llop). “La bellesa de l'Amikumu és que no tan sols m'ajuda a trobar companys de llengua, sinó també nous amics a la vida real.”\nCiutat: Yekaterinburg, Rússia\nLlengües: Anglès, rus, esperanto, eslovac, suec i toki pona


Ximo Puig urgeix a una aliança “sòlida” entre ciència, economia i política per aconseguir una transformació “justa” que redueixi la desigualtat i ampliï el benestar i la prosperitat | Notícies Dígitals\nTurisme imparteix en línia el curs ‘ODS en empreses i organitzacions turístiques’ dirigit a personal treballador en actiu de el sector turístic\nXimo Puig urgeix a una aliança “sòlida” entre ciència, economia i política per aconseguir una transformació “justa” que redueixi la desigualtat i ampliï el benestar i la prosperitat\n30/11/2020 aliança, transformacio, ximo puig\nEl president de la Generalitat, Ximo Puig, ha urgit, durant la seva intervenció en el lliurament dels Premis Rei Jaume I 2020, a una aliança “sòlida” entre ciència, economia i política per aconseguir una transformació “justa” que redueixi la desigualtat i ampliï el benestar i la prosperitat.\nL’acte, que s’ha desenvolupat a la Llotja de València, ha estat presidit per Sa Majestat la Reina Letizia, a qui el president ha agraït que la seva presència serveixi per “prestigiar” a la Comunitat Valenciana i als Premis Rei Jaume I.\n“Necessitem de més ciència, de més investigació i de més innovació”, ha afirmat el cap de el Consell, que, tot i recordar avenços com l’augment de l’11% en el nombre de persones investigadores en els últims 3 anys a la Comunitat Valenciana o l’increment de l’pressupost autonòmic en ciència i investigació de l’65%, ha insistit que “queda molt camí per recórrer”.\n“La ciència, -ha estimat Puig-, ha de ser considerada com un nou pilar fonamental del nostre estat de benestar, com ho són la sanitat, l’educació, la dependència o les pensions. Perquè la ciència ens salva. Perquè la ciència ens està salvant “.\nEn la seva intervenció el president de la Generalitat ha reflexionat sobre la necessitat de “construir” des de “l’esperança” en el context generat per la pandèmia de COVID-19. “Per això, ara ens cal donar més protagonisme als que millor la simbolitzen: la gent jove”.\n“Són les persones joves, -ha afegit el cap de l’Consell-, els que estan marcant el camí de la igualtat entre dones i homes, de la diversitat sexual normalitzada, de la sostenibilitat responsable, dels hàbits de vida més sans, de el progrés tecnològic ; de la solidaritat. Elles i ells ens estan traçant el rumb “.\n“Hem d’evitar depressions col·lectives, tornar a l’esperança i generar nous ideals, nous somnis. En definitiva hem de tornar a creure. No només crear, sinó també creure”, ha remarcat el màxim responsable de l’Executiu autonòmic.\nEn la present edició el premi a la Investigació Bàsica ha recaigut en Francisco José García Vidal, doctor en Ciències Físiques, catedràtic i director de l’Condensed Matter Physics Center (IFIMAC), a qui es reconeix el seu treball durant 25 anys en l’àrea de la Nanofotònica . El jurat destaca “la seva destacada contribució en el camp de la plasmònica i de la interacció de la llum amb materials nanoestructurats”.\nPel que fa a la categoria d’Economia, ha rebut el premi Diego Puga Petit, PhD in Economics, London School of Economics and Political Science, i actualment professor d’Economia a CEMFI. Diego Puga ha estat guardonat amb el Premi Rei Jaume I 2020 per les seves contribucions en el camp de l’economia espacial. Destaca pel seu treball sobre l’evolució de les desigualtats regionals i, més recentment, per les seves contribucions utilitzant el ‘Big Data’, que estan canviant la forma tradicional d’abordar els fenòmens lligats a l’espai.\nEn Investigació Mèdica ha estat guardonat Miguel Beato de l’Rosal, doctor en Medicina, Habilitació en Bioquímica i cap de Grup de el Centre de Regulació Genòmica (CRG). Va crear el Centre de Regulació Genòmica que, sota la seva direcció, és un dels més reconeguts a Europa meridional. El jurat li ha atorgat el premi pels seus descobriments sobre com funcionen un tipus d’hormones que químicament són greixos i inclouen les hormones sexuals i el cortisol, l’hormona de l’estrès.\nFernando Maestre Gil és el guardonat aquest 2020 en la categoria de Protecció de el Medi Ambient. Llicenciat en Biologia i doctor en Biologia, per la Universitat d’Alacant, és investigador, catedràtic d’Universitat (en excedència) i director de l’Laboratori d’Ecologia de Zones Áridas i Canvi Global. Per al jurat, “la investigació de l’professor Maestre aborda el creixent problema de la desertificació davant el canvi climàtic global, un problema que necessita solucions urgents a la protecció de l’entorn”.\nEn el camp de les Noves Tecnologies, ha estat reconeguda pel jurat la doctora en ciències químiques, Laura M. Lechuga Gómez, que actualment exerceix com a professora d’Investigació CSIC i és cap de Grup a l’Institut Català de Nanociència i Nanotecnologia (ICN2) i en CIBERBBN. Amb el premi es reconeixen les seves importants contribucions a el disseny i desenvolupament de nous biosensors essencials per a un diagnòstic clínic, d’hora i ràpid. De fet, la capacitat d’aplicar les seves innovadores eines de diagnòstic ha suposat un desafiament en el programa que està desenvolupant per a la detecció de la COVID-19.\nFinalment, Verónica Pascual Boé, consellera delegada d’ASTI Mobile Robotics, enginyera Aeronàutica per la Universitat Politècnica de Madrid, MBA per l’CDI de París i Màster Executiu en Psicologia positiva aplicada a el lideratge de l’IS Business School, ha obtingut el premi a l’Emprenedoria “ per la seva gran formació, pels èxits obtinguts per la seva empresa en un sector innovador i punter com és la robòtica i pel creixement que li ha donat a la seva companyia familiar en els anys en què ha estat al front “.\n← L’UJI se suma al moviment global #GIVING TUESDAY\n81 concerts de banda reivindicaran aquest desembre la cultura segura amb el patrocini de la Diputació de Castelló →\nSeccions Selecciona la categoria Cevisama (43) Cinema (13) Condicions legals (1) Cultura (10.194) Destacat (9.657) Educació (1.475) En directe (132) Esports (20.718) Falles (69) Festivals (247) Fitur (33) Fotos (1.394) Gastronomia (353) Informatiu (91) Magdalena (124) Més notícies (3.912) Municipis (820) Opinió (22) Oratge (1.139) Política (21.309) portada (9) Ràdio (2.113) Sanitat (2.332) Successos (331) Turisme (1.628)


Comencen les obres de la calçada del pont de Besalú - Diari de Girona\nComencen les obres de la calçada del pont de Besalú\nInstal·len l'estructura metàl·lica per aixamplar el traçat\nx.valeri | besalú 09.03.2016 | 13:50\nEls camions, treballant al Pont de Besalú. X.VALERI\nL'empresa encarregada de les obres de reparació del pont de la C-66 al pas per Besalú ha començat les obres de la calçada. Han començat la primera fase d'uns 50 metres, en la qual han posat una estructura metal·lica per tal de sostenir les parts que eixamplen el pont a banda i banda\nAvui, al matí una grua despenjava els cubs del formigó que sortien d'un camió cuba. Al final de les obres, la calzada d'una llargada de 210 metres, tindrà una amplada de 6 metres que permetrà un pas de vianants còmode d'1.5 metres a la banda esquerra.\nEls operaris ja han arrencat la totalitat de la barana protectora. La previsió es que en el seu lloc n'hi posin una de pedra adequada a l'entorn. De fet, un cop estiguin acabades les obres, la millora de la zona de vianants convertirà el pont en un mirador del pont medieval i de la part de la muralla.\nPer tal d'aprofitar la millora del pont i donar-li un aspecte més adequat als valors medievals de la localitat i reduir les molèsties de les obres. L'Ajuntament i els veïns han creat una comissió de seguiment de les obres. Entre altres coses, van fer una auditoria acústica que va derivar en controls de sonometria.\nLes obres de rehabilitació i millora de pont estan pressupostades, amb un 1.200.000 euros. La previsió és que les obres estiguin acabades a l'estiu. Per tal d'evitar molèsties als visitants, l'Ajuntament preveu instal·lar plafons amb informació sobre les alternatives de circulació que hi ha per accedir al centre.


5 baixempordanesos estaran a la Diputació de Girona\nJosep Sala, alcalde de Forallac i un històric convergent de la comarca, repetirà com a diputat provincial amb Junts per Catalunya. De la mateixa manera, l'exalcalde socialista de Palafrugell, Juli Fernández, revalidarà el càrrec, així com el seu rival polític més directe i actual batlle de Palafrugell, Josep Piferrer, d'ERC. A Palamós, la victòria del també republicà Lluís Puig ha propiciat l'entrada de la seva mà dreta a la Diputació, Maria Puig. Per la seva part, l'alcalde de Sant Feliu de Guíxols, Carles Motas, ha aconseguit entrar a l'òrgan supramunicipal després de concórrer als comicis amb l'agrupació d'electors de Tots per l'Empordà, un grup format per partits independents de tota la comarca.\nEn aquesta ocasió, han entrat a l'hemicicle fins a 5 agrupacions electorals. Junts per Catalunya compta amb el número més elevat de diputats, 11, mentre que ERC segueix de prop la formació de Puigdemont, amb 9 representants. Per la seva part, el PSC compta amb 4 diputats. Completen la sala de representants Independents per la Selva, Tots per l'Empordà i la CUP, amb un representant cadascun.\nL'acord per governar la Diputació es debat tant a Girona com a Barcelona ja que podria incloure pactes en altres diputacions. La decisió però, està en mans de Junts per Catalunya, que haurà de decidir si pacta amb ERC i opta pel pacte de país, o si vol fer un acord amb el PSC i aposta de nou per un pacte sociovergent.\nUn dels canvis més importants ha estat l'augment del nombre de dones al ple. Al 2015 només hi va haver 3 dones escollides diputades de 27 cadires disponibles, mentre que al 2019 les dones ja ocupen 10 seients.


Lliure descarregar Adobe Premiere Pro de CS6 per Mac | MacArsenal\nAdobe Premiere Pro CS6 és un tipus de programari que pot treballar nativament i directament amb l'últim mòbil d'edició de vídeo. També està equipat amb una interfície personalitzable, així com molt intuïtiu. Seu flux de treball és més llis i més eficaç que mai. A més, es pot treballar amb la integració d'Adobe.\nFunciona nativament i immediatament amb l'últim mòbil\nActualització d'Adobe Premiere Pro CS6 treballar harmonia i immediatament amb els últims mòbils, crus formats i DSLR, HD millorava estabilitat i eficàcia afegir totes les noves eines innovadores facilitar d'edició el flux de treball, que el permet acabar abans dels terminis de producció més desafiants.\nUna interfície personalitzable, altament intuïtiu\nProgramari d'Adobe Premiere Pro CS6 combina eficiència sorprenent amb una interfície d'usuari millorada, ordenat. Gràcies a aquesta interfície personalitzable, altament intuïtiva, es pot veure més del vídeo i menys desordre. Hi ha un bar de botons personalitzables en els panells de monitor nou. El nou panell de projecte es concentra de ple en actius i permet clips de ser Desnatat, ha estat eliminat, i marcats per editar-lo. Un nou disseny de la pista d'àudio, millorades metres i un panell de mesclador millorada fan treballar amb so més fàcil que abans.\nFlux de treball més suau i eficaç d'alta\nAdobe Premiere Pro CS6 inclou suport natiu per a ARRI Alex així com càmeres de Cinema de Canon EOS C300. També està equipat amb la reproducció sense interrupcions. Fluxos de treball amb més ràpid projecte panell fluxos de treball i interfície d'usuari refinat és més llis i més eficaç d'alta.\nTreballar amb la integració d'Adobe\nMoltes més funcions de Adobe Premiere Pro CS6 s'introdueixen en la final multi-plataforma de vídeo programari d'edició d'Adobe. Per exemple, és estretament integrat amb Adobe velocitat grau? CS6 com bé tan ràpid anada i tornada d'àudio fluxos de treball amb Adobe Audition? i estreta integració amb Adobe Photoshop?, que permeten treballar més suaument i més ràpid.\nCom a organització androide ADB en Mac sense esforç\n> Recursos > Mac > Sistemes d'Adobe: Adobe Premiere Pro de CS6 per a Mac


PER CREMAR GREIXOS RÀPIDAMENT, SPRINT, RECUPERAR I REPETIR - APTITUD\nPer cremar greixos ràpidament, Sprint, recuperar i repetir\nPrincipal Aptitud Per cremar greixos ràpidament, Sprint, recuperar i repetir\nVoleu saber per què el vostre intestí encara trontolla malgrat les hores d’ercise? És tot aquell tediós trot de ritme de melassa. Si voleu anar sense camisa el dia del Memorial i reduir el temps d’entrenament a la meitat, acomiadeu-vos de les carreres de cinc milles i hola a l’entrenament a intervals d’alta intensitat\nSaps quina és la millor part de passar una hora sòlida trotant a la cinta? Res. Aquest tipus de cardio lent i constant no només es perd per sempre, sinó que, com un informe de despeses, paga lentament i realment no us fa avançar. Voleu ser un déu de la platja entonat i en forma? Vine a unir-te al culte de l'entrenament a intervals d'alta intensitat.\nEl concepte que hi ha darrere de HIIT és senzill: Ercise tan dur com puguis durant uns minuts, recupera’t el temps suficient per deixar de xuclar el vent i repeteix. Això augmenta el metabolisme i genera músculs ràpidament. I, a diferència d’aquestes sessions tranquil·les de cinta de córrer, crema calories durant un entrenament i (aquí teniu la part bella) fins a 24 hores després. El règim és brutal però ràpid. Acabareu amb tot en trenta minuts plens de suor (i plens de maledicció).\nCom un noi que ha estat en una puntada de peu HIIT, puc dir que el més difícil és trobar la motivació per oferir-se voluntari a velocitats de vent de velocitat redline o establir després de jocs de salts. No es poden fer mitges aquestes ercises. He après que menjar un plàtan i baixar dos gots d’aigua abans de l’entrenament, en lloc d’hidratar-se només, ajuda a evitar rampes i dolors. I home, els resultats són ràpids: cada sessió és mentalment més fàcil que l’anterior i vaig començar a acomiadar-me de les manetes d’amor al voltant de la cinquena setmana.\nA la dreta hi ha tres versions d’entrenaments habituals basades en HIIT. Són flexibles i tu també pots ser-ho. Substituïu una visita al gimnàs cada setmana per una rutina HIIT, o bé accediu tres a la setmana. Quan ja no busqueu oxigen després d’una sèrie, sabeu que el vostre dolor està donant els seus fruits. Aquest és el vostre moment de triomf i el vostre senyal per ser encara més ferotge la propera vegada que sortiu.\nmillors rellotges de vestir masculí menors de 200 anys\nHIIT: córrer, anar en bicicleta i entrenar a terra\nA menys que demà us demaneu més dolor, escalfeu-vos i refresqueu-vos per a cadascun d’aquests. Ah, i 'recuperar' significa 'continuar en moviment' i no 'Snickers trencar'.\nFeu una carrera per això\nAquest interval de velocitat de l’entrenador principal de Nike, Joselynne Boschen, us fa saber la freqüència cardíaca abans i després d’una curta carrera.\nPas 1: Sprint (45 segons)\nPas 2: Recupera (15 segons)\nPas 3: Repetiu els passos 1–2 tres vegades\nPas 4: Cursa de 20 minuts a mitja velocitat\nPas 5: Repetiu els passos 1–2 quatre vegades a la velocitat més ràpida d’explosió del cor i de pulmó.\nTemps total: 28 minuts\nInicieu un cicle viciós\nTant si sou amb una bicicleta estacionària com amb una autèntica, aquest interval de resistència de Flywheel’s Holly Rilinger us farà caminar com Yosemite Sam quan hàgiu acabat.\nPas 1: Sprint a baixa resistència (30 segons)\nPas 2: Recuperació (60 segons)\nPas 3: Sprint a alta resistència (30 segons)\nPas 4: Recuperar a baixa resistència (60 seg)\nPas 5: Repetiu els passos 1-4 nou vegades\nLluita contra el Flab\nEls lluitadors MMA semblen escultures gregues, no pas bojos, perquè utilitzen rutines d’entrenament de la força del pes corporal com aquesta de Noah Neiman de Bootcamp de Barry.\njoc de trons temporada 6 pits\nPas 1: A la gatzoneta (45 segons)\nPas 2: Salts a la gatzoneta (15 segons)\nPas 3: Flexions (60 segons)\nPas 4: Tauler (60 segons)\nPas 5: Salt de corda (60 segons)\nPas 6: Recuperació (60 segons)\nPas 7: Repetiu els passos 1-6 cinc vegades\nbona afeitadora elèctrica per a pells sensibles\nnas produint molts boogers\ncom córrer una milla més ràpida\nentrenament corporal complet sense equipament per a homes\ncom tallar els cabells llargs als homes\nAixò és exactament com portar una barra de corbata


Critiques i opinions de la peli - Pàgina 2 - harrypottercat.cat\nEntrada Autor: Mitgerol » dg. nov. 27, 2005 10:48 am\nEl que no vaig entendre va ser al final, quan l'Hermione els diu que les coses ja no seran com abans entre ella i el duo dinámico.\nA què es refereix???\nI una altra cosa, referint-me al post de l'Aralforn, a mi el que em va semblar més queco va ser la McGonagall dient que les noies havien de treure el Cigne que duien dins, i els nois el seu lleó...\nEntrada Autor: Ary » dg. nov. 27, 2005 10:53 am\nlo k diu al final la hermy en castella es diferent i en angles tambe no diu lo de entre nosaltres nomes diu k tot cambiara a partir d´ara i el harry es pren el seu temps per contestar (aixo em va fer gracia) lo de entre nosaltres jo tampoc ho entenc massa\nEntrada Autor: illuminati » dg. nov. 27, 2005 11:32 am\nLa Hermi tota preocupada... No ho deu dir pel fet d'haver sortit amb un noi¿? Pel fet de que ja no és "Casta i pura"¿?\nPerò lo més bo és qe després en Harry tot tranquil, i em la seva cara per a respostes sèries, li diu: mmm.... Sí\n¬¬' Quin noi més curtet...\nEntrada Autor: shiro_17th » dg. nov. 27, 2005 1:11 pm\njuas... si aspectes eren 1 poc no-me-miris\npo =ment... m va ncantar!!! juas.. enu nu c si us vau nterar d la meva opinió po vai surti muUu cuntenta dl cine ^^jejeje.. vai paxarmu mul b (bona companyia ^.- jeje)\nEntrada Autor: gina » dg. nov. 27, 2005 1:49 pm\nlescena de la gemma gemec... bueno no se k dirne pro.. no se.\navera, si no recordu malament, des de kuan primer et poses a la banyera i despres et treus la roba? i la gemma gemec una mica fora de lloc (respecte el llibre, es clar) basicament per lu de lespuma pro no se k + tirte.\nles escenes del ball divern son mol rares pro no stan malament\na mi, ma agradat + akesta pelicula k la tercera pro tot i aixo les coses passen mol rapides sobertot el temps entre la segona i tercera prova.\nEntrada Autor: HpConan » dg. nov. 27, 2005 2:46 pm\nBé, a notis hi és la emva crítica, però també us la poso aquí x^P\nA Harry Potter i el calze de foc s’ha fet la millor traducció de les tres, i notablement.\nPrimer perquè s’ha vist que s’ha traduït COMPLETAMENT TOTA la pel·lícula. És a dir, es poden seguir perfectament els comentaris dels alumnes que van pel darrere o la televisió de cal Bryce. Només hi ha hagut uns petits errors de traducció de noms:\n- Panets de marmita. La traducció correcta és “Dolços La Marmita”.\n- Campions. La traducció correcta és “paladins”.\n- Sala d’estudiants. La traducció correcta és “sala comuna/comunitària”\n- Ja-sabeu-qui. La traducció correcta és “l’Innomenable”.\nPodeu veure, doncs, que els errors han estat els mínims, res comparat amb les tres pel·lícules anteriors.\nHi ha hagut un moment a la pel·lícula, fins i tot, que ha estat traduït millor que el llibre. En l’escena de la primera prova, el Harry diu ‘Appropinquet’, que és com es va traduir al llibre, però a la primera prova, per qüestions de correcció del llibre, es va deixar “Accio Raigdefoc”, i no “Appropinquet Raigdefoc”, com hauria d’haver estat (i és a la pel·lícula).\nTambé ha estat molt agradable d’escoltar “Cavallers de la Mort”, “Animo linqui” i “La Marca de les Forces del Mal” i “Obitus per Subitum”.\nS’ha pogut notar també, però, un ínfim error de manca de traducció d’una frase: Quan el Draco torna a ser humà després de ser convertit en fura i dir “El meu pare ho sabrà”, en la versió anglesa el Murri automàticament diu “Is that a threat?!” (‘És una amenaça?’ o ‘M’estàs amenaçant?’). Però en la pel•lícula en català es veu moure els llavis del Murri i no li surt res de la boca. Després, quan va per l’arbre, se li escolta dir “És una amenaça?”. No és que s’hagin equivocat en el temps de posar-ho, perquè en anglès ho diu dos cops. I en català un...\nEl doblatge ha estat magníficament excel·lent. Totes les veus acuradíssimes. El Murri s’ha doblat perfectament per un Jordi Royo (Dick Solomon de la sèrie “Caiguts del cel”) que ha clavat el personatge (tot i que al principi la veu és més greu i, a partir de que riu a Classe de Defensa Contra les Forces del Mal, se li ‘afina’ una mica), i amb un excel•lentíssim Eduard Farelo (Gòl·lum, a “El Senyor dels Anells”, o Beakman de “El món d’en Beakman”) que ha interpretat Lord Voldemort a la perfecció (tot i que al principi ha sonat força Gòl·lum, però bé). El doblatge del Krum ha estat molt divertit (queta e... “aquesta és”) i, la de la Fleur, malgrat la petita intervenció, apropiada (Ti has salvat la meva gegmana...).\nEn general, tot els actors de doblatge han interpretat a la perfecció els seus papers, i el Masumi Mustsuda (Harry) ha aconseguit posar la pell de gallina amb la mort del Cedric.\nLa banda sonora ha estat bé, però tampoc excel·lent. Amb Williams la música era un personatge més de la pel·lícula, i era capaç de posar-te la pell de gallina.\nLa banda sonora de Patrick Doyle ha estat com musiqueta ambiental (excepte en l’entrada dels alumnes de Durmstrang i Beuxbatons), i no impressiona.\nDues cançons divertides eren, però, la que cantava la família Weasley quan anava cap al portarreu i la que cantaven els fills Weasley i el Harry (?) a la tenda de campanya, que venia a dir que “El Ron s’ha enamorat del Krum”.\nEFECTES ESPECIALS I AMBIENT\nEls efectes especials en la quarta pel·lícula han estat, com sempre, genials. El realisme màxim de tot el que succeïa posava en dubte (potser exagerant una mica) què era real i què no.\nTota l’escena del drac ha estat emocionantíssima, amb complex Spiderman inclòs (el drac provant de no caure per la teulada de la torre... i té ales); l’escena submarina realitzada a la perfecció (un any i unes quantes setmanes van estar per gravar l’escena) i l’escena del laberint que aconseguia encongir el cor, pel caire gris i trist que agafava. En baixar el volum de la música de fora del laberint i tancar-se l’entrada, ja entrava automàticament “mal rotllo”. Molt ben aconseguit.\nLa pel·lícula en general era molt fosca. No només temàticament, sinó lumínicament. És més, l’escena més clara de tota la pel·lícula ha estat el Priora Incantamenta i, la segona més clara, la final amb la posta de sol.\nAmb aquesta de combinació de foscors i l’humor de la pel·lícula, es feia una mescla força estrambòtica.\nSobre la creació de Lord Voldemort, potser l’han fet una mica massa fi. Per haver de ser una bèstia tan lletja i malèvola, l’han fet una mica massa fina i elegant. El nas sí que era tal i com l’explica el llibre. Però potser al Senyor de les Forces del Mal li faltaven una mica d’arrugues i tosquedat.\nLa càmera d’aquesta nova pel·lícula ha superat a les anteriors. L’escena del corre-que-t’agafo amb el drac tenia una càmera excel·lent, molt digital i aèria.\nUna altra escena on la càmera impactava era l’escena en què la família Weasley, el Harry, l’Hermione i els Diggory pujaven el turonet per anar a buscar el portarreu. Era una escena gravada a ran de terra, a contrallum de la sortida de sol, amb una fresa matinera i un romanticisme peculiar.\nEn les escenes més “normals”, els talls no eren bruscos i sí molt encertats.\nEn general, és una pel·lícula plagada de vistes aèries rotants.\nAMOR, HUMOR I POR\nSi hi ha alguna cosa que es pot destacar de la pel·lícula ha estat, sens dubte, que es plora. Pots passar tota la pel·lícula plorant. Però plorant de riure i de pena.\nL’humor de la pel·lícula ha estat totalment marcat. El duo dinàmic dels Bruixots Bessons ha alegrat notablement el caire fosc de la pel·lícula. L’escena dels balls (tant les classes com el Ball d’Hiverns) són d’un divertit que fa gust. I el màxim dels màxims és l’escena de la ‘biblioteca’ on vigila l’Snape, que els dóna al cap i, més tard, s’arromanga la túnica per fúmer-los un bon cop de llibre. Exageradament divertit si tenim en compte, a més, el sisè llibre...\nLa pel·lícula està sembrada de petits detalls humorístics (les xapes del POTTER PUTS, l’escena de la fura, la ganyota que fa el Murri a la McGonagall, el Hagrid clavant la forquilla a la mà del professor Flitwick, el “La Parvati ha dit al Seamus que ha dit al Dean que li ha dit al Ron que et digui que...”, les escenes romànticament absurdes de Madame Maxime i el Hagrid, l’escena de la mussolerissa, el moment del Ball en què un noi de Durmstrang diu a la Parvati si li dóna el “braç” i ella diu ‘El braç, la cama i tot el que vulguis’, l’escena del bany –amb una Gemma Gemec que per poc fa un ‘gemec’ força anormal, de tant extasiada que estava...–, la poca precisió dels canons del Filch i la seva peculiar manera de córrer al principi de la pel·lícula, etc.).\nPerò també estava marcada d’una angoixa constant, com el ‘mal rotllo’ que es creava en la baralla del Harry i el Ron, el “No sóc un mussol, jo” de l’Hermione, la basarda del laberint i tota l’escena del cementiri. El punt àlgid de tragèdia s’ha aconseguit amb un art desmesurat en l’escena de que el Harry torna el cadàver del Cedric. L’espectador que sap que ha mort, la gent tota exaltant d’emoció per l’alegria de qui ha guanyat el torneig, l’expressió de satisfacció del pare del Cedric (per cert, potser més tràgic és el moment en què l’Amos –pronunciat /éymos/– dóna sort al seu fill, sobretot pels qui ja havíem llegit la història i sabíem el que tocava...)... I la joia es trenca amb un crit (d’allò més perfecte, sense ser exagerat típic de ‘pel·lícula de por’, just en llargada i expressió) de la Fleur. Llavors l’ambient es transforma, i la pell de l’espectador se li eriça. El Harry plorant, abraçant el Cedric sense deixar-lo anar, l’Amos plorant desconsoladament dient “És el meu fill, és el meu fill...!”, la gent esparverada, elm Harry entre plors executant un “Ha tornat”, les reaccions de la gent, les torxes enceses... una obra mestra.\nLa pel·lícula també s’ha fixat molt en el Neville. L’ha mirat des d’un punt de vista més profund i comprensiu que les altres pel·lícules. Ha passat de ser el noi tonto de la classe al noi tonto de la classe incomprès per tots i amb un patiment constant sobre l’esquena. No deixa de ser una mica curtet (especial gràcia en “Oh, déu meu, he matat el Harry Potter!”), però en aquesta pel·lícula es veu què cruels que són tots amb ells, que se’n riuen d’ell, el seu coratge (és el primer en aixecar-se per ballar en les lliçons), la seva il·lusió per la vida (fent pràctiques de ball a la sala comuna amb tota la il·lusió del món, anant al ball amb la Ginny amb una expressió radiant, i tornant a la sala de Gryffindor amb les sabates penjant pel coll) malgrat tenir una vida d’allò més dura (especialment sentimental l’escena en què el Neville mira per la finestra de les escales que pugen a l’aula de Defensa Contra les Forces del Mal –... però no eren les escales de Futurologia?– i mira per aquell vitrall on la figura plora per les gotes de pluja...).\nS’ha volgut aprofundir una mica més en la seva vida, sortint una mica de la fixació anterior de Harry-el-protagonista-total. Però, com a mínim en la versió en català, el concepte de que el Barty Mauch Fill va torturar els Longbottom amb el Malefici del suplici no queda gaire clar, ja que el Karkaroff ho diu molt de pressa i a l’espectador quasi no li dóna temps de reaccionar.\nUna altra escena molt potent ha estat el moment en què el Harry i el Ron pujaven les escales per anar-se’n del Ball d’Hivern (per que us quedi clar, al Ball d’Hivern s’ha de ballar. Cosa poc usual, per això la recorda la McGonagal... ), que ve l’Hermione tota furiosa amb un “Si haguessis tingut més valor m’ho hauries demanat abans”, i amb un “Ho has espatllat tot”. L’escena tenia força aire de sèrie de televisió per adolescents, però era una escena força sentimental i forta, amb personalitat, que entreveu una mica més la relació Hermione-Ron i no la Hermione-Harry que dibuixaven les altres pel·lícules. Per acabar de rematar l’escena, l’Hermione es treu una sabata, amb complex de Ventafocs (i la Padma-Patil-que-no-ha-sortit-a-ballar-i-que-casualment-també-va-a-Gryffindor-com-la-seva-germana-i-no-a-Ravenclaw està també a l’escala tota amargada).\nEl personatge més ben aconseguit, sens dubte, ha estat la Rita Skeeter. Tot i la seva poca aparició, l’actuació de la Miranda Richardson ha estat d’Oscar. Tant el guió com la mateixa Miranda han calat el personatge, amb l’escena de l’armari d’escombres i l’arrajamploma molt divertida.\nPer primer cop es veu el Radcliffe actuar una mica millor (s’ha de dir que en l’escena de la mort del Cedric ho arriba a fer ‘molt bé’ i tot).\nL’actuació de Roger Lloyd-Pack (Barty Mauch Pare) ha estat una mica patètica. En el moment del seu petit discurs davant dels alumnes o ho feia a propòsit o actuava francament fatal.\nL’actuació de Brenan Gleeson (Ull-Foll Murri) també ha estat genial, molt ‘Murri’ (tot i que no podrien haver torbat un Murri menys físicament Murri).\nRalph Fiennes, per la seva banda, malgrat la seva elegància i poca ‘horribilitat’, també ha estat una molt bona elecció.\nRITME DE LA PEL·LÍCULA\nUna de els coses “estranyes” de la pel·lícula ha estat el seu ritme tan accelerat. Les escenes “del llibre” eren les mínimes i necessàries, mentre que Mike ha afegit escenes de collita pròpia i n’ha variat algunes (i això és el que té de bo, ja que per això se’n diu “VERSIÓ” cinematogràfica), com que el Barty Mauch Fill fos membre ‘respectat’ de la Conselleria. En general, tot anava molt corrents i potser s’ha trobat a faltar una mica de partit de quidditch de la Copa Mundial de Quidditch.\nTambé s’ha donat certa evidència de que era el Murri el ‘dolent’ de la pel·lícula, malgrat els intents de fer sospitós el Karkaroff i el Mauch Pare.\nEn general, la pel·lícula passa volant i plena d’acció. Per tant, és una pel·lícula on en cap moment fa falta mirar l’hora per veure quan acabarà, ja que sembla que sigui més curta que les anteriors (quan és més llarga –dura dues hores i mitja, que es fan com si fos un quart d’hora–).\nNaturalment, els que es tracta en aquest apartat no són errors “respecte el llibre”. Perquè no n’hi ha.\nQue quedi clar que una pel·lícula d’un llibre és una versió cinematogràfica i que, per tant, l’important les que variïn coses.\nPrimer perquè si es vol alguna cosa IGUAL que el llibre, o et llegeixes el llibre o et compres l’audio-llibre. I segon, perquè el llenguatge cinematogràfic és diferent al literari, i hi ha coses al llibre que a la pel·lícula no funcionarien o sobrarien (un exemple molt clar seria que en el llibre el Harry, sota l’aigua, no pot parlar, mentre que a la pel·lícula és necessari que parli una mica per saber les seves intencions –no podem llegir el pensament, en la pel·lícula, i fer una veu en off quedaria molt “cutre”).\nPer tant, aquests són alguns errors de la pel•lícula en sí que poden fer gràcia i tot (si no en totalitat, la majoria d’aquests errors ja estan esmentats en anterioritat).\n- Els escales que al “pres d’Azkaban” pugen a la classe de Futurologia es converteixen ‘màgicament’ en les que pugen a l’aula de Defensa Contra les Forces del Mal.\n- En la pel·lícula s’afanyen a explicar-te el que és un Veritaserum quan, a l’hora d’utilitzar-lo amb el fals Murri, no t’expliquin que el que li donen és un Veritaserum.\n- El més normal del món és tenir un rebost d’ingredients a la sortida del despatx del Dumbledore, quan la classe de Pocions està unes vuit pisos avall, a les masmorres.\n- El drac prova d’arribar al Harry per la teulada de la torre gran de Hogwarts amb penes i treballs per no caure... I té ales. Ara bé, quan cau el Harry ja s’afanya a utilitzar-les.\n- Al drac no se li acudeix llançar flames en la persecució voladora Harry-drac quan el té a dos pams de la boca.\n- Les cadenes del drac més perillós eren les menys segures. Clar, és que els entrenadors dels dracs no es van atrevir a assegurar-se de que fos ben lligat...\n- El Harry, i només el Harry, podia haver pispat els ingredients per fer la poció de la mutació, i no cap altre. Per això és objectiu de sospites tant de l’Snape com de la Gemma.\n- La millor manera per ensenyar-se una Marca de les Forces del Mal secreta impresa al braç és fer-ho amb la porta oberta.\n- Al laberint només es deixa anar que el Krum "està encantat", i no t'expliquen ni que ho fa el Murri ni que ho fa pel Malefici Imperatiu...\n- El Harry, com a cosa més natural del món, es banya amb ulleres.\nLa llista és oberta.\nI hi ha una cosa que sembla que a molts espectadors no ens ha quedat clar... Què passa al sostre del Gran Saló quan entra el Murri?\nA la pel·lícula no s’han vist algunes escenes de les quals teníem fotos o sortien al tràiler. Potser que algunes les veiem als extres del Dvd, i potser algunes que no (per exemple, al “pres d’Azkaban” en un tràiler sortia el Harry al Nitrèpid Bus dient que si no era perillós el bus, i l’Stan contestant que no, que feia un setmana que no tenien un accident... Aquesta escena no surt ni a la pel•li ni als extres del DVD). Aquí la llista d’escenes eliminades:\n- Hi ha un moment en un tràiler on el Dumbledore deia Des d’aquest moment, el Torneig ha començat.\n- En diversos tràilers se sentia el Harry tocant-se la cicatriu de dolor i dient Alguna cosa s’apropa, ho puc sentir.\n- En un tràiler el Ron sortia, comentant el que feien les noies de Beuxbatons, dient: Se’m cau la baba quan fan això/M’encanta quan fan això.\n- En un altre tràiler sortia una veu (no sé qui era) dient: No tens elecció. Ets el nen que va sobreviure!.\n- Hi havia un moment un sortien el Harry i l’Hermione parlant, i ella deia Guanyar el torneig no et solucionarà la vida, i el Harry responia Però què dius?.\n- Hi ha un moment en què el Sírius, a la llar de foc, deia que Hi ha alguna cosa maligna per les parets.\n- Hi ha moltíssimes fotos amb el trio davant d'una cascada... I en cap moment de la pel·li surt una cascada.\nPer tant, comptant amb tot això, ha estat una pel·lícula excel·lent. Definitivament, Mike Newell ha fet una pel•lícula més per fans que per cap altra cosa, afegint molta cosa addicional i divertida (i emotiva també).\nÉs una d’aquelles pel·lícules que passarà a la història per els seu especial còctel d’humor, dramatisme, acció i terror, i que, ja pot agradar molt o poc a l’espectador, però que no deixa indiferent.\nRes, una minicrítica.\nEntrada Autor: LlunaRoja » dg. nov. 27, 2005 3:58 pm\nMitgerol ha escrit: I una altra cosa, referint-me al post de l'Aralforn, a mi el que em va semblar més queco va ser la McGonagall dient que les noies havien de treure el Cigne que duien dins, i els nois el seu lleó...\naixò ho vaig trobar especialment cutre, igual q el q a beauxbatons fossin tot noies bledes q entressin ballant i q a durmstrang fossin tot nois, del pal les nenes franceses totes finetes i els tios búlgars grossos i forts. no em va agradar.\ni igual q l'hermione a punt d plorar a cada escena i abraçant-se al harry tota l'estona.\nvaja, tot el q s'inventen els hi queda bastant cutre per mi.\nEntrada Autor: beryl Malfoy » dg. nov. 27, 2005 4:16 pm\nLo millor es kuan es fika amb les ulleres a la banyera i una altre cosa kuan estan a la taula i en fred o Geroge li diu a la noia ( l' angelina?¿) x nar el ball representa k estan fen classe de poscions amb l' snape no??? doncs si es aixi k fan tots junt a la classe??? En fred i en george son més grans. La peli m'ha agradat bastant els efectes especials estaven molt bé.\nPD: la opinio extensa le deixat a HP i el calze de foc la peli.\nEntrada Autor: LlunaRoja » dg. nov. 27, 2005 4:25 pm\nno, em sembla q representa q és una estona d'estudi o algo així\nEntrada Autor: beryl Malfoy » dg. nov. 27, 2005 4:28 pm\na ok si ja pot ser aixo ^^\nwenu en vista k es comenta aki tmb hi penjo la meva:\nEstic d’acord amb casi tot de la curta critica del HpConan hi han coses k si k les havia vist xo molt no, no c com podeu tindré temps de veure-hi tants "defectes" xDD.\nM'ha agradat bastant la pel•lícula considero que es una de les millors de HP xo per mi hi han hagut personatges k han fallat.\nCom diu en Marcel en Voldemort no m'ha agradat no feia por no era el msitic i tètric Inominable més aviat estava pintat com un boig en canvi ell es molt més fred, reflexiu...\nEn Dumbledore es desespera massa amb lo del calze ell sempre està serè i trankil no se no es desespera tant fàcilment.\nLa McGonagall no es tant de la broma. De totes maneres feia gràcia.\nLa Rita ha set genial = com me la imaginava amb tot super ben caracteritzada.\nSobre la banda sonora penso k havia estat millor he trobat a faltar molt la típica cançó de quan apareix el castell.\nTota la pel•lícula ha set divertida xo l' escena del bany la millor!!!\nDe defectes sobre la traducció jo només m'havia fixat amb la dels guanyadors k sonava molt malament. I me kedat flipant amb lo de boboton xD no ho hauria dit mai així xo suposo k deu star b\nLes proves m'han agradat molt totes estaven molt ben fetes i els drags eren impressionants lo de la torre amb en harry..... xo wenu kedava "impresionant".\nL'he trobava molt ràpida i sinó t' havies llegit el llibre devia ser una mika confusa o moltes coses no les devies pillar. He trobat molt a faltar una escena de classe o de dia normal, xo el llibre era massa llarg x poder-ne posar una a la peli. També he trobat a faltar en Draco i una mica més de malícia x part de l' Snape.\ntmb vaig trobar realment trista l' escena del Cerdic mort i tothom aplaudint fins k crida la Fleur xk k no si veien o k??? el noi alla mort i tothom aplaudint x favor k trist!!!\nI una altre cosa no va ser una mica llarg tot lo del ball i l' hermione no c... molt maka com deia el llibre xo l' espectacle akell de l' escala hem plan ventafocs.... xDDD (una miketa patetic xo wenu...)\nEn resum la tornaria a veure, i m'ha agradat tot i k ha dalt gairebe només he posat lo negatiu.\nEntrada Autor: moony » dl. nov. 28, 2005 4:21 pm\nResum de la peli en quatre escenes!!!!!! JAJAJAJAJAJA!!!!! És brutal!!!!!\nÉs destructiva!!!! Binissima!\nEi m'encanten les vostres opinions pq son igualetes a les meves pero n'heu posat tantes que no puc contestarles totes. Crec que els aspectes més importants son:\n- la patètica actuació de la bleda de la emmma watson:\nefectivament fa molta rabia que sempre pretengui estar a punt de plorar i disposada a llençarse sobre el Harry. Empanada! Que la teva parellla es el Ron! Soburra....¬¬' O hauria de dir sopija?\nI aquella frase final tant estúpida? Si l'"entre nosaltres" és un error de doblatge encara s'entén, però si no....\n- l'escena del bany amb la gemme gemec:\njo també la vaig trobar una mica forçada pero no n'hi ha per tant, hi ha coses molt pitjors\n- l'actuació del Radcliff (i del Masu) a l'escena final:\nja vaig dir que s'havia lluït, a mi em va posar la pell de gallina\n- el doblatge en català i castellà:\nés una pena que a la gent li faci tanta mandra fer l'"esforç" d'anar-la a veure en català perquè la veritat és que en aquest cas li pasem la mà per la cara als castellans\nEl que trobu indignant és que aquesta només la facin a dos cines de bcn en català (menys de la mitat que la tercera)\nels possibles errors, corregibles però no criticables\nen tot cas sempre serà millor la versió original\n-la banda sonora:\nefectivament ha canviat molt i es pot dir que en aquesta peli gairebé passa inadvertida, cosa que és una pena pq a les pelis anteriors era molt bona.\n- la velocitat trepidant de la peli:\nefectivament execiva però inevitable si s'entesten a encabir 600 págines en una sola peli (cosa que és una subirana estupidesa). se n'han sortit p`rou bé però pels pobres que no s'han llegit el llibre aquesta peli es chinu (ho se pq conec a més d'un que no l'ha entès)\n- els canvis de guió:\nmenys indignants que a les pelis anteriors però molestos igualemnt. Efectivament alguns eren inevitables per falta de temps (que no surti la winki, per exemple), d'altres imperdonables (què se n'ha fet del superemocionant partit irlanda burgari?!) i alguns estupids (quine necessitat hi havia de fer que Beauxbatons fos només de noies i Durmstrang només de nois?)\n- els efectes especials:\nboníssims però l'escena del llac no me la vaig acabar de creure, hi havia moments que es notava l'ornidador cosa que no es tan greu, l'ordinador tb es nota a la guerra de les galaxie si a jurasic park) però el que estava pitjor era els nonots dels quatre ostatges que es notava massa que eren de plastic (sobretot el pobre Ron)\nEn general: Bé si partim de la idea que els canvis i talls són inevitables i tenim en compte els precedents\nEspero no haver-me deixat res\nAquest cap de setmana la tornaré a veure en anglès i pel pon em dedicaré a escriure la meva crítica completa i ja us la passaré\nEntrada Autor: lunalovegood » dl. nov. 28, 2005 10:08 pm\nio la trobo xulissima, tot i k trobo k es salten moltes coses. pro esta força b i el direcor a sabut fer passar les emocions del llibre a la pelicula. jo quasi vaig plorar + quan s mor el cedric a la peli k al llibr5e!\nEntrada Autor: Martinot » dj. des. 01, 2005 12:40 am\nPer mi és la pitjor pel.ícula de les quatre. Si a la primera em va emprenyar perquè retallaven qüestions importants, a la 2 i 3a, ja m'en vaig fer a la idea i mira, poden passar.\nAquesta, però, sempre segons la meva modesta opinió, és infumable. Es carreguen, pel morro, a personatges com en Ludo Gepp, la Winky i en Dobby, que ni hi surten.\nSi no has llegit el llibre, la pel.li no te ni cap ni peus. Sembla una successió d'efectes especials, i a sobre, els actors que protagonitzen en Harry, en Ron i l'Hermione, demostren esser molt dolents. Eclipsats absolutament per la que interpreta la MacGonagall, magnífica!\nLa Fleur Delacour sembla tant petita com en Harry. Potser és perquè és anorèxica. I les noies de Beuxbeatons més que unes franceses estirades i encisadores semblen una colla de Majorettes amb faldilles llargues... I moltes més coses que no tinc temps ni ganes de comentar. Un consell, no us gasteu la pasta per aquesta bazòfia. Abans, rellegiu el llibre.\nEntrada Autor: Ary » dj. des. 01, 2005 7:34 am\nsaps que ets la primera persona k a ki sentu dir que no li ha agradat la peli, potser per tu es molt mes important que sigui identica al llibre i duri quatre hores o mes.....\nEntrada Autor: Padfoot » dj. des. 01, 2005 7:08 pm\nPer fí ahir vaig poder anar a veure la peli!!\nDesprés d'una bona estona llegint-me els missatges de tots els temes que tenim oberts sobre la peli , cal dir que estic d'acord amb la majoria de vosaltres ... algunes coses a destacar...\n-Considero que és la peli que més m'ha agradat de les 4. Tot el tema de trossos que s'han menjat i escenes que s'han canviat respecte al llibre, ho trobo comprensible, és quasi bé impossible posar-ho tot dins d'una sola peli...però el que no entenc es perquè no han posat ni una sola escena del partit de Quidditch...si anaven justos de temps, només que reduissin uns segons la presentació i posar un parell de jugades ja faria l'efecte! Jo crec que queda molt brusc...passar de la presentació dels jugadors a estar un altre cop a la tenda que ja s'ha acabat el partit!\n-Voldemort: ho sento molt per tots els que digueu que us ha agradat molt però a mi em va decepcionar No fa por. I no només de cara, sino l'actitud i la manera de parlar. Quan tornen els cavallers de la mort, se suposa que ha d'estar enfadat amb ells...i a la peli a mi no em va fer aquesta sensació...se'l veia tot tranquil... No sé què tal la veu en anglès i el doblador en català, però el castellà no em va acabar de convecer gens! Ah! i admirable l'actitud d'en Cuapelada quan es talla la mà! quasi bé ni s'immuta!\n-Un altre que no em va agradar gaire va ser en Mauch, sobretot quan presenta el torneig...no se perquè però em va recordar a un corresponsal de les noticies...( )\n-La majoria d'escenes d'humor les trobo genials...la de l'Snape i les clatellades a en Ron i en Harry sobretot...però vaig trobar bastant patètic en Filch corrent d'aquella manera i unes noies de Beuxabatons animant la Fleur ballant la macarena... no calia arribar a aquest nivell per intentar fer gràcia\n-L'actitud d'en Dumbleore en algunes escenes no em va quadrar gens amb personalitat dels llibres (almenys la idea que m'havia fet jo) En Dumbledore escridassant en Harry d'aquella manera després que sortís el seu nom del calze...\n-Una cosa de les que no tinc cap queixa és la Rita Skeeter Em va semblar fantàstica, llàstima que no tinguessin temps per fer-la sortir una mica més i veure-la transformada en escarabat\n-La peli està molt bé i tot això que em dit però crec que per la gent que no ha llegit el llibre pot ser una mica caòtic tot plegat...sobretot el principi on passa tot molt ràpid, i també el tema d'en Neville i els seus pares, a la classe d'en Murri no s'enten que li passa i després quan en Karkaroff diu que en Mauch Jr els va torturar ho fa rapid i segur que si no ho saps costa de entendre! No els hi costava res que en Harry li preguntes a en Dumbledore si eren els pares d'en Neville (com fa al llibre) i aixi se n'entera tothom!\nVe, em sembla que de moment ja n'hi ha prou Si recordo alguna cosa més ja l'afegiré més endavant!


AMPLIACIÓ:Minut de dol a Salt per la mort de dues dones i una nena d’1 any a l’accident de Susqueda | VilaWeb\nL'alcalde de Dosrius veu una "coincidència remarcable" entre la seva denúncia per lesions i la citació de la Guàrdia Civil\tL'alcalde de Dosrius veu una "coincidència remarcable" entre la seva denúncia per lesions i la citació de la Guàrdia Civil\nTarragona es recupera de la forta tempesta que ha arrencat desenes d’arbres arreu del municipi\tTarragona es recupera de la forta tempesta que ha arrencat desenes d’arbres arreu del municipi\nEl nombre de matrimonis creix un 3,8% durant el 2016\tEl nombre de matrimonis creix un 3,8% durant el 2016\nAMPLIACIÓ:La Guàrdia Civil es presenta a la comissaria dels Mossos de Lleida per accedir a les gravacions de l'1-O\tAMPLIACIÓ:La Guàrdia Civil es presenta a la comissaria dels Mossos de Lleida per accedir a les gravacions de l'1-O\nEls Mossos d'Esquadra continuen la investigació per aclarir les causes del sinistre i resoldre si imputen el conductor\nUna cinquantena de persones han fet un minut de silenci aquest dimecres al migdia a les portes de l’Ajuntament de Salt per la mort de tres persones a l’accident de Susqueda. Al cotxe, amb capacitat per a cinc persones, hi anaven set ocupants. Tots, membres d’una mateixa família; un matrimoni de Salt, amb les seves quatre filles menors d’edat, i l’àvia de les criatures, veïna de la Pobla de Mafumet (Tarragonès). Les víctimes mortals són la mare de 31 anys que estava embarassada de 6 mesos, l’àvia de 51 i un nadó d’un any. Continuen ingressades a l’hospital Trueta de Girona les altres tres nenes, de 3, 8 i 10 anys. L’alcalde de Salt, Jordi Viñas, ha explicat que el minut de silenci vol transmetre l’escalf de la població a la família. “El minut de silenci mostra el condol cap a la família que ha patit aquesta desgràcia, amb tres persones que van perdre la vida i tres nenes ferides i ingressades a l’hospital”, ha explicat Viñas.Des del primer moment, el consistori ha activat els serveis d’emergència i atenció psicològica en coordinació amb el SEM per donar suport a la família. A més, segons ha detallat Viñas, també han contactat amb el director de l’escola on van les nenes per oferir assistència psicològica. “És important per atendre, en el moment que faci falta, el dol de la mainada”, ha explicat l’alcalde. Aquest dimecres, una grua ha hissat el vehicle des de fons del barranc. Les feines han durat gairebé dues hores. Els Mossos d’Esquadra continuen investigant les causes de l’accident. Al llarg del matí, han recopilat indicis del lloc del sinistre i han començat a investigar el cotxe per descobrir per què el conductor va acabar perdent el control en una corba tancada cap a la dreta i caient daltabaix. L’accident va tenir lloc quan ja era fosc i la carretera estava molla.A banda de la sobreocupació del vehicle, les nenes menors d’edat viatjaven sense cap tipus de sistema de retenció infantil. A més, el nadó que va morir anava a la falda de la seva mare i la petita de 3 anys viatjava a la falda de la seva germana, de 8. El pare va donar negatiu a les proves d’alcoholèmia. Els agents de Trànsit també estan investigant si els adults duien cordat el cinturó de seguretat. Els mossos no descarten acabar imputant algun delicte al conductor si hi ha indicis que apuntin a què l’accident ha estat resultat d’una imprudència. El pare de la família va ser traslladat dimarts a la nit a l’hospital Trueta de Girona amb feries lleus. La mateixa matinada li van donar l’alta. La nena de 3 anys està ingressada a l’UCI pediàtrica del Trueta en estat greu i pronòstic reservat. Les altres dues petites també continuen hospitalitzades en estat menys greu. Carretera millorableL’alcalde de Susqueda, Joan Mercader, ha detallat que la carretera és “millorable” però ressalta que no es tracta d’un punt conflictiu per al trànsit. “És una carretera de passeig, no per anar a fer-hi ral·lis”, ha exposat. El vial que rodeja el pantà de Susqueda és titularitat d’Endesa, segons ha explicat l’alcalde, i fa temps que el municipi reclama que li traspassin la titularitat. “Potser sí que faria falta alguna tanca més o més senyalització, però tampoc es poden posar portes al camp”, ha dit l’alcalde que destaca que, des que es va construir el pantà, no hi ha hagut cap accident d’aquest tipus en aquesta zona. L’alcalde assenyala que tampoc és el pitjor punt de la carretera. “Hi ha altres llocs que estan pitjor però no hi podem fer res a nivell municipal perquè la via no és nostra”, ha conclòs.


Vuit8ena: Gat embadalit mirant la lluna\nMmm,a mi m'encanten els gats. De fet tinc una gateta però quan vaig marxar de casa els pares, me la van fer deixar. Ma mare que li va agafar tan carinyo que va dir que com que jo seguiria tornant a veure'ls la gata se la quedava ella. I com l'enyoro!!! Genial el post.\nLa lluna plena treu la son? No ho havia sentit a dir mai, clar que això no vol dir res... hi ha tantes coses que no sé.\nPerò jo, (que no tinc ni gat ni gos ni llop...) he dormit de meravella! I és que ja es veu que en aquesta vida tot no es pot tenir, tot té avantatges i inconvenients.\nConclusió: la culpa no és de la lluna és de l'amo de casa teva! :)\n25 d’octubre de 2010 a les 21:42\nUn apunt deliciós.\n25 d’octubre de 2010 a les 21:58\nAvui coincidim, jo també faig aparèixer el meu gat al post. I què si en parlem molt, que no són, en part, la nostra família? És la meva única família, de fet, i el més semblant a un fill que probablement tindré.\nEt puc dir que no he detectat cap canvi en el comportament del Blog, em sembla que la Lluna li agrada més al seu amo que a ell, i mira que és més un gos que un gat aquesta bèstia.\nQuina cara de mala gaita en Puck en aquesta foto. Però tens un gat preciós, sembla salvatge... i pel que expliques, de vegades ho és!\n25 d’octubre de 2010 a les 22:15\nDoncs ja som uns quants que deixem que els nostres gats formin part de la blogosfera.\nI es que Xexu es veritat som com fills en el meu cas filletes tinc 4 solets angores que em fan companyia.\nRits el Puck es que desitjava fer alguna cosa... perque está amb una carona d'emprenyat!!\nPerò es tant maco!!!!!!\nPetonets de totes les famelles de casa meva\nHola rits, no sóc un entès amb lluna, sóc llunàtic per vocació, però no descobriré ara més del que tu ja has dit. Tots els éssers vius estan sota la influència de la lluna. A casa hi ha una gata i una gossa, no he notat res, la Maulet que és la gata, està dormint damunt del llit tapada amb una jaqueta de pijama, la Fosca que és la gossa, està al seu llit, i t’asseguro que estan a la glòria... El cas de la teva amiga que amb lluna plena no pot dormir, opino com tu, és autosuggestió... Després hi ha tot allò de sembra amb la lluna, que els musclos estan més plens, que els cabells creixen més o menys si es tallen segons la lluna...\n25 d’octubre de 2010 a les 22:45\nLa meva gata també està com una moto i jo penso que no és la lluna sinó el canvi de temps!\n25 d’octubre de 2010 a les 22:54\nem sap greu però jo no tinc gats....tot i que la influència de la lluna de vegades em penso que si\n25 d’octubre de 2010 a les 22:59\nAmb aquesta carona que posa no hi tens res a fer!aqui es demostra qui és l'amo^-^.\n25 d’octubre de 2010 a les 23:12\nUn gat preciós rits! és clar que ens afecta la lluna! per cert no serà un gat-llop el Puck?\n26 d’octubre de 2010 a les 0:20\nDona, si el Puck es torna com un d'aquells bitxos d'Underwold -i si a sobre té gana- ja pots apretar a córrer i no parar fins que no arribis a Perpinyà (rodolí!).\nNo sé si la lluna plena afecta o no. Als gossos, als llops i fins i tot als gats segur que sí. I si afecta a les bèsties i a les plantes.. perquè no a nosaltres? és ben sabut que el cabell i la barba creixen més ràpid. Ara, que no ens tregui la son!\n26 d’octubre de 2010 a les 9:34\nA mi els gats mai m'han fet massa gràcia, però no n'he tingut mai cap. Per tant, tampoc puc parlar molt. Aquest fa cara de simpàtic. Un petó, RITS.-\n26 d’octubre de 2010 a les 9:42\nNo sé si és coincidència o no, però aquestes darreres nits els nostres dos gatets han fet coses ben rares! Mentres dormiem ens saltaven a sobre, cosa que no fan mai. I la famella, la Iona, miolava gran part de la nit, cosa que tampoc fa.\nNo sabiem què volien, ens feien llevar, els hi posavem més menjar, els hi canviavem l'aigua, els hi netejàvem la sorra... però res...\n26 d’octubre de 2010 a les 10:41\nOstres, quines coses més estranyes... jo, com ni tan sols sé quan és lluna plena o quart minvant o la que toqui, doncs no hi penso gens en tot això...\nUi, a mi un gat per la nit em salta al damunt i m'esgarrapa i és l'última nit que pot passar a l'habitació, això segur...\nVols dir que el gat no... ai, hehehe ara anava a dir una bestiesa però és que no sé si et faria agafar por ;-))\nAnava a dir (EN BROMA!!) que potser per la nit hi ha esperits ronden pel teu pis i el gat els detecta i per això salta damunt teu, totalment aterrit, espantat, presa del pànic i sense ser en absolut conscient que t'està atacant a mossegades i esgarrapades :-PP\n26 d’octubre de 2010 a les 13:41\nNota: aquesta nit m'ha tornat a despertar. I en teoria ja no hi ha lluna plena!!! ais... coi de gat!!!\nPANDORA, per aquí la catosfera en sóm uns quants els amants dels gats. Es fan estimar de valent! A casa mai vam tenir cap gat, ma mare els té pànic (de fet a tots els animals) i això que mon pare és un veterinari frustrat! Cada dos per tres està a casa veient el Puck. Moltes gràcies. Celebro que t'agradi.\nCARME, jo tampoc m'ho creia, però hi ha qui diu que si. Desitjo que continuis dormint plàcidament, per mi senyal que la teva vida reposa pau!\nSegur que és culpa d'ell, és un llunàtic!!!!\nKWEILAN, deliciós com les mossegades que fa en puck? En tinc un bon grapat de senyals!!!\nXeXu, doncs si, vam coincidir! I si, et dono la raó, són part de la nostra família, la de la unitat familiar, però això si, no la única!!!! Això dels fills ja m'ho explicaràs més endavant quan t'hagi de recordar aquestes paraules quan se't caigui la baba de pare.\nCom que tens un gat que és més un gos? Estil Milú pel què veig, oi? Ais....\nÉs mooolt salvatge!!!\nLOSEBE, recordo les teves gatetes! Si vols els presento un mascle ben eixerit, esclar que no crec que els faci gaire cas.... en el fons és un tímid!!\nNo recordo què li va passar en aquesta foto, però sempre m'ha fet gràcia. Sembla diabòlic! Però en el fons és un troç de pa, preciós!! què he de dir jo, oi?\nONATGE, m'agrada això de llunàtic per vocació, m'ho apunto!!! Me n'alegro que les teves bèsties no els afecti la lluna, crec que deu ser més cosa que tinc el gat revolucionat.\nNo sabia això dels musclos!!!! els cabells és veritat, sempre miro de depilar-me en minvant i tallar-me els cabells en creixent, però crec que és el mateix!!\nSN, tens una gata? Benvinguda al clan!!! podria ser una bona raó això del temps.\nGarbi24, no passa res per no tenir gats, eh! Diria que a tots de manera o altre, ens afecta\nmaria, oi tant!!! és l'AMO i no hi ha discussió possible.\nELFREELANG, no ho sé, ho estic investigant. De fet porta dos dies miolant excessivament!\nSÀNSET, rodolí!!!! ui si m'he de posar a còrrer m'atrapa segur abans d'enganxar la Meridiana! Que vaig a pas de iaia!!!\nJORDICINE, però tens un gos la mar d'eixerit, oi?\nMeiA, bentornada!!!!a veure si ara ja es calmen. Si és així, ja pots tenir una raó de ser.\nASSUMPTA!!!!! això no és fa!!!!jejejejeje, que això dels esperits a mi m'espanta moolt!!! però si existeixen, no entendria pas perquè em voldrien mal al meu gat ni a mi. Si som angelets bufadors, sobretot ell i en aquesta foto!\n26 d’octubre de 2010 a les 23:13\nJo també tinc la teoria que l'Otis s'enfada molt quan marxem més de 2 dies seguits, i quan tornem es passa la nit passejant-se per sobre nostre... però no m'havia plantejat mai que pugués ser cosa de la lluna.\nCrec que algun dia algú s'enfadarà amb mi pel tema del gat... sé que no és comparable... però els que no tenim nens i tenim gat, ens el sentim una mica com un fill, no? Com diu un XeXu, són com la nostra família... o sense el com...\n27 d’octubre de 2010 a les 9:29


«L’esport és sa i hi ha qui en pot fer molt, però no tots som Kilian Jornet» – Barcelona Salud\n«L’esport és sa i hi ha qui en pot fer molt, però no tots som Kilian Jornet»\nEl doctor Ramon Brugada, al seu despatx.\nEl cardiòleg Ramon Brugada és un dels ponents de la jornada Esport i Salut, que se celebrarà el 4 d’abril a Girona, on detallarà com practicar esport «amb seny». És un dels 25 membres fundadors de Barcelona Salut fa nou anys.\nEn quin moment passa l’esport de ser beneficiós a comportar un risc per a la salut?\nÉs difícil de dir, però es considera que no calen més de quatre hores d’esport intens a la setmana per mantenir una bona salut, amb quatre hores n’hi ha de sobres i fer-ne més comporta un risc. Ara, cada persona és un món; a nosaltres els que ens preocupen més són els que no han fet esport en anys i de cop s’hi posen i volen córrer una marató. Si no corres mitja marató cada setmana, et consideren una persona estranya en aquest país. El plantejament és: l’esport és sa i hi ha qui en pot fer molt, però no tots som en Kilian Jornet.\nÉs millor començar a poc a poc i anar incrementant la intensitat de l’esport?\nEl cor és un múscul, i com més l’entrenes, més fort es fa. Un entrenament progressiu és molt millor que agafar la bicicleta un dissabte i fer 200 quilòmetres per fer l’esport que no has fet en tota la setmana. Des del punt de vista del cor, l’entrenament és bo. El que aconsellem és que la gent es posi en mans d’un especialista de l’esport quan volen fer un entrenament i del metge, al principi i cada dos o tres anys, per garantir que tenen un cor prou en forma per aguantar un nivell d’exigència.\nIgual que qui comença a comprar material esportiu per anar ben preparat, hauria de passar també pel metge?\nExacte. Es gastaran 3.000 euros en una bicicleta, però no 100 en visitar un cardiòleg i fer-se quatre proves. És així de trist, i després ens trobem amb sorpreses, amb gent que tenia problemes i que no hauria d’haver fet tant d’esport. El que és aconsellable és una prova d’esforç, una eco, un electrocardiograma i una visita.\nAquestes proves es demanen en les competicions esportives que hi ha cada cap de setmana?\nNo, hi va haver un moment que quan a la Marató de Barcelona va morir una persona de 45 anys van decidir que demanarien un certificat mèdic. Ara, moltes proves no ho demanen perquè si ho fas hi ha gent que es tiraria enrere i ja no series la cursa més multitudinària. Posar el màrqueting per davant de la salut, aquest és el gran problema.\nI en l’esport federat?\nSí, els federats tenen l’obligació de passar algunes revisions en les quals, en molts casos hi ha la prova d’esforç i l’ecocardiografia, si no, no poden estar federats. Als federats els podem obligar, als que no… la gent fa el que vol.\nLes proves permeten cribrar condicions hereditàries relacionades amb la mort sobtada?\nSí. Aquestes condicions són molt i molt rares, però com que cada vegada hi ha més conscienciació i la gent es fa proves, et vas trobant esportistes que no sabien que tenien un problema al cor i alguns han d’acabar deixant l’esport. Ens hi trobem sovint, perquè són nanos molt valents: normalment aquestes malalties fan que el cor sigui molt potent, però és un cor malalt, que pot causar mort sobtada, arrítmies… i és el que ens preocupa més, detectar-los abans que hi hagi un problema, però sovint els detectem després d’una mort a la família, perquè són malalties hereditàries.\nDe fet, lidera un projecte, el MosCat, centrat en les causes hereditàries de la mort sobtada.\nSí, els forenses de l’Institut de Medicina Legal ens envien mostres per fer estudis genètics dels morts de menys de 50 anys que han fet una mort sobtada i que tenen una autòpsia normal.\nI quins resultats obtenen?\nEstem trobant variants genètiques per les quals és imprescindible veure la família per descartar una malaltia hereditària en un 30 o 40% d’ells, i com més joves, més alt el percentatge.\nEn cas de trobar una malaltia genètica, què es fa?\nAquestes malalties les controlem força bé des del punt de vista mèdic. Malauradament ens arriben després d’una primera mort, però les podem controlar bé, no ens generen grans maldecaps, perquè són malalties que amb tractament no tenen problema.\nDes que hi ha més esportistes d’alta intensitat, hi ha més morts sobtades?\nNo hi ha hagut un estudi ben fet sobre la mort sobtada en l’esport, però sí que és cert que els esportistes es moren més, perquè hi ha aquestes malalties no diagnosticades, però també s’ha de tenir en compte que hi ha molts més esportistes i més possibilitats que aquesta informació arribi al públic. No tenim clar que hi hagi més morts sobtades, a dreta llei n’hi hauria d’haver més, perquè si tens més gent no preparada que fa més esport d’alta intensitat, hi ha més risc; gent que té una artèria coronada tapada però que no li doni problemes en la vida normal i que si es posa a fer esport, és molt probable que faci un infart o fins i tot una mort sobtada.


El propietari del femer on es va originar l'incendi, afectat\nEl propietari del femer on es va originar l'incendi, «molt afectat» pels fets\nTot i que els Agents Rurals han de culminar la investigació, tot apunta a l'autocombustió d'aquest femer\nper Tarragona Digital divendres, 28 de juny 2019 - 11:40h\nImatge de la granja on es va originar el foc a la Ribera d'Ebre | CCMA\nEl gran incendi que crema encara de manera descontrolada la Ribera d'Ebre i alguns termes municipals de l'entorn d'aquesta comarca es va originar, amb tota probabilitat, a causa de l'autocombustió del femer d'una explotació situada a la localitat de la Torre de l'Espanyol. El propietari d'aquest femer es troba «molt afectat i compungit» per les conseqüències que han tingut les primeres flames, originades de forma natural a la seva finca. Així ho ha explicat a 'RAC1' Miquel Àngel Garcia, el cap dels Agents Rurals a les Terres de l'Ebre.\nEl propietari del femer ajuda en l'extinció del foc\n«El propietari de la granja ha tingut un comportament col·laborador excel·lent», ha explicat Garcia en una entrevista en aquesta emissora. «Ell tenia aquesta acumulació de fems preparada per adobar els camps i quan va començar l’incendi va intentar sufocar les flames i de seguida va avisar al 112», ha comentat. Des de llavors, no ha deixat d'ajudar en les tasques d'extinció del foc i s'ha posat a disposició de les autoritats per ajudar en tot allò que està sent necessari.\nSegons Miquel Àngel Garcia, doncs, en els fets que es van produir no hi havia «cap mena d'intencionalitat». «Aquesta persona està molt compungida i dolguda pel que ha passat», ha explicat a l'entrevista a l'emissora.\nL'autocombustió del femer, principal hipòtesi de l'origen del foc\n«La hipòtesi principal és que el foc va començar per la combustió de fems en aquesta granja; estem recollint proves per confirmar-la, cal acabar la investigació», explica el cap dels Agents Rurals a les Terres de l'Ebre a RAC1. Un cop estigui culminada, s'informarà a totes les autoritats competents, que seran les que hauran de decidir si hi pot haver responsabilitat penal o administrativa i, si s'escau, denunciar. Garcia ha recordat que en el cas de les acumulacions de fems no existeix cap normativa respecte a la prevenció d'incendis.\nEl relat dels treballadors de la granja cremada per l'incendi de l'Ebre: «Vam sortir per cames»\nPolèmica per les declaracions de Buch: «Ens ajudem mútuament amb els veïns»\nEvolució de l’incendi de l’Ebre, minut a minut\n🔴 TERRIBLE: La violació en grup de 6 joves a una nena de 14 anys a Manresa\nTRISTÍSSIM: Un nen, primera vida que es cobra la bestial onada de calor\nIncendi Forestal Ribera d'Ebre


Sebastià Taltavull 16/08/2018\nEl valor de l’hospitalitat pot ser fruit de l’espontaneïtat, d’una deli- cada sensibilitat humana, però no s’improvisa fàcilment. Obeeix a un tarannà personal cultivat de temps i ben arrelat en les persones, els pobles i les cultures. Sol anar unit a altres valors, com l’apreci de la pròpia identitat, el tracte educat, el respecte i el reconeixement de l’altre, la tolerància ben entesa, la capacitat d’acollir sense fingir.\nL’hospitalitat té a veure amb la capacitat i la voluntat de confiar i de generar confiança. Tot això no s’improvisa i es nota d’una hora en- fora —com solem dir— quan algú té les portes obertes o les té tancades, quan l’accés a la seva persona és fàcil o recercat, quan la facilitat d’entrar en comunicació no necessita gaires protocols. L’hospitalitat no és una actitud de temporada ni reduïda a estones puntuals de conveniència, sinó que —quan és sincera— és una forma de ser perenne, per sempre.\nEn un món sovint absent d’humanitat, quan més falta fa que tot- hom s’hi trobi bé al nostre costat pot anar bé que ens plantegem ser més hospitalaris, no per fer-ne un pretext de vanitat, sinó perquè a casa nostra i també al nostre costat els altres, coneguts o nouvinguts, sentin l’afecte de l’acollida i la confiança de l’estimació.\nQue fort quan estem assistint a la vergonyosa realitat d’uns països que tanquen les portes als qui fugen de l’horror de la guerra, de la fam i de la injustícia, i ho arrisquen tot per aconseguir una nova situació de dignitat per a ells i les seves famílies.\n«L’hospitalitat té a veure amb la capacitat i la voluntat de confiar i de generar confiança».\nLa pressió migratòria és cada vegada més gran i posa en escena un món de desequilibris socials. L’hospitalitat, tanmateix, comença per oportunitats molt senzilles que toquen la vida corrent de cada dia i ens remet a aplicar-ho amb les pròpies famílies i aquelles persones amb qui convivim. Aleshores no és sols una qüestió personal, sinó que tots ens hi sentim implicats. El papa Francesc diu que «una Església en sortida és una Església de portes obertes». Fem que sigui la qui exerceixi la millor hospitalitat.


Les ampolles de vi i cava (II): Les formes – VadeVi\nLes ampolles de vi i cava (II): Les formes\nBorgonyones, bordeleses i rin. La forma de l'ampolla no influeix en la qualitat del vi però poden influir en la nostra percepció tant a la botiga com al moment de consumir-lo. Per això els cellers cada vegada paren més atenció a aquest tipus de detalls i cada cop es veuen més ampolles personalitzades\nA l’hora d’escollir el tipus d’ampolla més adient per un vi o un cava, els cellers no troben gaire varietat al mercat. Si no volen envasar el vi en una ampolla dissenyada especialment per al seu celler o el seu producte -i en conseqüència pagar-ne l’originalitat- tenen tres possibilitats: les bordeleses, les borgonyones i les rin o flute. La bordelesa és la que després del coll fa una panxa més ampla, la borgonyona fa menys panxa i, per últim, la rin és totalment llisa, molt usada en vins d’agulla.\nLa tria entre aquests tres models ve determinada, la majoria de vegades, per una qüestió de tradició més que no pas per la influència que un model o l’altre pot tenir en la qualitat del vi. Els criteris que normalment es fan servir a l’hora d’escollir una ampolla és el preu i l’estètica. El primer acostuma a ser més determinant en cellers petits, el segon es té més en compte en grans elaboradors o cellers que tenen productes molt exclusius.\nInflueix l’ampolla en la qualitat del vi?\nEn la majoria de casos, la tria de l’ampolla acostuma a dependre del departament de màrqueting i disseny, més que no pas de l’enòleg. Però la influència de l’estètica no s’ha de menysprear. Segons l’enòleg del celler Gramona, Jaume Gramona, l’ampolla pot influir molt en les sensacions i emocions que transmet el vi. Per això ell acostuma a escollir les ampolles dels vins que crea i, si cal, escull ampolles especials. És el cas dels vins de gel que utilitzen una ampolla allargada i estreta fabricada a Itàlia: “Com que érem els primers de treure un vi de gel, necessitàvem que l’ampolla fos única, igual que el vi”. Tot i així, l’enòleg lamenta que actualment la qualitat del vi i el màrqueting i la presentació tinguin la mateixa importància, quan el que realment és important és el vi.\nEn el cas del cava no hi ha tanta varietat. El gruix del vidre i la forma de l’ampolla està pensada per suportar les sis atmosferes de pressió del gas del cava.\n“A França són més propensos a experimentar amb tintures, decoracions i setinats diferents”, segons Ingrid Ferré, de la vidreria Rovira, però cada vegada més, també aquí, es poden trobar ampolles especials, tant pel que fa a la forma com pel que fa al gravat. Tot i això, “l’estàndard és la bordelesa”, assegura Ferré, i afegeix que “és una qüestió de tendència, de moda, del costum”. Assegura que “el 80% de vins i caves fan servir ampolles estàndards”.\nTot i això, dins de cada un dels models podem trobar diferències pel que fa a la punxada i al pes de l’ampolla -i per tant el gruix del vidre-. La punxada és la protuberància cap endins que fa el vidre a la part inferior de l’ampolla. La punxada serveix perquè els pòsits, o residus del vi, s’acumulin al fons de l’ampolla i no arribin a la copa. Per això, els vins blancs acostumen a embotellar-se en ampolles gairebé planes, mentre que pels negres i els caves s’utilitzen ampolles amb punxada.\nDel gruix del vidre en depèn el preu i, per tant, el pes de l’ampolla pot donar pistes -tot i que potser no sempre fiables- de la qualitat del vi. El preu del vidre pot variar molt: des de 12 cèntims d’euro per ampolla, normalment utilitzades per vins que es venen per entre 1 i 2 euros, fins a més d’un euro per cada ampolla en grans vins que es comercialitzen per 50 o 60 euros.\nEn el cas de les ampolles personalitzades el preu es dispara. De fet, s’acostumen a importar de països com Itàlia i Alemanya i requereixen grans produccions perquè surtin a compte.\nLes ampolles de cava permeten menys varietat perquè el gruix i la forma del vidre està pensada perquè aguanti la pressió del gas FOTO: VIDRES ROVIRA\nEls vins escumosos acostumen a envasar-se en ampolles rin o “flute” FOTO: VIDRALA\nLes bordeleses són ampolles originaries de Bordeus però esteses a tot el món FOTO: VIDRALA\nLes ampolles borgonyones són les més utilitzades a l’Estat espanyol FOTO: VIDRALA


Patricia Palma. Coordinadora General d'Universitaris per l'Ajuda Social | Consumer\nPatricia Palma. Coordinadora General d’Universitaris per l’Ajuda Social\nEl més important que pot aportar un universitari a les persones necessitades és el seu temps\nData de publicació: Dimarts, 27 de Març de 2007\nDe com treure el màxim rendiment al seu propi temps per ajudar als altres sap molt Patricia Palma, coordinadora general d’Universitaris per l’Ajuda Social, una associació de voluntariat adscrita a la Universitat de Navarra i per la qual ja han passat més de 5.000 persones. La seva primera experiència com a voluntària va tenir lloc fa ja diversos anys, quan aquesta llicenciada en Farmàcia es va animar a treballar en un camp de treball a Lituània. La seva labor allí va ser tan enriquidora que -explica- un any després va tornar a col·laborar en un altre camp de treball, a Guatemala. “A Lituània em vaig adonar que havia d’aprofitar molt més els meus anys d’universitària i que havia de dedicar part del meu temps a ajudar als altres, perquè el més important que pot aportar un universitari a les persones necessitades és el seu temps”, explica. A més, subratlla la idea que sense educació no pot haver-hi desenvolupament, per això aquest és un dels principals objectius d’UAS.\nQuè aporten els universitaris espanyols a la societat actual i als més necessitats?\nJo crec que la base d’aquesta aportació ha de ser una preparació adequada durant els anys universitaris, però no només des del punt de vista acadèmic. Entenc que han de formar-se com a persones que compleixin amb una tasca generosa d’ajuda al proïsme. Conec molts casos d’estudiants que han renunciat a construir-se el seu petit món privat, donant-se als altres mitjançant el seu treball professional en obres d’ensenyament, d’assistència, socials, etc., amb un esperit sempre jove i ple d’alegria. Però el més important que pot aportar un universitari a les persones necessitades que li envolten és el seu temps, ja que els diners no abunda i temps, encara que ens queixem, tenim bastant.\nEls estudiants universitaris són solidaris? Col·laboren prou?\nÉs difícil lluitar contra el consumisme i la falta de compromís que predominen en la societat actual però jo confio en els joves. “És difícil lluitar contra el consumisme i la falta de compromís que predominen en la societat actual però jo confio en els joves” Crec que molts estudiants se senten solidaris i desitgen adoptar una actitud activa, davant el panorama que observen, de tantes persones que sofreixen física i moralment o que viuen en la indigència. De vegades només cal donar-los una empenta perquè vegin que és possible fer-ho i demanar-los que es comprometin de debò.\nQuins són els camps en els quals més treballa UAS?\nLa nostra labor d’Universitaris per a l’Ajuda Social és coordinar el voluntariat amb més de trenta entitats navarreses, i aquest voluntariat està dividit a diverses àrees de col·laboració: majors, malalts hospitalitzats, persones sense llar, presó, suport escolar i discapacitat.\nCom voluntària, quina satisfacció li dona pertànyer a aquesta organització?\nJo li dec molt a UAS, perquè m’ha donat l’oportunitat de conèixer a persones estupendes de les quals he après molt\nQuè els diria als universitaris i altres membres de la societat perquè s’animessin a participessin en els diferents projectes com a voluntaris?\nA les persones interessades a col·laborar ajudant als altres els diria que ser voluntari no és fer moltes coses, és tenir una actitud d’ajuda al proïsme en les seves necessitats reals. “Ser voluntari no és fer moltes coses, és tenir una actitud d’ajuda al proïsme en les seves necessitats reals” Donant de nosaltres als altres, paradoxalment, és quan més rebem.\nEn quins projectes treballa l’associació en aquests moments?\nA part de les activitats ordinàries d’UAS a les diferents àrees de col·laboració, també es duen a terme activitats extraordinàries i projectes al llarg del curs acadèmic, com a activitats de sensibilització, col·laboració amb l’Olimpíada Solidària d’Estudi, organitzada per l’ONG Coopera i Cooperació Internacional, Solidariun; jornada en la qual col·laboren més de quaranta entitats socials i empreses, etc.\nQualsevol pot participar en ells? Quins requisits s’han de complir?\nEl voluntari ha de tenir una mica de temps i ganes de comprometre’s. Gens més.\nPrecisament, la Universitat de Navarra ha recaptat en una d’aquestes iniciatives -Solidarium- més de 3.000 euros, en què es van a invertir?\nAquest projecte estava dins de la jornada organitzada per la Universitat de Navarra a principis de març. Solidariun va recollir a gairebé quaranta entitats socials amb les quals UAS col·labora, les quals van poder exposar els projectes que duien a terme i donar informació a tots els que van passar per allí aquest dia. A més, es van organitzar diverses taules rodones i grups de treball amb representants de diferents entitats. Per finalitzar la jornada també va tenir lloc un menjar i un concert, en el qual van participar diversos grups d’alumnes de la Universitat. Els fons es van destinar a la ‘Operació Maó’ que tenen les Hermanitas dels Pobres per a la construcció d’una nova casa a Pamplona. Est és el segon any que se celebra Solidariun i des d’UAS ho seguirem promovent en el futur.\nEn pocs mesos, milers d’estudiants realitzaran el seu viatge de finalització de carrera, es pot ser solidari també en aquest moment? En què consisteix el projecte?\nEl projecte ‘un FinSolidario’ es basa a animar als alumnes que estan en l’últim curs de carrera al fet que vegin que també aquí poden ser solidaris i ajudar als altres, ben organitzant un viatge per col·laborar amb algun projecte de cooperació o contribuint econòmicament amb algun projecte que ells triïn.\nArribarà el dia en què els universitaris es manifestin per la pobresa al món, la violència infantil, els malalts de sida a Àfrica, com han fet per la pujada de les taxes, etc., o estem molt lluny encara?\nCrec que una de les característiques dels joves és que som molt lluitadors i sensibles davant la injustícia, per això em semblaria normal que els universitaris es mobilitzessin per defensar aquestes causes, encara que no crec que sigui la mesura més efectiva per combatre-les\nQuantes persones formen part d’UAS i com es finança?\nUniversitaris per l’Ajuda Social es regeix per una junta directiva composta per centenars de socis que cada any passen per aquesta associació com a voluntaris. Des de l’inici de la seva marxa, més de 5.000 voluntaris han format part d’UAS. Aquesta associació es finança mitjançant subvencions públiques i estem englobats dins del Vice-rectorat d’Alumnes de la Universitat de Navarra.\nQuè significa l’educació per a tantes persones que viuen als països del SUD?\nCrec que sense educació no pot haver-hi desenvolupament, però aquesta educació hauria de consistir no només en una formació acadèmica sinó en la formació en valors per crear persones íntegres que puguin millorar des de dins la societat“L’educació hauria de consistir no només en una formació acadèmica sinó en la formació en valors per crear persones íntegres que puguin millorar des de dins la societat”\nEl segon dels vuit Objectius del Mil·lenni per 2015 és ‘Vetllar per que tots els nens i nenes puguin acabar un cicle complet d’ensenyament primari’. Des del seu punt de vista, Espanya complirà aquest objectiu?\nA pesar que els Objectius del Mil·lenni constitueixen la principal agenda del desenvolupament i tant les diferents agències de Nacions Unides com les Organitzacions internacionals de crèdit, les ONG i les agències oficials de cooperació focalitzen el seu treball en l’assoliment de dites objectives, estem lluny encara d’aconseguir aquest objectiu fixat per a l’any 2015. Espanya té una gran oportunitat per demandar als països més rics que compleixin els compromisos adquirits amb els països en vies de desenvolupament.\ncoordinadora general d'universitaris importante-ca palma-ca societat universitaris


El PSPV exigeix a Rus que “s’implique en la reivindicació de la millora del tren Xàtiva-Ontinyent-Alcoi” | L'Informador\nEl PSPV exigeix a Rus que “s’implique en la reivindicació de la millora del tren Xàtiva-Ontinyent-Alcoi”\nPublicat a 28 de novembre de 2013 el 9:00. Escrit per Juan Antonio Cloquell\nEls alcaldes d’Ontinyent i d’Alcoi i el portaveu del PSPV de Xàtiva han defensat la necessitat de realitzar inversions per a la millora i modernització de la línia de tren Xàtiva-Ontinyent-Alcoi, motiu pel qual s’estan presentant mocions a tots els ajuntaments de les comarques afectats per l’abandonament de la línia, per tal que es demane tant a Foment com a la Generalitat que es realitzen inversions.\nRecorden el portaveu socialista de Xàtiva, Roger Cerdà, i els alcaldes d’Ontinyent i d’Alcoi, Jorge Rodríguez i Toni Francés, que la Generalitat no va a invertir ni un euro en la línia que vertebra les comarques de la Costera, la Vall d’Albaida, el Comtat i l’Alcoià, i el Ministeri de Foment sols 100.000 euros. Davant esta situació Roger Cerdà ha afirmat que Xàtiva ha de reivindicar la millora d’esta línia “perquè la línia és necessària per revitalitzar l’economia, Xàtiva no pot viure d’esquenes a ciutats indutrials de referència com Ontinyent i Alcoi”.\nRoger Cerdà també ha lamentat que l’alcalde Alfonso Rus no s’haja implicat en la reivindicació de la millora de la línia “com sí que han fet els altres alcaldes, de tots els colors i fins i tot del PP”. El portaveu socialista alerta també que “amb esta línia Xàtiva és un nus de comunicacions ferroviàries, però si arribara a desaparéixer o si se li lleva la vida ens quedarem sols com un baixador de tren”.\nL’alcalde d’Ontinyent ha lamentat que la situació de la línia de tren “és com una espasa de Dàmocles que es té al damunt, perquè si no reivindiquem nosaltres la línia acabarà desapareixent el servei públic”. Jorge Rodríguez recorda que “ens hem entrevistat amb la Delegada del Govern, i amb la Consellera d’Infraestructures, i hem rebut bones paraules i la promesa de que no desapareixerà, però no rebem cap inversió de les necessàries per a recuperar l’ús normal de la línia”. Rodríguez també ha apuntat que en les per reivindicar la línia “és necessària la participació de Xàtiva, perquè fins ara Rus no ha lluitat per ella”.\nFinalment Toni Francés ha manifestat que “defensar les inversions de la línia és un exercici de responsabilitat que hem de fer els alcaldes”, i ha anunciat que en desembre es tindrà una reunió amb la Ministra de Foment per abordar la situació de la línia. Francés ha explicat també que a la moció es demana la inversió d’un milió d’euros per part de cadascuna de les administracions, diners que es destinaran especialment a seguretat dels trens i a millorar la velocitat de comunicació. Francés conclou recordant que “si actualment ja no es parla de tancar la línia és gràcies a que els ciutadans hem sigut els que l’he reivindicada, no pel PP que l’ha deixada abandonada”.