Fotodenuncia: "Destrossa del Turó de l’Espinagosa"\nEn relació a un article "penjat" a la pàgina web d’Alnus, dins l’apartat Fotodenuncia, el mes de juny del passat any 2003, sota el títol "Destrossa del Turó de L’Espinagosa (Alnus)", i com a propietaris de la esmentada parcel·la, volem aprofitar la mateixa pàgina per fer les oportunes rectificacions respecte als fets i a les actuacions que alli es mencionen.\nEn primer lloc volem dir que admirem la actitud de respecte i responsabilitat envers la natura que inspira aquest article i altres de semblant ideologia: es aquesta la sensibilitat que fa que la vida evolucioni en un sentit de creixement. Per la nostre part sempre ens hem sentit solidaris de aquests valors; potser es per això que el que està passant ens fereix més íntimament.\nPensem que es lamentable no haver tingut coneixement de l’esmentat article fins un any després de la seva publicació, el que ha suposat que com bola de neu carregada de falsedats hagi anat creixent a les nostres esquenes i amb la nostra total indefensió fins al punt en que estem. Tot hagués estat molt mes clar, fàcil i senzill si algú hagués trucat fa un any a la porta de casa i ens hagués dit: "Ens han portat una historia per publicà. Voldríem conèixer la realitat i la vostre explicació.". Nosaltres els hauríem explicat el que ara direm, els hi hauríem ensenyat el terreny des de dins i tots plegats hi hauríem sortit guanyant.\nPrimer de tot, i tal com ara ens han informat els que van fer la publicació l’any passat, confirmar que darrera de tot hi ha solament la denuncia de un únic veí, l’ocupant de la propietat adjacent, qui, a mes de ser especialment conegut per els seus continus enfrontaments amb el veïnat de Vallvidrera i altres afers que no son objecte d’aquesta pagina i per els que ara no val la pena perdre el temps, ens té declarada la seva guerra particular i constant, en quin origen només hi ha la seva reclamació frustrada de uns metres de la nostre parcel·la per fora de la seva tanca.\nNingú mes de tot Vallvidrera ni de la Vall de Sant Just s’ha adreçat a Alnus amb cap reclamació al respecte. Per contra, ens sentim orgullosos, i volem aprofitar per agrair-les des d’aquí, de les felicitacions que rebem de la gent que tot passejant per davant de casa observa des el carrer, alguns dels quals fins i tot truquen a la porta per veure el jardí, el bosc i totes les espècies que allà hi tenen vida.\nNo es cert que "s’hagi arrasat impunement la fins ara zona forestal d’una finca" ni tampoc que hi hagi hagut ineficàcia, descoordinació o passotisme per part de les cinc administracions implicades.\nEls fets han sigut:\nEl Juny-2001 es comença l’acopi de les terres de l’excavació dels fonaments de la casa a la part alta i pràcticament plana de la parcel·la, dins del terme de Barcelona, part que havia estat netejada dels matolls i dels esbarzers que la cobrien fins el punt de ser totalment intransitable.\nEl seguit de denuncies i agressions no comença fins l’Octubre del 2002 quan la major part de les terres ja havien estat tornades al voltant de la casa acabada i únicament responen al desig de venjança del veí adjacent, que ens reclamava una part de la nostra finca en el terme de Sant Just per una maliciosa interpretació del plànols. L’advocat es va encarregar de demostrar-li el seu error. Ningú mes ha denunciat a cap de les cinc administracions implicades cap agressió per la nostre part.\nEn aquell moment es demana llicencia (28/Ocubre/2002) a l’Ajuntament de Sant Just per tal de aportar terra vegetal i plantar arbres a la zona on havien estat les terres procedents de l’excavació.\nEntre Novembre-2002 i Març-2003 establim negociacions amb Musicam, propietaris de Radio Ambiente, per tal de comprar el terreny i instal·lacions de l’antena a fi de desmuntar-la i eliminar l’impacte que produeix, així com millorar l’estat ruïnós de les instal·lacions. Teníem fixada la data per l’escriptura el dia 31 de Març. Dos dies abans de la firma, sense que mai haguem sabut el per què, es van tirar enrere del seu compromis amb la conseqüent frustració per la nostra part.\nDes de Maig de 2003 fins avui (juny de 2004), es produeix un seguit d’escrits de totes les administracions, així com al·legacions i recursos per part nostre, fins que s’ens informa de la suposada pressió que se està fent des de Alnus. Darrere de tots els escrits de totes les administracions hi ha una mateixa i única persona: el veí adjacent. Fins un any mes tard no tenim coneixement de la informació que s’ha divulgat a la pagina web. Immediatament ens posem en contacte amb Alnus i demanem que visitin la parcel·la i comprovin des de dins el que hem fet i tot el seguit d’actuacions que han portat a aquesta situació. Creiem que se ha violat el dret a l’intimidat i, el que es mes greu, s’han utilitzat unes fotografies obtingudes de forma inconstitucional per manipular la realitat i voler fer creure que se estava portant a terme una destrossa i unes obres de construcció. En realitat, tots els bigs-bags (sacs) observables en las fotografies sols contenien terra vegetal, que ha permès millorar i per tant replantar tota la zona pelada d’arbres. Actualment els arbres plantats son més de 60, amb gran quantitat d’aromàtiques, així com un sistema de rec per deixar la part de la carena verda i humida, de manera que en cas de foc faci de talla focs, evitant que un foc de la Vall de Sant Just pogués passar a Vallvidrera o al revés. Igualment els 4800 m2 de bosc de la parcel·la a la Vall de Sant Just han estat netejats del sota bosc per tal de minimitzar el perill de foc des de la carretera.\nEn una petita part de aquesta zona superior, en el canvi de terme, hem fet un hort familiar, però que no es un hort convencional, ja que està fet amb criteris ecològics sense us d’insecticides ni herbicides i amb combinació de plantes comestibles i flors i plantes medicinals, per tal de que la biodiversitat aporti equilibri entre espècies vegetals e insectes, sense cap tipus de malaltia ni de plaga. Durant molts anys em estat treballant un altre petit hort a casa d’un veí amic, que amablement ens ha permès conèixer el que tot això representa i aporta, i som molts els veïns i amics que ens sentim orgullosos i agraïts de poder gaudir i compartir aquest treball i, a la plegada petit plaer, que acaba convertint se en una escola de vida.\nCreiem que Alnus ha estat objecte d’utilització i de manipulació per part d’un únic veí a qui des de aquí denunciem per l’us que fa d’una part del Parc com a pàrking particular de 2 cotxes i 3 motos, així com del estat de deixadesa en que te els arbres i de ruïna dels murs i instal·lacions annexes a la seva casa.\nAgraïm a Alnus la oportunitat que ens ha donat de aclarir, rectificar i ampliar el que de la parcel·la es deia a la pàgina web de juny de 2003. Hem posat a disposició dels seus membres tota la documentació i els elements objectius en que basem les nostres afirmacions i en una visita personal s’han pogut fer mes cabal idea del actual estat de la parcel·la.\nPer tancar l’escrit una reflexió: la norma es necessària i sovint útil. El que te de més gran, però, es la capacitat de evolucionar i, fent-ho, inventar nous camins que ens millorin la vida.\nAnna Bosch i Joaquim Vidal\nNota de l’Oleguer Farràs, portaveu d'Alnus- Ecologistes de Catalunya\nEl mes de juny de 2003 vaig escriure un article denunciant determinades agressions al Turó de l’Espinagosa i en concret dins la parcel·la propietat del Sr. Joaquím Vidal Rius.\nEls fets allí referits i comentats responien a una informació que ens van facilitar els veins que viuen a la parcel·la adjacent a la del Sr. Vidal, els quals també ens van facilitar algunes fotografies dels moviments de terres i altres, preses des de casa seva., ja que és l'únic lloc des d'on es pot veure l'interior de la finca si no és des de l'aire. Evidentment va'm fer el seguiment de l'expedient obert per l'Ajuntament de Sant Just Desvern i contrastar les dades amb els seus tècnics els quals ens van comfirmar que s'havien comés infraccions ja que no tenien els permisos oportuns per la part de Sant Just.\nSembla ser que tot i les imatges aportades i ha certes malinterpretacions (com quan es parla de consolidació del talús amb formigó projectat, i no és així) de la realitat que es van expresar en l'article, tal com es dedueix de la visita realitzada a la parcel·la el passat 4 de juny de 2004. Entenc que procedeix rectificar i matisar el que vaig dir l'anterior article tot i no compartir completament la visió gairebé idílica dels propietaris de la finca el contingut de les manifestacions fetes en el mencionat escrit de rèplica de la Sra. Bosch i Sr. Vidal.\nEns reafirmem en que l'actuació sobre el sòl forestal ha estat improcedent i la gestió amb les adminisracions creiem que no ha estat prou correcte per ambdues parts.\nEn l'aspecte que s'acusa als veins que han denunciat i ens han manipulat, només dir que ells eren els únics que podien veure el que passava a la finca i entenem que eren els únics que podien donar la veu d'alarma. El fet de contactar amb l'ALNUS evidentment els ha resultat un suport, però en cap cas ens sentim víctimes d'una manipulació.\nEl que està clar és que el sector forestal ha sofert una transformació important, parcialment restaurat en forma de bosc jardí i per altra banda un hort molt interessant cultivat biodinàmicament, i també la part forestal estassada i reforestada amb especies autòctones de la vessant de Sant Just que ha quedat encerclada per una tanca, i això són diferències importants.\nL'Ajuntament reclama que es retorni a l'estat anterior i que es pagui una multa d'uns 5 millions de pessetes per no haver acomplert els requeriments durant tot aquest temps.\nEls propietaris entraran en contenciós.


Valldoreix 1933: Una visió mironiana | AVVCELM\nVALLDOREIX 1933: UNA VISIÓ MIRONIANA.\nEl 4 de juny de 1933 es destacava el camp d’esports de Valldoreix, “ha despertado enorme entusiasmo la construcción de un campo de deportes en el nuevo sector de Montmany”. El 18 de juny apareixien en competència dos anuncis de promoció de Valldoreix. Un de la urbanització Borràs, definida com l’única que tenia tots els carrers urbanitzats, amb instal·lació de llum elèctric, aigües canalitzades, casino, tennis, botiga de queviures, etc… L’altra, de Tranvía y Urbanizaciones de Valldoreix S.A., definia Valldoreix com una urbanització moderna, dotada de totes les comoditats, amb baixador de tren, botiga de queviures, una església mil·lenària i de gran interès artístic i històric, casino, aigua canalitzada, enllumenat públic, escoles, servei d’autobús, telèfon i camp d’esports en construcció (piscina, futbol, tennis). Aquest segon anunci estava encapçalat per un ValldoreiX amb una grafia que cridava l’atenció dins la pàgina.\nD’aquells anuncis urbanístics inserits a les pàgines de La Vanguardia no només queda un record hemerogràfic sinó també artístic. A principis del 1933, Joan Miró es trobava a casa dels seus pares a Barcelona. Fa una sèrie de pintures que es basaven en uns collages, creant a partir d’ells unes abstraccions de les formes. El mateix Joan Miró diu: “El 1933, per exemple, solia estripar diaris en formes desiguals i els enganxava en unes cartolines. Dia rere dia vaig acumular aquestes formes. Després d’haver acabat els collages, em servien de punts de partida per a les pintures. No copiava els collages. Senzillament, deixava que em suggerissin formes…” (J. Miró, Partisan Review, febrer 1948).\nTerreny de l’antic camp de futbol de VDX


Des de la meva riba: "Gallines de Guinea", de Mercè Rodoreda. Una interpretació\n"Gallines de Guinea", de Mercè Rodoreda. Una interpretació\nÀnec verd. Dibuix de Mercè Rodoreda\nAlgunes consideracions prèvies:\nQuan a finals de maig de l'any passat vaig decidir obrir aquest blog, ho vaig fer, més que res, per curiositat: per aprendre'n el funcionament sobre la marxa tot veient les possibilitats tècniques que tenia al meu abast i la manera en què podria aprofitar-les. No tenia intenció de continuar-lo: només era una provatura que em serviria per agafar soltura en el seu maneig. El saber mai no fa nosa.\nHe de dir, en honor a la veritat, que ja feia temps que col·laborava (i ho continuo fent) en un altre blog (aquest, de caràcter col·lectiu), per la qual cosa, el món dels blogs ja m'era bastant familiar, almenys pel que fa a la publicació d'entrades. Però em venia de gust de conèixer-ne tots els ets i uts: des de com iniciar-lo fins a quina estètica triar per a la seva presentació. A banda, lògicament, d'abocar-hi amb absoluta llibertat tot allò que vulgués dir, sense necessitat de limitar-me a un tema concret. Mica en mica m'hi vaig anar enganxant, sense gaire convenciment al principi, ja que no tenia gaire clara l'orientació que li volia donar i també veia molt difícil arribar a tenir lectors.\nTot plegat em feia la sensació d'estar ficant missatges dins d'una ampolla que es llança al mar mentre s'espera que algú, algun dia, els rebrà i els llegirà. Si vaig canviar d'opinió va ser perquè un amic que es va assabentar de la seva existència (i dels meus dubtes sobre si seguir escrivint-hi) em va animar a continuar. I jo, que valoro molt la seva opinió, li vaig fer cas. Fa poc li he confessat que, en bona part, si això continua en peu és gràcies a ell. I també a qui, amb els seus comentaris i recolzament gairebé des del primer moment, em va fer adonar que sempre hi ha algú a l'altre costat disposat a valorar la feina dels altres.\nDoncs bé, l'entrada que inaugurava aquest blog -jo no m'acabava de deslliurar de la síndrome del full en blanc- va ser la transcripció d'un conte de Mercè Rodoreda: Gallines de Guinea, que durant molt de temps ha estat una d'aquelles entrades condemnades a romandre dins la foscor de les entranyes del blog fins que, des de no fa gaire, ha començat a tenir tantes visites que l'han col·locat al rànquing de les entrades més vistes de la setmana -ara, tot just estic escrivint això, i d'acord amb la inexorable llei de Murphy, ha baixat de posició i no hi surt... què hi farem?-. En qualsevol cas, ha estat precisament aquest interès progressiu pel conte de la Rodoreda el que m'ha donat la idea de reprendre'l i dedicar-li una interpretació personal:\nGallines de Guinea de Mercè Rodoreda.\nEl conte presenta una estructura simètrica que relaciona l'estat capgirat de la casa nova, descrit al començament, amb l'estat d'ànim del Quimet, el nen protagonista, al final d'una narració que acaba amb la contundència expressiva de l'estic més trist... que pronuncia: les úniques paraules que li "sentim" durant el relat; l'únic cop en què la seva veu, en primera persona i en present, a través d'una frase coronada pels punts suspensius, es fa sentir amb tot el ressò de la impotència i la tristor més absoluta.\nCal remarcar però, a aquest respecte, la presència, en un moment donat, d'un pensament del noi reflectit en estil directe, tot i que en estar guiat per l'omnisciència del narrador no té la força que porporciona el discurs final, ja deslliurat de qualsevol mediació. Em refereixo a aquesta reflexió: Si fos meva [una oca blanca], pensà Quimet, li lligaria un cordill a la pota i la trauria a passejar. Li diria "Avellaneta".).\nLa tècnica de Rodoreda es basa en fer servir la tercera persona i la narració en passat per tal de distanciar la figura del narrador d'allò que ens està contant. És com si s'ho mirés tot amb aquella objectivitat que dóna la contemplació a distància, sense fer judicis morals i sense estalviar-nos tampoc descripcions atroces i altres de costumistes, que oscil·len entre el realisme de la vida familiar i de barri i la sensualitat colorista (només utilitza la primera persona en els diàlegs -que més aviat són monòlegs- ja cap al final del conte, quan assistim, al mateix temps que el Quimet, al destí final, lent i cruel de les gallines de Guinea).\nÉs aquest el motiu pel qual les paraules que tanquen el conte, amb la veu del Quimet lliure d'intervencions alienes, són tan efectives i ens apropen al seu sentiment després d'haver descobert la crueltat punyent que acostuma a acompanyar la realitat. El seu lament, els seus plors, són la demostracio més efectiva de la barrera entre la innocència infantil i l'entrada al món adult mitjançant un curt i traumàtic procés de maduració en què ell passa de ser un simple observador a esdevenir un còmplice esgarrifat i mut de l'horror que tant l'ha trasbalsat. I tot, a canvi d'una poma que li és oferida sense haver-la demanat, a manera de premi per la col·laboració.\nEl conte fou escrit l'any 1948, quan no feia ni deu anys que havia acabat la guerra civil, època en què l'escassetat dels aliments encara era remarcable. Sense fer-ne ni una mínima al·lusió, Rodoreda ens introdueix dins d'aquesta realitat simplement posant en primer pla la importància d'allò que no és sobrer. Així doncs, la primera referència al menjar (la xocolata) la trobem en les imatges oníriques del Quimet, que (...) havia somiat que un noi més gran que ell menjava una presa de xocolata i que es tornava negre a poc a poc. Una premonició del que succeirà després, en una mena d'assimilació simbòlica entre l'aliment i la persona que el consumeix, on l'adjectiu negre reforça la brutalitat viscuda més endavant).\nLa recreació sensual en la bondat dels aliments hi és present des de bon principi:\nClavà mossegada a la llesca de pa; quan se l'hauria acabada, menjaria la presa de xocolata. Era més bona, sola: dolça i pastosa, s'enganxava a les dents, al paladar; la llengua la desencastava a poc a poc i es convertia en una mena d'aixarop diví.\nNo deixen d'aparèixer al llarg de tot el conte al·lusions a formes i colors que actuen com elements de contrast envers aquells aspectes menys amables, bàrbars inclús, que formen part de l'altra cara de la vida, en un intent de deixar palès, sense concessions de cap mena, que la bellesa, la ingenuïtat i el plaer porten implícits la lletjor, la supervivència i el dolor. I, òbviament, la desfeta emocional que comporta per al personatge el fet de descobrir-ho. Així, la mort lenta, la suor i la sang, el parrupeig esgarrifat i ells ulls vidriosos constitueixen la part oculta i insuportable de les "Avellanetes" i de l'esclat de vida i color.\nGràcies a una impecable tècnica narrativa que ja anticipa la direcció que agafarà el conte, l'autora no s'està de donar pinzellades aïllades que, si llegim amb atenció, ja ens posen en situació. Si ens hi fixem, trobarem escampades al llarg del conte al·lusions a miralls arraconats de cara a la paret, a malsons, a sentir-se foraster, al cel cobert, descolorit, un cel tardorenc, buit d'orenetes; al pilot d'escombraries, als barrots de fusta i a les flors marcides (amb tota la importància que tenen les flors dins el conjunt de l'obra rodorediana).\nÉs a dir, que a l'estructura simètrica del conte, amb la sensació de desempar i de daltabaix amb què s'obre i es tanca, cal afegir-hi també aquestes píndoles que no renuncien a l'adjectivació descriptiva i que actuen com a elements anticipadors de l'hecatombe amb què conclou el conte, tot reforçant el valor iniciàtic que l'experiència ha significat a la vida del protagonista.\nPublicat per Sícoris a 16:14\nEtiquetes de comentaris: Gallines de Guinea, Literatura, Mercè Rodoreda, Ressenya\nEnric H. March 15 de gener de 2013 a les 19:15\nUn joc de contrastos. La realitat és tan o més efectiva pels buits, per les absències, que per les evidències, oi?\nVaig llegir els contes de la Rodoreda fa molts anys, però la veritat és que no en recordo cap. Però tant és: també oblido sistemàticament els finals de les pel·lícules. Deu ser un mecanisme de defensa de no sé què.\nSí que sóc conscient que tenia entre mans un dels millors escriptors (en prosa) supervivents a la guerra civil.\nSícoris 16 de gener de 2013 a les 10:39\nLa realitat té tantes capes que es fa difícil definir-la, per això sempre és tan polièdrica. Els buits i les absències representen la cara oculta que acostuma a donar sentit a les evidències més palpables.\nJo també tinc tendència a oblidar finals de lectures i de pel·lícules, excepte en alguns casos, en què, no només el final, sinó tota l'obra se'm queda gravada a foc.\njoan gasull 15 de gener de 2013 a les 19:41\nQuan les coses es fan bé resulta que els resultats et cruden a continuar. Si hi han ganes, perquè no continuar endavant.\nSícoris 16 de gener de 2013 a les 10:40\nGràcies, Joan. Procurarem continuar...\nicr 15 de gener de 2013 a les 21:11\nVa ser un goig, fa set mesos, veure't alçar el vol a la xarxa,\nhui, un any després, ja ens tens engantxats al teu bloc:\nfes el que et semble millor, això no cal dir-ho,\nperò com tanques el bloc anirem per tu, que sabem on vius!\n(És broma, no pas ciber-acoso, que som amics i dels bons!)\nGràcies, Síc, ets molt gran!\nSícoris 16 de gener de 2013 a les 10:44\nGràcies a tu. Per tot. També, que no ho havia dit, per l'assistència tècnica en més d'una ocasió (i en més de dues...)


Dret de les minories ètniques i nacionals.\nAssociació de Dones de la Província de Huancabamba.\n“Jo no sabia llegir ni escriure. Al 1996, van aparèixer un metge i una infermera al meu caserío de Rodeopampa. A les dones, ens van dir que havíem de baixar a Huancabamba a vacunar els nostres fills. I a l’hospital, que millor que ens féssim la lligadura [de trompes] per no tenir més fills. Van dir que era una ordre del govern. Em van fer unes anàlisis i van dir que estava normal. Van posar-me l’anestèsia i em van passar a una habitació per operar-me. Al cap d’una estona, vaig escoltar que una infermera deia: ‘La senyora estava embarassada!’.\nPel que sembla, estava de tres mesos, però no me n’havia adonat. Vaig suplicar-li al metge que no m’operés, que preferia tenir el meu fill, però no em va fer cas. Em va fer la lligadura en una de les trompes. Jo vaig continuar l’embaràs fins als 8 mesos, amb moltes complicacions, fins que vaig donar a llum. Però el bebè ja estava mort.” Aquest és el dur relat de la història d’Esperanza Huayama, recollit per la periodista Sara Cuentas fa un parell d’anys en un article a El País.\n> Quina és la situació de les dones esterilitzades a la força durant el govern d’Alberto Fujimori?\n> Quins avenços s’han produït en els àmbits de veritat, justícia i reparació?


Blanch crida a una “mobilització absoluta” el 10-N per a garantir un govern "progressista, estable i que avance en drets socials"\nEl secretari general del PSPV a Castelló apel·la davant el Comité Electoral “a fer un esforç des de totes les agrupacions locals per a superar el bloqueig” a un Executiu de Pedro Sánchez\nEl Comité Electoral del PSPV de Castelló ja s'ha posat a treballar per a reforçar el lideratge socialista com a força política més votada a la província el pròxim 10-N. En una reunió conjunta del Comité i l'Executiva Provincial, el secretari general del PSPV a la província de Castelló, Ernest Blanch, ha cridat a una “mobilització absoluta” per a garantir un govern progressista, estable i que avance en drets socials “enfront d'una dreta que mostra la seua vertadera naturalesa davant l'exhumació de Franco o davant la igualtat de gènere”.\nBlanch ha apel·lat a “fer un esforç des de totes les agrupacions locals per a superar el bloqueig” a un Govern de Pedro Sánchez perquè el 10-N “votem o govern progressista o més bloqueig”. El dirigent socialista ha recordat que “els governs del PSPV porten més de quatre anys demostrant que es pot governar d'una altra manera, que les polítiques centrades en les persones generen més oportunitats i major qualitat de vida”.\nPer aquest motiu, Ernest Blanch ha recordat que “tenim molts elements positius i arguments que ens ajuden al fet que la ciutadania vote majoritàriament per un govern estable i coherent”. I ha afegit: “El 10-N ens juguem molt. Ens juguem retrocedir en drets o llibertats o avançar en ocupació i pensions dignes; en igualtat; en transformació digital; en justícia social i lluita contra les desigualtats i en una transició ecològica que mitigue el canvi climàtic”.\nEl director de campanya, Ramón Martínez, també ha subratllat la importància “d’aconseguir la participació necessària per a superar el bloqueig a un govern progressista liderat PSOE i que ens permeta afrontar els reptes socials que tenim per davant”. Martínez ha demanat “tornar a esforçar-se perquè el PSOE siga una altra vegada el partit que guanye les eleccions a les nostres comarques, com ja vam fer el 28-A i el 26-M”, amb l'objectiu d'aconseguir tres diputats i mantindre els tres senadors. “Aquesta és la millor garantia que des del Govern de Madrid donen resposta a les necessitats de la nostra gent i dels nostres territoris”, ha afirmat el director de campanya del PSPV a Castelló.


Barcelona honora aquest cap de setmana les Brigades Internacionals\nEs commemoren vuitanta anys de la retirada oficial dels voluntaris d'arreu del món que lluitaren al costat de la república\nEls brigadistes, a punt d'anar cap a Barcelona.\nActualització: 26.10.2018 - 21:46\n‘Quan Ken Loach va filmar Terra i llibertat es va obrir una caixa de Pandora i de sobte a la universitat francesa tot un seguit de joves historiadors van començar a investigar sobre les Brigades Internacionals i el paper que havien tingut a la guerra d’Espanya de 1936 a 1939.’ La frase pertany al professor Rémi Skoutelsky, que ahir al matí va ser l’encarregat d’obrir el seminari sobre les Brigades Internacionals que ha promogut l’Observatori Europeu de les Memòries (EUROM) de la Universitat de Barcelona per a commemorar el vuitantè aniversari de la retirada d’aquestes tropes de voluntaris antifeixistes obligats a abandonar la lluita per la pressió internacional.\nEl fet que una proposta sobre la història d’aquests combatents hagi omplert la sala magna de la Universitat de Barcelona demostra fins a quin punt és una qüestió que interessa la gent. Potser per això mateix el cap de setmana és ple d’actes que commemoren l’efemèride i que serveixen per a articular aquest reportatge.\nCom eren i com s’organitzaren?\nEs calcula que les Brigades Internacionals varen estar plenament operatives de l’octubre del 1936 a l’octubre del 1938, tot i que molts estrangers participaren en la guerra gairebé des del començament, com és el cas d’alguns atletes de l’Olimpíada Popular de Barcelona i que ja no varen tornar a casa. Aquestes brigades –que arribaren a enquadrar gairebé 35.000 combatents a tot l’estat i al llarg dels dos anys– eren formades per voluntaris d’esquerres vinguts de tot el món per lluitar contra el feixisme i el cop d’estat del general Franco.\nEl reclutament dels voluntaris es feia a París i se n’encarregà el Partit Comunista Francès i també el de la Unió Soviètica. Des d’allà, els soldats eren enviats a Albacete, on tenien la base principal. Les brigades s’organitzaven per números i en batallons de voluntaris del mateix país, cosa que facilitava la comunicació. Cal destacar el paper especialment meritori d’italians i alemanys que lluitaren contra el nazisme i el feixisme mussolinià i que sovint s’enfrontaren a compatriotes seus que donaven suport a les tropes de Franco.\nLes Brigades Internacionals varen participar en nombroses accions de guerra i els seus integrants demostraren molt sovint dosis extremes de valentia i sacrifici. Els trobem a la batalla de Madrid del novembre del 1936 al febrer del 1937; a la batalla del Jarama; a les de Guadalajara, Belchite, Brunete, Terol, Aragó i, ja a casa nostra, a la batalla de l’Ebre. En total, moriren gairebé deu mil brigadistes perquè solien ser els primers d’entrar en combat amb errors estratègics greus i equipament de baixa qualitat i molt sovint s’enfrontaren a les millors unitats franquistes.\nDe totes les Brigades Internacionals, les que varen tenir més anomenada foren la XII, coneguda com a Garibaldi, en la qual hi havia batallons italians, alemanys, francesos i belgues; la XIV, coneguda com a Marsellesa, formada sobretot per francesos, però on també hi havia el batalló Domingo Germinal, amb anarquistes espanyols i portuguesos; i, per descomptat, la XV brigada, l’Abraham Lincoln, que es va constituir el 1937 amb batallons balcànics, britànics, nord-americans, francesos, belgues, canadencs i irlandesos.\nOfrena floral als brigadistes.\nLa commemoració de la retirada dels voluntaris internacionals viurà avui un dels moments àlgids amb la inauguració oficial de l’exposició fotogràfica que es pot veure als jardins del Palau Robert des de fa uns quants dies i que aplega imatges inèdites de l’acomiadament dels brigadistes fetes per Henry Buckley. Buckley era el corresponsal britànic del Daily Telegraph i aquestes imatges s’havien conservat a l’arxiu comarcal de l’Alt Penedès. El fons té molta vàlua per totes les imatges de la guerra, però també perquè palesa fins a quin punt hi va haver un moviment important al voltant dels combatents de les brigades: una gernació de metges, infermeres, sanitaris i auxiliars varen donar suport a aquestes tropes i també varen haver de dissoldre’s el setembre-octubre del 1938 i varen rebre la desfilada d’honor del dia 28.\nL’exposició, que es pot veure des del 18 d’octubre passat i fins al 4 de novembre, s’inaugura oficialment a dos quarts de dotze si les circumstàncies climatològiques ho permeten. La producció d’aquesta mostra ha anat a càrrec del Memorial Democràtic de la Generalitat de Catalunya, que s’ha encarregat de seleccionar les imatges.\nD’altra banda, el Museu de les Terres de l’Ebre va inaugurar dijous una exposició titulada ‘Ebre: darrer escenari de les Brigades Internacionals’, comissariada per Lourdes Prades Artigas, del CRAI de la Universitat de Barcelona. A més dels texts i fotografies organitzats en vuit àmbits, es presenten nombrosos documents originals de la col·lecció Julio Allepuz de la Sénia i objectes del fons del COMEBE. Aquesta mostra es podrà veure fins al dia 25 de novembre.\nEl gran homenatge de Barcelona\nEl 28 d’octubre de 1938, el govern de la Segona República Espanyola va organitzar a Barcelona, aleshores capital de tres governs, un multitudinari i emotiu comiat als homes i dones que, procedents de seixanta nacions diferents, havien vingut a defensar la república i lluitar contra el feixisme, enquadrats en les Brigades Internacionals. A la manifestació, hi participaren 300.000 persones que varen recórrer l’avinguda 14 d’abril (l’actual Diagonal) per acomiadar els milenars de voluntaris que ara es veien forçats a abandonar les terres republicanes. Per al record queden frases com la del brigadista estatunidenc Alvah Bessie: ‘No em doneu les gràcies per haver vingut a lluitar, jo us les he de donar per haver-me permès de lluitar amb vosaltres.’\nPer això mateix, l’Ajuntament de Barcelona ha organitzat demà, juntament amb el Memorial Democràtic, l‘Associació d’Amics de les Brigrades Internacionals i l’Amical de les Brigades Internacionals de Catalunya, un acte commemoratiu i d’homenatge als combatents que es farà al número 46 de la rambla del Carmel, on hi ha el monument a les Brigades Internacionals.\nEl programa inclou la interpretació de ‘La Marsellesa’, una intervenció del tinent de batlle de Barcelona, Gerardo Pisarello, i del seu homònim a Madrid, Mauricio Valiente. L’actriu Mercè Arànega llegirà el discurs de comiat de La Pasionaria, i hi haurà més intervencions, peces musicals, una lectura de poemes a càrrec de Lluís Homar i Mar Ulldemolins, una actuació de Paco Ibáñez i parlaments de la consellera de Justícia, Ester Capella, i de la batllessa de Barcelona, Ada Colau.\nEl seminari internacional\nTornem per un moment al seminari internacional que es va fer ahir a la UB i al professor Rémi Skoutelsky, un dels especialistes francesos en la guerra del 36-39 i, per extensió, en les Brigades Internacionals. Skoutelsky va ser un dels primers a endinsar-se en els arxius de Moscou a la recerca de documentació: ‘En una qüestió com la de les Brigades, hi conviuen, per un costat, la memòria col·lectiva i, per un altre, la història i són difícils de separar. Mentre que la memòria col·lectiva considera sagrats els fets per als qui els visqueren, la història es basa en la ciència i en la universalitat i, en el cas de les Brigades, hem de tenir en compte que a França molt sovint aquests voluntaris varen ser marginats i oblidats i se’ls va negar la condició de veterans de guerra. Se’ls va marginar perquè sabien massa coses. A l’Est, va ser pitjor. El fet d’haver lluitat braç a braç amb els americans els convertia automàticament en sospitosos. No va ser fins a l’obertura d’aquests arxius russos que a França no se’ls considerà veterans de guerra.’\nPer a l’historiador, tot això és curiós, i més si tenim en compte els lligams especials que hi havia entre la Resistència francesa a la Segona Guerra Mundial i els brigadistes. ‘Molts dels dirigents s’han forjat en la lluita contra el feixisme a Espanya, a la brigada la Marsellesa, i és absurd no veure que hi ha una línia de continuïtat entre l’oposició al feixisme a Espanya i després la Resistència de molts dels seus integrants.’\nEl professor va voler aprofitar la intervenció per netejar alguns mites que corren al voltant de les Brigades i que tenen a veure amb la suposada repressió estalinista que patiren alguns dels seus membres. ‘Això no és així. A Stalin no li queda més remei que acceptar l’heterodòxia política en la majoria dels casos, en unes unitats on únicament s’ascendia pel valor al camp de batalla. La majoria dels soldats eren voluntaris i treballadors, no pas sindicalistes, i de moltes nacionalitats i filiacions, als quals els unia la lluita contra el feixisme, i aquest serà el vincle que els unirà a tots plegats. Aquesta imatge que s’havia projectat i que els arxius desmenteixen va fer molt de mal perquè va minvar l’interès per la investigació sobre un fenomen molt interessant que implica molts països i que afecta igual homes i dones.’\nPropagandistes, periodistes i mites\nLa presència d’aquest contingent internacional, absolutament variat, va comptar amb les simpaties de nombrosos intel·lectuals i periodistes que veien en el feixisme un dels grans perills per a les llibertats al món i que es convertiren en els millors propagandistes de les Brigades. Així les coses, Ernest Hemingway va filmar el documentari The Spanish Earth, amb la col·laboració dels comandants de la XI brigada, per mirar de recollir fons per a la causa republicana i va comptar.\nHemingway, preparant el seu documentari sobre la guerra.\nFotògrafs com Gerda Taro i Robert Capa cobriren la guerra i seguiren molt especialment les Brigades. Entre els escriptors estrangers que participaren activament en combat hi havia Ralph Fox, Charles Donnelly, John Cornford, Christopher Caudwell, Ludwig Renn i, el cas més conegut, George Orwell. De fet, Homenatge a Catalunya és un dels llibres directament inspirats per l’estada a la guerra, com també ho serà Per qui toquen les campanes, de Hemingway, tot i que se sospita que el llibre del nord-americà, que només cobrí el conflicte com a periodista, va ser un encàrrec del servei de propaganda soviètic. I és que la guerra del 36-39 i el fet de cobrir les Brigades també van servir a Hemingway per conèixer el seu tercer gran amor, la periodista Martha Gelhorn, que segons tots els entesos era molt millor periodista que ell. La contesa també serví per trencar l’amistat entre el premi Nobel i John Dos Passos per un dels casos més famosos i polèmics de morts a la rereguarda: l’assassinat de José Robles, traductor de Dos Passos i assassinat pels soviètics perquè pensaven que passava informació al bàndol franquista.\nEn tot cas, Hemingway sí que va deixar alguna crònica memorable, com la que després recollí en forma de relat, ‘El vell al pont‘, que narra la retirada de la població civil cap al nord després de l’enfonsament del front a la batalla de l’Ebre.


ESTATS UNITS | TravelAndDreams\nTurísticament parlant Estats Units és un cinc estrelles, és sens dubte un destí obligat per aquells amants dels grans viatges i les grans rutes.\nHi ha massa tòpics sobre els americans que no han de ser un fre a l’hora de pendre la decisió de fer un viatge per els Estats Units. La seva dimensió ens prohibeix plantejar un viatge únic ja que son tants els indrets i ciutats que cal visitar que resulta impossible fer-ho en unes soles vacances. Hi ha estats que per si sols ja requereixen unes vacances senceres. Des del primer moment que aterres ja et sents cautivat. La imatge, la publicitat, la comunicació, la llibertat, la competència, son icones reals que els palpes des del primer moment que et poses a passejar.\nEl primer viatge que vaig fer a Estats Units va ser a l’any 1990 i fou un costa a costa doncs vàrem visitar diferents ciutats i indrets d’ambdues costes: NOVA YORK, FILADELFIA, WASHINGTON, NOVA ORLEANS, ORLANDO, SAN FRANCISCO, LOS ANGELES i LAS VEGAS son les grans ciutats que vàrem coneixer, però tambe vàrem tenir l’oportunitat d’estar a Carmel, Monterey, Santa Barbara, Yosemite, Cap Canaveral o el Gran Canyó del Colorado.\nL’any 1992 en finalitzar el meu primer viatge per Canadà vaig poder tornar a passar tres dies més a Nova York\nAquesta ciutat la vaig tornar a visitar durant 7 dies al 1997.\nL’any 1999 vaig fer unaltre viatge d’onze dies a NOVA YORK i WASHINGTON.\nCom que sempre havia visitat la ciutat durant l’estiu l’any 2002 la Núria i jo vàrem anar-hi de nou durant 3 dies per les festes de Nadal.\nL’any 2005 vàrem fer una ruta en cotxe per l’estat de CALIFÒRNIA durant 15 dies


Antonis Studios & Apartments Illa de Creta Grècia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n"A wonderful week, and well taken care of by an attentive and..."\nConvenientment situat a Illa de Creta, Antonis Studios & Apartments és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Un ambient ben cuidat i la seva proximitat a Muntanya Kouroupa donen a aquest hotel un encant especial.\nEl Antonis Studios & Apartments, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix magatzem d'equipatge, transport hotel/aeroport, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa, lloguer de cotxes.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com centre esportiu, massatge, parc infantil, ping pong, jardí que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Illa de Creta, faci de Antonis Studios & Apartments la vostra llar.\nCal que informeu el Antonis Studios & Apartments de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nTots els tipus de viatgers (39) Parelles (16) Viatgers en solitari (1) Famílies amb infants petits (7) Famílies amb infants grans (7) Grups (9)


consejos nutrición | Gastronosfera\nInici > consejos nutrición\nSom aigua. Necessitem l'aigua. I es pot dir que sense aigua no hi ha res ni res és possible en el nostre organisme. És més, l'aigua no només és el component més important de la nostra dieta, sinó el que prenem cada dia, sigui en forma de beguda o d'aliment, ... Llegir més\nL'estiu i l'alimentació: receptes per protegir la nostra pell del sol\nA hores d'ara, qui més qui menys ja sap que amb les calors de l'estiu cal hidratar-se molt i untar-se de protecció solar fins a les celles. A més, l'alimentació també pot ajudar-nos a mantener la nostra pell protegida i fins i tot a estar més morenos. Per ... Llegir més\nQuasi sempre quan es parla de l’entrepà es fa amb un to despectiu, i el que és pitjor, es posa com exemple de menjar poc sa que engreixa moltíssim. I és injust. La veritat es que un entrepà pot ser un bon aliment i fins i tot pot formar part d’un bon àpat si ... Llegir més\n10 mites, errors i mentides dels productes 'light'\nEstan entre nosaltres des dels anys 80 i és veritat que han estat un veritable èxit. Els aliments light, és a dir, els aliments que tenen com a mínim el 30% menys d’energia que els seus homòlegs convencionals agraden. I agraden sobre tot quan l’estiu està ... Llegir més\nCoca d'escalivada: cuixent joc de sabors i contrastos\nSi us agraden els contrastos de sabors, la proposta de la metgessa nutricionista Magda Carlas de ben segur que us agrada: coca d'escalivada i anxoves amb panacota de remolatxa. Cruixent i tou, dolç i salat, humit i sec. Boníssim i deliciós. No hi ha una ... Llegir més\nHi ha plats que, no per ser de tota la vida, mereixen una menor atenció. I és que la tradició gastronòmica de cada país és un tresor que val la pena cuidar i conservar. Només així, d'aquí a unes dècades podrem continuar assaborint suculents plats de sempre. ... Llegir més\nAmb la tardor arriben a la nostra taula infinitat de fruits i aliments deliciosos. I també molt saludables. Un d'ells són els bolets. De bolets n'hi ha de moltíssims tipus, que ofereixen al paladar sabors i matisos ben diferents. No és el mateix un rovelló ... Llegir més\nSi els nostres besavis poguessin veure'ns ara, amb aquest boom per l'agricultura de terrat, el més probable és que ens preguntessin si ens hem tornat bojos. A ells no els quedava més remei que conrear les seves pròpies verdures i hortalisses, i a nosaltres ... Llegir més


CookiNoflis & TitoLuigi: Tallers\nAquest taller està pensat per iniciar-te en el món del ganxet, tant a l'amigurumi com el clàssic. Durant 4 sessions d'hora i mitja, dilluns de 18:30h a 20h, aprendràs els punts bàsics per poder teixir molts projectes.\nSi decideixes aprendre a fer amigurumis t'ensenyarem:\nDia 1: Cadeneta i punt baix.\nDia 2: Cercle màgic i començarem un petit amigurumi, podreu escollir entre pollet o pera. També aprendràs com fer augments.\nDia 3: Continuem amb el nostre amigurumi i aprendràs a fer disminucions.\nDia 4: Acabarem l'amigurumi.\nSi ho prefereixes pots aprendre el ganxet de tota la vida i t'ensenyarem:\nDia 2: Punt mig i punt alt\nDia 3: Punt triple i començarem un projecte. Pots escollir entre granny square, necesser, coll... També acceptem propostes.\nDia 4: Acabar el projecte.\nEl preu d'aquest taller són 50€ i el material que inclou és un petit cabdells i un ganxet de 3,5mm per practicar. En el cas de l'amigurumi el material que necessites està tot inclòs i si feu ganxet clàssic inclou un cabdell per començar el projecte.\nEt pots inscriure al taller a través de The Hobby Maker, per amigurumi clic aquí i per ganxet clàssic aquí\nÉs un taller de 3 sessions d'hora i mitja pensat per inicicar-te a la costura amb màquina de cosir mentre realitzem projectes sencills com una funda de coixí, una bossa reversible o una motxilla sac i un necesser amb cremallera. Tenim 3 horaris diferents:\n- Dimarts de 18h a 19:30h, et pots inscriure aquí.\n- Dimecres de 12h a 13:30h, et pots incriure aquí.\n- Dijous de 19h a 20:30h, et pots inscriure aquí.\nEl preu són 50€ amb material inclòs.\nDivendres 12 de 17h a 20h aprèn a utilitzar la màquina de cosir mentre realitzes una bossa reversible o una motxilla sac, el complement perfecte per aquest estiu!\nDurant el taller aprendràs a enfilar l'agulla, fer la canilla, puntada recta i zigzag.\nEl preu del taller són 35€ amb material i berenar inclosos.\nEt pot inscriure directament a través de The Hobby Maker aquí.\nGANXET, GANXET XL I MITJA\nDissabte 20 de 16:30h a 20:30h aprèn a fer ganxet o mitja o millorar la teva tècnica. Tu tries el projecte a realitzar, amigurumi, granny square, necesser, moneder, puff, catifa, xal... i nosaltres preparem el material i t'ajudem en tot. El preu d'aquest taller varia en funció del que vulguis fer, entre 35€ i 40€.\nEt pots incriure directament al taller d'amigurumi aquí i al de ganxet XL aquí. Si vols fer una altra cosa et pots posar en contacte amb nosaltres per telèfon al 93.667.01.25 o escriure'ns a cookinoflis@hotmail.es.\nDissabte 27 de 17:30h a 20h la Mercè ens ensenyarà les propietats i beneficis de les plantes i olis essencials que s'utilitzen per fer una crema hidratant per la cara i les mans i també ens explicarà com fer un aftersun.\nEl preu del taller són 32€ amb material i berenar inclosos.\nEt pots inscriure directament aquí.\nPer reservar plaça o per més informació ens podeu escriure a cookinoflis@hotmail.es, trucar-nos al 93.667.01.25 o fer-nos una visita al c. Sant Medir 15, Sants.


Recursos didàctics - mmcercs.cat\nEl museu posa a disposició dels professionals de l’ensenyament els materials didàctics que formen part de les col·leccions del Museu de la Ciència i de la Tècnica de Catalunya\nGuia didàctica sobre la història de la mina amb activitats d’aprenentatge.\nsobre el carbó\nGuia per al professorat per preparar activitats d’aprenentatge.\nGuia didàctica carbóCatalà\nQuadern mediambiental i de creixement sostenible.\nQuaderns didàctics per als alumnes de primària i secundària.\nPintem els dinosaures\nQuadern per a educació infantil i primer cicle de primària.\n*El museu també disposa de materials de sala amb els continguts bàsics traduïts al castellà, al francès i a l’anglès.


Espais – EspaiQualia\nMar, muntanya, bosc! Espais especialment triats per a tu on et sentiràs com a casa!\nParc Natural del Montnegre – Can Pica\nBoscos vora el mar. El parc destaca per les esplèndides pinedes de pi pinyer del vessant litoral, que es transformen en alzinars, rouredes i suredes cap a l’interior del massís. Els dòlmens neolítics, les restes ibèriques i les esglésies medievals s’insereixen en un paisatge divers de conreus, boscos i masies, producte dels usos agroforestals dels darrers segles.\nCan Pica és una masia del segle XVII restaurada. Tot i que abans de la seva restauració el seu estat va arribar a ser força deficient, a la façana principal destaquen, arquitectònicament, el portal d’arc de mig punt dovellat (de 13 dovelles) i dues finestres gòtiques, una sobre el portal i l’altra al costat dret.\nLes Guilleries – Sant Hilari Sacalm\nLes Guilleries: natura, boscos, fonts i fantàstiques vistes panoràmiques. Les formacions muntanyoses es troben cobertes majoritàriament de bosc,\namb combinacions diverses d’alzinar, roureda i pineda\nParc Natural del Montseny – Sant Pere de Vilamajor\nEl Montseny, reserva de la Biosfera, és un mosaic de paisatges mediterranis i centreeuropeus situat a tocar de grans vies de comunicació i ciutats importants. La seva biodiversitat extraordinària i la petjada cultural que l’home hi ha deixat al llarg dels temps presenten un valor universal que ha inspirat artistes, intel·lectuals i científics, i que desvetlla l’emoció de les persones que el visiten. El Parc Natural del Montseny, enlairat entre les planes de les comarques del Vallès, Osona i la Selva, es presenta com un bloc muntanyós de perfil característic i altiu, visible des de molts indrets de Catalunya i conegut arreu per la bellesa dels seus paisatges.


Arxiu anual de categories per cada curs | WordPress.org Català\nSuport » Extensions i modificacions » Arxiu anual de categories per cada curs\nArxiu anual de categories per cada curs\nfa 8 years, 10 months\nAquest curs passat vaig renovar per complet la web de l’escola on treballo i ho vaig fer a partir de WordPress. Organitzem les diferents notícies d’escola i de les classes en categories i etiquetes. Cada curs té una categoria (de P3 fins a 6è) i les notícies les coloquem en aquestes categories, o a la categoria general d’escola, etc. També etiquetem les notícies segons el tema, amb diferents etiquetes (música, projectes, teatre, llengua, etc).\nPodeu veure com fem ús de les categories pel menú principal de la web aquí: http://www.mogent.cat\nLa qüestió és que, ara que començarem un nou curs, voldria que totes les notícies d’aquest curs quedéssin arxivades com a que són del curs passat per a que no es barregin amb les noves notícies que tindrà cada curs. M’explico:\nLes notícies dels nens i nenes de 2n del curs 2012-2013 haurien de quedar arxivades en una altra categoria o sota una categoria mare, per a diferenciar-les de les notícies dels nens i nenes de 2n del nou curs 2013-2014.\nLa meva primera idea és modificar la categoria “segon” per “segon-1213” i crear una nova categoria “segon” on aniran les notícies del curs 2013-2014, fins l’any que ve, que li canviaria el nom per “segon-1314” i així successivament.\nQuè us sembla? Hi ha alguna altra solució millor? Alguna extensió que gestioni això millor? Tampoc voldria saturar el blog de categories. De fet un dels problemes que hi veig és que a l’hora d’escriure una notícia i posar-li una categoria, apareixerà una llista de moltes categories d’anys anteriors que no necessitem (només han de ser accessibles pel lector des d’un nou menú anomenat “Cursos anteriors” on s’enllaçarien les categories de notícies dels cursos anteriors).\nMoltíssimes gràcies per avançat!!!!\nS'està mostrant 2 respostes - de la 1 a la 2 (d'un total de 2)\nJo no li trobe molt de sentit al que dius.\nLa filosofia del WordPress i de la taxonomia és marcar cada entrada i anar emmagatzemant la informació.\nEl vostre lector no té perquè confondre les entrades d’una categoria perquè pot ordenar-les per data.\nPerò bé, contra gustos colors.\nJo en el teu cas, el que faria seria subcategories.\nO simplement perquè tampoc m’agrada tenir un fotrimer de categories:\n— Anys anteriors\nLes notícies de l’any actual es desen en la categoria pare Sisé i les antigues van a parar a la subcategoria Anys anteriors.\nAixò sí, a la portada el que faria és que solament hi haguera un enllaç a les categories pare.\nPerò ja et dic, no li trobo molt de sentit.\nIniciador del debat Aleix Vidal i Gaya\nOk. Moltes gràcies! Hi donaré unes quantes voltes més, i potser si que acabo deixant-ho sense tocar res, com dius tu…\nEl tema «Arxiu anual de categories per cada curs» està tancat a noves respostes.\nDarrera resposta de: Aleix Vidal i Gaya\nDarrera activitat: fa 8 years, 10 months


Política de privacidad - Visit Begur\nL’objecte d’aquesta política és regular el tractament de dades que realitza l’Ajuntament de Begur de les dades que pugui recollir en el seu portal web.\nEl responsable del tractament de les dades personals recollides als portals web corporatius de www.begur.cat i www.visitbegur.cat és:\nPlaça de l’Església, nº 8\nLes dades subministrades a l’Ajuntament de Begur per diferents mitjans, formularis de contacte, enquestes o procediments utilitzats durant la recollida es realitza d’acord amb la legislació vigent en matèria de protecció de dades i amb l’única finalitat de prestar el servei que es sol·licita.\nBústia de contacte, queixes o suggeriments Tractarem les dades per contestar les diferents sol·licituds, qüestions o dubtes plantejats. Les dades no seran cedides a tercers\nVídeo vigilància Les dades són tractades per al control de trànsit en diferents punts als accessos del municipi.\n3.- Drets dels afectats\nPer això es pot dirigir un escrit indicant quin dret es vol exercir (Accés, Rectificació, Supressió, Oposició o Portabilitat de les dades) o bé per mitjans electrònics https://begur.eadministracio.cat o bé presencialment a l’Ajuntament de Begur, Pl. de l’Església, nº 8 – 17255 Begur (Girona).\nSi desitja conèixer més informació sobre els tractaments de dades personals que porta a terme l’Ajuntament de Begur, es pot posar en contacte amb el Delegat de Protecció de Dades a l’adreça de correu electrònic dpd@begur.cat o per correu postal a l’atenció del Delegat de Protecció de Dades a Ajuntament de Begur, Pl. de de l’Església, nº8 – 17255 Begur (Girona).\n5.- Presentació de reclamacion


Mil921. Recentment TANCAT :( | Els meus restaurants\nMil921. Recentment TANCAT :(\nUn cop més publico el dinar-trobada quinzenal de 3omesataula , que hem fet aquest darrer agost. Prou difícil és trobar un lloc durant les vacances i no volíem masses invents. La tria va ser el Mil921, que els tres ja coneixíem i que en el meu cas vaig publicar la darrera vegada, ara fa tres anys a Mil921_2013.\nEntenem que visitar restaurants a l'agost, per fer-ne crònica, és una mica de mala jugada pel restaurant, doncs els pocs que resten oberts, ho fan en general, una mica mermats de servei. En aquest cas, i parlo a nivell personal, vaig trobar a faltar a la cuina al xef, que segurament gaudia d'unes ben guanyades vacances i ho vaig notar en un dels plats com ja comentem a la crònica conjunta. També segurament, la meva dèria de repetir plats "estrella", que tinc memoritzats de cada lloc i entrar a pinyó fix, demanant el mateix, fa que després faci aquestes comparacions...\nMalgrat aquest comentari personal, vam estar molt ben atesos i els plats que van anar arribar, en general mantenien el bon nivell d’aquest lloc.\nTambé recordar, que en dies feiners, ofereixen un molt bon menú de migdia a 21€, que coneixem d’altres visites i al que anàvem sovint quan Mil921, ens quedava proper per temes laborals.\nRemarcar del lloc que tenen una bona carta de vins, tema que cada cop valoro més en un restaurant. El punt de vista, global, les fotos i el cost, el podreu veure fent clic a\nPepa Lázaro 4 de setembre de 2016 a les 17:28\nI el per què del nom del restaurant?\nAl 1921 va nèixer el PCE :-) Ah, i Irlanda es va independitzar del imperi britànic.\nRicard Sampere 4 de setembre de 2016 a les 18:42\nAixò si que ni idea.... Caldria buscar en algun dels posts de quan van inaugurar.... El Sorrós, sempre explica aquestes coses importants.... :)\nTomàs Cortés 5 de setembre de 2016 a les 0:39\nBona nit, ara anire de "bocas" intel·ligent. El nóm del restaurant es un homenatge a l'avi del Alex Suñé que va neixer aquell any. Però com tots tenim un passat més o menys gloriós, al Ricard li agradarà saber que el primer somelier o cambrer adelantat va ser en Toni Pol que avui regenta el Due Spaghi\nRicard Sampere 5 de setembre de 2016 a les 8:24\nOstres.... ets un pou de saviesa... :)\nLo de l'avi, si que ara em balla pel cap d'haver-ho llegit en alguna de les cròniques inicials quan va establir-se... Però lo del Toni Pol, no tenia ni idea. D'allà recordo el que ara està a La Dama i havia estat al Louis, que era l'època en que jo anava més sovint...\nTomàs Cortés 5 de setembre de 2016 a les 22:04\nParlas del Quim Estapé que ara està a la Dama i el Arnau Barba es el seu substitut al Louis. Per cert l'Arnau es un molt bon professional\nRicard Sampere 5 de setembre de 2016 a les 22:37\nEts una enciclopèdia.... :)\nSi, parlava del Quim que crec és de Sabadell i de fet em coneixia de quan anava sovint al Mil921 ara el vaig trobar a la Dama.\nL'Arnau també el conec, doncs malgrat la meva costum d'anar als restaurants de manera lo més transparent possible, quan vaig pel QF, un cop he pagat el tiquet, em presento per avisar-los de que els publicaré i en uns dies els visitarà un fotògraf i d'això conec a l'Arnau.\nTomàs Cortés 6 de setembre de 2016 a les 9:08\nRes d'enciclopèdia, avui dia gairebé res se li escapa al Sr. Google, el que passa és que sóc dolent en noms però bastant bó amb les cares. És cert que de vegades tinc una mica d'empatía amb el personal i Arnau és un d'ells\nRicard Sampere 6 de setembre de 2016 a les 9:55\nJo soc dolent en noms i cares... :)\nPotser és culpa de la meva porció de vida laboral com docent, que ja amb les cares i noms em passa el que en informàtica anomenem overflow, però ja els darrers anys quan veia 60 persones que només em durarien 10 setmanes, ja em deia "impossible de recordar-los" i després ja t'acostumes i en la vida real fas el mateix...


Comissions Obreres de Catalunya 15\nMaterial y Construcciones, S.A. 3\nPrimavera, Enric de la 2\nAndrés, Josep 2\nBalcells, Josep 2\nComissió de Cinema de Catalunya 1\nPortabella, Pere 1\nDocumental sobre el míting i concentració del Partido Comunista de España en solidaritat amb el poble d'Espanya, a favor de la democràcia i en contra del règim franquista, celebrat a Montreuil (França) el 20 de juny de 1971. Es combinen imatg...\nManifestació del primer de maig de 1973 a Sant Cugat. El film comença amb un pla del Centre Borja. Tot seguit, hi ha les imatges dels manifestants caminant pels carrers de Sant Cugat i sortint del nucli urbà, per acabar reunits en una bosc. Allí h...\nTerrassa 1970 Agost\nFilm sobre la situació política i laboral de l'Espanya de l'any 1970, centrant-se en la lluita obrera dels treballadors de Terrassa.\nManifestació per l'amnistia a Mataró\nImatges d'una manifestació per l'amnistia celebrada a Mataró l'any 1976.\nSu factoría de Barcelona\n2n Congrés CC.OO. Juny 1980\nImatges del congrés de CC.OO. dels dies 20 al 22 de juny de 1980 sota el lema "Per a lluitar contra la crisi, unió, acció, organització". Imatge de l’exterior i entrada dels participants. Un grup espera amb una pancarta amb el lema &quo...\n14 d'octubre a Madrid\nImatges d’una mobilització de CC.OO. a Madrid. Parlament amb micròfon a la càmera, amb els manifestants amb pancartes de CC.OO. i senyeres al seu darrera. Imatges d’uns arbres al vent. Detalls de manifestants al carrer, sota la pluja, amb discurs ...\nJornades lluita d'abril. Recital de Lluís Llach al Palau\nImatges de gent cridant i ocupant el centre de La Rambla, corredisses, policia antiavalots. Imatges d'un carrer ple d'octavetes pel terra mentre la gent va passejant. Imatges d'un manifestació nocturna. Capçalera d'una manifest...


Carles Capdevila – La vida que aprenc « La cultura no val res\nCarles Capdevila – La vida que aprenc\nQuan tanta gent que ni tan sols teníem el privilegi de conèixer-te ens hem llevat plorant-te plegats i inundant de llàgrimes un divendres primaveral per tu, és que no ens ha deixat una persona qualsevol. T’has fet estimar (i…Hi ha res millor?)\nPer sort sempre ens quedaran les paraules, les teves, les que ens van voler empènyer a ser millors i a fer-nos creure que un demà pròsper és possible. Les que des del sector educatiu i d’altres àmbits tants cops hem agraït, fent-nos saber que no estàvem sols, fent-nos saber que encara queda gent que creu en nosaltres i que sí, que les feines d’educar o tenir cura dels demes és d’una duresa i d’un desgast no conegut (ni molt menys reconegut) per la gran majoria, però ai!…Quina meravella apostar per les persones i creure en elles i en el què fem.\nPotser això és el que ens has donat a la gran majoria que avui et plorem. Paraules que, sense conèixer-te, ens feien sentir acompanyades, ens feien sentir compreses, ens feien tenir veu, deixant per uns instants la solitud de banda mentre ens submergíem entre les teves línies.\nPerò, sobretot, ens quedaran les paraules que ens vas regalar convidant-nos a viure i ensenyant-nos a mirar la vida amb optimisme. Les paraules que amb tanta bellesa parlaven de sentiments i d’una humanitat quotidiana des d’una senzillesa tant propera que curaven. Perquè sí, les paraules curen.\nI no, no em cansaré mai de repetir que sigueu valentes i no us guardeu aquelles paraules amables, aquells agraïments i aquells t’estimo a la gent del vostre voltant, que mai se sap.\nEn un dels teus últims articles ens recordaves “Diguem-nos coses boniques” i ens puntualitzaves que quan parles de Viure amb Humor no volia dir estar rient tot el dia: “Tenir humor vol dir tenir moral, i tenir moral vol dir tenir valors. Estar d’humor vol dir tenir una bona disposició, ser positiu. Si a sobre la ironia ens acompanya, trobarem complicitats i somriures o rialles que ens ajudin a superar mals moments.”\nDiguem-nos coses boniques a nosaltres i entre nosaltres.\nOstres Carles, però quina tristesa que ens has deixat…tristesa amb la qual aprendrem a créixer, i amb la que mirarem d’acompanyar amb el teu humor.\nSeguirem rellegint-te. Gràcies pel teu ser i el teu fer.\nPer Marta Garcia Corbeto.


L'amor d'Erika Ewald - Página web de paraulademixa\nAquest mes d’octubre Viena Edicions ha publicat per primera vegada una obra ambientada a la ciutat de Viena: “L’amor d’Erika Ewald”, una obra de joventut de Stefan Zweig publicada el 1904 (i inèdita fins ara en català!). La traductora Clara Formosa ens fa possible llegir aquesta història d’amor entre una professora de piano i un violinista (o hauria de dir de desamor?).\nReconec que sóc la primera de posar-me les mans al cap cada vegada que les històries romàntiques d’aquesta col·lecció de Petits Plaers acaben de forma dissortada, però aquesta en concret m’ha semblat captivadora i curulla d’emoció.\n“L’amor d’Erika Ewald” narra el primer enamorament de la nostra protagonista, i la dolorosa ruptura que el succeeix. Zweig dissecciona i descriu les etapes d’aquest dol amb una precisió quirúrgica, i no cal haver-se enamorat amb la mateixa intensitat que l’Erika per veure’ns reflectits en la història. Tal i com deia Oscar Wilde “quan un està enamorat, sempre comença per enganyar-se a un mateix i acaba enganyant als demès”. Si alguna vegada heu patit un desengany, o us heu obsessionat amb alguna cosa que no ha sortit com esperàveu, segur us sentireu identificats amb l’Erika en algun moment. Jo mateixa he acabat donant voltes al que hauria pogut ser o fer en diverses ocasions.\nCom us deia, les descripcions de Zweig són precioses: cristal·lines i poètiques. De vegades fan que la primera part de la trama avanci lentament (com si caminés per la lluna), però no importa: el que compta és la percepció del món a través dels ulls de l’Erika, i com aquesta va canviant al llarg de la història. La música també juga un paper important, doncs és present a moltes metàfores, i Zweig exhibeix el seu poder sobre els sentiments humans.\nUn jove Stefan Zweig\np.44 «Però aleshores el violinista va iniciar un parell de compassos. Amb uns cops d’arc suaus i dolços es va posar a tocar un vell vals de Johan Strauss, i la resta es van unir a l’uníson a la dolça i preciosa melodia. L’Erika, sorpresa, va tornar a sentir el poder ineludible que la música tenia sobra la seva ànima, perquè de sobte hi havia una lleugeresa dins seu i sentia com la gronxava i la feia flotar. I la dolçor de la melodia li feia cantar amb els altres les paraules desconegudes de cada vers, cantussejant molt baixet, sense adonar-se’n realment. Percebia només que tot tornava a ser bo i bonic, i tornava a sentir la florescència de la primavera i el seu propi cor que ballava.»\nTot parlant amb la Blanca Pujals (directora de la col·lecció “Petits Plaers”), em comentava que Zweig va abocar en aquest llibre la seva indignació amb una societat hipòcrita que sotmetia a les noies a una castedat estricta mentre feia ulls grossos al llibertinatge dels homes. Tal i com diu l’escriptora Anna Punsoda, sembla que la luxúria és un “luxe en què només han pogut caure els homes durant segles”.\nAcabo la ressenya amb un dels meus fragments preferits (tot i que n’he subratllat uns quants!). Si vosaltres també us quedeu amb ganes de comentar-los, al perfil d’Instagram @petitsplaersclub us esperen debats molt interessants!\np.70 «Els sentiments dolorosos es van anar apaivagant, suaument i en silenci, amb cants nostàlgics, amb melodies profundes i contingudes en to menor, i amb acords de ressons melancòlics i de lamentació. Algunes tardes tocava de tal manera que no pensava en res, feia unes divagacions suaus sobre el tema original i donava voltes a variacions que s’inventava, que eren cada vegada més i més lleugeres, com la història del seu amor tan trist, que ara, a poc a poc, anava quedant enrere.»\nLlegiu un tast de "L'amor d'Erika Ewald" online


Festival Art & Gavarres – Cultura Virtual\n31 agost - 31 desembre\nDel 5 de setembre al 31 de desembre es podran visitar les 16 obres d’aquesta edició. Podeu consultar el mapa d’ubicacions aquí.\nDILLUNS 31 D’AGOST:\n18 h – Presentació oficial del Festival a l’exterior de la sala Bòlit_La Rambla amb la videoinstal·lació rememorant l’acció de Pere Noguera “Prop de la Terra”.\n* A la sala hi accediran grups de 10 persones mantenint les mesures de seguretat per evitar la propagació de la Covid-19.\n19 h – Presentació dels artistes participants al claustre de La Mercè.\n*L’aforament és limitat. Cal inscripció prèvia. Us podeu inscriure al telèfon 972.64.36.95\n21 h – Mapping “Prop de la Terra » de Pere Noguera projectat a la Terrera Trayter de Vacamorta, a càrrec de Lighthink Lab amb presència de l’artista.\n* Cal inscripció prèvia. Us podeu inscriure al telèfon 972.64.36.95\n18 h – Taula rodona “ARTISTA A PROP DE LA TERRA” amb Narcís Sellés, Eudald Camps, Pere Noguera. Ubicació: Serveis Territorials de Cultura de la Generalitat de Catalunya. C/ Ciutadans, 18, Girona.\n*Cal inscripció prèvia. Us podeu inscriure al telèfon 972.64.36.95\nLa videoinstal·lació d’en Pere Noguera a el Bòlit_LaRambla es podrà veure fins el 27 de setembre.\nESTIUEJA: “Final… Quadre amb vida” – alumnes de la Mercè Maresma\nVisita guiada a l’exposició Valentí Fargnoli – Paisatge revelat\nActivitat presencial, Activitat puntual, Cultura en família, Exposicions i visites virtuals, Per a joves i adolescents, Per a tots els públics, Per adults, Per als nens i nenes


Nainville-les-Roches - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n48° 30′ 21″ N, 2° 29′ 40″ E / 48.5058°N,2.4944°E / 48.5058; 2.4944Coord.: 48° 30′ 21″ N, 2° 29′ 40″ E / 48.5058°N,2.4944°E / 48.5058; 2.4944\nFrédéric Mouret (30 novembre 2018)\nEl 2007 la població de fet de Nainville-les-Roches era de 443 persones. Hi havia 167 famílies, de les quals 40 eren unipersonals (12 homes vivint sols i 28 dones vivint soles), 44 parelles sense fills, 75 parelles amb fills i 8 famílies monoparentals amb fills.\nEl 2007 hi havia 221 habitatges, 168 eren l'habitatge principal de la família, 46 eren segones residències i 7 estaven desocupats. 169 eren cases i 17 eren apartaments. Dels 168 habitatges principals, 141 estaven ocupats pels seus propietaris, 24 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 3 estaven cedits a títol gratuït; 4 tenien dues cambres, 25 en tenien tres, 40 en tenien quatre i 100 en tenien cinc o més. 156 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 59 habitatges hi havia un automòbil i a 101 n'hi havia dos o més.\nPiràmide de població de Nainville-les-Roches el 2009.\nEl 2007 la població en edat de treballar era de 320 persones, 242 eren actives i 78 eren inactives. De les 242 persones actives 226 estaven ocupades (119 homes i 107 dones) i 16 estaven aturades (5 homes i 11 dones). De les 78 persones inactives 25 estaven jubilades, 38 estaven estudiant i 15 estaven classificades com a "altres inactius".\nEl 2009 a Nainville-les-Roches hi havia 165 unitats fiscals que integraven 463,5 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 26.364 €.\nDels 17 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials, 4 d'empreses de construcció, 4 d'empreses de comerç i reparació d'automòbils, 3 d'empreses de transport, 2 d'empreses d'hostatgeria i restauració, 1 d'una empresa d'informació i comunicació, 1 d'una empresa financera i 1 d'una empresa immobiliària.\nAuvernaux (2,5 km)\nSoisy-sur-École (3,4 km)\nChampcueil (3,6 km)\nSaint-Germain-sur-École (3,7 km)\nSaint-Sauveur-sur-École (4,2 km)\nChevannes (4,7 km)\nPringy (5,3 km)\nPerthes (5,5 km)\nMondeville (6,0 km)\nDannemois (6,0 km)\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Nainville-les-Roches\nRésumé statistique[Enllaç no actiu] Fitxa resum de dades estadístiques de Nainville-les-Roches a l'INSEE.\nÉvolution et structure de la population[Enllaç no actiu] Fitxa amb el detall de dades de Nainville-les-Roches a l'INSEE\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Nainville-les-Roches&oldid=28242644»


El Montgròs: Eyjafjallajokull, el volcà\nUn volcà situat sota l'iceberg Eyjafjallajokull, al sud d'Islàndia, ha entrat en erupció sense registrar cap activitat sísmica, segons va informar el Servei Meteorològic Islandès. Més de 500 persones han estat evacuades de les granges de les localitats veïnes, llocs afortunadament poc poblats.\nTestimonis presencials han confirmat l'aparició d'un constant flux de lava procedent de la glacera. El perill més gran és que l'erupció del volcà produeixi una 'Jökulhlaup', el fenomen segons el qual la lava volcànica en contacte amb la freda temperatura de la glacera, genera inundacions i despreniments de blocs de gel, motiu pel qual el país ha declarat l'estat d'emergència.\nEl volcà va llançar un núvol de pols de fins a un quilòmetre d'alçada. Diversos vols des de i cap a Islàndia s'han cancel·lat durant aquests dies davant el perill que els núvols de cendra interfereixin amb la navegació. Més de 1.500 passatgers s'han vist bloquejats fins ara i encara no se sap quan tornaran les aerolínies a la normalitat.\nDes de 1963 hi ha hagut 21 erupcions a Islàndia; l'última va tenir lloc l'any 2004, i la darrera erupció del volcà situat sota l'Eyjafjallajökull es va registrar el 1821.\nAdrià Franch, Albert Pérez\nPublicat per Revista INS Montgròs a 16:08\nasd 22 d’abril de 2010 a les 13:23\nAdrià Muñoz 2n A\nAquest text m'agrada molt, sobretot la foto que és veu molt bé el volcà\nFruit del Senyor 2 de maig de 2010 a les 3:01\nUn nom encantador, per cert.


La FECEC participarà a la XXII jornada del càncer de mama de l’Hospital del Mar | Junts contra el cancer - FECEC\nLa FECEC participarà a la XXII jornada del càncer de mama de l’Hospital del Mar\nLa FECEC participarà el proper 22 de març a la XXII Jornada sobre el càncer de mama organitzada pel Programa de detecció precoç de càncer de mama del Parc de Salut Mar de l’Hospital del Mar.\nLa jornada titulada ‘I desprès del càncer què? Cronicitat i qualitat de vida de les pacients desprès d’un càncer de mama’, abordarà els diferents aspectes a que s’enfronta una dona un cop superat el càncer de mama i presentat des de les diferents disciplines i especialitats involucrades en un Programa de detecció de càncer.\nEl Dr. Oriol Ramis, epidemiòleg director d’Epirus i col·laborador de la FECEC, participarà a la taula rodona: ‘Qualitat de vida i llarga supervivència. el punt de vista de les pacients’. Ramis tractarà el tema de la reincorporació de les pacients al món laboral tenint com a base l’Estudi per a la millora de la integració i reincorporació laboral de les dones que han patit càncer de mama de la FECEC realitzat pel propi autor.\nAl llarg d’aquests anys, aquestes jornades han reunit més de 3.000 professionals de diferents especialitats, perfils i nivells assistencials que es troben per presentar i discutir diferents aspectes en l’àmbit de la prevenció, el diagnòstic i el tractament del càncer de mama.\nLa gestió, la lectura radiològica, les noves tecnologies, els factors de risc, l’avaluació dels resultats, etc., dels programes de detecció precoç del càncer de mama, així com aspectes relacionats amb la qualitat assistencial, el maneig terapèutic, la personalització, l’edat de les pacients, són temes que any rere any s’han anat exposant i debatent en aquesta Jornada.


Passejades guiades al Parc Natural del Montseny | Visita La Garriga\nPassejades guiades al Parc Natural del Montseny\nUs portem una guia extensa de les sortides que es faran cada diumenge fins que acabi l'any 2021.\nAmb aquestes passejades volem fomentar les visites al parc i als seus voltants, ja que és un entorn molt ric en quant a recursos.\nDins d'aquesta guia trobareu informació detallada de cada mes, activitats que es poden fer dins del parc, preus de les sortides, durada i dificultat d'aquestes, serveis que s'ofereixen, entre d'altres dades importants.\nPer a totes aquelles persones amb mobilitat reduïda s'ofereix l'utilització d'una Joëlette, una cadira tot terreny dotada d’una única roda, combinació de carretó i de llitera, que permet practicar el senderisme a qualsevol persona amb mobilitat reduïda, sigui nen o adult, fins i tot en casos de gran dependència, sempre amb l’ajuda de dos o tres acompanyants experts.\nAquest aparell permet a l’usuari arribar a indrets inaccessibles seguint les rutes senderistes. Això suposa poder compartir activitats amb familiars, amics o companys, i permet gaudir de paisatges i paratges que serien inaccessibles sense aquest material.\nPer qualsevol dubte, podeu contactar-nos a través de les nostres xarxes socials, per correu electrònic, telèfon o podeu visitar-nos al Centre de Visitants.\n*Davant la situació generada per l’evolució de la COVID-19 i l’obligatorietat de donar compliment a allò que disposi en cada moment l’administració competent en matèria de prevenció davant del risc d’infecció, l’organització es reserva el dret de modificar les dates i condicions preestablertes en aquesta programació. En cas que sigui necessari, s’informarà dels canvis a través de tots els mitjans disponibles: pàgina web del parc, perfils de les diferents xarxes socials, L’Informatiu dels Parcs i l’agenda de la Xarxa de Parcs Naturals.


Sant Boi Notícies – I Mostra Local de Cinema i Convivència\nmay 27, 2016 Cinema, Cooperació, Educació, Oci i cultura Comentarios desactivados en I Mostra Local de Cinema i Convivència\nEl dissabte 28 de maig, a les 11.30 h, tindrà lloc a Can Massallera aquest certamen que presentarà 14 curtmetratges resultants dels treballs audiovisuals realitzats per 150 joves de 12 centres educatius de Sant Boi i que giren al voltant del dret a l’asil i la crisi de les persones refugiades.\nEls curtsmetratges que es podran veure gratuïtament a la 1a Mostra Local de Cinema i Convivència són el fruit de les reflexions dels alumnes sobre la situació actual de les persones refugiades des de diverses perspectives.\nEls participants en aquesta activitat han pogut conèixer les tècniques cinematogràfiques i el seu llenguatge i han creat audiovisuals, alguns dels quals parteixen d’històries de ficció i altres des del documental. Així, els curts aprofundeixen en àmbits com l’acollida de persones refugiades, la memòria històrica, el qüestionament de les polítiques europees i les històries personals.\nAquesta iniciativa s’emmarca en la tasca que realitza la Xarxa d’Educadors i Alumnes per la Convivència. Hi han col·laborat el Pla d’acollida a persones refugiades i la Comissió Catalana d’Ajuda al Refugiat.\nCinema, Comissió Catalana d'Ajuda al Refugiat, Documentals, Joves, Mostra Local de Cinema i Convivència, Refugiats, Sant Boi Ciutat Refugi\nL'economia social, solidària i col·laborativa, a debat 31a Festa de la Cirera de Santa Coloma de Cervelló


HORT VIU Horticultura Ecològica: de febrer 2019\nAvui llisquen ràpids els núvols sobre el vent;\nSol, glaç, boira, pluja, aiguaneu...\nQuè diràs demà, Candelera, d'aquest temps en moviment?\nAquests dies han estat marcats per ventades fortes, l'aire fred i els canvis constants al cel: sol, núvols, pluja, sol altra vegada... El paisatge celest canvia ràpid i, al voltant del temps i el clima, anem adaptant les diferents feines que hem de fer, orbitant, procurant seguir arrelats i no perdre el nord!\nCom us he comentat en altres correus, a les feixes sempre hi ha plantes en diferents estadis de vida. Fa unes setmanes la Maria Rosa ens va donar un tomàquet del seu hort urbà que li havia agradat molt. En vam guardar les llavors i ens vam menjar la resta, que era francament bo. Vam rentar, deixar assecar les llavors i fa poc les vam sembrar en una safata dins de casa, prop de l'escalforeta d'un radiador. Us n'enviem alguna foto i us mantindrem informats. Tandebò aquest estiu els poguem tastar a totes les cases! :-)\nTambé hem estat buidant parcel.les on teníem alguns cultius, treballant la terra, tornant-la a adobar i transplantant-hi nous planters.\nEn quant a adobats, la majoria de vegades aportem fems molt compostats, però en aquests moments estem instal·lant un sistema venturi que ens permeti fertilitzar també a través del reg, ja sigui amb fermentacions fetes per nosaltres (d'ortiga, de repelassa, de consolda...) o bé amb nutrients específics que comprem a empreses especialitzades. És tot un món apassionant aprendre a aportar exactament el que necessita cada cultiu i en quin moment ho necessita pel seu òptim desenvolupament. Com hem comentat algunes vegades, la terra de les feixes és rica en alguns minerals però alhora conté bastanta sorra, per tant el que aportem de nou es drena molt ràpidament i hem d'anar ajustant els adobats.\nEn aquestes dues fotos, un dia amb sol i un dia amb fred, adobant amb fem compostat i transplantant bledes de colors:\nFinalment us poso també una foto d'aquesta setmana després d'haver tutorat una línia de pèsols (aquestes pesoleres, a diferència de les que estaven més avançades, no semblen haver-se ressentit del fred). D'esquerre a dreta: carxoferes, cebes, pesoleres, dos solcs amb unes sembres molt recents de xirivies, escaroles i més carxoferes.\nPublicat per Hort Viu a 1:08 Cap comentari:


Esteu veient:Inici»Obres»El conseller de Territori i Sostenibilitat visita les obres de les passeres de la C-35 a Sant Celoni\nPer Redacció la Vila el\t 20 maig 2020 0 Comments\nEl conseller de Territori i Sostenibilitat, Damià Calvet, ha visitat avui, acompanyat de l’alcalde de Sant Celoni, Raül Garcia, les obres de construcció de dues passeres per a vianants a la C-35, al seu pas pel municipi, que s’han reactivat després de l’aixecament de la suspensió d’obres per la pandèmia del coronavirus. Aquesta actuació, amb un pressupost d’1,3 milions d’euros, permetrà millorar la connexió entre el nucli urbà i el polígon industrial de les Planes i també amb el Pertegàs, així com afavorir la seguretat viària.\nDurant la seva visita, el conseller ha recordat que el Departament “ha reactivat obres per valor de 135 milions d’euros” a tot Catalunya, i ha assegurat que “com a Departament estem abocats a que la represa d’obres públiques formi part de la reactivació econòmica que necessita el país” després de la pandèmia de la Covid-19. “Estem impulsant una obra pública que millora les condicions dels territorials, donant un missatge de confiança”, ha volgut subratllar Calvet.\nEn el cas de la carretera C-35, al voltant de Sant Celoni, registra un trànsit intens, amb una mitjana d’uns 25.000 vehicles al dia. L’actuació en marxa, molt demanada pel territori, permet millorar la connexió entre un costat i altre de la carretera, atès que els encreuaments de vianants entre les dues bandes de la via en aquest m”és una obra molt necessària, perquè la C-35, que registra un trànsit molt intens, exigeix d’una millora continuada”.\nEn aquests moments, l’estructura de la passera està acabada i resta dur-hi a terme la prova de càrrega i la pavimentació, així com executar altres treballs com la il·luminació. Calvet ha valorat que la passera “donarà molta funcionalitat a Sant Celoni, connectant el nucli residencial amb les zones d’activitat econòmica”. El conseller de Territori i Sostenibilitat ha detallat que la passera s’ha dimensionat “preveient futures ampliacions” i també les diverses obres de millora previstes pel Departament a la C-35.\nLes activitats que actualment queden per acabar aquest eixamplament són l’aglomerat del pont –que s’executarà durant la nit d’avui dimecres 20, a demà dijous 21 i la de demà a divendres, 22- la instal·lació de la barana per a vianants i ciclistes, la senyalització horitzontal i vertical, i la il·luminació.


El PDeCAT alerta que al 2107 el pla Sport&Emotion no va donar ajuts a esportistes femenines ni emergents\nabril 12, 2018 1 comentariMarta Puigarnau\nEl grup municipal del PDeCAT i Unió ha presentat una proposta de resolució a la Comissió Informativa de les polítiques de drets i serveis a les persones, per a la política cultural, de l’educació, esports i de la participació d’aquest mes d’abril per reclamar que la Paeria faci una previsió dels ajuts que pensa concedir durant aquest 2018 dins el programa Lleida Sport&Emotions, després que durant el 2017 no es concedís cap ajut ni a esportistes femenines ni emergents.\nDins el programa Sport&Emotion, la Paeria va concedir al 2016 ajuts de 1.000 euros a Arnau Farré, David Giménez, Laia Bonilla, Marta Latorre, Paula Juste i Ruben Cabanillas, i de 6.000 a les tennistes Ares i Aran Teixidó, a banda de les aportacions a esportistes d’elit com el pilot Isidre Esteve, el golfista Carlos Pigem o el piragüista Saül Craviotto. En canvi, al 2017 l’únic esportista que va rebre ajudes va ser Isidre Esteve, amb 12.000 euros.\nEl portaveu del grup municipal, Paco Cerdà, recorda que “al 2016 vam demanar que s’incorporessin dones al programa d’ajuts i que va ser aprovat per unanimitat. De fet, aquell any hi va haver cinc esportistes femenines que van rebre aportacions”. Cerdà expressa la seva sorpresa perquè “quan vam demanar quines ajudes s’havien donat al 2017, vam veure que no s’havien tingut en compte ni dones ni esportistes emergents”.\nEl PDeCAT reclama ara per la via de la proposta de resolució que es faci una previsió d’ajudes del programa Sport&Emotion per al 2018 i que es contemplin ajuts a esportistes emergents, més enllà dels d’elit, i que es tinguin especialment en compte les dones. Segons Cerdà, “la igualtat és important i la discriminació positiva és imprescindible”.\nabril 12, 2018 5:15 pm\nEm sembla molt béaquesta denuncia perquè crec que hi ha esportistes femenines emergents que s’han de protegir i a més el més important és que crec que s’ ha de demanar a ,’ equip de Govern els criteris que utilitza per escollir els esportoistes lleidatans que han d’ estar dins d’ aquest programa. Desitjo que es faci un seguiment d’ aquesta denuncia pel bé de l’ Esport Lleidatà. !!


El Barça supera el Manchester United per la mínima amb gol de Neymar - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nEl nou Barça d'Ernesto Valverde compta els partits per victòries. A Washington ha superat el Manchester United (1-0) amb gol de Neymar. El brasiler ha tornat a ser titular, al costat de Messi i Suárez. Diumenge, el clàssic contra el Madrid\nFranscesc Latorre 27/07/2017 - 01.54 Actualitzat 27/07/2017 - 16.01\nSegon partit de la gira als Estats Units i segona victòria per al Futbol Club Barcelona. Aquesta vegada, contra el Manchester United de Mourinho i novament amb Neymar com a gran protagonista. Enmig dels rumors sobre la seva possible marxa al PSG, el brasiler ha tornat a ser titular; aquesta vegada, però, al costat de Messi i Suárez. Valverde també ha fet jugar a l'onze inicial el portuguès Semedo, fitxat aquest estiu del Benfica.\nAmb el trident sobre la gespa del FedEx Field de Landover, a la vora de Washington, el Barça ha gaudit de bones oportunitats per inaugurar el marcador. Al minut 5, una bona combinació entre Neymar i Messi ha acabat amb un xut fluix de l'argentí, novament omnipresent en la creació ofensiva. El mateix Messi ha enviat un xut llunyà al pal esquerre de la porteria defensada per De Gea. Era el minut 12. El Manchester United també ho ha provat des de la llarga distància; primer, al minut 13, amb un xut de Lukaku, i després al minut 14, amb un cacau de Pogba que ha desviat amb encert Cillessen. L'únic gol del partit ha arribat a la mitja hora de joc. Messi ha provat una passada en profunditat cap a Neymar i Valencia s'ha fet un embolic a l'hora de rebutjar. Això ho ha aprofitat el brasiler per enviar la pilota al fons de la porteria i marcar així el tercer gol en aquesta pretemporada. Suárez ha estat a punt de fer el segon a cinc minuts del final, però la seva mitja volta l'ha rebutjada De Gea.\nIgual que al primer partit de pretemporada contra la Juventus, Valverde ha canviat tot l'equip de cara la segona part. Tots nous, tret de Cillessen, que ha jugat els 90 minuts. Al segon temps, la punta d'atac ha estat per a Alcácer, Arda i Munir, que ha jugat els primers minuts de la gira. També ha debutat Vermaelen, que ha acompanyat Gerard Piqué a l'eix de la defensa. En aquest segon temps, la producció ofensiva del Barça ha estat molt inferior i l'ocasió més clara ha estat un un contra un d'Alcácer amb Romero, que ha resolt bé el porter del conjunt anglès. Cillessen ha respost bé davant dels intents del United, que arribaven sobretot amb xuts de lluny, com el de Pereira al minut 70. A cinc minuts del final, Samper ha entrat per Sergi Roberto.\nEl marcador ja no s'ha mogut més. El Barça marxarà ara cap a Miami, on la matinada de dissabte a diumenge jugarà el darrer partit d'aquesta gira americana. El rival serà el Reial Madrid.\nUn gol de Neymar resol el Barça-Manchester United\nEl Barça supera el Manchester United (1-0) amb gol de Neymar\nValverde: "Neymar continua amb nosaltres, i això està molt bé"\nPartit íntegre F.C. Barcelona-Manchester United\nAixí es va viure al FedEx Field el Barça-ManUtd


Difference between revisions of "Ca/Especialitats" - Hattrick\nDifference between revisions of "Ca/Especialitats"\nLatest revision as of 20:16, 10 November 2008 (view source)\nLes '''especialitats''' d'un [[Ca/Jugador|jugador]] són atributs especials que diferencien alguns jugadors al [[Ca/Hattrick|Hattrick]] de la resta. Un jugador només pot tenir una especialitat, i cap més. Totes les especialitats, excepte la ''cura ràpida'' apareixen en un [[Ca/Event especial|event especial]] durant el partit, alguns donen una ocasió de marcar i altres milloren la seva actuació gràcies al [[Ca/Clima|clima]]. Alguns dels events porten a crear ocasions influenciades pels rivals, a vegades planificades (com que un jugador tècnic encari un defensa de joc aeri, o fent que un defensa ràpid cobreixi un davanter ràpid).\nLes '''especialitats''' d'un [[Ca/Jugadors|jugador]] són atributs especials que diferencien alguns jugadors al [[Ca/Hattrick|Hattrick]] de la resta. Un jugador només pot tenir una especialitat, i cap més. Totes les especialitats, excepte la ''cura ràpida'' apareixen en un [[Ca/Event especial|event especial]] durant el partit, alguns donen una ocasió de marcar i altres milloren la seva actuació gràcies al [[Ca/Clima|clima]]. Alguns dels events porten a crear ocasions influenciades pels rivals, a vegades planificades (com que un jugador tècnic encari un defensa de joc aeri, o fent que un defensa ràpid cobreixi un davanter ràpid).\n== Especialitats habituals ==\nLatest revision as of 20:16, 10 November 2008\nLes especialitats d'un jugador són atributs especials que diferencien alguns jugadors al Hattrick de la resta. Un jugador només pot tenir una especialitat, i cap més. Totes les especialitats, excepte la cura ràpida apareixen en un event especial durant el partit, alguns donen una ocasió de marcar i altres milloren la seva actuació gràcies al clima. Alguns dels events porten a crear ocasions influenciades pels rivals, a vegades planificades (com que un jugador tècnic encari un defensa de joc aeri, o fent que un defensa ràpid cobreixi un davanter ràpid).\nUn jugador amb l'especialitat de joc aeri incrementa la possibilitat de crear ocasions des dels còrners\nUn jugador amb l'especialitat tècnic juga millor amb el bon temps i pitjor quan està ennuvolat o plou. Els jugadors tècnics tenen bonificació en la seva habilitat de passades quan juga com a davanter defensiu\nUn jugador amb l'especialitat potent juga millor amb el mal temps i pitjor si fa sol. Els jugadors potents també són bons jugant la tàctica de pressió\nUn jugador amb l'especialitat ràpid pot escapar-se dels defenses rivals\nUn jugador amb l'especialitat imprevisible pot crear ocasions amb les seves passades inesperades\nUn jugador amb l'especialitat cura ràpida l'ajuda a recuperar-se més ràpidament de les lesions\nRetrieved from "https://wiki.hattrick.org/index.php?title=Ca/Especialitats&oldid=109100"\nThis page was last edited on 10 November 2008, at 20:16.


Futurs alumnes | Escola d'Art i Disseny de Reus\nL'Escola d'Art i Disseny de Reus neix l'octubre de 1978 amb la voluntat de contribuir a l'enriquiment cultural del seu entorn immediat. La Diputació té per objectiu facilitar l'accés dels alumnes de les nostres comarques a una formació artística de qualitat i d'alt nivell.\nQUÈ ESTUDIAR A L’ESCOLA D’ART I DISSENY DE REUS?\nDESPLEGAMENT CURRICULAR DELS CICLES\nL’oferta formativa de l’Escola d’Art i Disseny de la Diputació a Reus es centra, en part, en els Cicles Formatius de Grau Superior d’Arts Plàstiques i Disseny.\nDe la família de disseny d’interiors el cicle de Projectes i Direcció d’Obres de Decoració i el cicle d’Arquitectura Efímera; i, de la família de comunicació gràfica i audiovisual, el cicle de Gràfica Audiovisual: Perfil Professional d’Infografia 3D i, el cicle d’Animació, Perfil Professional de Videojocs i Entorns Virtuals.\nAltrament, s’oferten cursos de formació i monogràfics (en funció de la seva durada, no més extensa d’un any). Aquest tipus de formació no reglada es publicita al setembre de cada curs i engloba pintura, història de l’art, software de disseny, gravat, etc.\nDegut a la situació actual, les gestions acadèmiques dels alumnes i dels futurs alumnes es duran a terme a través de Cita Prèvia, on es podran concretar: cites amb el cap d’estudis, preinscripcions, matrícules als Cicles i als cursos monogràfics, beques, entre d’altres.\nNomés cal fer click a l’enllaç de CITA PRÈVIA, i que, a més a més, que trobareu al peu de la nostra plana web\nHoraris lectius de tots els cicles\n- Inscripció: de l'1 al 7 de setembre de 2022.\n- Llista provisional d'admesos i exclosos: 9 de setembre de 2022.\n- Presentació de la documentació al centre: del 12 al 28 de setembre de 2022 (en horari d'atenció al públic).\n- Llista definitiva d'admesos i exclosos: 29 de setembre de 2022.\n- Proves: 30 de setembre de 2022 (a les 9.30 h)\n- Qualificacions provisionals: 4 d'octubre de 2022.\n- Termini per presentar reclamacions al centre: del 5 al 7 d'octubre de 2022 (en horari d'atenció al públic).\n- Qualificacions definitives: a partir del 10 d'octubre de 2022.\nMATRÚCULA AL CENTRE\nPENDENTS DE PUBLICACIÓ DE DATES (DURANT EL JULIOL)\nDESPLEGAMENT CURRICULAR de tots els CFGS que es cursen a l’Escola\nConsulta les diferents normatives del centre, de PFC i de FCT.\nDimecres de 15 h a 18 h


La segona jornada Poal Solidari recaptarà fons dissabte per a l’ONG Open Arms – Mollerussa Televisió\nLa segona jornada Poal Solidari recaptarà fons dissabte per a l’ONG Open Arms\nL’Associació Poal Solidari celebrarà aquest dissabte dia 5 d’octubre la seva segona Jornada Solidària, que enguany recaptarà fons a benefici de l’ONG Open Arms. I és que la voluntat de l’esdeveniment és allargar la mà a aquelles persones que intenten arribar a Europa fugint de conflictes bèl·lics a través, per exemple, del mar Mediterrani.\nPer fer-ho, s’han organitzat una quinzena d’activitats socioculturals i musicals al llarg del dia que serviran per recaptar diners per a la causa, i també de pedagògiques per conscienciar sobre aquesta problemàtica. En aquest sentit, enguany es tornarà a celebrar el dinar popular amb la previsió d’aplegar un centenar de persones, i a la tarda, tindrà lloc la xerrada d’un col·laborador d’Open Arms.\nLa jornada també estarà amenitzada pels Gegants i Grallers de Golmés i els Saltimbankis de Bellvís, així com per quatre actuacions musicals. Cal recordar que la primera iniciativa celebrada l’any passat va recaptar 2.331 euros, que s’han destinat a finançar un projecte d’instal·lació elèctrica d’un jove sahrauí dels camps de refugiats de Tindouf, a Algèria.


L'IGIC inicia una nova etapa\nCiència i societat 8 March, 2017\nJaime Lloret, nou director de l’Institut de Recerca per a la Gestió Integrada de Zones Costaneres (IGIC) des de gener del 2017, presenta les línies principals d’actuació per a l’Institut situat en el Campus de Gandia.\nDesprés de poc més de 8 anys d’existència, l’IGIC ha aconseguit grans assoliments i fins i tot s’ha situat, durant anys, entre les 15 primeres entitats de recerca, de les 83 presents en la UPV. A més, gràcies a l’anterior directiva, la unitat mixta UPV-IEO s’ha fet una realitat, de la qual estan sorgint grans projectes. És per això que, en els pròxims anys, la meua obstinació estarà encaminada al reforç d’aquestes línies.\nEns centrarem a aconseguir 3 objectius principals:\n1.Que l’IGIC siga un Institut Universitari.\n2.Impulsar un programa de doctorat relacionat amb la recerca de l’IGIC amb seu a Gandia.\n3.Promoure la col·laboració amb empreses i augmentar les sol·licituds de projectes nacionals i europeus.\nLA RECERCA COM A EIX\nEls instituts universitaris gaudeixen d’avantatges en finançament i reconeixement davant d’un altre tipus d’instituts i centres de recerca. Per tant, el fet de ser institut universitari serà molt avantatjós per als membres de l’IGIC. Per a aconseguir aquest objectiu, és necessari que complim 4 dels 9 indicadors de les estructures de recerca (3 de recursos humans, 3 de producció científica i 3 de volum d’activitat). D’aquesta manera, treballarem per a augmentar les sinergies entre els grups de l’IGIC i impulsar més activitats científiques. Lògicament, açò portarà el fet que s’incremente la producció científica individual dels membres de l’IGIC, la qual cosa serà beneficiós per a tots.\nLa creació d’un programa de doctorat amb seu en el Campus de Gandia permetrà que els alumnes que estan cursant els màsters del Campus no s’hagen de traslladar a altres campus de la UPV o altres universitats. Aquests alumnes seran els nous investigadors de l’IGIC, els que ens permetran créixer com a institut i ens ajudaran a generar noves activitats científiques i a signar contractes amb empreses.\nAquests primers 8 anys de l’IGIC han permès generar coneixement i també crear productes i prototips que han de donar-se a conèixer a les empreses. És necessari que siguem molt visibles, no solament a la comarca de la Safor, també més enllà de la província de València o fins i tot en l’àmbit internacional.\nLa nostra característica com a institut multidisciplinari ens dóna avantatges per a sol·licitar projectes nacionals i europeus i hem d’explotar aquesta característica. Per això, dedicaré un gran esforç a promoure la col·laboració amb empreses a través de contractes, i també perquè es vegen incrementades les sol·licituds de projectes en convocatòries públiques nacionals i Europees.\nEn aquesta nova marxa, Vicent Estruch continuarà en el seu lloc com a secretari; la seua experiència en els 8 anys anteriors farà molt més fàcil poder començar a treballar de forma immediata en els objectius marcats. A més, l’IGIC ha reformulat els seus Grups de Recerca. Aquests són els grups i els seus corresponents representants:\nComunicacions i xarxes. Jesús Tomás\nOceanografia costanera. Silvia Falcó\nSensors i magnetisme. Tomás Carlos Sogorb\nGestió turística. Cristina Santandreu\nAplicacions matemàtiques i estadístiques. Bernat Roig\nAcústica aplicada a la detecció d’astropartícules. Juan Antonio Martínez\nOnes en medis complexos. Rubén Picó\nEcologia. Francisco Martínez-Capel\nSocioeconomia. Paloma Herrera


Episodi masclista i intent d’agressió contra una àrbitra de futbol aleví a Badalona\nUn entrenador del C. F. Bufalà de Badalona, que ja ha dimitit, ha saltat al camp i ha intentat agredir l’àrbitra del partit perquè l’havia expulsat\nUn entrenador del C. F. Bufalà de Badalona ha saltat al camp i ha intentat agredir l'àrbitre del partit. // Twitter: @pavelfernandez_\nActualitzada el 25-04-2022 08:25\nLamentable episodi de masclisme aquest dissabte durant un partit de futbol al camp del C. F. Bufalà de Badalona. Un dels entrenadors de l’aleví A ha protagonitzat una conducta masclista quan ha saltat al camp per increpar i intimidar l’àrbitra. Fins i tot ha fet l’intent d’agredir-la quan ella estava d’esquena.\nA l’entrenador l’havien expulsat minuts abans que acabés el partit i va baixar al camp per recriminar la decisió a l’àrbitra de manera agressiva. Diversos membres del club van haver-lo d’agafar perquè no s’acostés a la dona.\nL’equip de futbol ja ha condemnat els fets amb un comunicat i ha demanat disculpes a l’àrbitra. “Condemnem enèrgicament qualsevol conducta violenta, en les pròximes hores es prendran les decisions pertinents amb la persona responsable d’aquests actes, Luis Morales, entrenador de l’entitat. Demanem disculpes a l’àrbitra de la trobada, María García, jugadors i la Federació”.\nCondemnem enèrgicament qualsevol conducta violenta. Demanem disculpes a l’àrbitra María García, jugadors i la Federació\nComunicat del C. F. Bufalà de Badalona\nDimiteix l’entrenador del Bufalà de Badalona\nL’entrenador, Luis Morales, ha presentat la dimissió per escrit i també ha compartit un missatge a les xarxes en què lamenta la seva actuació: “L’energumen que apareix als vídeos soc jo, i em pronuncio aquí i dono la cara perquè no puc estar més penedit i avergonyit. Al final soc un xaval de 23 anys que s’ha equivocat per complet i vinc a donar la cara i assumir tot el que ha passat”.\n“Vull demanar disculpes a l’àrbitra per la imatge donada ahir, ja que és vergonyosa i no es pot permetre. És la primera vegada que actuo d’aquesta manera tan espantosa i l’última, ja que em sento molt avergonyit i penedit d’aquesta actuació impròpia de mi”.\nL’energumen que apareix als vídeos soc jo. No puc estar més penedit i avergonyit. Al final soc un xaval de 23 anys que s’ha equivocat per complet\nLuis Morales entrenador del C. F. Bufalà de Badalona\n27-10-2021 16:16 RAC1.CAT