Ajuntament de Premià de Dalt - Joventut\nInici > Àrea serveis personals > Joventut\nLa Fletxa és un servei municipal per a joves de 12 a 30 anys, on t´atenen de forma personalitzada, confidencial i gratuïta. Hi trobaràs informació sobre treball, formació, salut, participació, habitatge, lleure, cultura i oci, activitats de vacances, vacances, natura, esports, transports, associacions i moviments socials...\nEl PIJ La Fletxa té a la teva disposició 3 ordinadors connectats a traves d´una xarxa. Pots accedir-hi mitja hora, de manera gratuïta. Pots consultar informació, enviar els teus correus, xatejar, fer-te un correu electrònic... També tens altres ordinadors on pots fer treballs, informes, currículums, escanejar i fotocopiar imatges o documents, entre d´altres.\nA La Fletxa disposem d´una zona de consulta amb fulletons temàtics, revistes (Entrejovenes, Papers de joventut, El Temps, Lambda, Debat jove, Protagonistes, ja,...), l´espai d´hemeroteca, un servei de préstec de material i llibres relacionats amb les Polítiques de joventut i una secció de viatgeteca. Ah! I moltes prestatgeries informatives.\nDes de les nostres instal·lacions pots consultar informació per organitzar els teus viatges i caps de setmana: recull d´ofertes, guies, viatges organitzats per joves , allotjaments, informació turística, turisme rural, guia de càmping... Si has de viatjar i vols gaudir dels avantatges de ser jove vine al Punt, pots fer-te els carnets d´alberguista (REAJ), estudiants ( ISTC) i mestres (ITIC) internacional, (IYTC) al PIJ.\nAssociació de Serveis a la Joventut\nMés informació: Albert Hernando: 606 344 933\nClub de Rol La Fletxa Negra\nTorrent Santa Anna, 6\nFes clic aquí per anar a la seva web\nCarnet de La Massa Jove\nAmb el carnet La Massa Jove, pots gaudir de tots els espectacles del Teatre La Massa (Vilassar de Dalt) i de la programació teatral de Premià de Dalt Escena i Jazz en la Nit a 5€, exclusivament per a joves de 12 a 25 anys. Les entrades s´han de recollir a taquilla el dia de l´espectacle de 19 a 21h. Es poden reservar les entrades al PIJ de Vilassar de Dalt fins al dijous a la tarda. Pots fer-t´he gratuïtament el carnet al PIJ La Fletxa.\nDissabte, 20 de gener - 2/4 de 6 tarda\nTaller obert per a joves a partir de 1r d'ESO


La mort de l'home de Vilafranca a Sant Just podria estar relacionada amb els atemptats\nEls Mossos investigant el vehicle abandonat davant del Walden a Sant Just Desvern\nLa principal hipòtesi ara és que l'home que conduïa el cotxe que es va saltar el control de la Diagonal fos l'autor de la massacre de Barcelona\nRedacció 20/08/2017 - 14.32 Actualitzat 09/09/2020 - 11.19\nEls Mossos no descarten ara un possible vincle entre el cas del cotxe que es va saltar un control a la Diagonal i els atacs a la Rambla i a Cambrils.\nPer primer cop, ja consideren una hipòtesi probable que l'home que conduïa el cotxe que es va saltar el control de la Diagonal fos l'autor de la massacre de Barcelona.\nDesprés de saltar-se el control, el cotxe, un Ford Focus blanc, va aparèixer ben aparcat a prop de l'edifici Walden, a Sant Just Desvern. A dins hi van trobar un home mort a ganivetades. Una de les hipòtesis amb què treballen els Mossos és que l'autor de la massacre hagués mort el conductor per fer servir el cotxe per fugir, però encara no en tenen la prova definitiva.\nEl major del Mossos, Josep Lluís Trapero, n'ha donat els detalls aquest diumenge en una roda de premsa al Palau de la Generalitat exclusivament per als mitjans estrangers.\n"Hem anat obtenint informació i ja situem clarament aquest vehicle on era abans dels fets, abans del control a la Diagonal i treballen per veure qui conduïa. Tenim alguns elements bastant consistents i en el moment que ho puguem vincular, ho direm."\nFalta saber com va fugir amb tanta facilitat el conductor. Si es confirma que l'autor de l'atemptat era qui conduïa el vehicle, l'home mort a ganivetades passaria a ser la quinzena víctima dels atemptats a Catalunya. Es tracta de Pau Pérez, de 34 anys i veí de Vilafranca. Segons la investigació policial, el "rigor mortis" que presentava quan es va descobrir el seu cos fa pensar que quan el cotxe es va saltar el control ja era mort.\nTrapero també ha explicat que estan estudiant el testimoni d'una persona que va veure algú que sortia corrents del vehicle que s'havia saltat el control.\nEl cos de Pau Pérez ja s'ha lliurat a la família.\nAtribueixen crims contra la humanitat a Bolsonaro per la gestió de la Covid


El prestigiós artista Antoni Tàpies elabora una obra original per a la Plataforma per la Llengua | Notícies | Plataforma per la Llengua\nEl prestigiós artista Antoni Tàpies elabora una obra original per a la Plataforma per la Llengua\nLa Plataforma per la Llengua va presentar públicament ahir al vespre l'obra original que el prestigiós artista Antoni Tàpies ha creat a benefici de l'organització. La presentació va tenir lloc a la seu de la Fundació Tàpies, al carrer Aragó, 255, de Barcelona.\nL'obra s'ha editat en forma de litografies de 51x41 centímetres amb una edició limitada i seriada que la Plataforma per la Llengua posarà a la venda properament. També s'han editat cartells de l'obra que també es vendran. Si esteu interessats en adquirir-ne una, podeu posar-vos en contacte amb nosaltres al telèfon 93 321 18 03 o bé escriure'ns un correu a info@plataforma-llengua.cat.\nEls socis tindran un descompte especial. La presentació va anar a càrrec dels escriptors Pere Gimferrer i Isabel Clara-Simó, aquesta membre del Consell Consultiu de la Plataforma per la Llengua.\nPere Gimferrer va descriure la litografia que Antoni Tàpies ha cedit a la Plataforma per la Llengua. L'escriptor es va remuntar a l'obra tapiana dels anys 70 en la qual el dibuix de les quatre barres ja era recorrent. Gimferrer també va parlar del pintor compromès amb entitats de la societat civil amb les quals ha col·laborat gratuïtament sovint.\nPer la seva banda, Isabel-Clara Simó va centrar la seva intervenció en les dificultats en què es troben els escriptors que escriuen en llengua catalana per tenir presència al món. Simó va comparar la situació d'aquests escriptors amb la que ha patit -i encara pateix- la dona durant segles, en què el 'tutelatge' -o no poder anar sol pel món- és un fet i un factor clau que no permet que la literatura catalana es desenvolupi en llibertat. L'escriptora va lloar el gest d'Antoni Tàpies de fer una litografia per encàrrec de la Plataforma per la Llengua. L'acte es va cloure amb una actuació de cantaires de diverses corals dels Lluïsos de Gràcia.


Can Gasparó compta amb sis habitacions dobles i una habitació familiar, totes exteriors, amb bany complet amb dutxa i assecador de cabell, matalassos de gamma alta, calefacció per radiadors de ferro i televisor. Wi-Fi a les zones comunes.\nLes habitacions de l'hotel es distribueixen en 3 plantes i estan construïdes i decorades amb pedra, fusta i tocs de ferro forjat obra de l'artista local (J. Hubach). A més, totes estan lliures d'alteracions tel·lúriques i electromagnètiques, la qual cosa afavoreix el descans i la salut.\nEls noms de les habitacions corresponen a escriptors per a qui la natura ha format part important de la seva obra: Wordsworth, RW Emerson, WS Maugham, F. de Chateubriand, G. White, Hemingway i HD Thoreau. Cada habitació disposa d'un breu document explicatiu sobre l'escriptor que li dóna el nom.\nEn cap de les nostres instal·lacions s'accepten animals de companyia.\nHabitació amb dos llits individuals. Finestra orientada a sud-oest, Situada a la primera planta. Si es desitja, es pot comunicar amb la White (ideal per a una parella amb dos fills, que vulguin estar junts i a el mateix temps tenir intimitat).\nProjecte web en col·laboració amb ENSO Hospitality


Quaderns d'Història de Lloret: Club Marina Casinet i Club Nàutic Lloret: 60 anys d'història\nClub Marina Casinet i Club Nàutic Lloret: 60 anys d'història\nA quest any es compleixen 60 anys de dues entitats lloretenques: Club Marina Casinet, veritable bressol d'esdeveniments culturals que han posat, en moltes ocasions, la historia de Lloret a l'abast de tothom; i el Club Nàutic Lloret, referent en els esports nàutics de la Costa Brava que encara mantenen el dinamisme i l'empenta que varen donar els seus fundadors.\nL'11 de desembre de 1858 el governador de Girona va aprovar els estatuts de la societat recreativa que portava com a nom “Casino Lloretense”. Vuit anys després, l’entitat desapareix i torna el mateix any 1866 com a “Casino Industrial”. Cal tenir present que si bé l’entitat “Casino Lloretense” creada l’any 1858 fou continuada pel “Casino Industrial”; més tard, una altra entitat anomenada “Círculo Lloretense” que s’havia fundat l’any 1885, va canviar el seu nom cap a l’any 1930 i va passar a anomenar-se “Casino Lloretense”, però sense que hi hagi cap mena de continuïtat entre ambdues entitats que portaven el mateix nom de “Casino Lloretense”. El “Casino Industrial” estava situat al passeig del Mar i ocupava la planta baixa i el pis d’un senyorial immoble de la família Llobet. Amb el temps, hi hauria una segregació i el Casino Industrial pròpiament dit (o Casino de baix) quedaria instal•lat a la planta baixa, i en el primer pis hi hauria el “Casino dels senyors” o “Casino de dalt”. El nom oficial d’aquest segon era de “Circulo Lloretense”.\nEls casinos tenien cura d’organitzar festes i balls. El Casino creava una mena de comissions de joves per organitzar els balls i, sobretot, els envelats. Així es parlava de “La Juventud Lloretense” o de “La Unión Lloretense”.\nA finals de 1943, els germans Llobet, propietaris de l’immoble, el venen a la família Clua i aquesta el reclama. Després del plet corresponent, el Casino ha de marxar, i una colla d’afiliats contraris a l’extinció compren un local pròxim i creen l’anomenat “Casinet” o Club Marina (1955) (1)\nA partir de 1987, i aprofitant les reformes dels estatuts, l'associació passa a dir-se Casinet i en començarà a realitzar tot un seguit d'activitats culturals i socials que varen permetre sortir de l'apaivagament en que havia caigut el club. A més, se'n convertí en editor i porta editats 27 títols.\nL'1 d'abril de 1955, el Club Nàutic Lloret de Mar, va ser constituït oficialment amb l'aprovació dels seus estatuts per la, llavors anomenada, Federació Nacional de Clubs Nàutics. Tot i això , l'entitat existia des de molt abans com una agrupació d'amics de lo navegació i regatistes que s'agrupaven en els Banys Ventura. Amb la col•laboració i l'ajuda incondicional del molt recordat Ventura(2), és varen organitzar les primeres regates oficials a Lloret allà pel 1942.\nEl Club va ser inscrit en lo Direcció General de l'Esport de la Generalitat de Catalunya el dia 29 de Gener de 1982. El Club Nàutic de Lloret va ser el primer Club sense port de tota Espanya. La Federación Nacional de Clubs Nauticos, només admetia als que tenien instal•lacions esportives a l'interior dels ports. Al fer la instància, algú de Madrid va pensar que una població com Lloret no podia existir sense port i van aprovar els estatuts.\nDesprés de l'obtenció de l'autorització per la seva fundació aconseguida per Roc Romero (3 ), el club va tenir Lluís Llobet com el primer deIs presidents de l' entitat. Anys més tard (1974), en el si del Club Nàutic va néixer l' escola de vela. Des d' aleshores han sortit de l’entitat atletes rellevants, com Jordi Bejar, Jordi Blanch, Miquel Colomer, Paco Llobet i Helen Montilla entre altres.\n(1)DOMÈNECH MONER, Joan. Lloret de Mar. Diputació de Girona/ Caixa de Girona. Girona. 1992. p. 54 i ss.\n(2) Bonaventura Llibre i Costas, també conegut como l'Avi Rata o en Ventura, obrí el 1931 els Banys Ventura, un conjunt de serveis de platja amb casetes i vestuaris de bany. Als anys 40, s'instal·là una pista de ball i, juntament amb les primeres embarcacions esportives a vela, arribaria a ser l'embrió de l'entitat nàutica lloretenca. També en seria un referent de lleure i cultura per al jovent de les dècades del 40 als 60.\n(3) Roque Romero Sainz (1911-1986) , navarrès d'origen i resident a Barcelona, va ser un mecenes esportiu, impulsor de l'equip de beisbol de Els Pops de Lloret, creat dos anys abans.\nDOMÈNECH MONER, Joan: Cinquanta anys del Club Marina "el Casinet" i els seus antecedents.Club Marina Casinet de Lloret de Mar, 2006 (Santa Coloma de Farners : Cantalozella)\nSOLER MASANA Cristina (ed.): 50 anys del Club Nàutic de Lloret de Mar. Lloret de Mar : Club Nàutic Lloret de Mar, 2005


Convertir l’Hospital Provincial de Castelló en un centre sanitari de referència en l’àmbit nacional i impulsar un nou institut d’investigació són dos de les claus que ha defensat el president de la Diputació, José Martí, després de celebrar la sessió ordinària del Patronat de la Fundació de la Comunitat Valenciana Hospital Provincial de Castelló, en el qual s’ha aprovat per unanimitat el Pla Estratègic 2020-2023.\nJosé Martí, davant els patrons presents, ha valorat “l’inici hui d’un projecte sens dubte il·lusionant, perquè establim les bases per a posar en marxa un nou institut d’investigació i formació biomèdica que reforçarà el treball sanitari que es realitza en un Hospital Provincial que ja és una referència en els tractaments oncològics, oftalmològics i de salut mental”.\nMartí, president de la Fundació Hospital Provincial de Castelló, no ha dubtat a qualificar d'”històrica” la reunió “perquè s’ha presentat el que ha de ser un gran projecte per a la província, que no és un altre que un institut d’investigació sanitària que es portarà avant a l’Hospital Provincial de Castelló”.\nEl president de la Diputació assegura que “estem davant una actuació il·lusionant, que dona sentit a la vocació de sentit públic de les institucions perquè, com ha comentat algun dels patrons, “la qual cosa en el seu moment va significar la Universitat Jaume I per a Castelló, pot suposar el mateix amb el qual hui comencem”.\nSobre este tema, ressalta que el futur institut d’investigació biomèdica “té més significació en l’actual context d’emergència sanitària per la Covid-19”, encara que recorda que “és un projecte que ja s’estava forjant estos mesos i que implicarà altres institucions com la Conselleria de Sanitat i a l’UJI, a més de la necessària col·laboració dels patrons”. José Martí reconeix que el camí no serà ràpid, però “la Diputació estarà ací donant suport a la investigació sanitària”.\nFerrer ha destacat a més l’impacte que ja està generant el projecte del nou institut, “perquè hi ha molt d’investigador de Castelló que treballa fora i ja s’ha interessat en este projecte, per la qual cosa fins i tot podríem recuperar talent que s’ha anat a treballar fora”. Per al director general de la Fundació, “és important també veure la unanimitat de tots els patrons, que representen als pobles, institucions sanitàries i sectors empresarials, per a poder desenvolupar un projecte molt important per a Castelló”.


EL SEGELL | Associació Catalana de Capitans de la Marina Mercant\nSant Valentí i el whisky\nPer a moltes persones, com els entusiastes responsables comercials del Corte Inglés, sense anar més lluny, Sant Valentí és el dia en què els enamorats han de donar, inexcusablement, proves materials del seu amor en forma de regals.\nPer a unes altres, sobretot a Catalunya, el dia de materialitzar el sentiment amorós, aquesta vegada feliçment centrat en una rosa i un llibre, no és Sant Valentí, és Sant Jordi.\nPerò la meva amiga Montse em va fer notar que, per a un selecte grup, Sant Valentí és el dia de “la llei seca”, sorprenent però molt real!\nEfectivament, el 14 de febrer de 1929, la banda del sud de Chicago dirigida per Alfonso Capone (gestionada diríem ara) va destrossar a la banda del nord (la dels irlandesos) executant a set dels seus membres en la part posterior d'un garatge.\nLa llei seca, la prohibició de fabricar i comercialitzar begudes amb més de 0,5% d'alcohol, es va establir als EUA en 1919 i va estar en vigor durant 14 anys, període en què les màfies es van desenvolupar tant que es van convertir en un superpoder, un estat dins de l'estat. Les van impulsar joves amb molta “iniciativa”. Al Capone acabava de complir trenta anys el dia de la massacre i el seu rival Bugs Moran tenia trenta-quatre. La imatge del gàngster americà, amb barret calat, americana amb les solapes aixecades i la metralleta Thompson (la del tambor) destrossant un automòbil ocupat per les seves víctimes, forma part inesborrable de l'imaginari de diverses generacions. Tot en blanc i negre i amb una ampolla de whisky com a rerefons permanent.\nAls que sortíem de les llavors EON, ara dites facultats de naúticas, per a iniciar les pràctiques embarcant com a agregats ens sorprenia, agradablement, la institució del segell o entrepot, aquella petita cambra que es precintava en arribar a port i que contenia els productes “estancats” a nivell fiscal. Bàsicament es tractava de tabac i begudes alcohòliques lliures d'impostos, que estaven destinades al consum intern de la tripulació i, molt important, a obsequis de cortesia per a les autoritats locals que regularment accedien a bord, per a emplenar els requisits legals (duana, sanitat, policia…) que eren pertinents.\nPer a un estudiant, que generalment venia d'una economia precària, el tenir accés al tabac ros americà i al whisky, a un preu baixíssim, era un regal d'iniciació social novedosísimo. Perquè era tota una novetat quan en la teva cabina, escrivint la següent carta a les persones estimades, alçaves la vista i al costat dels tres llibres que t'acompanyaven, et topaves amb el cartó de Marlboro, el cartó de Coronas, (recordem que en aquell temps el tabac no matava) i, en l'extrem del prestatge sòlida, vertical, inquebrantable -com es deia llavors- una ampolla de whisky escocès.\nNotaves que aquell conjunt era tota una declaració visual de que ja havies arribat al món dels adults i et feia sentir com aquell H.Bogart, en un buit i fosc Rick’s Cafè, externament sol però, interiorment, molt acompanyat de mil pensaments i emocions.\nHe comprat, per primera vegada en molts anys, una ampolla de Chivas, l'obriré demà, Sant Valentí, dia de la llei seca. Gràcies Montse.


Aprovat el Pla d'Usos del Firal - Ràdio Olot\nAprovat el Pla d'Usos del Firal\nAprovat per unanimitat i de manera definitiva el Pla d’Usos del Firal d’Olot. Ha tirat endavant respectant el text inicial però incorporant la Cavalcada Reial com una excepció. La resta d’al·legacions presentades per diferents entitats s’han desestimat, tal i com els va avançar Ràdio Olot. El Ple del consistori creu que la ciutat té llocs alternatius i que els veïns del Firal ha en tenen prou amb l’enrenou de les Festes del Tura.\nEl Firal d’Olot (Jordi Altesa)\nA grans línies, es demanava aixecar la prohibició de cuinar-hi i que almenys hi hagués una festa que acabés a les cinc de la matinada un cop per trimestre. Segons el regidor de participació ciutadana, Josep Ferrés, aquestes al·legacions s’oposen totalment al model que volen pel centre. Considera que el barri antic no pot ser el centre de totes les festes.\nPel Partit dels Socialistes de Catalunya, el pla que s’ha aprovat és “correcte i coherent”. La regidora Mercè Traveria ha considerat que no tot es “pot fer al mateix lloc” i creu que, en cas de dubte, ha de pesar més l’opinió dels veïns.\nPlataforma per Catalunya creu que les al·legacions van en la línia d’un model que “genera fums i brutícia”. Segons Ignasi Mulleras, el portaveu del partit, aquest no va en la línia que busquen.\n“La ciutat ofereix alternatives al Firal”. Aquest és també el missatge que dóna Esquerra Republicana de Catalunya. El seu portaveu, Pere Gómez, ha argumentat que els veïns del Firal ja “tenen prou càrrega” amb el que suposen les Festes del Tura.\nEl Partit Popular de Catalunya també ha aprovat el pla rebutjant-ne les al·legacions. Tot i mostrar-se disposat a buscar un consens amb les entitats, Júlia Sala creu que s’ha de ser respectuós amb el descans dels veïns.\nAl final doncs les al·legacions, amb l’excepció de la dels Catòlics per la Cavalcada, s’han acabat desestimant. Aquestes entitats que han vist rebutjades les seves propostes ho interpreten com “la mort del Firal”.


El pintor poeta de la llum | Quadern | EL PAÍS\nESPAI D'ART / JUAN OLIVARES\nEl pintor poeta de la llum\nL'artista ha aconseguit tindre una marca pròpia en el territori tan exigent de l’abstracció\nValència 1 OCT 2014 - 17:48\tCEST\n"La meua pintura naix dels estímuls quotidians", diu Juan Olivares. Jesús Ciscar\nJuan Olivares (Catarroja, 1973) té un aspecte atlètic i juvenil. Des del primer moment es manifesta pròxim, enriolat, sol·lícit. Mai unes mans d’un pintor havien estat tan netes, ni amb un aspecte tan pulcre. Acostumat als pintors malcarats i ferrenys, alguns amb males puces, Olivares és un bàlsam. Pense que és el model de gendre perfecte: senzill i important, atent i amb futur prometedor. Me’l va presentar fa uns anys Nelo Vinuesa, un altre bon pintor catarrogí (el patriarca de tots ells és Josep Sanleón: “és collonut, Sanleón, ens ajuda molt, i ho fa de cor”, em diu Olivares), i des d’aleshores, des d’aquella presentació, hem mantingut un contacte tan cordial com fructífer. Olivares és un perfeccionista en tot el que fa, i en això inclou les relacions humanes. I aquest desig de no deixar res a l’atzar també es projecta en el seu taller, al barri de les Barraques de Catarroja: aquell antic sequer d’arròs ha estat transformat en un estudi agradabilíssim, tranquil i silenciós, apte per a la faena i la reflexió, procliu, com diu un crític, per a “l’abstracció lírica”.\nLi pregunte què és això, de l’abstracció lírica, si la sabria definir. “Kandisnki va ser el pioner en aquest tipus d’art. Remet a un estímul oníric, a un contingut poètic que es trasllada a la pintura. Per exemple, la meua sèrie “Els músculs dels núvols” és el resultat d’un poema de Leonard Cohen”. I m’assenyala un quadre amb uns tarongers cridaners, sobre els quals s’entortolliguen pinzellades ondulants, que creen diversos estrats. Vull saber si alguna vegada ha fet figuració i em diu que no, que tan sols quan estudiava Belles Arts. “Aquests quadres de paisatges els tenen els amics i la família. Els vaig regalar tots, i pense que és un error…, ara em vindrien molt bé!”. M’hauria agradat molt veure’ls, però per més que busca no troba cap fotografia. Sempre és interessant i il·luminadora aquesta metamorfosi de l’artista figuratiu i iniciàtic creador abstracte. “Jo necessite la realitat per a crear. La meua pintura naix dels estímuls quotidians: una llum de neó que parpelleja, un pas de vianants, una lona verda d’una bastida, el pas fulgurant d’un cotxe… Tot deixa rastre, tot deixa una impressió visual. Cal educar l’ull i tindre’l molt despert”.\nEl que és indubtable és que Juan Olivares ha aconseguit tindre una marca pròpia, i això conreant el territori tan exigent de l’abstracció. Les seues obres tenen aquests moviments ondulatoris, els dolls de color, verds, blaus, grocs i negres. I blancs: el blanc irromp en moltes obres, com una mena d’estel, o de bromera que solca la superfície i hi deixa un rastre (“blanc de foc”, escriu Ramon Guillem, en un poema inspirat en una de les seues obres). És això, aquesta especial facilitat per a combinar els colors i dotar-los de moviment, com una mena de fluid viscós que llisca sobre una superfície, el que resulta tan admirable del seu treball. Juan Olivares té un nom reconegut a les fires d’art, viu exclusivament de la seua faena i sense haver canviat gaire el seu art. Evidentment, la seua pintura té bona acollida pels galeristes, pel seu esclat de colors, però sempre s’ha mantingut fidel a la seua mirada. A més a més, al darrere sempre hi ha l’experimentació, com ara unes catifes que fa actualment, basant-se en els seus dissenys i que han tingut molt bona acollida.\nL'antic sequer d’arròs ha estat transformat en un estudi agradabilíssim. Jesús Císcar\nLi pregunte si alguna vegada pinta la gent que estima, com ara la seua dona i la seua filla, encara que siga una pintura domèstica i íntima. Em diu que no, però que els té molt presents, i que són els estímuls els que hi ha reflectits. Els colors de la vida: “Per exemple, la meua filla menjant prunes: vaig intentar fixar el color morat i tan especial d’aquesta fruita”. I afig: “Fa tres anys, va morir mon pare i allò va moure una investigació sobre el color negre que finalment va acabar en una sèrie”. M’ensenya algunes obres i m’agraden molt: contenen el gest tan expressiu de l’artista i, al mateix temps, una sobrietat, una contenció, que en molts aspectes reforcen la seua pinzellada. De vegades, l’excés de color d’alguna de les seues obres pot ser enlluernador, i un gra massa. En canvi, la gamma de negres i grisos conté tot el seu llenguatge i, a més a més, projecta una sòbria elegància.\nI, tanmateix, és conscient que potser cal arriscar més. Parlem del perill de l’abstracció (per més lírica que siga) i de com allò pot conduir a una via morta. Hi convé i diu: “De vegades pot ser un carreró sense eixida”. Ix en la conversa el nom de Ximo Michavila, i com la seua investigació amb l’abstracció geomètrica es va esgotar a poc a poc, fet que va provocar en el pintor una crisi important, que va superar quan va iniciar la seua famosa i bella sèrie del llac, el seu immortal treball sobre l’Albufera. “Abans, quan m’acostava a una referència concreta, m’aturava… Evitava els títols massa orientatius, les indicacions explícites, per no semblar massa local… Els pintors anem carregats de prejudicis! Semblem filòsofs de l’estètica! Però la veritat és que una pintura que sols té tècnica no és prou, ha de tindre contingut”.\nS’atura un moment, dubta. Però per fi s’anima: “Tinc al cap un projecte que m’abelleix molt. Fa temps que li pegue voltes… Que prenc notes, que faig apunts. M’agradaria traslladar al llenç els colors de les plomes dels ànecs de l’Albufera”. Trau un quadern de tapes negres i l’obri: hi ha una ploma de collverd, amb anotacions de l’artista sobre els seus colors. És com un treball naturalístic, com una mena de quadern de camp. Cada plana té una ploma, amb indicacions i apunts dels colors. “Mira els reflexos d’aquesta ploma! Açò sí que és abstracció lírica! Açò és pintura! Si aconseguira plasmar aquests colors…”. Analitza allò i, per un moment, intente acompanyar la seua mirada, aprofundir en la seua percepció d’artista. Cada ploma és una obra d’art, sorprenent i infinita. Podries estar molt de temps mirant-les sense cansar-te… “El problema radica en el fet que allò que jo puga fer tinga més interés que la ploma!”, diu rient. I, en efecte, vet ací el repte, superar la naturalesa, copsar els seus misteris i millorar-la. “Hi ha tanta bellesa, tanta complexitat, tants matisos en una ploma de collverd o de sivert! Sí, açò sí que és abstracció poètica… I si ho aconseguira, quin homenatge a la meua terra!”.\n"Una pintura que sols té tècnica no és prou, ha de tindre contingut”, comenta l'artista. Jesús Císcar\nJesús Císcar li fa unes fotografies al costat d’un dels seus quadres més poderosos. Jo mire el terra, tot tacat de pintura, rastres d’obres desaparegudes, venudes, que formaran ara part de col·leccions gojoses. Li dic que aquest terra també és, en certa manera, una obra abstracta i hi convé. És una mena de palimpsest, de capes i capes d’obres a les quals ha perdut el rastre. Allí queda un tros de la memòria, un bocí de l’impuls poètic. Sobre una tauleta hi ha un poemari de Ramon Guillem, titulat La set intacta. M’agrada el títol, perquè, en efecte, el vertader artista, el vertader creador, manté sempre igual de viu el deler de dir, el desig de transcendir, l’impuls trasbalsador. Passen els anys, envelleix, però la set per fer i saber es manté intacta. Òbric el llibre i llig la dedicatòria: “A Juan Olivares, poeta que pinta la llum”. Em sembla una idea interessant per a titular aquesta entrevista, i li la manlleve. Estic segur que l’amic Ramon Guillem em sabrà disculpar.


La Tana Di Fragolo San Casciano in Val di Pesa Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nVeure tots els 132 allotjaments a San Casciano in Val di Pesa.\nLa Tana Di FragoloVia Pergolato 4I, San Casciano in Val di Pesa, San Casciano in Val di Pesa, Itàlia, 50026 - Veure al mapaExcepcional9,3Basada en39comentarisLa Tana Di FragoloVeure més fotos"Tonina was an excellent host. The place looks way better the..."AlanMexicoVeure més fotosVeure totes les 27 fotosMolt bona ubicació 8,6Veure al mapa8,6UbicacióParticularitats que li encantaranaire condicionat\nSobre l'allotjamentDescripcióTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, La Tana Di Fragolo és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten San Casciano in Val di Pesa. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Aprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de San Casciano in Val di Pesa. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha magatzem d'equipatge, aparcament de cotxes, instal.lacions de barbacoa. L'ambient de La Tana Di Fragolo es reflexa en cada habitació. aire condicionat, calefacció, escriptori, aparell de televisió, reproductor de DVD/CD són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de La Tana Di Fragolo la base perfecta per a gaudir de la seva estada a San Casciano in Val di Pesa.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaire condicionatcalefacciómosquiterarticles de tocadorempolles d'aigua de cortesiaplat de dutxaassecador de cabellescriptori Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal que informeu el La Tana Di Fragolo de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


Rosa Mary: Les xifres d'ocupació auguren una Diada massiva: 400.000 inscrits\nel Pla de l'Estany (a la Gran Via); als trams 9 i 10 que corresponen a les comarques del Bages, Moianès, Berguedà i Solsonès (als carrers Diputació i Consell de Cent), i els trams 11, 22, 23 i 26 que corresponen a les comarques del Vallès Occidental, el Vallès Oriental, el Maresme i el Baix Llobregat (a la Gran Via).\nDilluns, a més, hi ha 11 trams més quasi plens, segons es desprèn del mapa en línia de l'Assemblea.\nLa xifra contrasta amb el fet que dissabte hi havia els primers quatre trams plens, i que el nombre dels quasi plens no superava els 10. A hores d'ara ja no queda cap tram amb ocupació mitjana, al centre del recorregut, i n'hi ha 3 més amb ocupació alta.\nEls trams més plens són precisament els que formen l'estrella allà on es trobarà situada la capçalera de la marxa (aquest any sense polítics a l'habitual zona vip). També comença a estar notablement ple l'altre extrem de la manifestació, a la dreta de l'Eixample.\nA més a més, segons va informar diumenge la presidenta de l'ANC, Elisenda Paluzie, l'entitat ha venut més de 250.000 samarretes i ja ha contractat 1.200 autobusos.\nLa manifestació, que començarà a les 17.14 h, tindrà com a punt central la plaça Espanya, lloc on confluiran els carrers Paral·lel, Creu Coberta, Tarragona, Maria Cristina i Gran Via.\nPublicado por Rosa Mary Etiquetas: #ActiveuLaDUIJa , #RepúblicaCatalana , 11s2019 , Diada , Mes independentistes Inscrits , ocupació , POLITICA en 19:17:00


Torà on-line :Festa del Panellet 2018\nFesta del Panellet 2018\n<< Tornar dilluns 2 abril 2018 Calonge de Segarra Autor: editor\nAutor: aj calonge\nEl proper dilluns de Pasqua, 2 d’abril, se celebrarà la Festa del Panellet a Santa Fe de Calonge de Segarra.\nEls actes començaran a 2/4 de 10 del matí amb l’esmorzar 'Tarifa Plana', que consisteix en: botifarra, cansalada i arengades a la brasa, pa, vi i aigua sense límit, fins que s’acabi, per només 3 euros. La manera de cuinar l’esmorzar anirà a càrrec de cadascú. A l’esmorzar també es podrà degustar el cigronet de l’Alta Anoia, col·laboració de l’Associació per al Desenvolupament de l’Alta Anoia\nA les 10 del matí s’obrirà la fira de diversos productes i serveis de la zona.\nA 2/4 de 12 del matí hi haurà la celebració de l’Eucaristia a l’església de Santa Fe de Calonge, acompanyada per la coral de Sant Martí Sesgueioles. Al finalitzar tindrà lloc la benedicció i el repartiment del panellet, enguany amb la col·laboració en el repartiment del panellet de les cases de Ca l’Oliva i Ca l’Espinac.\nA les 12 del migdia, tallers i l’espectacle de circ, a càrrec de la companyia Tot Circ\nCom a novetat, aquest any es farà una trobada de pianistes de l’Alta Segarra i l’Alta Anoia. Hi haurà un piano de cua a la disposició dels pianistes que desitgin participar-hi (inscripcions a l’Ajuntament fins al 28 de març). Us animem a què vingueu a tocar el piano!


Bio Bauernhof Brandgut Muhlbach Àustria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nBio Bauernhof Brandgut\nVeure tots els 74 allotjaments a Muhlbach.\nMuhlbach 401, Brandgut, Muhlbach, Muhlbach, Àustria, 5505 - Veure al mapa\nXalet amb Vista sobre la Muntanya (Chalet with Mountain View)\nMés informació sobre Bio Bauernhof Brandgut\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Muhlbach, Bio Bauernhof Brandgut és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Bio Bauernhof Brandgut asseguren una estada plaentera als seus clients. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nL'ambient de Bio Bauernhof Brandgut es reflexa en cada habitació. calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Bio Bauernhof Brandgut és una elecció inteligents per a viatgers a Muhlbach, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nCal que informeu el Bio Bauernhof Brandgut de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nTots els tipus de viatgers (3)Viatgers en solitari (2)Famílies amb infants petits (1)Famílies amb infants grans (1)Grups (1)


Va ser conseller insular del Consell de Mallorca i diputat al Parlament de les Illes Balears\n2 min. Palma 22/05/2020 11:31\nL'històric dirigent del PSIB-PSOE Andreu Crespí ha mort aquest divendres, segons ha informat el partit en un comunicat. Crespí va ser director provincial d'Educació i Ciència de les Illes Balears des de l'any 1983 fins al 1995 i va ser secretari general del PSIB-PSOE entre els anys 1997 i 2000. A més, va ser diputat al Parlament del 1995 al 2003 i vicepresident segon entre el 1995 i el 1999. Des del 1995 fins al 2007 va ser conseller insular del Consell de Mallorca.\nLa presidenta del Govern de les Illes Balears, Francina Armengol, ha lamentat també profundament la pèrdua de Crespí, qui ha definit com "una persona estimada per tots, un gran company i un gran socialista", segons ha informat l'agència Efe.\nA través de les xarxes socials, la presidenta del Consell de Mallorca, Catalina Cladera, ha mostrat el seu condol a la seva família i amics i ha assegurat que el Partit Socialista de Mallorca "ha perdut un referent polític i del món educatiu, una persona amb una gran sensibilitat social".


El Mestalla celebra la seua marxa amb la primera victòria (2-1) - Blanquinegres.com | Blanquinegres.com\nBlanquinegres , 14 Gener, 2017\nEl Mestalla celebra la seua marxa amb la primera victòria (2-1)\nEl fútbol tornava al Puchades per al primer encontre del nou any entre els de Curro Torres i el filial perico. Donades les urgències del primer equip i les bones actuacions de Soler, Lato i Mir quedava vore com es reconstruïa el Mestalla.\nPoc de temps va fer falta per comprovar que les coses poc o molt poc han canviat dins d’eixe equip. El de sempre, obria el marcador als primers minuts de partit. El davanter canari, Aridai signava l’estrena golejadora a este 2017. Tot i el gol que provocava les il·lusions de la grada el Mestalla es deixava portar i l’Espanyol, a poc a poc, controlava l’encontre al seu gust i pressionava una i altra volta sobre l’àrea de Sivera. La mala fortuna dels perícia cara a porta va ser l’única cosa que va salvar al filial valencianista de recollir algun pilota del fons de la xarxa.\nPassada la mitja hora de partit els de Curro Torres reaccionaven a partir de la pilota parada avisant la possibilitat d’ampliar diferències al marcador. Finalment, el Mestalla salvava la papereta al finalitzar la primera meitat amb el llaurer avantatge del gol tempraner d’Aridai (1-0).\nIniciada la segona meitat, el ritme de perill prolongat per l’Espanyol desapareixia i la igualtat s’apoderava de l’encontre mentres el marcador no patia cap variació.\nPer tal de moure l’arbre i buscar el gol de la tranquilitat, el tècnic del VCF Mestalla movia la banqueta retirant a l’autor del primer i únic, fins al moment, gol de la gelada vesprada. La tendència es trencava amb el gol de Nacho Vidal que naixia d’una preciosa cabalcada, del hui lateral esquerre blanquinegre, que ell mateixa s’encarregava de finalitzar el mateix Vidal que es recolzava sobre Jordi Sánchez per al gol.\nPareixia que tot quedava vist per a la sentencia tot i quedar per davant quinze minuts però l’Espanyol s’encarregava, esta volta amb major fortuna, de posar emoció a l’encontre signant el dos a ú.\nPer afrontar el tram final de partit Curro Torres començava a cimentar la defensa donant entrada a Diego Caballo qui regressava després d’haver superat una greu lesió. La cosa no va anar a més i marcador del Puchades no va moure’s més certificat la primera victòria del 2017 per al Mestalla davant la seua gent per dos gols a ú.


Un lladre agredeix dos policies quan el detenen\nUn lladre agredeix dos policies quan el detenen a Girona\nL'arrestat portava a sobre cinc telèfons mòbils que ara la Policia Municipal haurà de determinar la seva procedència\nDos policies resulten ferits durant una detenció a Girona. Un home va agredir dos agents de la Policia Municipal quan l'anaven a detenir ahir a la tarda, 4 de juny, davant l'escola Vedruna. L'individu havia entrat a robar en diversos establiments de la zona i un dels locals va avisar la policia.\nDiversos agents van anar a la recerca de l'home de seguida, ja que la comissaria està a escassos metres del lloc dels fets. L'individu hauria entrat en diversos establiments del carrer Pare Clatet i va ser enxampat just en sortir d'un establiment de roba del carrer Juli Garreta, d'on no es va endur res, segons informa 'Diari de Girona'.\nVa ferir dos agents quan l'estaven identificant\nEn el moment en què els agents van aconseguir atrapar el lladre, quan sortia d'una botiga de roba, l'home va oposar molta resistència i va ferir dos agents quan l'estaven identificant. L'arrestat portava a sobre cinc telèfons mòbils que ara la Policia Municipal haurà de determinar la seva procedència.\nEls fets van passar davant d'una de les entrades de l'escola Vedruna, on alumnes i pares que es trobaven a l'entrada del centre van poder seguir el moment de la detenció des de l'altra vorera. Dues ambulàncies van atendre els dos agents ferits al lloc dels fets mentre altres agents s'enduien l'arrestat.\nEs presenta a l'examen de conduir en el lloc d'una altra persona a Girona\nMor un home de 82 anys en una platja de Sitges\nAQUESTA MATINADA: Cremen diversos vehicles en un incendi a Sabadell\nAlarmants novetats sobre el «terrorista» que va semblar el pànic a la Rambla de BCN\nGirona Agressió Detingut Policia Local


Els dimarts... sortim: February 2016\nEn la sortida d’aquest dimarts hem anat a conèixer l’església de Sant Miquel de Sorerols a la comarca d’Osona, l’ermita és troba entre Tavertet i Santa Maria de Corcó.\nHem pres la decisió d’anar-hi per Olot, Les Presses, Sant Esteve d’en Bas, coll de Condreu i Cantonigros. Aquí hem agafat una pista que ens ha deixat a l’encreuament de la carretera de Tavertet a Santa Maria de Corcó, km. 4,5 hi a on havíem de deixar el cotxe per començar l’excursió.\nArribats al km 4,5 hem vist que podíem seguir amb el cotxe fins a Treserra un petit veïnat amb tres o quatre masies on hi ha un pedró de pedra molt treballat.\nAquí hem deixat el cotxe i hem començat a caminar, el camí no presenta cap dificultat ample i sense apreciables desnivells, de fet una pista apta per a un cotxe com el nostre. Però del que es tractava era de caminar fins a Sant Miquel i gaudir del paisatge, de la natura i d’un dia clar de primavera.\nEn mitja hora hem arribat a Can Subirana, malgrat que de l’indret se’n diu Sobiranes, havíem llegit que en aquesta masia es podia demanar la clau de l’ermita, cosa que hem fet desprès d’escoltar un reguitzell de gossos que ens donaven la benvinguda alhora que la persona de la masia sap que té visites.\nUna persona molt amable ens ha atès i ens ha deixat la clau de l’església sense deixar cap penyora. “Feu cara de ser bona gent” ens ha dit.\nEn mitja hora més hem arribat a l’ermita que queda aixecada dalt d’un petit turó, molt a prop, quasi a tocar d’una altra petita masia.\nHem pogut veure ben aviat que l’ermita estava molt ben restaurada, el fet de poder-la visitar per dins ens ha plagut molt. Està tota la pedra neta i tot ben conservat. hem vist que feia poc s’hi havia incorporat una altra campana. Adossat a l’ermita hi ha un petit cementiri amb dues làpides. Al tornar la clau hem sabut que eren el pare i la mare de l’ home que ens l’ha deixada.\nArribem a Sobiranes\nL’església de sant Miquel, esmentada al s. XI, va ser substituïda per una altra que Berenguer Sunifred de Lluçà, bisbe de Vic, va consagrar l’any 1091. La despoblació del segle XIV va provocar que passés a ser sufragània de Sant Cristòfol de Tavertet. L’any 1956 va ser restaurada amb l’ajut de la Diputació de Barcelona.\nL’església és de nau única, capçada a l’est per un absis semicircular. L’absis és decorat per un fris d’arcuacions cegues que queden dividides en sèries de tres entre lesenes; té, també tres finestres de doble esqueixada. La mateixa ornamentació es repeteix als costats longitudinals de la nau, però només en el sector proper a l’absis.\nA la façana de l’oest s’alça un campanar de cadireta amb dues campanes que té la coberta feta de lloses. Al sud hi ha dues finestres de doble esqueixada i la porta, que és ressaltada per una arquivolta feta amb dues filades de pedra i conserva la bonica ferramenta, restaurada, ja que només les dues peces de la part superior son originals. La nau és coberta per una volta de canó feta amb pedres col·locades a plec llibre i reforçada mitjançant tres arcs torals. El presbiteri, una mica aixecat respecte al nivell de la nau, conserva un paviment de lloses i cairons. El gruix dels murs i el fet la que la nau estigui desviada fan pensar que l’església va ser construïda en dues fases, totes dues, però, dins de la segona meitat del s. XII.\nAl Museu Episcopal de Vic se’n conserva un bonic encenser d’aram repussat i esmaltat del s. XIII.\nUn cop fetes les fotografies de dins i de fora hem refet el camí. Hem passat per davant del puig on hi ha el castell de Sorerols, del que en queden escasses restes, amb un accés dificultós degut a la espessa vegetació.\nBen aviat hem arribat a Can Subirana on els gossos han tornat a fer el cerimonial de cridar i avisar l’amo. Hem tornat la clau i hem sabut que la persona que ens ha atès era el Sr. Subirana, que tenia un fill que vol continuar seguint a la masia. Hem vist que en el dintell de la porta de la masia posa 1407, però ens ha dit que té documents del segle XIII i que l’església de Sant Miquel és original del segle XI i fou consagrada l’any 1095.\nAbans de marxar li hem demanat si coneixia un lloc a prop per dinar, ens ha recomanat L’Hostal Collsacabra a Santa Maria de Corcó, conegut també per L’Esquirol.\nEns hem acomiadat tot agraint la seva gentilesa i les seves explicacions. Estem convençuts que tant de la restauració de l’ermita, com l’església tan polida, com l’indret acollidor el Sr. Subirana n’ha sigut art i part.\nHem refet el camí fins on teníem el cotxe i seguint les instruccions del Sr. Subirana ens hem arribat al Hostal Collsacabra a dins de L’Esquirol on hem fet la cloenda de la matinal.\nUn menú a un bon preu, amb tres plats, pa vi i postres ens ha complert satisfactòriament les expectatives del lloc.\nposted by arseni-carme | 3:12 AM | 0 comments\nAquest dimarts hem pujat a Sant Julià de Torts, a conèixer una església pre-romànica que es troba al terme municipal de la Jonquera a la serralada de l’Albera.\nPer arribar-hi hem anat per la C-66 fins a Besalú, hem seguit per la N-260 fins el trencall d’Ordis on hem seguit per la C-26 fins a trobar la N-II que ja no hem deixat fins a la vila de la Jonquera\nEl camí per arribar a l’ermita surt a l’esquerra del km. 777, just on la N-II passa per sota de l’autopista.\nMalgrat estar indicat el trencall a la mateixa carretera, la cosa es complica per les obres que hi hagut del TAV que en aquest indret hi ha un reguitzell de camins, desviaments, etc. ens a costat endevinar la pista que va a Sant Julià. Al moment de veure cap a on anava la pista ja hem deixat el cotxe i hem començat l’excursió.\nHem començat a pujar i hem acabat pujant, la pista s’enfila a vegades més suau a vegades amb força desnivell. L’església queda a 440 metres i l’alçada de la Jonquera és de 110 metres, aquest desnivell de 330 metres l’has de fer en 4 km.\nEm estat una mica més d’una hora per arribar a dalt, hem perdut un temps al veïnat de Sant Julià, un temps per fer alguna foto i així entre alzina surera i alzina surera hem arribat a un indret molt agradable on a les nits els senglars llauren els voltants de la capella.\nEl lloc ha de tenir una vista excepcional, avui però, poc hem pogut veure doncs hem tingut un matí plujós i tapat. L’Església queda a sobre un espadat i es inaccessible el poder fotografiar l’absis ja que queda sobre el precipici.\nL'antiga església de Sant Julià dels Torts, que fou centre d'un veïnat de masies esparses, avui gairebé totes deshabitades i arruïnades, és situada al sector de la dreta del Llobregat, al peu de la serra de l'Albera, entre el coll del Portell i el de Panissars.\nL’església s’esmenta al segle XIII, quan els delmes del lloc els tenia en feu Galceran de Montroig, tal com apareix en documents de l’època. També s’esmenta a les Rationes decimarum del s. XIII. Ja el s. XIV apareix com a sufragaria de la parròquia d’Agullana\nL'església és esmentada en diversos documents del segle XIII (1126, 1277, 1279, 1280), i el 1362 consta com a sufragaria de la parròquia d'Agullana. Es tracta d'un edifici que en la seva major part correspon a una reconstrucció dins l'estil romànic feta als segles XII-XIII; té una nau i absis semicircular, porta de tres arcs en degradació, guardapols, timpà llis i una llinda de grans dimensions amb relleus molt erosionats, volta apuntada i un campanar de cadireta.\nLa volta de la nau és de canó semicircular a l’extrem oest, mentre que a la resta és de perfil apuntat. La forma de l’absis en condiciona la volta, que consta d’un tram de canó i d’un quart d’esfera. L’edifici sols té tres finestres: una de petita d’una sola esqueixada al damunt de l’arc presbiteral; un altra, força curiosa , al mur sud, de doble esqueixada i rectangular a l’interior però amb arc de mig punt a l’exterior; i la darrera molt modificada, al centre del absis.\nEls murs palesen dues etapes constructives, la més antiga amb blocs de granit grossos i sense treballar, lligats amb molt morter i disposats de forma desordenada; per l’altre banda, al mur sud hi ha grans carreus de granit molt treballats, ben escairats i polits, disposats a trencajunt.\nUn llamp ens ha fet tocar de peus a terra i hem decidit escampar la boira i tornar com més aviat al cotxe, pel camí hem anat veient algunes masies, que semblen ocupades. Això si, hi ha forces cotxes abandonats amb matricula de la Catalunya Nord, Una fina pluja ens ha acompanyat en tot el recorregut de baixada. En tres quarts d’hora hem arribat al cotxe.\nAbsis sobre el precipici\nHem decidit anar a dinar als Límits que és un enclavament a peu de carretera que pertany Al Pertús, és un gran complexa de botigues a banda i banda de la carretera amb la curiositat que una vorera pertany a França i l’altre a Catalunya. Hi ha moltes botigues de perfumeria, licors tabacs i roba de marca, possiblement copiada.\nEl barri dels Límits (197 h el 1970), uns 3 km al N de la vila, a la ratlla de la frontera franco-espanyola, és format per les cases del costat de llevant de la carretera, mentre que les que s'estenen a la banda de ponent són del municipi del Vallespir (i administrativament francès) del Pertús.\nEls serveis de frontera, les botigues i els restaurants són característics, però el pas modern de l'autopista li ha restat activitat.\nHem dinat en un Bufet, amb molt bon assortiment d’entrants, de segons, carn peix, marisc, moltes opcions de postres , vi cafè, en un espai net i polit i un preu molt raonable, tot el que et puguis menjar i beure.\nposted by arseni-carme | 3:00 AM | 0 comments\nLa sortida d’aquest dimarts ha estat a la Serralada de l’Albera per conèixer Sant Martí de Vallmala i el Castells de Molinàs.\nPer arribar-hi hem anat a trobar la N-II a Medinyà i hem seguit direcció La Jonquera. A l’alçada de Figueres hem agafat la N-260 que va a Llançà i abans d’arribar-hi agafem el trencall que va a Garriguella i d’aquí a Vilamaniscle. Aqui s’atravessa el poble i s’agafa una pista que va a Sant Silvestre de la Valleta i també al Puig d’Esquers.\nLa pista s’enfila fins arribar al coll del Quirc on hi ha un dipòsit d’aigua, una vista magnifica de l’Empordà . Totes les pistes estan amb senyal de prohibició excepte una que és la que hem agafat seguint els senyals del GR.11. Al cap de poc hi ha una bifurcació. Una pista que va a Sant Silvestres i l’altra cap al nord i cap el Puig d’Esquers que és per la que hem continuat. Aquesta pista passa per el Mas de Baix una casa tota blanca i el Mas Guanter que està en ruïnes. Aquest Mas dona nom a una gran extensió del Territori. Hem seguit la pista fins quedar sota el Puig d’Esquers on surt una pista que porta a Sant Martí de Vallmala. Hem deixat el cotxe i hem seguit a peu fins trobar l’ermita. El que queda de l’església és molt semblant a la de Sant Genís del Terrer, una part de l’ absis i l’estructura del voltant de l’edificació. S’ha reconstruït el marc de la porta amb una altra pedra més moderna que contrasta amb l’antiga.\nEra una antiga església parroquial situada als contraforts del Puig d'Esquers, al municipi de Llançà. El primer esment del temple és en un diploma de Lluís el Balb de 877 que confirma el temple com una possessió del monestir de Sant Esteve de Banyoles. El 1019 fou consagrada pel bisbe d'Elna, Berenguer. El segle XIV apareix encara com a parròquia, però en algun moment va deixar de ser-ho i segurament també va provocar que perdés el culte i s'ensorrés, cosa que la va fer passar desapercebuda fins al 1975 que es va localitzar i publicar, així com s'hi van fer uns primers treballs de desenrunament i neteja.\nL'església compta amb una planta rectangular amb absis també rectangular, però en aquest cas és irregular. Està orientada est-oest i només conserva la volta, ultrapassada, a l'absis, que sembla més antic que la resta de la construcció. També es conserva el mur nord i oest, mentre que el sud va quedar pràcticament ensorrat. Amb les restes d'aquest mur es va poder veure on estava situada la porta i amb materials trobats en el mateix lloc es va reconstruir. Les dovelles de la porta mostren que aquesta és posterior a la resta del temple. El 1987, en el transcurs d'unes obres de consolidació i restauració, es va trobar una làmpada de forja d'estil romànic, de gran valor, que es conserva al Museu d'Art de Girona. Aquest fet sembla demostrar que el temple es va ensorrar i a partir d'aquell moment fou abandonat. - Viquipèdia\nEn total haurem caminat una mica més d’una hora. Hem refet el camí fins a trobar el cotxe i hem seguit per la mateixa pista fins que hem arribat al Pla del Castell on una altre pista senyalitzada indica el Castell de Molinàs i Molinàs.\nveïnat de Molinàs\nEs tracta de les restes enrunades de la torre castell de Molinàs. Actualment s'observa un recinte de planta rectangular, del que es conserven dos cossos d'edificació. Els murs perimetrals de la fortificació s'han conservat de manera irregular. El més destacable és el mur de tramuntana, d'uns deu metres d'alçada. Presenta tres filades d'espitlleres disposades a diferent i un matacà força ben conservat, a la part superior del parament. Al seu costat hi ha una finestra d'arc de mig punt, actualment tapiada. La façana oriental és la més destruïda del conjunt, probablement pel fet d'haver-hi estat adossat un mas d'època posterior, avui completament enrunat. En canvi, la façana de ponent, que no supera els cinc metres d'alçada, ha conservat quatre espitlleres al nivell inferior, de la mateixa manera que el mur de migdia, que dóna accés a l'interior del recinte, i presenta un total de vuit espitlleres. Aquest espai interior està compartimentat bastida en pedra (i reformada amb maons), al pis. La part de ponent presenta un espai rectangular que probablement no tenia sostre, o bé estava cobert amb trespols de fusta. Mitjançant un arc de mig punt obert al mur de tramuntana d'aquest espai s'accedia a la zona coberta. A la banda de llevant s'observen restes de les cobertes originals, sostingudes per arcs diafragma de mig punt. per un mur que segueix una orientació nord - sud que presenta una obertura tapiada de mig punt, amb les lloses de pissarra disposades a sardinell, al nivell inferior i una porta rectangular\nEl castell també es troba en ruïnes, malgrat sembla que s’hagi fet una actuació més recent per marcar el perímetre del mateix, hem fet unes fotografies i hem seguit per veure el veïnat de Molinàs que està tot en ruïnes a excepció de una casa que sembla que s’ha construït recentment. Hem seguit per una pista que passa per davant de les cases del poble i que segueix fins a la vila de Colera la pista molt malmesa va seguint la riera i et deixa a l’entrada mateix del poble.\nArribat a Colera no hem trobat cap restaurant obert i hem continuat fins arribat a Llança on sí que hem trobat lloc per tancar la matinal.\nposted by arseni-carme | 2:47 AM | 1 comments


Visites comentades i musicades al Castell de Penyafort | RTVVilafranca\nDesprés de l’èxit d’aquest cap de setmana l’Ajuntament dels Monjos estudia convertir en habituals les visites musicades al Castell de Penyafort.\nSanta Margarida i els Monjos acollia aquest diumenge visites comentades al Castell de Penyafort amb l’acompanyament musical de l’alumnat de l’Escola Municipal de Música Maria Dolors Calvet de Vilafranca. Es van programar 7 visites durant tot el matí, una cada 30 minuts, amb cinc punts d’actuació musical establerts al llarg de la visita. Hi havia música al vestíbul, a l’església, a l’altar de l’església, a la sala blava, al celler i al jardí. El guia de les visites era l’historiador Marc Jobani, que oferia un repàs històric a la llarga vida del castell amb comentaris carregats d’humor.\nHa estat la segona vegada que les habituals visites al castell s’han acompanyat per l’actuació d’alumnes de l’escola de música de Vilafranca. La primera ocasió va ser el 24 d’abril i donat l’èxit de les dues ocasions des de l’ajuntament es plantegen consolidar aquesta activitat de forma anual.\nAmb aquesta visita s’empren un llarg viatge en el temps iniciant-se en la reconquesta comtal catalana, per continuar amb la implantació de la contrareforma catòlica, les desamortitzacions i la revolució industrial, fins a l’esclat de la guerra al 1936 i la posterior arribada dels primers turistes americans.\nDes de l’any 2002 és propietat de l’Ajuntament de Santa Margarida i els Monjos, que va iniciar un procés de restauració i consolidació del conjunt, vigent actualment, i que dia a dia conserva i difon un valuós llegat cultural.\nTot plegat es podia conèixer aquest diumenge passat amb l’acompanyament musical dels alumnes de l’escola de música Maria Dolors Calvet.\nCastell de Penyafort, EMM M. Dolors Calvet, José Luis Soriano, Marc Jobani, visites comentades


adesiara (notes vitals, culturals i literàries): Cherokees\nAhir vam viatjar fins a North Carolina expressament per arribar a les Smokey Mountains, on hi ha una reserva india, dels Cherokees. Un viatge llarguissim i complicat per carreteres secundaries, i feixuc tambe de tornada, per autovia, fent una volta fins a Ashville, Greenville i, finalment, Pickens. Va pagar la pena, pero. Vam visitar la reproduccio d'un poblat cherokee tal i com era al segle XVIII. Diversos guies autoctons ens van explicar com feien terrissa, ornaments, roba, canoes, les armes, els rituals religiosos i politics dels Set Clans... Els cherokees tenen en North Carolina, South Carolina i Georgia el seu territori natural. La majoria, pero, van ser deportats al segle XIX a Oklahoma, tret dels que es van resistir a anar-hi i es van arrecerar a les muntanyes mes inaccessibles. Es el que es coneix com Trail of Tears, que es va cobrar la vida de molts indis cherokees duarant la travessia.\nAra, la comunitat cherokee esta dividida en dues zones, la major part esta concentrada a Oklahoma, els indis de la diaspora, i la resta als territoris diguem-ne genuins. No hi tenen gaire contacte, perque la distancia es enorme entre ells. Fins i tot han desenvolupat costums diferents els uns i els altres. A North Carolina tenen una reserva amb un regim juridic especial, que els permet preservar les seues terres i eximir alguns impostos. En la zona que vam visitar, amb un miler de membres, nomes 75 persones parlen encara la llengua cherokee. Ara, pero, ens van explicar que s'ensenya a l'escola. Quan els mateixos cherokees van veure que eren molt pocs els que parlaven cherokee i que la seua llengua corria un perill serios, van decidir d'introduir els vells que la parlaven en les classes per transmetre-la als xiquets menuts. Aixo ens van contar. Com tambe ens van contar que si ara com ara el cherokee es pot escriure es gracies a l'alfabet que es va inventar un indi en captiveri del segle XVIII. Sembla que aquest indi cherokee, captiu en un fort america, va veure que els anglesos rebien cartes de les seues families que reproduien les paraules orals del seu idioma. Aixi que es va inventar un alfabet que va ser acceptat, despres de molt d'insistir-hi, per la seua comunitat. Quan va tornar al seu poble, aquest indi els va explicar la troballa i quan va fer una demostracio, perque no s'ho creien, es van quedar meravellats. Ara ja hi ha llibres en cherokee i els xiquets menuts aprenen la llengua dels seus avis. No se fins a quin punt els cherokees podran restituir la seua llengua originaria, perque la pressio anglosaxona es aclaparadora. Sia com sia, aquesta es una historia commovedora. La historia d'un poble que vol preservar la seua identitat, en connexio amb els seus avantpassats, habitants ancentrals de les terres americanes.\nPublicat per adesiara (Juli Capilla) a 7:42\nGood-bye. See you tomorrow...\nAmb la familia Roper\n"Jesus is coming..."\nLes cases de South Carolina\nJa som als EUA!


Més de 25.000 persones han visitat el Fòrum Gastronòmic de Girona - SIESTV\n20 nov. 2018 Més de 25.000 persones han visitat el Fòrum Gastronòmic de Girona\nEls organitzadors han remarcat la qualitat i contingut de les sessions de cuina i tallers\nPosted at 19:04h in Cultura, Tendències, Turisme by siestv\nRedacció.- Un any més el Fòrum Gastronòmic Girona ha assolit els objectius. Pep Palau i Jaume von Arend, directors del Fòrum, han mostrat la seva satisfacció tant per l’afluència de públic com pel transcurs de les tres jornades. Pel que fa a l’assistència, malgrat la pluja de diumenge, pel Fòrum hi han passat més de 25.000 visitants igualant la xifra de la passada edició. De les tres jornades, dilluns, va ser el dia que va registrar més visitants, batent el rècord en un sol dia, de totes les edicions del Fòrum a Girona. Al llarg dels tres dies de l’esdeveniment s’ha omplert tant el recinte firal i com els diversos espais d’activitats.


Personalitzar la barra d’eines i la barra lateral del Finder al Mac - Apple Support\nPersonalitzar la barra d’eines i la barra lateral del Finder al Mac\nHi ha diverses maneres de personalitzar la barra d’eines del Finder i la barra lateral del Finder.\nOcultar o mostrar la barra d’eines: selecciona Veure > “Ocultar la barra d’eines” o Veure > Mostrar la barra d’eines.\nEn ocultar la barra d’eines també s’amagarà la barra lateral i es mourà la barra d’estat de la part inferior a la part superior de la finestra.\nCanviar la mida de la barra d’eines: si es mostren parèntesis angulars a l’extrem dret de la barra d’eines, vol dir que la finestra és massa petita per mostrar tots els ítems de la barra. Amplia la finestra o fes clic als parèntesis per veure la resta dels ítems.\nCanviar el contingut de la barra d’eines: selecciona Veure > Personalitzar la barra d’eines. Pots arrossegar ítems dins i fora de la barra d’eines, afegir espai entre els ítems i seleccionar si vols que es mostri text amb les icones.\nReordenar els ítems de la barra d’eines: mantén premuda la tecla Ordre i arrossega un ítem a una ubicació nova.\nAfegir un arxiu o una app: mantén premuda la tecla Ordre i arrossega l’ítem a la barra d’eines del Finder fins que aparegui un signe més (+) de color verd.\nEliminar un ítem: mantén premuda la tecla Ordre i arrossega l’ítem fora de la barra d’eines.\nOcultar o mostrar la barra lateral: selecciona Veure > “Ocultar la barra lateral” o Veure > Mostrar la barra lateral. (Si l’opció “Mostrar la barra lateral” està atenuada, selecciona Veure > Mostrar la barra d’eines).\nCanviar la mida de la barra lateral: arrossega la part dreta de la barra divisora cap a la dreta o cap a l’esquerra.\nCanviar el contingut de la barra lateral: selecciona Finder > Preferències, fes clic a “Barra lateral” i marca o desmarca els ítems.\nReordenar els ítems de la barra lateral: arrossega un ítem a una ubicació nova.\nMostrar o ocultar tots els ítems d’una secció de la barra lateral: situa el punter sobre el títol de secció fins que aparegui el botó “Ocultar o Mostrar” i fes-hi clic. Per exemple, per ocultar temporalment els favorits, situa el punter a sobre de la capçalera Favorits de la barra lateral i fes clic al botó Ocultar.\nAfegir una carpeta o un disc a la barra lateral: arrossega l’ítem a la secció Favorits. Si no veus la secció Favorits, selecciona Finder > Preferències > “Barra lateral” i selecciona almenys un ítem de la secció Favorits.\nQuan afegeixes un ítem a la barra lateral del Finder, només es crea una drecera a l’ítem; l’ítem no es mou de la posició original.\nAfegir una app a la barra lateral: mantén premuda la tecla Ordre i arrossega la icona de l’app a la secció Favorits.\nEliminar un ítem: arrossega la icona de l’ítem fora de la barra lateral fins que vegis el signe d’eliminar .\nL’enllaç a l’ítem de la barra lateral desapareix, però l’ítem continua estant a la ubicació original del Mac.\nSi vols canviar altres preferències del Finder, selecciona Finder > Preferències. Consulta Canviar les preferències del Finder.\nPer definir el mode de desplaçament a les finestres del Finder (i en altres finestres), selecciona el menú Apple > Preferències del Sistema i fes clic a General.\nVeure tambéOrganitzar els ítems, agrupar les icones i canviar la mida de les columnes al Finder del MacManeres de veure ràpidament els ítems al Finder del MacArrossegar i deixar anar ítems al MacObrir carpetes en noves pestanyes o finestres del Finder al Mac


Castell de Sant Miquel : Arreplegats BTT\nPublicat per Jordi Marina a les 20:24\nDistància total: 30,77 km\nDesnivell de pujada acumulat: 942 m\nÍndex IBP: 79\nAvui sortida des de Quart, amb en Carles com a Sherpa. Aquests dies s'ha estat currant una ruta per la zona i tot estar fotut ens ha acompanyat. De fet, aquesta setmana la grip a fet estralls i ha fet faltar a en MAD, que esperem es recuperi aviat.\nTots preparats per sortir.\nEnfilem pel carril bici fins a La Creueta, on comença una bona pujada per passar a la Vall de Sant Daniel.\nLes Vistes allà dalt\nTornem a baixar, i passem per sota la N-II, després ja tornem a enfilar cap amunt cap el nostre destí, el Castell de Sant Miquel.\nEn Carles no es troba be, però ens acompanya fins al Castell de Sant Miquel. Fem alguna parada d'agrupament, d'avituallament, la veritat que el camí és molt macu, amb alguna pujada tècnica, que li posa una mica més d'al·licient a la sortida.\nArribem a peus del Castell, i trobem el "repetxo" del dia... collons, l'unic que l'ha pujat ha sigut en Pep, i al tercer intent... no és que el pendent sigui molt fort, però si era complicat trobar per on passar.\nPujada impossible. 1er intent (La resta a peu)\nAlguns s'ho miren des de dalt (El Castell preciós)\nPujada impossible. 3er intent (El definitiu, quina fiera)\nPugem a la part més alta\nUn cop a dalt del Castell, les vistes són espectaculars... diria que és veu tota la província... si no fos per que te quedes gelat, era per quedar-se una bona estona.\nLes Medes, el Montgri...\nEl Àngels... Les Gavarres.\nEl fossar... no hi ha cocodrils!\nEls Pirineus ben nevadets\nDesprés, en Carles ha marxat, ja que no podia seguir més amb el refredat que portava, i nosaltres hem seguit amb la ruta planejada... ara puja, ara baixa, camins, corriols, aigua, molta aigua... les rieres anaven plenes. Hem pogut veure com un corriol magnific de més de 5 quilometres s'ha convertit en un camí ple de branques triturades que en més d'un moment s'han creuat entre les nostres rodes... per haver trencat alguna cosa. Creuar les rieres, també ha sigut molt i molt divertit.\nAl arribar, l'amfitrió ens esperava amb la mànega per rentar les bicis...\nRentant les bicis\nI amb un espectacular avituallament... sobretaula llarga, xerrant de les aventures i desventures. Possibles reptes.\nEspero que us hagi agradat. Em sap greu no haver pogut acompanyar-vos tota la ruta.\n19 de març de 2011, a les 18:54\nUnes fotos precioses, avui ha fet un dia espectacular, jo tambè he sortit amb la btt i havia gent per tot a rreu, a peu, amb bic, cavall.......\nS'ha de gaudir d'aquests dies.\n19 de març de 2011, a les 21:07\nEstrenant les nocturnes\nMe fan mal les potes\nEls Àngels i Santa Paiaia\nLa trencacames, i amb solete!!!\nOperació biquini. Setmana 7\nI Marató de les Gavarres\nArribant al mar\nDins de la calor ))\nRetorn de Tortugues al Mar Mediterrani


Miquel Peiró i Victori - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nBeat Miquel Peiró\n25 juliol 1936 (49 anys)\nLaic i màrtir\nMiquel Peiró i Victori (Aiguafreda, Vallès Oriental, 7 de febrer de 1887 - l'Hospitalet de Llobregat, 25 de juliol de 1936) fou un laic, terciari dominic, mort per les seves creences al començament de la Guerra civil espanyola. Considerat màrtir, és venerat com a beat per l'Església catòlica. És germà del frare dominic Ramon Peiró i Victori, també martiritzat i mort durant la persecució religiosa.\nNascut a Aiguafreda, el seu pare va morir en 1894; llavors va ingressar al col·legi d'orfes de Sant Julià de Vilatorta, dels Pares de la Sagrada Família. Amb la seva mare, anà a viure a Roda de Ter, on la seva tia Dominga Victori dirigia una escola de les Dominiques de l'Anunciata. Hi començà a treballar, a la fàbrica tèxtil Tecla Sala, i en 1913, la propietària li confià un lloc de responsabilitat a la fàbrica de l'Hospitalet de Llobregat.\nEs va casar el 30 de gener de 1915, amb Francesca Ribes i Roger, de Roda de Ter. Molt religiós, va fer-se membre del Tercer Orde de Sant Domènec com a seglar, i col·laborà en cercles d'obrers catòlics. El 24 de juliol de 1936, durant les persecucions religioses començades amb la Guerra Civil espanyola, anà a Barcelona en busca de notícies sobre el seu germà, el dominic Ramon Peiró i Victori, que fou mort. En el camí, va veure esglésies i convents incendiats i profanats; en tornar a l'Hospitalet, va reunir la família per pregar, però a la nit fou detingut a casa seva. Els milicians cercaven també el seu fill Josep, religiós i també martiritzat més tard. Poc després, fou mort al mateix carrer, d'un tret, als 49 anys. La seva esposa va fer col·locar un crucifix al taüt. Té un carrer dedicat a l'Hospitalet de Llobregat.\n↑ Divini Redemptoris, Lettera Enciclica sul comunismo ateo, 19 marzo 1937, Pio XI\n↑ 2,0 2,1 Miquel Peiró i Victori a lhospitaletdellobregat.wordpress.com\n↑ José Aparicio Sanz e 232 Compagni Martiri in Spagna (+ 1936-1939)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Miquel_Peiró_i_Victori&oldid=26645991»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 15 març 2021 a les 12:37.


Està documentat que l’any 1293 el territori denominat La Mata, que avui s’anomena MAS PÒLIT, era propietat senyorial del monjo Hospitaler del Monestir de Sant Pere de Rodes, que féu contracte d’emfiteusi a Bernat Carrera, home propi del Sr. Abat de dit Monestir. I el document dona fe de que ja es cultivava la vinya.\nFou l’any 1572 quan Antoni Heras, fill del Mas d’en Heras de Garriguella, comprà el Mas. A partir d’aquesta data el Mas Pòlit ha estat propietat de la família Heras i dels seus descendents.\nEl 1632, el mas passa a ser propietat d’un nét de Antoni Heras, anomenat Hipòlit Heras. Fou a partir d’aquest moment que el mas prengué el seu nom: Mas Pòlit.\nSeguint la tradició dels nostres avantpassats ens esforcem per tirar endavant una tradició arrelada a l’Empordà i a Vilamaniscle. No podem reconstruir el passat, però el passat ens pot inspirar. Intentem construir nous universos que engloben els precedents i els col·loquen al seu costat. Vetllarem perquè mai els nous móns aniquilin els antics, movent-nos en el preciós equilibri de cohabitació entre tradicions ancestrals i les noves tecnologies.\nEl relat de la història del Mas Pòlit lligada al cultiu de la vinya i a la elaboració del vi es pot llegir en el llibre “Història de la vinya i el vi a l’Empordà” de Josep Lluís Iglesias Xifra.\nEl Mas Pòlit està situat al nord-oest de la comarca de l’Alt Empordà, dins el terme municipal de Vilamaniscle, al peu dels darrers contraforts meridionals dels Pirineus, entre els Parcs Naturals de l’Albera i del Cap de Creus. La proximitat del mar i la muntanya configura un paisatge de duresa harmònica, on la vinya creix en terrenys pobres i àcids, idonis per produccions de qualitat.Les propietats del Mas Pòlit van des del mateix poble, situat a l’oest i a 169 metres sobre el nivell del mar, fins a la carena de la serra de la Vaga d’en Ferran (332 m. d’alçada) en el seu extrem més oriental.\nEl tret climàtic més característic es la Tramuntana, vent fort, fred i sec del nord. El clima és mediterrani, amb influències de vents humits del sud i freds del nord, i la proximitat del mar; hiverns moderats i estius calorosos però a temperats per les brises. Els estius secs ens proporcionen l’estrès hídric necessari per obtenir raïm de qualitat.\nLes característiques del sòl són de terres pedregoses de pissarra (llicorella), àcides i riques en silici i ferro, amb afloracions granítiques pròpies de la zona de la serra Balmeta, entre els parcs naturals de l’Albera i Cap de Creus. El tipus de sòl és l’idoni per conrear vinya a base de produccions petites per cep i assolir raïm amb concentracions altes de sucres i d’elements polifenòlics, ideals per a la producció de vins negres d’alta qualitat.\nCultivem vuit hectàrees de vinyes de Garnatxa negra, Cabernet Sauvignon, Syrah i Monestrell; i a varietat blanca Moscatell d’Alexandria.\nS’escollí l’opció de plantar la vinya als vessants muntanyencs de la propietat Mas Polit, on antigament les vinyes es cultivaven en costers. Donada la situació i característiques dels “terroirs” aconseguim ceps de baixa producció però que ens donen raïms amb concentració i estructura.\nLes vinyes han estat dividides en petites parcel·les, donada l’accidentada geografia de la propietat.\nDonat les característiques de terrenys i per assegurar la qualitat del raïm gran part de les feines i sobretot la verema es fan a ma, fent la primera selecció dels raïms a la vinya.\nEn els nostres vins hi trobem concentració, personalitat i harmonia.\nLa concentració s’aconsegueix de forma natural amb rendiments baixos, i mantenint l’equilibri de l’ecosistema.\nLa personalitat i el caràcter li donen la selecció de terrers excepcionals (terroir), la tradicional viticultura de muntanya i l’ús intel·ligent de varietats autòctones.\nL’harmonia la trobem cercant l’equilibri entre la potència i la frescor.\nL’any 2017 vàrem construir un nou celler on hi podem entrar tot el raïm produït a les nostres vinyes.\nEn aquest nou celler hem aconseguit l’autosuficiència energètica completa. Funcionem exclusivament amb energies renovables gràcies a la instal·lació de plaques fotovoltaiques i a un sistema intel·ligent de control del emmagatzemant i el consum de l’energia.\nUn sistema de aerotèrmia ens permet poder escalfar i refrigerar a partir de l’energia solar.\nTota la sala de criança està soterrada, cosa que li permet, de manera natural, aconseguir la temperatura i la humitat desitjada a la sala de criança.\nUtilitzem ampolles de vidre de baix pes per contribuir a un menor impacte ambiental, i tot el material d’embalatge es reciclables o biodegradable\nSeguint la línia del nostre compromís amb la sostenibilitat i el medi ambient, treballem per reduir encara més la nostra petjada de carboni.


El nou pla de vacunació a personal educatiu preveu cinc sessions amb 30.000 persones en cadascuna d'elles | Valencia Extra\nEl nou pla de vacunació del personal dels centres educatius de la Comunitat Valenciana dissenyat per la Generalitat contempla un total de cinc sessions en les quals s’aplicarà la vacuna d’AstraZeneca a unes 30.000 persones en cadascuna d’elles. Així mateix, l’administració ha sol·licitat l’actualització dels llistats per a incloure als treballadors majors de 55 anys que ara s’incorporen al procés.\nLa Conselleria d’Educació ha remés als centres una carta en la qual detalla com es reprendrà la vacunació al col·lectiu després que fóra suspesa el passat 15 de març per a investigar alguns casos de trombes registrats i que s’haja decidit la seua represa després de les conclusions de l’Agència Europea del Medicament i el pronunciament dels comités científics corresponents.\nAixí, les conselleries d’Educació i de Sanitat han organitzat novament el Pla de vacunació del personal dels centres educatius després que, després de la reunió d’aquest dilluns del Consell Interterritorial del Sistema Nacional de Salut, s’haja optat per prosseguir amb la immunització amb AstraZeneca i, a més, ampliar el límit d’edat als 65 anys.\nAquesta és “una excel·lent notícia per al conjunt de les persones que treballen en els centres educatius amb edats compreses entre els 55 i els 65 anys”, assenyala la carta signada pel secretari autonòmic d’Educació, Miguel Soler, i consultada per Europa Press.\nEn aquest sentit, Soler explica que “a partir d’aquesta nova situació” s’està finalitzant l’organització d’aquest nou pla “amb l’objectiu principal de garantir un procés de vacunació de quasi 150.000 persones, complint amb dos objectius fonamentals”.\nEl primer d’ells és “realitzar-ho en el menor nombre de dies possibles per a avançar en el control de la pandèmia mitjançant la vacunació de tot el personal que treballa en els centres educatius i, d’aquesta manera, garantir el servei essencial de l’educació”. El segon passa per “seleccionar els dies més adequats per a evitar que els possibles efectes secundaris lleus que es produeixen en algunes persones, en les 24 hores següents a la vacunació, no alteren el normal funcionament dels centres”.\nPer això, agrega, la vacunació es realitzarà en els 25 Punts de Vacunació comunicats en escrits anteriors durant els dies 26 de març a la vesprada, 27 de març tot el dia, 31 de març a la vesprada i el dia 1 d’abril al matí. És a dir, en cinc sessions de vacunació amb unes 30.000 persones vacunades en cadascuna d’elles.\nAmb la finalitat de poder ajustar les citacions de vacunació de cada centre, en les diferents franges horàries i Punts de Vacunació, se sol·licita que l’actualització de les llistes es faça abans de demà dimecres 24 de març a les 14.00 hores.\nDurant la vesprada d’aqueix 24 de març s’acabarà d’ajustar, en funció de les dades dels llistats actualitzats, la convocatòria, que es publicarà en la web de la Conselleria d’Educació, Cultura i Esport http://www.ceice.gva.es/es/covid-19 al llarg de la tard-nit.\nCada centre educatiu haurà de designar a una persona en representació del centre en el Punt de Vacunació, qui acudirà amb 30 minuts d’antelació a l’hora de cita fixada per al seu centre, amb el llistat de les persones que han sigut convocades del seu centre amb independència de si acudiran o no a vacunar-se.\nDes de la Conselleria reiteren el seu agraïment per la “predisposició i col·laboració” que la comunitat educativa mostra en cada tasca.


Agenda d'activitats de novembre de Vinimundus - Agenda Oberta de Subirats\nAgenda d'activitats de novembre de Vinimundus\nDissabte, 2 de novembre - Dissabte, 30 de novembre\nDescobreix l'oli L'activitat inclou la visita a un camp d'oliveres, tot explicant quines són les peculiaritats d'aquest conreu i pentinant les branques per obtenir-ne les olives per a fer-ne un pot de conserva\nS'aniran a buscar les plantes aromàtiques tradicionals i fareu una etiqueta per endur-vos-la\nLa visita també inclou la visita a un productor d'oli, que acabarà amb una degustació. Dates: caps de setmana (amb reserva prèvia) Durada: 3 h aproximadadment (de 10-13 h) Lloc de trobada: Aula de Natura de Subirats (Can Rossell) Preu: 15 € per persona\nInfants menors de 12 anys, 4 € Tastant del Penedès L'activitat consta d'una passejada guiada entre vinyes on s'expliquen els conceptes bàsics de la vinya i el seu entorn\nTambé es visita un petit celler on s'expliquen, es tasten i comenten els seus productes. Dates: caps de setmana (amb reserva prèvia) Durada: 3 h aproximadadment (de 10-13 h) Lloc de trobada: Aula de Natura de Subirats (Can Rossell) Preu: 15 € per persona\nEls infants menors de 12 anys no paguen. Taller d'iniciació al tast: Vins blancs joves (collita 2013) Es tracta d'una proposta ben completa amb una passejada comentada entre vinyes on s'expliquen els conceptes bàsics de la vinya i el seu entorn i la sessió pròpiament de tast\nS'expliquen quins paràmetres hem de tenir en compte al moment del tast, es posa a prova el sentit de l'olfacte amb un joc d'olors i es degusten 5 vins de característiques diferents. Data: 17 de novembre Temàtica: Vins blancs joves (collita 2013) Durada: 4 hores (de 10 a 14 h) Lloc de trobada: Aula de Natura de Subirats (Can Rossell) Preu: 25 € per persona Passejada per la terra del préssec Caminada agradable i tranquil·la que transcorre entre presseguers, vinya i bosc\nEl camí també transcorre entre marges i barraques de pedra seca, un molí d'oli iber i un antic hospital de l'Ordre dels Hospitalers. Data: 3 de novembre Durada: 2 hores (de 10 a 12 h) Lloc de trobada: Plaça Subirats de Sant Pau d'Ordal (Subirats) Preu: 4 € per persona


El Laietà guanya còmodament a l'Handbol Empordà (45-19)\nDesprés de vuit jornades els argentonins segueixen líders imbatuts en una temporada que convida a l'ambició\nEl sènior masculí de l'HC Laietà Argentona segueix comptant els partits per victòries després de la visita de l'Handbol Empordà (45-19). Els locals van dominar el joc des de l'inici davant d'un rival que no va tenir cap possibilitat. Els visitants només havien guanyat un partit en vuit jornades i a més, no disposaven de recanvis a la banqueta.\nEls argentonins són líders en solitari de Quarta Catalana seguits amb dos punts menys del Sant Llorenç i La Salle Bonanova Junior. Precisament, el Laietà s'haurà d'enfrontar amb aquests dos perseguidors consecutivament a la jornada deu i onze. Abans però haurà de disputar la jornada nou a la pista de l'Handbol La Garriga.


Escapada complet sigean + empúries arqueològica - Uolala\n✔ Arribada a Sigean on començarem per un recorregut amb cotxe per part de la reserva. En un circuit de 7,5km travessareu amb el vostre cotxe els tres parcs de la Brossa africana on viuen els Búfals nans, Impales, Zebres, Springboks, Estruços, Girafes… ; continuareu cap al parc dels Óssos tibetans i el del Lleons i acabareu pels parcs de la Sabana africana on descobrireu els Rinoceronts blancs, Sitatungues, Facoquers, Ases de Somàlia…\n✔ Dinar a la reserva\n✔ Per la tarda realitzarem una visita guiada a peu, la passejada a peu us portarà cap als estanys on es reprodueixen de forma regular Flamencs, Pelicans, Cigonyes blanques… I moltes sorpresetes més!!!\n✔ Sopar a l'hotel\n✔ Ens aproparem a Empuries i visitarem el jaciment arqueologic, l’únic jaciment arqueològic de la península Ibèrica on conviuen les restes d’una ciutat grega –l’enclavament colonial d’Empòrion- amb les restes d’una ciutat romana -l'antiga Emporiae- creada a inicis del segle I aC sobre les estructures d’un campament militar romà instal·lat durant el segle anterior.\n✔ Després visitarem la Basilica de Santa Maria, aquesta basilica és un dels exemples més interessants de l’arquitectura religiosa gòtica de Catalunya.\n✔ Dinar a l'hotel i qui vulgui pot fer un bany per refrescarse a la piscina del hotel!!! Aixi trnarem fresquets i amb una experiencia per recordar!! Aixo si que es gaudir del cap de setmana familia!!\n✔Visites guiades + entrades\nViurem l'experiència d'un safari per la reserva africana de SIGEAN, una experiència salvatge on podrem observar els animals salvatges d'aquesta reserva en un hàbitat de semi llibertat. Per arrodonir aquest cap de setmana ens aproparem a Empúries per visitar el seu espectacular jaciment arqueològic i la Basílica de Santa Maria. Que et sembla?\nMaria Vallverdú 6/9/2021 07:29\n31.CONXITA P_indiv PAGAT 100%\n34.PILAR BEDMAN_indiv_PAGAT 100%\n44. MARIA ALARCÓN_PAGAT\nMaria Vallverdú 2/9/2021 06:19\n7.CONCHITA P_Indiv_PAGAT 100%\n18.PILAR GARCIA_Indiv PAGAT 100%\n20.ALICIA ALMAZAN _PAGAT\n22.MONTSERRAT CIFUENTES_indiv PAGAT\nMaria Vallverdú 31/8/2021 06:39\n27.CARME S_Indiv PAGAT\nMaria Vallverdú 30/8/2021 05:13\n11. MERCE B_Indiv\n31.CONXITA P_indiv PAGAT\nMaria Vallverdú 25/8/2021 14:16\n31.JUDITH SILVA +D\n42.CONXITA P_indiv PAGAT\n44. LOLITA SÁNCHEZ\nMaria Vallverdú 24/8/2021 11:23\nHola Imma te fet un privat❤ Amb 4 indicacions\nImma Blanch Lecha 24/8/2021 11:07\nHola, soc la Imma de Mataró, moltes ganes de compartir aquest viatge amb tots/es hi coneixer gent.👍👍👍👍\nMaria Vallverdú 23/8/2021 07:59\n29.MONTSE FERNANDEZ -Indiv\n30.MONTSE GARCIA R+D_Indiv_PAGAT\n32.MARIA DEL CARME V\nMaria Vallverdú 16/8/2021 09:02\n30.MONTSE GARCIA R+D\nMaria Vallverdú 7/8/2021 16:47\nHola sóc Maria Vallverdú, duguem a terme activitats culturals i d'oci, avui et vull convidar a tota una experiència, la visita a la reserva africana de SIGEAN on podrem gaudir d'un safari complet, primer un recorregut guiat amb vehicle i després una ruta guiada a peu, on podrem gaudir de la "sabana d'Occitània". L'endemà visitarem Empúries i farem una visita al seu jaciment arqueològic a més de fer també una visita a la Basílica de Santa Maria.\nUn cap de setmana supercomplert!!!


Exedra de Boades a Castellgalí - Fires, festes, oci i llocs per visitar.\n"Situada davant del Cal Cadevall i Can Vilaseca, ja era coneguda l'any 1917 per Duran i Sanpera i Puig i Cadafalch, que la publicà en una obra seva el 1934. Formava part del nucli la vil·la romana. Davant d'aquesta construcció, a l'altra banda del camí, sota la direcció de mossèn Santamaria, entre 1932 i 1936 s'hi va desenterrar part de les estructures de la vil·la: habitacions, algunes amb estucs policromats a les parets i mosaics a terra.\nEs tracta d'una cambra en forma de capçalera semicircular, del tipus anomenat exedra, que anava vinculada a una habitació noble important d'una casa amb la qual s'articulava: al triclinium (menjador) oecus (recepció) o l'auditorium (aula de cerimònies). Aquesta tipologia es generalitzà al voltant de la darreria del segle II i probablement correspondria al segle III o IV.\nEs conserva el mur absidiat amb una alçària màxima de 4 metres, fet amb carreus de la zona de dimensions mitjanes o petites, i un finestral sencer amb un arc format a base de maons de terra cuita a plec de llibre. s'hi feren excavacions per descobrir el seu perímetre.\nSorprèn el seu estat de conservació i es deu al seu ús continuat durant segles. era coneguda pels pagesos popularment com a: "torre dels Moros".\nCom arribar a Exedra de Boades a Castellgalí ?


Incrementa la presència de l’oferta turística de les marques Costa Brava i Pirineu de Girona en quatre fires internacionals de turisme durant el mes de febrer.\nEl Patronat de Turisme, juntament amb oficines de turisme i empreses turístiques de la demarcació, participa, durant el mes de febrer, en tres fires internacionals de turisme a Europa i a la fira internacional de turisme de Pamplona, Navartur, amb espai propi de 100 m2, degustacions gastronòmiques i exposició i venda de productes alimentaris i d’artesania.\nDel 4 al 8 de febrer de 2010\nSalon des Vacances de Brussel·les\nL’oferta turística de les marques Costa Brava i Pirineu de Girona es presenta dins l’estand de Turespaña. El Patronat de Turisme hi participa juntament amb els municipis de Lloret de Mar i Calonge-Sant Antoni.\nDel 5 al 7 de febrer de 2010\nSalon Mahana de Tolosa\nEls municipis turístics de Roses, Castell-Platja d’Aro, Lloret de Mar i Blanes, així com també les empreses Petits Grans Hotels de Catalunya, els càmpings Riembau, Sant Pol i La Siesta, l’hotel Can Güell, la cadena Hotel Beds i l’Associació de Càmpings de Muntanya i del Pirineu Català han participat a la fira. Puigcerdà i l’estació de la Molina, com a novetat en aquesta edició, ho ha fet dins l’espai Pirineu de Girona i sota la marca de Pirineus de Catalunya.\nDel 18 al 21 de febrer de 2010\nBorsa Internationale del Turismo, BIT, de Milà\nEl Patronat de Turisme Costa Brava Girona participa a la mostra dins l’estand de Turespaña. Els productes i serveis turístics de les marques Costa Brava i Pirineu de Girona, i en especial l’oferta de sol i platja, les activitats nàutiques i els productes cicloturisme, cultura i gastronomia són els més demandats pel públic italià.\nDel 19 al 21 de febrer de 2010\nDel 19 al 21 de febrer l’oferta turística de les marques Costa Brava i Pirineu de Girona serà present a Navartur, fira internacional de turisme de Pamplona, amb un estand propi de 100 m2 del Patronat de Turisme juntament amb nou municipis i empreses turístiques de la demarcació gironina: Blanes, Castell-Platja d’Aro, Calonge-Sant Antoni, Begur, L’Escala-Empúries, Figueres, Roses, Vall d’en Bas, Turisme Rural Girona i Càmping Vall d’Aro i Interpals.\nEn el marc de la fira se serviran degustacions de productes alimentaris de la demarcació com dolços, embotits i anxoves. Hi tindrà també cabuda l’exposició i venda de productes alimentaris i d’artesania més representatius del territori.\nEl dia previ a la fira es realitzarà un workshop entre les activitats participants a la fira i les agències de viatges de la comunitat autònoma de Navarra.


Projecció de cinema i documentals sobre algunes de les ciutats visitades.\nde Marie-Clémence i Cesar Paes\nFrança / Brasil, 94 min., 35mm., color\nSão Paulo i els seus poetes de carrer. Amb l'acompanyament d'una guitarra o una pandereta, els "repentistas", autèntics cronistes de la vida quotidiana, improvisen rimes i versos cantats que s'inspiren en la realitat immediata que envolta el seu públic. Des del periodista fins a la dona de la neteja, sense oblidar el director de la pinacoteca i el taxista, els immigrants ens conviden a entrar al seu São Paulo particular. La cacofonia urbana es barreja amb la música i les improvisacions, ancestres del rap, expliquen la megalòpolis amb humor i en vers. "La bellesa de São Paulo no és una cosa actual, sinó futura, no és òptica, sinó que radica en la seva energia i el seu dinamisme."\nAlemanya, 78 min., 35 min., blanc i negre\nEl 1927, Walther Ruttman va filmar el seu majestuós documental Berlin, Sinfonie einer Grosser Stadt, un clàssic del cinema alemany i retrat genuí del Berlín dels anys vint. Al cap de 75 anys, Berlín està experimentant una transformació única. Quinze anys després de la caiguda del Mur, la història torna a impulsar la ciutat. Gent d'arreu del món forma una nova metròpoli, reminiscent en molts aspectes del Berlín dels anys vint. La pel·lícula, organitzada per plans que concorden amb una estructura simfònica, narra un dia en la vida d'aquesta ciutat tan vibrant. Rodada en un impecable blanc i negre i acompanyada per una banda sonora de música contemporània, aquest viatge per la capital d'Alemanya és una capsa de sorpreses, una meravella en cel·luloide.\nEUA, 169 min., DVD, color i blanc i negre\nHi ha llocs en què potser no hi has estat mai, però que et resulten familiars perquè els has vist en milers de fotos o pel·lícules. Los Angeles, per exemple, és una de les ciutats més filmades del món. Partint de la hipòtesi que la ficció té un gran potencial documental, Andersen intenta convèncer-nos que podem veure el cinema des d'un altre punt de vista. El resultat n'és una anàlisi provocativa sobre la nostra capacitat de veure pel·lícules.\nAndersen reconeix la ciutat com un fons, com un personatge i un tema. Veiem com s'utilitzen i es distorsionen edificis i localitzacions. Com Los Angeles pot ser una conspiradora, per exemple a Perdició, de Billy Wilder, o un tema en ella mateixa, com a Chinatown, de Polanski.\nThom Andersen (Chicago, 1943), un cineasta gairebé desconegut però prestigiós en cercles acadèmics, es proposa desmitificar la imatge que de Los Angeles ha creat el cinema. Amb aquest objectiu, va realitzar un documental de llarga durada, amb intermedi (referència deliberada als dies de programes dobles) i dividit en tres seccions: "La ciutat com a fons", "La ciutat com a personatge" i "La ciutat com a objecte".\nThom Andersen historitza la teoria del cinema i teoritza sobre la història del cinema, amb la qual cosa canvia la nostra manera de veure cinema i la manera en què "el cinema" es mira a ell mateix. Treballa amb l'impuls conservacionista de l'arxivista que s'entesta a rescatar gent, llocs i coses que altrament es podrien perdre en el passat.\nPer aconseguir aquest metratge, Andersen va compaginar uns cent fragments de diverses pel·lícules (des del període de cinema mut fins als anys noranta). Però no ens equivoquem. La seva intenció no és presentar una glamurosa cavalcada autocomplaent del cinema de Hollywood. Ben al contrari, la pretensió és deixar a la superfície la realitat d'una ciutat que estima i que, segons el seu parer, la indústria ha tergiversat. A partir de la premissa que és possible apreciar un film de ficció com si es tractés d'un documental, intenta que l'espectador aparti la mirada dirigida per la posada en escena i l'orienti, ara previnguda i independent, cap a un Los Angeles tal com és.\nEspanya, 2004, 23 min., Betacam, color\n"En televisió, ens fascina el poder suggeridor d'una imatge i ens adorm el poder demolidor d'una bateria de dades. Vam decidir trencar el motlle del programa El Escarabajo Verde de La 2 de TVE i atrevir-nos amb una proposta que parla en símbols, que dóna sols pistes i no missatges mastegats, que emociona, que salta i que canta. Perquè, a més, és la primera vegada que un reportatge del programa ha comptat amb música original. ‘Ciudades' és el reflex vital fruit d'hores i hores al carrer, i de tot allò que allí ens ha impregnat la vista i l'oïda. Sentint, deambulant i gravant el que la gent ens deia, no el que volíem que ens diguessin. La denúncia i la crítica també es poden fer des de la creativitat."


Trick of the Month a Instagram - Coliflor Freestyle\n+ INFO & RESERVES [email protected]\nTrick of the Month a Instagram\nATENCIÓ: — El mòdul del mes de Gener 2019 és el primer tub recte de la línia actual del Park del Tarter i el premi unes ulleres Oakley —\nGrava, ripa i disfruta. Aquesta és la filosofia del Trick of the Month, un concurs organitzat per Coliflor Freestyle i el staff del Snowpark del Tarter, on els participants, snowboarders i freeskiers tenen l’oportunitat de guanyar nombrosos regals penjant les imatges a Instagram.El concurs es farà en un mòdul per mes, començant pel mes de gener i finalitzant al mes d’abril. Prèviament serà comunicat a les xarxes socials de Coliflor Freestyle: Instagram, Facebook a més de la web www.coliflorfreestyle.com.La filosofia del Trick of the Month és que tothom pugui participar donant-li al mòdul seleccionat, que pot variar segons el mes entre un calaix, rail o salt i demostrant les seves habilitats, tècnica i estil a les diferents parts de l’Snowpark del Tarter. Tots els trucs hauran d’estar planxats i en la gravació s’haurà de veure l’entrada i la planxada perquè els jutges puguin evaluar el truc.\nEl Funcionanent tècnic serà molt senzill doncs tots els participants només hauran de penjar al seu compte d’ Instagram els vídeos, però això sí, amb els hashtags #tartertrickofthemonth i etiquetant @coliflorfreestyle, perque els jutges puguin visualitzar i jutjar el truc del mes.\nEl Trick of the Month és en definitiva un concurs sense pressió, per divertir-se amb el teu amic mentre aquest et graba amb el telèfon i guanyar valiosos regals de la mà de @oakley, @Slidewayz, @skullcandy, @snowparkeltarter @coliflorfreestyle y @grandvalira.\nBASES DE LA COMPETICIÓ:-Dates: les dates del concurs van des de l’u de gener 2019 fins el 20 d’abril del 2019.-Edat: no hi ha límits d’edat en el concurs, poden participar tots aquells que vulguin independentment de l’edat.-Mòduls: els mòduls seleccionats seran comunicats per l’organització a les xarxes socials de Coliflor Freestyle; Instagram, Facebooki la web www.coliflorfreestyle.com. Els vídeos que no es gravin en el mòdul del mes no seran vàlids.\n-Premis: seràn comunicats per l’organització *\n-Vídeos: l’últim dissabte de cada mes serà la data d’entrega dels vídeos perque els jutges, staff de Coliflor Freestyle, pugui deliberar i declarar els vídeos guanyadors.\n-Hashtag: per participar es necessari primer ser seguidor de la pàgina de Coliflor Freestyle a Instagram i penjar amb el vídeo el hashtag del concurs #tartertrickofthemonth, a més d’etiquetar @coliflorfreestyle.\n-Categories: hi haurà dues categories en els premis mensuals. Una per snowboarders i l’altra per freeskiers, homes i dones, pel que hi haurà premis separats per cada una de les categories (mímin 4 participants per categoria o gènere)\n-Requeriments tècnics del vídeo: en el vídeo s’ha de veure l’entrada al mòdul o salt i la planxada. Sense aquests dos requeriments el vídeo no serà vàlid. Els vídeos amb mala qualitat en els que no es pugui veure l’ execució del truc, no seran vàlids. D’aquesta manera la bona qualitat del vídeo és un puunt a favor del concursant. Tant en snowboard com en esquí els trucs tindran que ser comunicats en el text d’Instagram, perquè els jutges puguin valorar la seva dificultat. Els vídeos poden ser gravats per telèfon o càmara de vídeo.


Les 5 avaries més comunes a la teva caldera i radiadors\nLes 5 avaries més comunes a la teva caldera\n6 Abril, 2020 /0 Comentaris/a Consells /by Alba Álvarez\nLa caldera és un dels electrodomèstics de la llar menys coneguts i oblidats. Normalment es troben ubicades a espais petits i apartats, podríem dir que gairebé amagades. Així i tot tenen una de les funcions més importants: Proporcionar benestar amb la calefacció i l’aigua calenta. Per això és molt important tenir cura i fer un bon manteniment. De totes maneres, de vegades poden fallar, t’expliquem quines són les 5 avaries més comunes.\nLes avaries més comunes a la caldera\nTots els electrodomèstics presenten avaries quan fa un cert temps que estan en funcionament. Avaries que es multipliquen en el cas de no fer un bon manteniment. T’expliquem quines són les avaries més comunes:\nLa bomba de recirculació deixa de funcionar. Es tracta d’una de les avaries més habituals i provoca que la calefacció s’apagui de sobte i sigui impossible mantenir-la encesa i en funcionament. En aquest cas és necessari la reparació per part d’un professional que haurà de desmuntar la caldera.\nLa sortida de fums s’obstrueix. És fàcil de detectar perquè el panel electrònic de la teva caldera t’ho indicarà. És molt important solucionar-ho, ja que es pot acumular monòxid de carboni fruit del mateix funcionament de la caldera que si no s’evacua correctament, s’acumularà.\nLa sonda de temperatura no funciona. En aquest cas afectarà el sistema d’escalfament de l’aigua sanitària. Es tracta d’un dels problemes més freqüents: la sonda de temperatura s’espatlla i no detecta si l’aigua està calenta i si ha de donar l’ordre d’escalfar més quantitat.\nLa bomba de pressió s’avaria. També afecta l’aigua calenta, si aquesta bomba baixa per sota d’uns nivells concrets no pot escalfar l’aigua. En casos així és necessari regular la pressió. Si ja és la correcta podria tenir relació amb la ruptura d’alguna de les vàlvules, i potser també la caldera pot patir alguna fuga d’aigua o un degoteig.\nAcumulació d’aire als radiadors. Aquesta anomalia no afecta l’aparell central, la caldera, però pot provocar un funcionament incorrecte i més despesa econòmica. Si s’acumula aire als radiadors perquè no s’ha fet un bon manteniment ni s’han purgat és possible que facin soroll i a la llarga es puguin avariar altres peces.\nTags: avaries aigua calenta, avaries caldera, avaries calefacció, avaries comunes caldera\nhttps://www.roigsat.com/wp-content/uploads/2020/04/Avaries-caldera-1.jpg 350 750 Alba Álvarez https://www.roigsat.com/wp-content/uploads/2019/05/logo_roigsat-1.png Alba Álvarez2020-04-06 08:00:442020-04-07 15:02:40Les 5 avaries més comunes a la teva caldera\nPer què el coronavirus farà que paguem més a la pròxima factura de la llum?... 5 trucs per estalviar durant el confinament