Cesc Poch : Pandemocràcia catalana - Social.cat\nAquesta setmana ha fet cinc anys que em van nomenar per una responsabilitat pública al Govern de la Generalitat, a l'Agència Catalana de la Joventut. Han estat uns anys d'una excepcionalitat brutals: la preparació de l'1 d'octubre, la repressió i el 155, la gestió de l'emergència dels joves migrats sols i finalment la sotragada de la pandèmia. Tot i les dificultats, defenso, però, la tesi que en sortim més enfortits que mai, democràticament i com a societat!\nEls primers 20 mesos vam estar bastint l'1-O, en un procés d'aprofundiment democràtic, constitutiu i ciutadà. Després ens van posar a la nostra consellera i amiga, la Dolors Bassa, i a part de Govern a la presó, i l'altra part es va haver d'exiliar. Mai he pogut deixar de pensar que la Dolors ha passat fins ara aquests mil dies i nits de presó, assumint responsabilitats d'accions que vàrem fer entre totes i tots. El compromís antirrepressiu és preeminent. Després ens va tocar viure els ignominiosos mesos del 155. Dur. Va ser una acció de defensa també de l'autogovern, de no deixar que ens arrabassessin els minsos espais de poder que tenim.\nI quan ja semblava que tot tornava a una certa estabilitat, amb el conseller Chakir el Homrani, l'estiu del 2018 vam haver d'encarar l'arribada de milers de joves migrats sols, crisi en la qual vam implicar-nos, des de Joventut, durant el 2019 i el 2020. Al mes de març, la pandèmia de la Covid-19, en la que encara estem immersos. Tot això amb pressupostos prorrogats del 2017 al 2019, i ara del 2020 al 2021.\nAlgú podria pensar que en aquest context ha estat difícil fer polítiques quotidianes, segurament, però les hem fet esmerçant-nos en la transformació de les polítiques de joventut, intentant que fossin més obertes, dialogants, poroses i inclusives; apostant fort per les emancipacions, en plural, i per la cocreació i obrint espais on el jovent sigui també, institucionalment, motor de canvi.\nAmb la consolidació i impuls de nous espais de la Xarxa Nacional d'Emancipació Juvenil, la col·laboració, clau en la petita recuperació de l'ocupació juvenil del 2016 al 2019, amb el SOC i la Garantia juvenil amb més de 200.000 joves inscrits; els Carnets Jove locals, més socials i de proximitat; el pla d'acció dels albergs de joventut, amb nova imatge i creixement, tres albergs nous, de la XANASCAT, amb vocació de servei públic, transició ecològica, amb un pla d'inversions que ens ha permès, per exemple, posar geotèrmia a l'alberg de Núria a 2.200 m i treure les emissions de CO₂ pràcticament d'arreu; la campanya ‘Malamente’ contra els masclismes quotidians, les beques Odisseu de retorn i arrelament del jovent al món rural; el projecte Dones Joves i economia social a la Mediterrània, el Fòrum Joves i Clima, l'avenç en la digitalització, menys del que voldria, de Joventut; els Plans d'actuació Covid-19, les guies de suport emocionals reconegudes per la UNESCO; les accions d'educació afectiva-sexual... I un munt d'accions: els camps de treball; el programa Vacances en Família; les colònies de l'Estiu és teu; el Premi Salvador Iborra amb l'Institut Balear de Joventut, el Clic de fotoperiodisme al Visa pour l'Image de Perpinyà, el Vídeo Art Game d'Amposta...\nI també les polítiques que no es veuen: la primera Relació de Llocs de Treball de l'Agència Catalana de la Joventut; acords laborals de conciliació de la vida personal; la nova etapa de vincle fort de la DGJ-ACJ; treball conjunt de la Secretaria d'infància Adolescència i Joventut; redacció de les fitxes del Next Generation. De dir que s'han d'empoderar els joves des de dalt, des d’una mirada adultcentrista, a que el jovent és molt potent i els hi hem d'obrir els espais institucionals perquè en facin més, i sobretot dur-ho a la pràctica. Tot això és sols una selecció del què fem a Joventut, amb el risc que suposa destacar coses, i no ho he fet pas sol. Evidentment és mèrit compartit amb totes les treballadores i treballadors de Joventut, i de les tres grans dones que en aquests cinc anys m'han acompanyat a la direcció de l'àrea de Joventut del Govern, la Marta Vilalta, la Norma Pujol i aquest darrer any, la Laia Girós. Ha estat una sort.\nM'he guardat de la tirallonga d'accions tres temes importants. Les xifres són fredes, però a darrere hi ha molta vida: dels 4.500 joves migrats sols que van arribar a Catalunya el 2018, 1.350 van passar per albergs nostres. I els equips de Joventut vam participar en l'obertura de 43 equipaments d'emergència per diversos col·lectius afectats per la Covid-19, contagiats o no, gent gran, esponjant residències, persones amb discapacitat, personal sanitari i persones d'origen estranger que no podien retornar als seus països. Accions en què encara estem, òbviament, implicats. Cadascuna d'aquestes accions em trasllada moltes emocions viscudes, en situacions, deixeu-m'ho dir, molt difícils i a vegades límits, però plenes de coneixences, aprenentatges i creixement.\nEns queden alguns temes pendents: una política més metropolitana (som forts territorialment i comarcal, però menys al cinturó barceloní), més inclusiva, atenent tots els col·lectius, enfocant clarament al bé comú i la justícia climàtica, al feminisme, i avançar més decididament amb la digitalització. Tot això ho tenim enfilat en un Congrés de la Joventut de Catalunya i el procés del nou Pla Nacional de Joventut que tenim a punt.\nUn punt a part es mereix la campanya d'educació en el lleure de l'estiu del 2020. A l'abril en ple confinament dur vam decidir que el lleure educatiu de l'estiu, campaments, colònies i casals seria importantíssim pel retrobament de nois i noies, amb la natura i els espais oberts. Ens vam posar a treballar amb Salut Pública i Protecció Civil; vam elaborar cinc protocols, amb la participació de 25 entitats del sector, vam articular tres ajudes i beques passant de quatre a 11 milions d'euros, i sobretot, vam formar 19.000 monitores, que les i els caps en prevenció de Covid-19, vam fer una campanya de difusió. Crec que també la vam encertar amb el model, impulsant la Taula de Governança del Lleure Educatiu. Vam demostrar que el jovent s'implica i que es pot lluitar contra la pandèmia, amb un índex de contagi quasi irrisori, i sobretot, defensant els drets de la infància i la joventut. De fet, només es pot lluitar contra la pandèmia amb tots els drets, transparència, confiança i amb un enfortiment de la democràcia, la solidaritat i la pertinença comunitària.\nÉs en els moments convulsos que emergeixen i fan fortuna paraules per explicar les noves realitats. Coronademocràcia, pandemocràcia... expressen les noves formes polítiques en el temps de pandèmia que ens ha tocat viure. Alguns diuen que torna l'estat amb força, els altres que s'obre la porta a les retallades de drets. La moneda està enlaire. Governar en temps de pandèmia, de pandemocràcia, és fer-ho des de la gestió de la incertesa. La pandèmia i crisi social de la Covid-19 és una crisi de sistema, d'un capitalisme que toca vores, d'un crit a un indispensable canvi en la relació amb la natura, on aquesta no és una externalitat a nosaltres mateixos; a un necessari de canvi en el model de governança global, molt clar, però també primordial transformació de les formes de governar i entendre'ns locals. De fet, com diu el Daniel Inerrarity (del que manllevo el títol de l'article): “La pandèmia és tan una crisi epidemiològica, com sobretot epistemològica, que ens porta a una altra manera de pensar el món”.\nCrec que la necessitat de gesticulació política en excés i de treball partidista hauria de ser altament castigat en la situació de pandèmia. Això no vol dir anul·lar la pluralitat, sinó tot el contrari. S'ha de respondre amb més democràcia. Amb cooperació a tots els nivells. Cada dia voltava amb bombers, parlava amb ajuntaments... Tot és millorable, evidentment, però el model de comissions com el PROCICAT, i altres generats durant la pandèmia, són bons.\nLa tasca és complexa en el sentit literal. Cal posar d'acord punts de vista diferents: gent de la sanitat, l'educació, l'economia, empreses, sindicats, la cultura... I dins de cada un d'aquests col·lectius no hi ha un sol punt de vista. Tot es pot millorar. També la comunicació i la recerca de la complicitat i implicació de tothom. Defenso aferrissadament que la ciutadania és intel·ligent, la saviesa popular.\nDurant la crisi del 2008 vam aprendre economia, en el judici del “procés”, dret i ara epidemiologia. Cal tenir més espais de cocreació amb la gent. Les experiències del lleure de l'estiu són clares, els i les joves que han preparat les activitats bé, han sigut la clau de l'èxit, i la infància un gran exemple, plens de consciència del moment. Els infants ens han ensenyat com s'havia de fer! Prou adultisme, i monopoli del coneixement. Vivim en el moment de màxima informació, coneixement i poders dispersos. I necessitem formes de governar que hi responguin.\nAlguns fan mofa de què el filòsof eslovè Slovaj Zizek digui que amb la resposta a la pandèmia, retorna el comunisme. Sempre he pensat que Zizek cal llegir-lo com a metàfores perennes. Vol dir que en la lluita ancestral entre el mercat i l'estat, més crua que mai des de l'onada conservadora i neoliberal iniciada als anys 80, els que defensem l'estat i la importància del fet públic i comú anàvem perdent de bastant, i ara amb la pandèmia, s'ha reequilibrat una miqueta. De fet, després de cada gran crisis hi ha un moment de consens keynesià, excepte el 2010, que es va apostar per l'austeritat. Sortosament aquest cop sembla que no serà així.\nAra estem en el moment clau de veure si realment la intel·ligència de la Democràcia és capaç de respondre als reptes locals i globals del segle XXI. I la demos, som nosaltres, tothom. Som actors, som actrius. En clau global i en clau local. Ens cal més democràcia. Més pandemocràcia catalana.


Podem amenaça en trencar l'acord del Botànic si el PSOE s'absté a la investidura de Rajoy\nPodem amenaça en trencar l’acord del Botànic si el PSOE s’absté a la investidura de Rajoy\nMontiel creu que hagués estat millor si Puig hagués mantingut 'una actitud més discreta' en la crisi del PSOE i que 'el dany està fet'\nActualització: 03.10.2016 - 15:00\nEl secretari general de Podem al País Valencià i síndic a les Corts, Antonio Montiel, ha assegurat que si finalment Mariano Rajoy es convertix en nou president gràcies a l’abstenció del PSOE, convocaria d’urgència a la direcció del partit al País Valencià per a decidir si manté o no el seu suport al Consell.\nMontiel s’ha expressat així en declaracions als mitjans de comunicació als passadissos de les Corts, després de ser preguntat per si de cas es replantejarien al suport al govern valencià en el cas que l’abstenció del PSOE permetés un nou govern de Rajoy.\n‘És aviat per avançar esta decisió, però la nostra preocupació és gran’, ha destacat el dirigent de Podem, qui ha afegit que ‘si la situació del Partit Socialista desembocara en un govern de Mariano Rajoy, que ha maltractat als valencians, nosaltres haurem de prendre decisions polítiques’.\n‘Mentre ens ho permeta el comportament de la resta de socis, serem lleials amb l’acord del Botànic; si es produïxen canvis substancials en les circumstàncies polítiques, haurem d’analitzar i obrar en conseqüència’, ha dit.\nDe la mateixa manera, ha afegit: ‘Serem lleials amb les obligacions contretes per Podem a l’acord del Botànic amb la ciutadania valenciana si l’acord es desenvolupa, es completa i s’amplia i seguix sent una eina per a millorar la vida de la gent’.\nPreocupació per la crisi del PSOE\nAntonio Montiel ha assegurat que existix una ‘tremenda preocupació’ per la crisi del PSOE, ‘un partit que ha estat un dels puntals del sistema de la transició política i del règim del 78’. Segons la seva opinió, és una crisi que ‘no només afecta al PSOE sinó a tota l’arquitectura del sistema de partits’. I ha afegit: ‘Tot i que el senyor Puig s’obstine a dir-nos que esta és una qüestió interna del PSOE, no és cert. Afecta els valencians’.\nDe la mateixa manera, ha criticat la contradicció que suposa que el cap del Consell i secretari general del PSPV, Ximo Puig, convoqui per al dimecres a Madrid un acte sobre la defensa del finançament —ha criticat que s’hagi assabentat a través d’una carpeta de protocol i sense diàleg per a la preparació de l’acte— i ‘s’aliniï amb el bloc d’aquells del Partit Socialista que podrien per activa o per passiva provocar un nou Govern de Mariano Rajoy.\nMontiel entén que hagués estat millor ‘un exercici de prudència per part del president de la Generalitat i una actitud més discreta, però ara ja el dany està fet en el si del Partit Socialista i tindrà conseqüències’. ‘De moment —ha assenyalat— tot apunta que Mariano Rajoy tornarà a convertir-se en el president dels espanyols i s’hauria tancat la possibilitat d’un govern de progrés’.


Trump: empresari, governant?\n"Ell és propietari d’empreses per herència, que és una cosa ben diferent de ser un empresari"\nper Natàlia Cugueró i J.M. Rosanas Doctors en management 18 de novembre de 2020 23:13\nJR: Ara que això inevitablement ja s’acaba (esperem!) és potser el moment de reflexionar com ha estat la gestió de Trump, què és el que ha fet més malament. Al New York Times, un editorialista pregunta als lectors qui és el pitjor de l’equip Trump, jo preguntaria què és el pitjor que ha fet Trump. La meva resposta és que des del començament va voler governar els Estats Units com si fos una empresa i ell en fos l’empresari. En una empresa tindria dret a fer el que vulgui (a les seves segur que ho fa!), però en un país hi ha limitacions substancials. De fet això és el que distingeix un règim democràtic d'un règim dictatorial o autoritari, que el president no pot fer el que vol. Duterte, Putin o Xi Jinping fan el que volen, com feia Franco, sense anar més lluny i ningú no els ho discuteix, perquè si algú els ho discutís aniria a parar a un lloc no massa agradable.\nNC: Potser estàs prenent per empresari algú que no ho és. D’on ha tret les seves empreses? En pot ser propietari, i possiblement només en part, però d’on han sortit? Ell és propietari d’empreses per herència, que és una cosa ben diferent de ser un empresari, realment. Pel que sembla, va heretar del seu pare un patrimoni superior al que ell té ara, o sigui que no ha creat cap riquesa, més aviat n’ha destruït. I una part de la que té surt d’un concurs televisiu lamentable. Per tant no en podem dir un empresari, em sembla a mi.\nJR: Sí, és clar, tens raó. Però propietari si que n’és, i, quan se n’és, es pot fer el que es vol, sense demanar permís a ningú; i, en canvi, un governant d’un estat això no ho pot fer. Ja se sap que la política està basada en pactes, i aquest no ha pactat amb ningú. O si en algun moment ha fet alguna cosa que s’assembli a un pacte, l’ha traït l’endemà...\nNC: En una empresa pròpia tampoc és ben bé que facis tot el què vols. Tens alguns límits. En primer lloc, legals, però a més també els dels altres propietaris. I els dels altres stakeholders, per dir-ho amb una paraula de moda. I, potser encara més important, existeixen aquells límits que un empresari de debò s’autoimposa. Fer el que et ve de gust no és necessàriament bo per l’empresa. No ho és a curt termini, però encara menys a llarg.\nJR: Cert, hi ha uns límits legals, però Trump ja ha posat de manifest que se’ls toreja, si fa falta. Ell fa el que li dona la gana. I senzillament ho imposa. Malauradament, aquesta manera de manar, autoritària, expeditiva, anant a buscar el benefici immediat, és ben vista avui en el món del management. Molts creuen que Trump ha tingut èxit en el món empresarial i el visualitzen com un gran gestor que pot governar un estat.\nNC: Estem d’acord que Trump és un mal governant, però també és un mal directiu d’empreses. El que invalida Trump per ser president no és que sigui empresari, que a més no ho és, sinó que sigui si un cas, un mal empresari. I una cosa és certa, i Trump la fa evident: tenim un problema, i és que s’han pervertit molt quines característiques hauria de tenir un bon governant, del què sigui, d’un país, d’una empresa i fins i tot de l’escala de veïns.\nJR: Tens tota la raó, però és equivocat pensar que algú que pot gestionar bé una empresa ja està capacitat per governar un estat. En una empresa, en algun moment, pots tenir un cert èxit manant de manera autoritària. En un estat, si ho fas i te’n surts, generes destrosses potencialment molt grans, que poden tenir conseqüències durant dècades en el propi sistema.\nNC: Cert! Però aquests que porten empreses així, de manera tan executiva i orientada al curt termini, l’èxit que poden tenir els durarà poc. Tens raó que allò que fan malament afecta menys persones. Crec que aquesta és la clau. En això et dono la raó: la dimensió d’un estat fa que un mal directiu acabi generant un caos molt gran i s’hagi de ser més curós o exigent amb ell. Però això no invalida que un empresari pugui o no dirigir un estat, sinó només el mètode que s’ha utilitzat per escollir l’empresari!\nJR: Sí, els grecs ja deien que un governant ha de tenir saviesa pràctica, i nosaltres ho hem argumentat en el món de l’empresa, i dirigir un estat com els EEUU és dirigir l’empresa més gran i que més persones afecta. De fet, mirat així, potser hauríem de tenir el millor empresari possible dirigint l’estat, la llàstima és que els empresaris que els va bé acostumen a tenir poques ganes de posar-se en política. Gens estrany, per altra part, perquè actualment dedicar-se a la política és una professió. Si Aristòtil aixequés el cap!\nNC: I això ha fet tant de mal! I fa que quan apareix qualsevol empresari disposat a governar no mirem si és bon empresari o no. O si ho mirem, només mirem un aspecte: el compte de resultats. L’eficàcia a curt termini. Senzillament, llavors els comparem amb els polítics professionals, i com que ja ens sembla prou diferent, ho jutgem com a bo.\nJR: En el cas de Trump, a més, ha fet de productor d’un execrable programa de teleporqueria, un reality en el qual acomiadava (“you are fired”) tot concursant que proposés una cosa que a ell no li agradava. I de manera histriònica, no raonant que ho ha fet malament, sinó senzillament perquè això no responia a la seva concepció de l’empresa. Que l’únic argument per defensar-la és que té diners...\nNC: Això és el que dèiem, no era un bon empresari, era un empresari pretensiós i primitiu, i, per tant, mai no hauria hagut de tenir empreses sota seu i, molt menys, la presidència dels Estats Units.\nJR: Estem d’acord!\nNatàlia Cugueró i Josep Maria Rosanas són doctors en management


Gerard Esteva, al Parlament de Catalunya | UFEC\nL’esport català ja fa moltes setmanes que diu prou. I que insisteix en la seva condició de servei essencial i en el fet que és un aliat en la lluita contra el coronavirus “i no una amenaça com està intentant fer-nos creure el Govern de la Generalitat de Catalunya”. Gerard Esteva, president de la Unió de Federacions Esportives de Catalunya, atén El Món per analitzar la situació del sector que representa en les hores prèvies a l’anunci oficial d’un pla desescalada que, segons les filtracions i previsions, no permetrà l’obertura d’instal·lacions esportives ni la represa de les competicions d’àmbit català no professionals. Es mostra molt crític amb l’executiu i el culpa de no haver complert la paraula: “El dijous passat, el departament de Salut i la consellera de Presidència es van comprometre a trobar-se amb nosaltres entre dilluns o dimarts d’aquesta setmana per pactar la desescalada en el sector esportiu. Ens ha indignat i sorprès que han passat els dies i ningú no s’ha posat en contacte amb nosaltres”, revela.\nPassen els dies i la situació no només no es resol sinó que s’agreuja. Quina valoració global en fa?\nLa valoració és molt negativa. Creiem que el Govern no està mostrant sensibilitat respecte als arguments objectius que hem posat sobre la taula i està prenent mesures desproporcionades i absolutament fora de lloc. Per aquest motiu, demanem diàleg a la Generalitat de Catalunya, un diàleg al qual es van comprometre. De moment, però, no han complert amb la seva paraula.\nQuè es va parlar en la reunió que els representants del sector esportiu van mantenir amb les autoritats?\nEl dijous passat, el departament de Salut i la consellera de Presidència es van comprometre a trobar-se amb nosaltres entre dilluns o dimarts d’aquesta setmana per pactar la desescalada en el sector esportiu. Ens ha indignat i sorprès que han passat els dies i ningú no s’ha posat en contacte amb nosaltres. Tot just aquest matí, dimecres, he rebut un missatge del Secretari General de l’Esport, Gerard Figueras. Ell sí que es mostra més sensible, però l’únic que m’ha dit és que estan analitzant quin dia i a quina hora celebrem la reunió.\nSegons ha informat aquest dimecres RAC1, i a l’espera de conèixer novetats oficials en les pròximes hores, no hi haurà canvis en la primera fase de desescalada pel que fa al món de l’esport. De moment, tot continuarà igual que fins ara, amb les instal·lacions tancades i les competicions aturades.\nSí, i això és completament injust. L’esport és segur i ha fet els deures. Els protocols que s’han aplicat a tots els espais esportius són impecables. El risc de contagi en les nostres instal·lacions, segons ha informat el Ministeri de Sanitat, està situat al 0,28%. A més, està demostrat que la gent que fa esport de forma habitual no només té una salut mental molt més forta i capacitada, sinó que també està molt més preparada per afrontar, físicament i immunològica, la Covid-19. En una perspectiva general, el 35% de persones que es contagia tenen alguna mena de complicació; si ens fixem en el món federat, en les persones que practiquen algun esport de forma habitual, el percentatge es redueix al 0,05%. Això demostra que l’esport és un aliat en la lluita contra el coronavirus, no una amenaça com està intentant fer-nos creure el Govern de la Generalitat.\nDefensen que són part de la solució, no del problema. Com s’explica que des de la Secretaria General de l’Esport no es traslladin totes aquestes dades als departaments de l’executiu encarregats de prendre decisions?\nLa Secretaria General de l’Esport defensa el nostre posicionament i així ens ho ha fet arribar. En qualsevol cas, els motius pels quals s’estan prenent totes aquestes mesures, així com el paper que està jugant la Secretaria, només els saben ells.\nEls últims dies li hem sentit dir que l’esport ha rebut –o està rebent– un cop mortal. Fins a quin punt la situació és preocupant? Ja hi ha hagut conseqüències directes d’aquesta segona onada de la pandèmia?\nSí. Estem rebent una allau de trucades d’entitats que volen saber com fer un concurs de liquidació perquè ja no poden aguantar més. Això és un termòmetre clar que evidencia que la situació és insostenible.\nQuè en pensa de l’ajut de 25 milions d’euros que la Generalitat ha aprovat per ajudar el sector esportiu?\nÉs una petita ajuda a una petita part del sector. No satisfà el sector en el seu conjunt. M’explico perquè no es descontextualitzi l’afirmació: la indemnització de 25 milions d’euros que va destinada a les empreses privades i als clubs sense ànim de lucre. Nosaltres sempre hem demanat que els ajuts els rebin les entitats sense ànim de lucre, que són aquelles que no han pogut rebre suport econòmic de l’Estat i, per tant, les que haurien de tenir una sobreprotecció respecte a la resta. Això no vol dir que les empreses no puguin rebre indemnitzacions. En segon lloc, vam demanar a la Generalitat que hi hagués tres criteris de repartiment: per instal·lacions esportives, per menys facturació o pèrdues que puguin acreditar les entitats i per menys abonats o llicències. Encara no estan tancades les bases, però ja ens han dit que només poden aplicar el primer criteri, que representa només un vint i poc per cent de les nostres entitats. Això vol dir que s’està condemnant a mort la resta, que són la gran majoria. Les ajudes al sector de la cultura, per posar un exemple, no s’han destinat a les companyies que gestionen teatres, sinó a les companyies que no han pogut actuar amb independència de si tenen o no instal·lacions pròpies. Per últim, fem una crida al Govern perquè les mesures que afecten el sector esportiu siguin efectives i eficients. Les ajudes d’arribar. Vull recordar que cap de les ajudes que s’han promès des del mes d’abril han arribat. Promeses sí, però efectivitat també.\nLi ho pregunto abans que es faci oficial el protocol de desescalada: vostè és optimista?\nLa veritat és que no gaire. L’experiència de les darreres setmanes ens demostra que sempre hi ha bones paraules, però que els fets mai no els acompanyen. De la mateixa forma, no obstant això, sí que som molt optimistes amb la unitat del sector i amb la lluita persistent, insistent i incansable que continuarem duent a terme per aconseguir els nostres objectius en el mitjà i en el llarg termini. Catalunya serà esportiva o no serà. La lluita no ha acabat; com bons esportistes que som, la lluita acabarà amb la nostra victòria.\nAlbert Novembre 19, 2020 | 06:44\nAnda que es per fiar.s'en, d'aquest tipus!!!


DomusVi, al centre de la crisi sanitària de les residències valencianes\nLa Fiscalia ha obert diligències a un centre de Llíria dirigit per l’empresa DomusVi\n5 min. València 10/09/2020 16:59\n651x366 Familiars accedeixen a la residència DomusVi de Llíria (València), on han aparegut unes imatges, pel que sembla gravades per una empleada del centre, en les quals s'observen suposats casos de maltractament. EFE / Biel Aliño Familiars accedeixen a la residència DomusVi de Llíria (València), on han aparegut unes imatges, pel que sembla gravades per una empleada del centre, en les quals s'observen suposats casos de maltractament. EFE / Biel Aliño\nPersones grans soles, lligades a cadires, amb ferides i, presumptament, desateses. Aquestes són les imatges que han fet que la Fiscalia Provincial de València hagi obert diligències a una residència de Llíria (Camp de Túria) després que una extreballadora gravés i fes públiques aquestes escenes.\nLa investigació que està portant a terme la Fiscalia pretén determinar si el geriàtric té responsabilitats penals i se suma a la via administrativa oberta pel Govern valencià, que ja va anunciar que obriria una investigació al centre. Aquesta residència, però, va ser sancionada fa temps per la conselleria d'Igualtat i Polítiques Inclusives amb una multa de 174.000 euros per irregularitats.\nSegons ha concretat la vicepresidenta i consellera d’Igualtat i Polítiques Inclusives, Mónica Oltra, aquest centre va rebre quatre inspeccions l’any 2019. En aquests controls, el departament va detectar "incompliments greus", entre els quals hi destacava la manca de personal mèdic i d'infermeria, que ja ha estat solucionat; mobiliari inadequat i defectuós, que estan tractant de resoldre; la inexistència d’un servei de perruqueria i podologia, la qual cosa suposava un incompliment contractual; i un tracte deficient cap als residents.\nLa gerència del centre recau sobre la multinacional DomusVi, l'empresa amb més residències de tot l'estat espanyol. "En un àmbit tan privatitzat com les residències, cal garantir que una empresa que té una residència, no té un negoci per a guanyar diners, sinó que ha de tenir la responsabilitat social de l'atenció digna a les persones majores", ha assenyalat Oltra. "Afortunadament, la majoria d'empreses que es dediquen al sector dels serveis socials ho fan, però hi ha unes altres que no", apunta en relació amb DomusVi.\nLa residència Jardines de Llíria, en un comunicat, ha condemnat "rotundament" les imatges i ha lamentat "el dolor que aquestes imatges i els fets que reflecteixen, fora de context, hagin pogut causar tant als familiars dels residents com als treballadors". A més, ha obert una investigació interna i assegura que arribarà "al fons de la qüestió per a depurar responsabilitats". "Cap de nosaltres hem desatès els residents, o hem actuat de manera poc diligent. Ens dol que el nostre treball quedi tacat per aquestes imatges", expressen els treballadors del centre en un comunicat. Sostenen que "aquestes imatges no es corresponen amb l'activitat diària del centre". De moment, mentre la Fiscalia i l'administració investiguen els fets, la conselleria ha ofert als familiars dels residents del centre un trasllat a una altra residència, si així ho desitgen.\n"No es tracta de fets puntuals"\nEl drama de la residència de Llíria, però, s’ha repetit en altres centres del País Valencià gestionats per DomusVi, com ara a Alcoi. A la capital de la comarca de l'Alcoià, l'Associació de Familiars Afectats asseguren que hi ha hagut 74 víctimes mortals a un geriàtric. Durant els mesos més durs de la pandèmia, la meitat dels seus residents van morir i la seva totalitat van estar infectats. "En el cas de DomusVi no es tracta de fets puntuals", ha recordat Oltra en relació amb els incidents ocorreguts a Llíria i Alcoi, tot i que també ha citat d'altres a Catalunya, Galícia o Castella i Lleó. "No són casos aïllats, sinó que aquesta empresa confon l'atenció a les persones majors amb tenir un fons d'inversió per a guanyar diners". "En l'àmbit social, aquesta mentalitat empresarial no hi cap", ha rematat.\nDurant l'estat d'alarma, quan les residències van ser intervingudes per l'administració, el cap de la Unitat d'Hospitalització Domiciliaria (UHD) de l'Hospital Verge dels Lliris d'Alcoi, Manuel Pérez, ja va alertar a la conselleria de Sanitat de les grans dificultats que tenien per dur a terme la seva funció assistencial a la residència de DomusVi d’Alcoi. Entre les carències que destaca hi havia la "descoordinació absoluta" dintre del servei mèdic de la residència, així com "ingerències contínues" en els tractaments pautats per la UHD. Al seu torn, advertien dels "múltiples casos de falta d'assistència" als residents.\nLa conselleria d'Igualtat i Polítiques Inclusives ja ha mostrat la seva intenció de revertir la privatització a aquest centre dirigit per la multinacional. Per aconseguir-ho, s'ha reunit amb l'empresa. "A Alcoi, gestionen una residència que el PP els va concedir per a 45 anys, amb el resultat nefast que hem viscut durant aquesta pandèmia", ha retret Oltra. "En aquest dies, ha sortit a la llum el que està ocorrent a Llíria, la qual cosa demostra que no són casos aïllats", ha insistit.\nLa residència d'Alcoi, amb 26 morts, continua sent el principal focus de coronavirus al País Valencià\nEl negoci de les residències, a debat\nUna altra residència també en mans de DomusVi, aquest cop ubicada a Vila-real (Plana Baixa), va fer saltar aquest dimecres totes les alarmes. Encara que la conselleria de Sanitat no informa dels casos concrets que hi ha a cada residència, dimarts diversos mitjans de comunicació, entre ells À Punt i Mediterráneo, van alertar d'un brot de 16 persones, dues d'elles treballadors i la resta residents.\nAquests fets situen l'empresa DomusVi com epicentre de les incidències registrades a les residències de persones grans i posen sobre la taula el debat de fer de les cures un negoci. Cal recordar que al País Valencià hi ha 27.429 places, de les quals 12.921 pertanyen a centres concertats, 8.827 a centres privats, i 2.345 són de gestió integral, és a dir, el centre és de titularitat pública però el gestiona una empresa privada.\nLa conselleria d'Igualtat i Polítiques Inclusives, que ha posat en qüestió aquest model de gestió privada, aposta per residències "més menudes, amb unitat de convivència i espais més amables", en lloc d'aquestes "residències creues", ha exposat Oltra. En aquest sentit, critica que la contractació pública marcada per la Llei de Contractes de l'Estat es faci d'acord amb els preus, i aposta per fer-ho segons criteris de qualitat: "Si et bases en els preus, passen aquestes coses, tens salaris baixos, incompliment de contractes..."


Una avinguda per Marco Miranda - El Temps\nUna avinguda per Marco Miranda\nEsquerra Republicana i Esquerra Unida de València reclamen a Ribó que dedique una avinguda a Vicent Marco Miranda, primer alcalde republicà de la ciutat i destacat valencianista.\nRosa Albert, coordinadora d’Esquerra Unida de València ciutat, i Francesc Galiano, president d’Esquerra Republicana de València, han presentat conjuntament a l’Ajuntament de València una petició perquè la ciutat dedique una avinguda a Vicente Marco Miranda, qui fóra primer alcalde de la ciutat durant la República, a més d'un dels impulsors de la campanya a favor d'aprovar un estatut d'autonomia per al País Valencià. Des d'aquests dos partits consideren que dedicar-li una avinguda seria «un acte de justícia» envers «la llarga trajectòria cívica i política» de Marco Miranda.\nNascut a Castelló de la Plana l'any 1880, però criat a la veïna Borriana (Plana Baixa), Marco Miranda es va traslladar a València amb 25 anys per treballar al diari El Pueblo, altaveu del republicanisme propugnat per Blasco Ibáñez. A la redacció d'aquest periòdic va intensificar l'influx blasquista que, poc temps després, va convertir en militància política a través de les files del Partit d'Unió Republicana i Autonomista, el PURA. L'any 1912, Marco Miranda es convertí en regidor.\nL'abril de 1931, al poc d'haver-se proclamat la II República, Marco Miranda es convertia en alcalde accidental de València. Ho feia, a més, amb la publicació d'un ban íntegrament en català, circumstància inèdita a la ciutat, on feia una crida a la pau, l'ordre i el respecte a les persones. Tanmateix, el temps al capdavant de l'Ajuntament fou efímer, ja que només uns dies després de ser alcalde, Alejandro Lerroux el nomenà governador civil de Còrdova.\nDurant els anys posteriors, però, la dretanització del PURA on havia començat a militar el menarà a abandonar-lo i a aproximar-se, cada volta més, al valencianisme polític que va covant-se al caliu de la II República. El juliol de 1934, Marco Miranda, junt a altres figures com ara Juli Just, Faustí Valentí i Hèctor Altabàs, creen Esquerra Valenciana, un partit netament valencianista que aspira al reconeixement del País Valencià dins d'una Espanya federal. En certa mesura, Esquerra Valenciana aspira a ser una mena d'Esquerra Republicana de Catalunya a la valenciana.\nNo és d'estranyar, en aquest ordre de coses, que quan en les eleccions de 1936 Marco Miranda aconsegueix acta de diputat a Madrid, en les files del Front Popular, opte per integrar-se en el grup de la minoria d'Esquerra de Catalunya al Congrés. En els anys posteriors, al capdavant d'Esquerra Valenciana, Marco Miranda promou junt a la resta de companys la redacció d'un avantprojecte d'Estatut valencià, una idea que va ser estroncada per l'esclat de la guerra civil espanyola.\nLa victòria franquista va fer caure en l'oblit aquesta figura, desapareguda l'any 1946. El seu soterrar, com ha indicat Francesc Viadel en la biografia sobre Marco Miranda, va esdevindre de forma involuntària i espontània «la primera manifestació antifranquista a València des de la fi de la Guerra Civil, tot un símbol de resistència». Ara, dedicar-li una avinguda a aquesta personalitat, contribuiria a rescabalar la seua figura i avançar un pam més en la recuperació de la memòria història dels valencians.


La Generalitat encarrega un nou estudi del ramal de la MAT a Riudarenes - El Gerió Digital\nL'bjectiu és rebatre la resposta de Red Eléctrica\nDilluns, 1 de maig de 2017 09:15h\nNou estudi sobre el ramal de la MAT de Riudarenes. I aquest, comptant els d'una i altra part, ja serà el tercer. L'informe, que s'encarregarà de redactar el Col·legi d'Enginyers, haurà d'analitzar amb detall si no hi ha cap altra alternativa als 17 quilòmetres aeris de 400 kV, com sosté Red Eléctrica.\nEntre aquestes, hi havia des d'estendre noves línies de 400 ó 220 kV que sortissin de la subestació de la MAT a Bescanó (Gironès), aprofitant el corredor d'infraestructures, o reforçar la tensió de línies ja existents de 132 kV. D'entre totes elles, la Generalitat va escollir com a prioritària l'alternativa que passava per repotenciar a 220 kV la línia de 132 que discorre per Juià, Salt i La Roca del Vallès.\nL'estiu de l'any passat la Generalitat va trametre aquest primer informe a Red Eléctrica, instant la companyia a avaluar les alternatives. En paral·lel, va anunciar-li que paralitzava la tramitació del ramal de la MAT.\nCap d'elles, viable\nLa resposta de Red Eléctrica, que va arribar a finals d'aquest hivern, va ser categòrica: cap de les sis alternatives és viable. La companyia no es va moure del projecte inicial, i va defensar que l'única solució possible era la que hi ha hagut des d'un primer moment: que la línia sigui aèria, es faci ja d'entrada a 400 kV i neixi a l'alçada de la torre 134 de l'estesa Sentmenat-Bescanó.\nAra, després de rebre la resposta de Red Eléctrica, la Generalitat ha mogut fitxa. I ho ha fet encarregant un nou informe al Col·legi d'Enginyers per analitzar a fons la tesi de la companyia i, si cal, rebatre-la. Entre d'altres, Energia justifica la necessitat d'aquest nou estudi perquè, a la seva resposta, Red Eléctrica ha inclòs informació sobre el ramal de la qual no se'n disposava.


la_universal: Mort Novata (especial UNIX)\na les 16:19\nEm disculpo per la qualitat de la imatge... La tornaré a penjar amb millor qualitat quan tingui una estona...\nOle tus OO.\nyuple ha dit...\nSnif Snif, si es digues windows no em sabria tant de greu.\nMés enllà de la broma, els meus pares ténen un periquito que es diu Windows (per culpa meva) i en van tenir un altre que es deia Mac (També per culpa meva)fins que va marxar (presuposo que llavors canviaria d'identitat per fer més dificil que l'enxampessin...)\nAra se m'acaben els noms possibles per mascotes, per què més enllà d'això què? Haig de posar noms d'antigualles que no tenien ni sistema operatiu? Amstrad, spectrum, commodore?? Doncs tampoc és tan mala idea, ara que ho dius...\nEn tot cas espero que trigui força en arribar la següent mascota. O, si més no, que aquest cop sigui jo el qui decideix tenir-la...\nJo fart de patir per la lamentable marxa (be en realitat morien, pero a casa em deient que s'havien escapat per que no patis, clar que aleshores vaig creixer amb la idea de que els animals m'odiaven i per aixo marxaven i... be res q 28 anys de psicolegs no puguin arreglar) dels meus animals domestics.Vaig optar per anar al bosc, agafar una pedra i posar-la en una peixera. Viuent molts anys i gastes molt poc d'alpiste. I el millor per a mi es que saben escolta molt be i a les nits fan poc soroll i no molesten als veins.\nVale, ja està. Lo prometido es deuda. Ara ja es veu millor la tira. De res, home, a manar!\nPer cert, m'he mirat de comprar pedres per a peixera i... m'han mirat amb una cara extranya. L'última tenda han rigut una estona i m'han posat un preu que no he pogut pagar. Serà una espècie de pedra exòtica? Un rubí, una maragda, un diamant? En fi, m'he posat a estalviar, a veure si en dos o tres anys ja puc tenir una mascota nova.\nI aquesta es dirà Linux. A menys que se m'acudeixi un altre nom...\nL'altre dia vaig descobrir que un amic meu li havia posat Macintosh al seu periquito, per culpa d'haver-li dit Windows jo al meu. El que no sabia el meu amic és que ja n'hi havia hagut un altre de periquito anomenat Macintosh (en realitat, Mac). I és que... és tan dificil ser original...


'Fogons de Tàrraco', de la ficció a la cuina - VilaWeb\nDiumenge 18.03.2012 06:00\n'Fogons de Tàrraco', de la ficció a la cuina\nReceptari de cuina de l'època romana que parteix del llibre de X.R. Trigo 'El somni de Tàrraco'\n'Si voleu aprofundir en les condicions de vida d'úna època llunyana, pocs aspectes ens ajudaran tant com conèixer la gastronomia d'aleshores. Menjar és una de les funcions imprescidibles per a la vida, i la manera de fer-ho ens diu moltes coses sobre les persones que volem retratar.' Ho explica l'escriptor Xulio Ricardo Trigo en el pròleg del llibre 'Fogons de Tàrraco' (Cossetània), que ha escrit amb Coia Valls a partir de la documentació que van recollir per fer la novel·la 'El somni de Tàrraco' (Edicions 62).\nL'escriptor Xulio Ricardo Trigo s'ha especialitzat d'uns anys cap aquí en la novel·la històrica. Entre la seva producció destaca 'Els secrets de la reina', situada a l'Edat mitjana; 'El somni de Tarraco', sobre la Tarragona romana; i, receptment, 'El port del nou món', que novel·la la construcció del port de Barcelona al segle XV. És precisament durant l'elaboració de 'El somni de Tarraco', que la seva companya i també escriptora Coia Valls (va guanyat el premi Néstor Luján de novel·la històrica amb 'La princesa de jade'), va assumir la tasca de documentar-se sobre la gastronomia en la Tarragona romana.\nEl llibre ofereix un panorama dels menjars que es podien trobar a taula els personatges de 'El somni de Tàrraco' adaptats als costums actuals. I és així, a partir dels personatges de la novel·la i les seves característiques que s'ordena aquest volum gastronòmic, 'Fogons de Tàrraco'. Després d'una introducció sobre el menjar i sobretot sobre el beure en l'època romana, el llibre s'estructura a partir d'alguns personatges del llibre i d'alguns dels plats que serien susceptibles de menjar.\nEl receptari és ben variat: Bledes amb panses, pastissets de figues, albercocs picants, caragols a la cassola, cards amb ous durs, cassola d'ortigues de mar, puré d'enciam i cebes, menjar blanc… A més, el llibre es tanca amb deu plats del menú de cuina romana que ofereix avui el restaurant Còcvla de Tarragona.\nCoberta 'Fogons de Tàrraco' (Cossetània)


Detenció d'un individu per robatori a l'interior de dos vehicles\ndivendres, 18 de novembre de 2016 10:54\nAgents de la policia local van detenir la matinada de dimecres un veí de Manresa de 34 anys com a presumpte autor d'un delicte de robatori amb força.\nEls fets van ocórrer als voltants de les dues, quan la sala del 092 va rebre una trucada d'un veí informant que estava sentint cops procedents del pàrquing públic del carrer de la Dama.\nD'immediat es van presentar diverses patrulles que van observar com un individu al costat d'un cotxe deixava caure un objecte al terra i provava d'amagar-se. En acostar-se els agents van comprovar que al costat d'on era l'home, hi havia dos vehicles oberts , un d'ells amb un vidre trencat i tots dos amb evidències d'haver estat remenats. Un cop identificat i escorcollat el sospitós, se li van trobar diversos objectes que suposadament havien estat sostrets dels vehicles esmentats.\nUn detingut per violència de gènere dijous a Manresa\ndivendres, 14 d'octubre de 2016 10:21\nAgents de la policia local van detenir ahir al vespre un veí de Manresa de 59 anys a qui l'imputen un delicte de violència en l'àmbit familiar. Els fets van ocórrer a quarts de dotze, en atendre una trucada que informava d'una agressió en un domicili del carrer del Bruc.\nDesplaçades al domicili diverses unitats van trobar-se una parella que segons van relatar havien mantingut una discussió en el transcurs de la qual la dona, una senyora de 57 anys, hauria patit una agressió per part del seu home, motiu pel qual els agents van detenir el presumpte agressor.\nTaula rodona sobre gestió d'emergències\ndivendres, 7 d'octubre de 2016 15:56\nDarrera actualització de divendres, 7 d'octubre de 2016 16:03\nDetingut per causar danys a vehicles estacionats\ndilluns, 3 d'octubre de 2016 09:43\nImatge d'arxiu. PLM\nDetingut per causar danys a vehicles estacionats.\nAgents de la policia local van detenir la matinada de dissabte a diumenge un veí de Manresa de 21 anys, amb nombrosos antecedents penals i policials, com a presumpte autor d'un delicte de danys.\nEls fets van ocórrer a quarts de quatre, quan la sala del 092 va rebre una trucada informant que un individu es trobava donant puntades de peu als vehicles estacionats al carrer Puigmercadal i que havia arrencat diversos retrovisors els quals un cop arrencats els estampava contra la paret. Es testimoni va relatar una descripció molt acurada del presumpte autor.\nDiverses patrulles de la Policia Local de Manresa es van mobilitzar pel sector, comprovant que diversos vehicles es trobaven afectats per cops, enfonsament de portes, ratllades i retrovisors arrencats. D'altra banda, els agents de servei a l'Ajuntament van observar com un individu que coincidia plenament amb la descripció del sospitós passava per la plaça provinent de la zona dels fets.\nDe la conversa mantinguda amb el sospitós -sumada a la coincidència total amb la descripció facilitada pel testimoni- els agents van trobar indicis suficients per detenir-lo i imputar-li un delicte de danys.\nDarrera actualització de dilluns, 3 d'octubre de 2016 10:20\nDetingut un home quan intentava accedir a un domicili per la finestra\ndivendres, 16 de setembre de 2016 10:08\nAgents de la policia local han detingut aquesta matinada un jove de 24 anys veí de Barcelona a qui han imputat els delictes de robatori amb força en grau de temptativa i atemptat a agents de l’autoritat.\nEls fets han ocorregut a quarts de dues, quan la sala del 092 ha rebut una trucada d’un veí que informava que al carrer llibertat hi havia un jove amb un tornavís gran a la mà amb actitud vigilant i sospitosa.\nUna patrulla no uniformada de la policia local que es trobava a aquell sector es va adreçar a l’indret, observant com un individu que coincidia amb la descripció facilitada pel veí es trobava escalant una façana, agafat a l’empit d’una finestra del primer pis, a uns tres metres del terra. En veure’s sorprès, l’individu es va despenjar per uns cables i fins al terra i va fugir corrents, perseguit pels agents que finalment van poder detenir-lo, tot i que el detingut va emprar violència vers els agents intentant-agredir-los amb el tornavís a mode de punxó.\nDarrera actualització de divendres, 16 de setembre de 2016 10:16\nDetingut el presumpte autor de diversos furts a botigues del sector Guimerà Passeig\ndijous, 8 de setembre de 2016 12:42\nAgents de la Policia Local de Manresa van detenir ahir la tarda un home de 44 anys veí de Manresa després de ser assenyalat com el presumpte autor de diversos furts a botigues de la zona.\nEls fets van ocórrer a quarts de vuit de la tarda, quan una vianant va adreçar-se a una patrulla informant-los que un home acabava de cometre diversos furts a vàries botigues de la zona. Minuts després un altre vianant els va assenyalar un home que caminava pel carrer Guimerà com a presumpte autors d'aquests fets.\nEn adreçar-se la patrulla al sospitós, aquest va fugir corrents del lloc, essent perseguit i localitzat al carrer Bonsuccés, on va poder ser detingut tot i la resistència que va oposar als agents. Al presumpte autor se li van trobar fins a 10 articles sostrets a dues farmàcies i una botiga de roba de la zona. Posteriorment es va rebre una denuncia d'una altra botiga en la qual el presumpte autor hauria intentat sostreure articles, no aconseguint-ho per l'oposició dels treballadors els quals van ser amenaçats per l'home esmentat a qui finalment se li van imputar els delictes de furt, amenaces i resistència a la detenció.\nEnxampat in fraganti quan cremava un contenidor d'escombraries\ndimecres, 24 d'agost de 2016 12:01\nAgents de la policia local van detenir la matinada de dilluns a dimarts un veí de Manresa de 32 anys a qui van imputar un delicte de danys. Els fets van ocórrer als voltants de les tres, quan la sala del 092 va rebre una trucada informant que hi havia un jove calant foc a la cantonada entre el Passeig de Pere III i el carrer Sèquia.\nD'immediat s'hi van adreçar diverses patrulles, una de les quals es trobava molt propera i va sorprendre l'individu calant foc a uns cartrons i posant-los a dos contenidors, motiu pel qual van detenir-lo. Tot i la intervenció dels agents que van intentar contenir les flames amb els extintors dels cotxes patrulla fins l'arribada dels bombers, els contenidors van patir desperfectes.\nDarrera actualització de dimecres, 24 d'agost de 2016 12:12\nUn detingut per violència de gènere dimecres a Manresa\ndivendres, 14 d'octubre de 2016 07:41\nAgents de la policia local van detenir el matí de dimecres un veí de Sant Joan de Vilatorrada de 23 anys a qui van imputar un presumpte delicte de violència en l’àmbit familiar. Es fets van ocórrer a quarts de nou, quan una patrulla que circulava per la Carretera de Vic va observar dos homes que es barallaven i un grup de persones al seu voltant, motiu pel qual els policies van separar els dos homes, fet lo qual les persones presents van relatar que un dels homes que es barallava era l’exparella d’una de les dones del grup, i que l’havia agredit, motiu pel qual l’altre home implicat en la baralla s’havia ficat pel mig per impedir que la seguís agredint.\nLa noia agredida, una santpedorenca de 21 anys, presentava contusions evidents i recents, motiu pel qual els policies van procedir a la detenció del presumpte agressor per tal de ser posat a disposició judicial.\nDarrera actualització de divendres, 14 d'octubre de 2016 10:24\nDetingut un veí de Manresa amb una ordre de detenció i ingrés a presó\ndimecres, 5 d'octubre de 2016 13:34\nAgents de la Policia Local de Manresa van detenir ahir al vespre un veí de Manresa de 29 anys a qui constava una ordre de recerca, detenció i ingrés a presó de l'Audiència Provincial de Barcelona.\nEls fets van ocórrer als voltants de les 10 de la nit, quan una patrulla atenia les queixes de veïns del carrer Sant Joan d'en Coll que informaven que a un pis ocupat hi havia una festa amb música a volum molt alt.\nIdentificats els participants a la festa, el sistema informàtic policial va alertar que un dels ocupants al pis li constava una ordre de detenció i ingrés a presó relacionada amb un delicte contra la salut pública / tràfic d'estupefaents, motiu pel qual va ser detingut.\nDarrera actualització de dimecres, 5 d'octubre de 2016 13:39\nDetenció d'un home reclamat judicialment per robatori\ndivendres, 23 de setembre de 2016 12:23\nAgents de la policia local van detenir ahir a la tarda un veí de Manresa de 32 anys que tenia pendent una ordre judicial de detenció. Els fets van ocórrer a quarts de 10 del vespre, quan la sala del 092 va rebre una trucada informant que d'un individu havia amagat una bossa al parc de la Font dels Panyos i havia marxat corrents. Una patrulla es va adreçar al lloc i en identificar l'home va comprovar que el sistema informàtic policial li marcava una ordre de detenció per un procediment judicial de robatori amb força. La bossa que havia amagat contenia pertinences del propi detingut.\nDetingut per violència en l´àmbit de familiar\ndimarts, 13 de setembre de 2016 12:33\nAgents de la Policia Local de Manresa van detenir ahir al vespre un veí de Manresa de 29 anys a qui han imputat un delicte de violència a l'àmbit familiar com a presumpte autor de les lesions rebudes per la seva parella, una jove de 24 anys..\nEls fets van ocórrer als voltants de la mitja nit, en atendre una trucada de la víctima al 112 la qual denunciava haver estat agredida per la seva parella, al domicili comú al carrer Circumval·lació, motiu pel qual s'hi va adreçar una patrulla que en comprovar lesions evidents i recents en la dona, va detenir l'home.\nDarrera actualització de dimarts, 13 de setembre de 2016 12:35\nUna parella detinguda i imputada per un robatori amb violència\ndilluns, 22 d'agost de 2016 12:42\nAgents de la Policia Local de Manresa van detenir la matinada de dissabte a diumenge una parella de veïns de Manresa, (un noi de 18 anys i una noia de 17) a qui van imputar un delicte de robatori amb violència i intimidació.\nEls fets van passar a quarts de tres de la matinada, al Passeig de Riu de Manresa, quan una noia va iniciar una picabaralla amb una colla de joves que hi havia a la zona, aprofitant la confusió per donar una puntada de peu a la bossa de mà d'una de les joves , alhora que el noi que l'acompanyava aprofitava per agafar la bossa i fugir ràpidament del lloc. Els joves van fer una descripció minuciosa i molt acurada de la parella, la qual cosa va permetre a una altra patrulla de la policia local identificar-los i detenir-los.\nDarrera actualització de dilluns, 22 d'agost de 2016 12:45\nDetingut i imputat per un robatori amb força a una botiga\nDetingut un jove de 18 anys a qui se li imputa un presumpte delicte de violència masclista\nConvocades 3 places d’agent de la Policia Local de Manresa\nConsells de com actuar davant un accident de tràfic amb vehicle escàpol.


25.02.2015 | 09:32\nEl nostre amic Josep Bota i Gibert\nCRISTINA VILÀ I PIBERNAT. en representació de l'equip de mestres de l'Escola Aldric. Cassà de la Selva.\nFa nou cursos, el setembre de ?l'any 2006, quatre mestres posàvem en marxa a Cassà de la Selva una escola nova d'Educació Infantil i Primària, l'Aldric.\nSe'ns va plantejar aquest repte i ens hi vam llençar amb il·lusió i entusiasme des del primer minut. Era una gran oportunitat per poder engegar un projecte educatiu nou construït a partir d'idees innovadores i amb la participació de mestres molt implicats. Vam comptar amb el suport de trenta-tres famílies que varen creure en el nostre plantejament educatiu a cegues, sense tenir ni tan sols un espai físic on ubicar-nos (els mòduls prefabricats van arribar el mes d'agost).\nHi va haver una persona que ens va mimar d'una manera molt especial des del primer dia, sempre al nostre costat, a punt per resoldre els dubtes i els entrebancs, atent en tot allò que ens feia falta, amatent a les peticions de les famílies, engrescat per les nostres idees educatives, defensor del treball per projectes, de les noves metodologies organitzatives, de la feina ben feta, de l'atenció individualitzada de l'alumnat, de la flexibilitat i la motivació dels mestres, del desig de millora constant...\nAquesta persona fou el nostre estimat inspector Josep Bota Gibert, que ens ha deixat recentment, va morir el dissabte 14 de febrer. Ens va fer costat en tots els nostres pro?jectes però especialment en el Projecte Nens d'Arreu que vàrem encetar el curs 2007/2008. Va creure des del primer dia en l'objectiu del nostre projecte d'interculturalitat i ens va donar un gran suport en l'edició dels contes Un tomb per... No podia ser d'una altra ma?nera coneixent la seva passió pels llibres i per les biblioteques. El vam tenir amb nosaltres en totes i cadascuna de les presentacions dels contes; la darrera que vam com?partir amb ell fou la d'Un tomb per l'Est; el proper mes de juny farà un any. Recordo amb quina il·lusió va fer els tastets dels menjars tradicionals dels països de l'Est, en especial els farcellets de col...\nGràcies, Josep Bota, per tot el que ha representat per a nosaltres. Ens deixa un gran buit però el seu record, la seva empatia, la seva empremta, la seva il·lusió, la seva estima, el seu coratge i el seu suport incondicional no ens el traurà mai ningú. Per a nosaltres no ha estat un inspector, ha estat un gran amic i l'Aldric és un trosset seu. El recordarem sempre.\nGràcies, Maria Gay; gràcies, Trueta\nJosep Teixidor Costa. fornells de la selva.\nLa meva mare va ser atesa al Trueta durant les vacances nadalenques. L'atenció rebuda pel personal de la vuitena planta va ser excel·lent, tant els titulars com els ?substituts, tant els serveis mèdics i d'infermeria com els auxiliars.\nEl seguiment de la malalta va anar després a càrrec del centre Ma?ria Gay. Aquí va ser acollida per les religioses de Sant Josep; atesa pel metge i infermeres, pels serveis d'auxiliars, terapeutes, vetlladores i resta de personal. Destacaven per la disponibilitat i bonhomia, semblava una família més que una freda i asèptica residència. En el traspàs de la mare aquest ?benestar de la malalta ha estat un consol per a la família.\nEn els professionals dels dos centres comproves quelcom més que complir el deure, són gent trempada, empàtica, càlida... en definitiva, persones fent costat a persones. Gràcies.\nAgraïment als serveis socials de Girona\njosé Mª pertuZati. girona.\nTot això va començar un 28 de desembre de 2014 a les 19.15 aproximadament. La peça més petita però a la vegada la més important del nostre puzzle, ens va deixar. En aquest dia que mai oblidarem, vam perdre la nostra filla, Ruth Elisabeth, en cadira de rodes amb una discapacitat cerebral d'un 75%. Va ser la gota que va vessar el got; el seu pare, a l'atur, la seva mare i jo, el seu germà, ens vam veure en una situació desesperant i vam pensar: què fem?\n29, dilluns. Truquem i acudim als Serveis Socials de Discapacitats i Gent Gran de Santa Eugènia, expliquem la situació i ens van contes?tar amb un simple i tòpic: ho consultarem amb l'Ajuntament (de Girona), i després us direm alguna cosa. El cas és que, contra tot pronòs?tic meu, en 30 minuts de rellot?ge es van dirigir cap al meu pare, comunicant-li que hi havia un nínxol disponible al cementiri Vell perquè la meva germana pogués descansar.\nBàsicament no hi ha ni carta, ni manera, ni diners suficients en aquest món per pagar l'ajuda que ens van donar els Serveis Socials en el moment més dur de les nostres vides. En especial a la Sra. Lour?des Delgado que, cito textual?ment del meu pare, "em va posar la seva mà i el seu muscle per deixar anar el meu plor". Mai vaig pensar que un treballador de l'Ajuntament, el qual està per ajudar-te pe??rò desgraciadament no té aquesta fama, ho faci i d'aquesta manera.\nEns enorgulleix enormement que Ruth continuiï en aquesta ciutat, la que, per cert, li encantava. Moltes gràcies.\nFa un munt d'anys i per la tele s'emetia una sèrie que duia el títol de la meva carta. Era un moment en què fer un creuer era elitista i feia que tinguessis ganes de poder-ne fer algun. Actualment ja rebenten preus i és més fàcil assolir aquest plaer. Per la raó que sigui i no la recordo, algú aconseguia fer el "viatget" sense pagar. Bé, doncs, tenim una versió actual i més sofisticada d'aquestes vacances pagades.\nEl senyor Bárcenas, que n'ha fet de totes i grosses, ves per on surt de la presó i se'n pot anar a Baqueira Beret de vacances. No plorava dient que no tenia diners per arribar a final de mes? Quan hi ha tanta i tanta gent que ho passa malament, ell pot passar quinze dies en un dels llocs més cars d'Espanya! És una injustícia tan gran que encara no m'he refet del terrible ?efecte que m'ha produït saber aquest esdeveniment. Perquè no dubtem ni un moment que nosaltres, els ciutadans, paguem l'estada del lladre de guants blancs perquè s'ho passi bé i oblidi els dies, segurament daurats, que ha passat a la presó. Les injustícies estan a ?l'ordre del dia però una de tan flagrant m'ha deixat astorada. És com si passéssim una pastís fantàstic pels nassos d'un famolenc i després de deixar-li olorar ens el mengéssim nosaltres. A partir d'ara ja res em sorprendrà, m'adono que estem en un país de titelles, que no dóna ?importància a la cultura (gravada amb un 21% d'IVA), que es passa l'ètica i la moral per un lloc que tots sabem i que es premia la ignorància la mala fe i el lladronici. Que Déu hi faci més que nosaltres!


vilapou: Els Tres Tombs\nEl 17 de gener se celebra Sant Antoni, considerat el patró dels animals de peu rodó (?) i, per extensió, dels animals domèstics. D'aquí que, temps era temps, en va sortir una veneració popular que consistia en fer tres voltes a l'església dedicada al sant. La tradició es va mantenint en molts llocs i aquests Tres Tombs es converteixen en una mena de concentració i/o cercavila on es fa el petit homenatge i benedicció dels animals.\nEn alguns d'aquests llocs, la festa va acompanyada de música amb alguna cobla, orquestra, grup de grallers o xaranga que va amenitzant el recorregut. Aquí és on trobaríem dues varietats, segons el desplaçament dels músics sigui a peu o no. En aquest segon cas, desdoblaríem les possibilitats en vehicle motoritzat o no, i, finalment, arribaríem al carruatge tirat per cavalls que tenim a la fotografia. Carruatge amb escala, això sí.\nCom que una de les tasques que tinc encomanades en aquest món, si més no en aquests moments, és la de vetllar per la integritat dels músics, diré que aquesta diada s'ha de tenir una especial cura en tot moment, i no només amb l'escala, ja que els animals en sí també poden constituir també un risc inesperat.\nPerò sort en tenim que la festa supera les adversitats i el balanç final sempre és positiu, ple d'alegria, harmonia i xerinola.\na 21:19 Tipus d'escala: enfustissat\nhi ha d'altres animals que no tiren de carruatges i van vestits com a persones, que si et trepitgen també foten un mal de pebrots.\nOriol, quan hi ha una desfilada d'aquestes, no sempre està del tot clar qui és qui, si el de dalt o el de baix.\nUi! tocar dalt d'un carruatge (sobretot instruments vent) és un risc laboral, en un sacseig et pots fotre la calaixera enlaire!\nAnimals de peu rodó??? què ignorant que soc...\nPuji, la veritat és que té risc. Et pots menjar la boquilla sense adonar-te'n.\nCandela, ja som dos... Jo ho he posat perquè ho he llegit ;-)


Classificat un àmbit de sòl urbanitzable ind... - Govern.cat\nquery_builder 6 agost 2020 18:14\nClassificat un àmbit de sòl urbanitzable industrial per ampliar les actuals instal·lacions logístiques de l'empresa ALDI, a Masquefa\nLes instal·lacions estan situades prop del nucli de Sant Llorenç d’Hortons\nLa Comissió territorial d’urbanisme del Penedès també ha modificat un Pla Especial d'Ordenació de la pista de proves i del laboratori oficial de l'automòbil de Catalunya (IDIADA), a Banyeres del Penedès, i ha ajustat els paràmetres reguladors d’un sector de sòl urbanitzable a Sitges\nLa Comissió territorial d’urbanisme del Penedès, presidida pel secretari de l’Agenda Urbana i Territori, Agustí Serra, ha aprovat la modificació puntual del Pla general d’ordenació anomenat “el Clot del Xarel·lo 2”, de Masquefa (Anoia) per ampliar les actuals instal·lacions logístiques de l’empresa ALDI. L’òrgan també ha modificat un Pla Especial d'Ordenació de la pista de proves i del laboratori oficial de l'automòbil de Catalunya (IDIADA), a Banyeres del Penedès, i ha ajustat els paràmetres reguladors d’un sector de sòl urbanitzable a Sitges.\nNou sector urbanitzable a Masquefa\nEls terrenys objecte de modificació a Masquefa ocupen una superfície de 117.792 m² i es troben situats al sud del terme municipal, entre el polígon industrial “El Clotdel Xarel·lo” i la zona industrial situada als entorns de la carretera BV-2249 al municipi de Sant Llorenç d’Hortons. Estan ocupats en part per conreus de secà i en una altra part estan erms. L’aprovació fa possible ampliar les instal·lacions del centre logístic, definint un nou sector de sòl urbanitzable per al desenvolupament industrial de 115.000 m2 de superfície.\nAmpliació de les activitats a l’IDIADA\nD’aquesta manera, se situaran dos nous edificis en el Sistema de laboratoris i tallers l'automòbil al final de l'eix principal d'accés al conjunt. El primer, en una part de reserva viària entre el laboratori de motors i la torre de control i, el segon, al davant,, en l'àmbit del subsistema de Protecció conjunt de l'Albornar, en la part qualificada pel planejament vigent com àrea d'aparcament. Ambdós edificis ocuparan una superfície en planta de 1.500m². També augmentarà l'àmbit de la torre de control en 1.625,50m², per poder ubicar el programa de suport que genera el desenvolupament de l'activitat, i s’ampliarà una parcel·la, situada al sud del vial d'accés a tallers, fins a 6.660,00m², que canviarà la seva qualificació per destinar-la a usos de caràcter logístic, descàrrega de camions de vehicles i recepció / emmagatzematge de materials. La disminució d'espai lliure que suposarà l’ampliació es compensarà incrementant l’espai lliure en un altre subsistema.\nNous usos per a un sector, a Sitges\nLa modificació puntual del Pla d'ordenació urbanística municipal a l'àmbit del Pla parcial urbanístic denominat “La Granja II”, de Sitges, ha estat promoguda i tramesa per l’Ajuntament per ajustar els paràmetres reguladors del sector de sòl urbanitzable\ni definir l’ordenació detallada amb el nivell i documentació propis d’un pla parcial urbanístic.\nEls terrenys inclosos a l’àmbit presenten una topografia força plana i estan ocupats en la seva major part per vegetació arbustiva, una pineda i alguns arbres de diverses espècies situats predominantment en la franja de sòl confrontant amb el passeig i amb la via del tren. Hi ha tres edificacions aïllades destinades a habitatge, un edifici en ruïnes, una activitat comercial de venda al detall de plantes i productes de jardineria i un minigolf. El sector està conformat per 24 parcel·les de 14 propietaris diferents.\nAra se n’amplien els usos, introduint l’ús comercial i l’apart-hotel a les noves zones d’aprofitament privat de caràcter no residencial, mantenint el sostre total del sector, però distribuint-lo de forma diferent. S’incrementa la densitat bruta de 29 habitatges per hectàrea a 31 hab/ha, augmentant els habitatges de protecció pública de 65 a 75.


Arxiprestal de Sant Mateu - SANT MATEU (COMUNITAT VALENCIANA)\nM: (00) creu potenzada d´estrel.les,\n(03) colom, (06) SANT MATEU A 1992 / SIENDO CAMPANERA / PILARETA MATEU, (09) marca de fàbrica, ABEL PORTILLA / ME\nHIZO / HNOS / Portilla / GAJANO /CANTABRIA.\nEs volteja de manera manual des de l'interior del temple.\nCigonyal per al toc manual des de l'església.\nMaria Vicenta (2)\nLa nova (3)\nMaria dels Àngels (4)\nMaria Mateua, la grossa (5)\nLa campana té en sis de les anses motius zoomorfs i a l'espatlla una garlanda amb querubins. Seguidament, hi ha al terç dos grups de dos cordons i entre ells una senzilla inscripció amb els seus noms: "MARIA MATEA". L'espai restat està ocupat per diversos motius decoratius. Al terç també hi ha una combinació de motius vegetals i àngels que conformen unes garlandes. Al mig té una creu de calvari, una Immaculada Concepció amb el monograma de Maria, un motiu que representa als àngels adorant l'Eucaristia i la marca de fàbrica: "VALENCIA / FUNDICION DE CAMPANAS DE / ROSES HERMANOS / (escut España) / Cno TRANSITS JUNTO Ctra MADRID". A continuació, hi ha de nou dos grups de dos cordons, entre els quals es disposen diverses flors soles i esta inscripció: "ANO 1929". Tant a la part superior, com a la inferior dels cordons hi ha diverses garlandes. Finalment, al peu es repeteix l'esquema de dos grups de dos cordons i hi ha una sanefa.\nSis anses amb motius zoomorfs.\n(sanefa amb motius vegetals) "MARIA MATEA"\n(garlanda amb motius vegetals i àngels)\n(03) (marca del fàbrica) "VALENCIA / FUNDICION DE CAMPANAS DE / ROSES HERMANOS / (escut España) / Cno TRANSITS JUNTO Ctra MADRID"\n(09) (Immaculada Concepció i monograma de Maria)\n(sanefa amb flors soltes) "ANO 1929"\nL'any 1997 la campana estava instal·lada amb truja de ferro de la foneria Roses d'Atzeneta d'Albaida i mecanitzada amb electromall trifàsic i motor de vol continu.\nDurant la dècada dels anys 60 la foneria Roses d'Atzeneta d'Albaida va mecanitzar la campana. La truja de fusta anterior es canvià per una nova de ferro i la dotaren amb mecanismes de toc automàtic. La instal·lació va ser restaurada per ERMEC en març 1998, dotant a la campana amb truja de fusta de perfil diferent del tradicional local. Els mecanismes de toc automàtic es canviaren per un motor d'impuls i electromall monofàsic.\nMARTÍN NOGUERA, Francesc Xavier [Estat previ a la restauració] (1997)\nCampana dels quarts del rellotge mecànic (A)\nLlistó de fusta.\nMall extern per gravetat.\nProveïda per ERMEC i instal•lada per BLASCO de Roquetes. Està afinada per conseguir la nota desitjada.\nCampana de les hores del rellotge mecànic (B)\nProveïda per ERMEC i instal•lada per BLASCO de Roquetes. Esta afinada per conseguir la nota desitjada.


Les grans escenes del cinema fruit de la improvisació dels actors\nUn vídeo recull famosos fragments de films que foren improvisats durant el rodatge\n15.01.2016 - 21:06\nActualització: 15.01.2016 - 22:06\nL’actor Roger Coma ha passat aquesta setmana per l’Internauta per a parlar de l’experiència com a director i guionista de la sèrie ‘Les coses grans’. Entre moltes més afirmacions, a l’entrevista comenta que no li agrada gaire la improvisació en els rodatges: ‘Sóc un gran tirà i tot està molt guionat. És una sèrie molt textual i sóc bastant ogre’, se sincera.\nPerò el cert és que la improvisació, tan central en gèneres com la música jazz, també té una certa tradició en el cinema i la televisió. Al vídeo ‘Improvisation in Film’, sense anar més lluny, queda ben clar amb una recopilació de grans títols del cinema que contenen fragments improvisats destacables. Hi trobem des de ‘Ciutadà Kane’ (1941) a ‘El padrí’ (1972), passant per ‘Taxi Driver’ (1976), el film protagonitzat per Robert De Niro i on l’escena més famosa és fruit justament de la improvisació.\nTots els coneguts fragments que apareixen al vídeo, així doncs, no es van preparar mai abans de rodar-los ni eren escrits en el guió, sinó que responen a la imaginació i el talent dels actors:


L’univers ecològic de Sa Mandra | ets el que menges\n5 de novembre 2012 | Actualitzat el 23 de setembre 2016 per Núria Coll\nLa Rita i en Marco són dos sards que semblen trets d’una obra de Goldoni. La Rita seria la Mirandolina de la famosa hostalera del dramaturg venecià, però no respon a la madonna italiana, amb cosset i davantal de puntes. De fet, qui està més exposat i fa el paper de la Mirandolina de Goldoni són la filla, la Maria Grazia, i en Mario, el marit de la Rita, que cada dia genera una atracció per als comensals: rostir el porceddu, el porc a la llenya de la gran llar de foc de Sa Mandra.\nEn Mario, la Maria Grazia i la Rita a Sa Mandra\nSa Mandra és una azienda agroturística a pocs quilòmetres de l’Alguer i l’única a l’illa que és estrictament ecològica i saludable. Ho és des dels anys vuitanta, que van obrir, moment en què aquests dos conceptes no els coneixia gairebé ningú. En Mario havia estat paleta, i el seu pare, pastor, professió de la qual renegava i a la qual s’ha acabat dedicant després que la Rita el convencés per deixar Fonni, el seu poble natal a la comarca de la Barbagia, al centre de Sardenya, per instal·lar-se a l’Alguer i viure més relaxats i en contacte amb la natura i, especialment, a prop de la mar.\nA Sa Mandra van començar tenint ovelles i fent i venent formatge, però de seguida van veure que no podrien fer negoci només de l’agricultura, i van decidir obrir un restaurant. Tot va ser per intuïció; també ho va ser que el fessin ecològic. “L’any 84, quan vam arribar, el terreny estava intoxicat. Vam tardar quatre anys a fer nets els camps perquè el bestiar hi pogués pasturar i menjar sense que hi hagués herbicides ni pesticides”. I és que, a Sardenya, un productor que vulgui fer ecològic amb segell certificat a BIOZOO, ha d’estar entre quatre i cinc anys sense llaurar la terra. Aquest és el termini fixat pel Govern per acreditar que un cultiu és del tot biològic; una normativa inexistent a Catalunya. “Nosaltres som d’abans de la legislació i tot”, m’explica rient en Marco. La Rita, a la cuina, en Mario, amb el porc rostit –que és l’especialitat de la casa– i la Maria Grazia, la filla, a la sala. Sa Mandra és conegut a tota l’illa principalment pel menjar. “La gent ve a menjar i volem explicar una història típicament sarda que va des dels aperitius fins a les postres”, m’explica la Maria Grazia, una dona tímida i molt treballadora que conviu dia i nit amb els seus pares per tirar endavant el negoci. La cuina de Sa Mandra és tradicional, típica, però de molta qualitat i tota ecològica.\nA la taula parada, quan t’hi asseus, ja hi ha el pa típic –el carasau– acompanyat del vi ecològic. Avui ens conviden a tastar un vermentino (Gyos), un cannonau (Mirau) i un cagnulari (Graffiante) de la Cantina Rigàtteri, també de l’Alguer, un petit celler de joves emprenedors algueresos que fa pocs anys que funciona.\nEls clients no hi arriben perquè sigui eco, però quan s’ho troben, encara ho aplaudeixen més. Ara m’entendreu: els clients hi van perquè el menú degustació –no hi ha carta– és una perdició que fa perdre el sentit.\nEls entrants –els coneguts antipasti– són una ració de tomàquet, pecorino ecològic, ricotta mustia amb confitura de taronja, ricotta amb mel, albergínies a la brasa, patata amb carbassó i formatge, pernil i altres embotits, etc. Tot és verdura ecològica i de temporada de la Crucca*.\nUn cop s’han acabat els antipasti, arriben els primi piatti amb dues propostes de pasta cuinades amb tomàquet, funghi porcini, etc. La Rita també fa la pasta. En fa de deu tipus diferents –s’hi passa hores–, sobretot perquè “la farina ecològica costa molt més de treballar. I les fem d’una a una” com aquestes boletes de frégula que es veuen a la foto.\nTambé ofereix el menú adaptat per a celíacs –avisant abans–, però en aquest cas, per evitar contaminacions, compra la farina a “un bon productor especialitzat que la fa molt bona, així com el pa carasau, que hi ha fabricants que també l’han adaptat per a celíacs”.\n“De fet, som al país del pa i la pasta per excel·lència”, però de celíacs n’hi ha tants o més que aquí, “així que em fixo especialment en els productors que ofereixen alternatives per a consumidors que estan envoltats, tot el dia, de raviolis, maharrones o frégula”. A Sa mandra també han servit menús per a vegetarians, tot i que, com bé diu en Mario, “si aquí som coneguts pel porc rostit, què hi ve a fer un vegetarià!?”. És evident, però, que el llarguíssim menú de Sa Mandra pot ser igualment satisfactori sense passar per la carn. De fet, seguim entaulats.\nSuperats els primi piatti, toca l’amanida; ells la mengen a aquestes alçades de l’àpat per tirar avall. És el torn dels secondi piatti: el porc rostit. “A les nou del matí poso els porquets al foc i s’estan coent durant cinc hores. És un procés lent que fa que la carn quedi absolutament melosa per dins i cruixent per fora. Aquests porquets són ecològics i les seves mares també, i els crien a Sa Mandra. El formatge també és propi, en fan cada dia i es pot comprar; n’hi ha de curat, semicurat i fresc, i generalment és d’ovella. D’ovelles, a Sardenya, n’hi ha, diu la dita, el doble que de persones: uns tres milions. En canvi, de cabres se’n veuen poques i, per tant, no és fàcil trobar llet o formatge d’aquest animal.\nEl menú típic sard acaba amb una ració de fruita, els dolços típics sards (amaretti, bianchini catò e papassini), la murta i el cafè. Amb tot, no hem d’oblidar els aperitius, que se serveixen al jardí un cop s’arriba a Sa Mandra i que són útils per filtrar els convidats, ja que Sa Mandra és un lloc típic de celebracions familiars, batejos i casaments.\nEl jardí és un conte de fades que et transporta, alhora, a un món rural, gairebé de far west, on hi ha les cabanes típiques sardes, els su pinnetu, les antigues cabanes de pastor i que en Marco ha reproduït i reconstruït. Tots dos són molt aficionats als mobles antics i col·leccionen tot tipus de bótes, premsadores i estris de cuina del passat. El jardí, amb un espai de gronxadors per als nens i una pista de futbol, serveix per fer una passejadeta i tirar avall, “tot i que no se surt fart. Tip sí, però pesat no, perquè tot és fresc, tot el que cuino és biològic i no hi ha conservants enlloc”.\nLa Rita és una dona emprenedora que és capaç de fer rotllets de pasta durant hores mentre rumia en el negoci. Actualment fa tallers de cuina per als turistes i a l’hivern treballa amb escoles en un projecte que s’anomena Fattoria didattica; és a dir, que Sa Mandra es converteix en una granja-escola i, en paral·lel, funciona com una casa rural amb sis habitacions i vuit més que tenen en un altre recinte proper que han obert fa dos anys i que és un centre de balneari: Su Passu. Els projectes, però, no s’aturen aquí. “Ara volem projectar un altre hotel amb balneari aquí davant i volem oferir tractaments amb una planta tradicional d’aquí, l’elicriso, que és molt rica i nutritiva i beneficiosa per al cos. Amb una biòloga, estem fent proves per desenvolupar cremes amb set plantes autòctones diferents i llet de la nostra producció”, m’explica amb passió una Rita tranquil·la, serena, convençuda. Tremenda.\nAnar a Sa Mandra us permetrà conèixer de primera mà la producció de carn i llet ecològica, entrar a les instal·lacions i entendre com es pot fer sostenible un projecte pensat i compromès amb la gent i la seva salut. Sa Mandra és a cinc minuts de l’aeroport de l’Alguer i el bitllet d’avió pot costar trenta o quaranta euros (anada i tornada) amb Ryanair des de Girona. A l’hivern, hi ha només vols els dimarts, els dijous i els dissabtes, i a partir de la primavera, ja n’hi ha cada dia.\nEls dilluns, Sa Mandra dóna les sobres del menjar a Càritas i, així, tanquen el cercle. Perfecte.\nA Sardenya, els camps s’han de desintoxicar durant cinc anys abans de poder-hi cultivar.\nLa Crucca, una comunitat terapèutica amb agricultura eco\nLa Crucca és una comunitat terapèutica que treballa per a la reinserció social de persones toxicòmanes –drogues, alcohol, joc, sexe– i que, alhora, funciona com una cooperativa de fruita i verdura ecològica. És un dos per un de projectes que trobem a casa nostra, però que aquí van plegats. Són un tot; i aquest tot és molt ampli.\nUn cop arribo a les instal·lacions, m’adono de la magnitud del projecte. Sóc davant d’un gran recinte on viuen i dormen cent persones en tractament enmig de la natura. Sardenya té les mateixes dimensions que Catalunya, però un milió set-cents mil habitants; per tant, tot són extensions generoses, obertes i verdes que permeten respirar amb els pulmons i amb la vista, que arriba a quilòmetres de distància.\nEn aquesta naturalesa que envolta el recinte, s’hi comptabilitzen sis hectàrees d’horta, tres de fruita i tres-centes seixanta més per al bestiar. Aquí es fa carn de xai, d’ovella i de vaca i es ven en una petita botiga on compro un formatge excel·lent, la peretta sarda, que devoro en menys d’una setmana. En aquesta botiga, que gestionen ells, s’hi fa pa i es ven la fruita i la verdura dels conreus.\nEl fundador d’aquest projecte va ser Don Chino Pezzoli, el capellà. Va crear aquest model convençut que una addicció se supera “treballant, fent servir les mans, i no només parlant i pensant”.\nLa Crucca té una part de l’horta ecològica, que és la que ven a Sa Mandra. “De fet, aquest estiu ens han dit que els diguem què necessitarem i ells ho cultivaran expressament per a Sa Mandra”. Un exemple de com fer sinergies amb les iniciatives més properes pot incentivar un negoci. “De fet, hi ha alguns pagesos i productors de la zona que eren a punt de tancar i, amb nosaltres, han pogut continuar l’activitat, em descriu la Maria Grazia.\nAquest és l’univers de Sa Mandra, que ha estat capaç de generar aquests satèl·lits al seu voltant i promoure l’agricultura ecològica i d’absoluta proximitat. Un quilòmetre zero que la Rita, als anys vuitanta, ja s’imaginava en silenci. Avui, Sa Mandra és una historia d’èxit i ho és també perquè tot té un preu just i assequible.


Amics arbres · Arbres amics: El Teix bimilenari de Fortingall\nL’Arbre més vell del que es té notícia a Europa\nEl Teix de Fortingall (en anglès, Fortingall Yew) és un vell teix (Taxus baccata) que es troba en un pati al poble de Fortingall, a la regió de Perthshire, a Escòcia. Durant molt temps es va estimar que la seva edat havia d'estar entre els 2000 i els 5000 anys; investigacions recents tendeixen a situar-ho en el límit inferior, és a dir, entorn dels 2000 anys d'edat. Això seguiria convertint-ho no obstant en l'arbre més vell del que es té notícia a Europa.\nEl teix no té un aspecte espectacular: no és molt alt, i el seu tronc, abans gegantesc (tenia 16 metres de circumferència en 1769) es troba ara separat en diferents tiges, fent l'efecte de ser diversos arbres més petits. Això es deu al fet que durant el segle XIX es va establir el costum de portar-se petites estelles del seu tronc com a “souvenir”, encara que també influeix el natural declivi del propi arbre, de manera que el centre del tronc està ara arran de terra.\nMalgrat la seva edat i dels atacs soferts, el teix està aparentment en bon estat i podria tenir per davant diversos segles més de vida. Actualment es troba protegit per un clos no gaire alt, amb unes reixes, que no permet apropar-se però sí poder observar i fotografiar.\nBenet Coll. Arenys de Mar\n· Article publicat a Tercerol el 31.08.2010\nPosat per Francesc Mas i Castanyer a les 08:36


Són una vuitantena de casos on, presumptament hi ha hagut explotació laboral. La campanya @Explota_brava pretén recordar que no és cera tot el que crema i que darrere l'optimisme de les xifres oficials de reducció de l'atur s'hi amaga una realitat denunciada per sindicats i organitzacions juvenils i que afecta principalment al jovent i les persones migrades.\nL'organització Juvenil Arran ha engegat aquesta campanya després de constatar que és una realitat estesa i que sovint no es denuncia pels canals oficials.\nLes denuncies que arriben al compte d'aquesta xarxa social són anònimes i es publiquen tal com arriben, un fet que ha generat crítiques dins el compte d'Instagram i també entre alguns dels establiments afectats. De fet, inclús un d'aquests locals, que ha demanat no aparèixer, ha contactat amb TV Costa Brava per exposar el seu malestar per unes denúncies que considera falses. Des de l'organització juvenil admeten que no comproven si el que es denuncia és cert ni tampoc han rebut cap 'feed-back' de si aquesta situació s'ha agreujat, repetit o acabat ni tampoc han percebut cap moviment de la Inspecció de Treball o resposta de les empreses assenyalades.\nIndiquen que volen ser un altaveu per treure a la llum la precarietat de l'economia estacional. Una precarietat que l'Informe Diagnosi Territorial encarregat pel Consell Comarcal assenyala com l'altra cara de la moneda d'un atur que està baixant a nivells anteriors a l'esclat de la bombolla financera. Aquest informe alerta que l'ocupació s'està creant en sectors amb un alt índex de precarietat i temporalitat.\nNegocis i localitzacions diverses\nLa vuitantena de denúncies presentades abarquen tot tipus de negocis i són d'arreu del territori que va de Blanes fins a Cadaqués. Hi ha casos de presumpta explotació laboral en petits comerços, hotels, restaurants, càmpings, empreses industrials, empreses de serveis i inclós multinacionals. Les queixes fan referència a hores extra sense cotitzar, sous precaris, treballs en negre i sense contracte o vexacions i pressió ambiental a la feina.\nDes de l'entitat juvenil lamenten que sovint els treballadors i treballadores no tenen ni les eines, ni els coneixements ni les facilitats per denunciar casos d'explotació laboral.\nPrecisament per aquesta situació, la campanya Explota_Brava tindrà una segona part quan s'arribi a un centenar de denuncies i és sensibilitzar als treballadors i treballadores dels seus drets i també de les eines que tenen a disposició per denunciar una situació d'explotació.\n* Les dues entrevistades han demanat no donar el seu nom i ser anomenades només com a membres d'Arran.


Etiqueta cercadaconductors - El Gerió Digital\nA partir de l'1 de gener, els vehicles més contaminants no podran circular per la Zona de Baixes Emissions (ZBE) de Barcelona. Les restriccions afecten una àrea de 95 quilòmetres ...\nDetinguts tres conductors en tres dies per circular borratxos o negar-se a fer la prova a Girona\nEls Mossos d'Esquadra han detingut, en tres dies, tres conductors per circular borratxos o negar-se a fer la prova d'alcoholèmia. El primer cas va ser divendres passat quan els agents van ...\nUna quinzena de persones rescatades per creuar passos tancats pel temporal\nEls Serveis d'Emergències han hagut d'ajudar una quinzena de persones que han creuat diferents passos tancats pel temporal a les comarques gironines. La majoria han estat conductors que ...\nEls transportistes qualifiquen de desproporcionada la restricció de camions per les nevades\nAmb poca antelació i sense "causa justificada". Els transportistes critiquen la decisió de restringir la circulació de camions al conjunt de les carreteres catalanes per ...\nreixen les denúncies a comarques gironines per fer servir el telèfon mentre s'està davant el volant. Entre gener i finals d'octubre, els Mossos han posat fins a 2.608 denúncies ...\nMés de 14.300 conductors han arribat a perdre fins a sis punts del carnet a les carreteres gironines per córrer massa, no dur el cinturó de seguretat cordat o agafar el volant beguts. De tot aquest ...\nMés de 1.000 conductors condemnats per infraccions de trànsit a les comarques gironines\nSegons recull l'estadística de la Direcció General de Trànsit (DGT), l'any passat 1.014 conductors gironins van sortir de les sales de vistes amb una sentència penal sota el braç. Són gairebé ...\nDenunciat un conductor d’autocar amb un remolc que duplicava el pes màxim permès\nEls Mossos d’Esquadra van denunciar el passat 15 de març, el conductor d’un autocar, de nacionalitat marroquina, com a presumpte autor d’una infracció administrativa per circular amb un excés ...\nIntercepten dos camions a La Jonquera amb 138 quilos d'haixix i 96 de marihuana\nLa policia espanyola va interceptar entre finals de febrer i principis d'aquest mes dos camions amb 138 quilos d'haixix i 96 de marihuana a l'AP-7, al seu pas per La Jonquera (Alt Empordà) ...\nJané proposa traslladar a comissaria els conductors beguts reincidents fins que els baixi l'alcohol\nDesprés que el Govern es comprometés a revisar els protocols policials i de trànsit arran de l'accident mortal de Fornells, el conseller d'Interior ha fet avui un pas més. Aprofitant la compareixença ...\nDetenen dos conductors per circular sense tenir permís de conduir\nEn el primer cas es tracta d'un home de 25 anys, de nacionalitat maliana i veí de Cassà de la Selva, que hauria comès un delicte contra seguretat del trànsit, per conduir sense haver obtingut mai ...\nLes condemnes contra conductors gironins per cometre delictes cauen a la meitat en 5 anys\nA finals del 2007 va entrar en vigor la reforma del Codi Penal que portava a judici les imprudències viàries més flagrants. D'ençà d'aleshores, el degoteig de conductors gironins que s'han ...\nGirona engega una campanya per millorar la convivència entre els usuaris de l’espai públic\nL’Ajuntament de Girona ha posat en marxa avui una nova campanya amb l’objectiu de millorar la convivència entre els usuaris de l’espai públic. Sota el nom de “Ciclista a la vista”, el consistori ...\nCada dia condemnen tres conductors gironins per anar beguts o conducció perillosa\nD'ençà que ara fa set anys es va reformar el Codi Penal per portar a judici les imprudències viàries flagrants, el degoteig de conductors que s'asseuen a la banqueta dels acusats és constant. ...\nQuan l'experiència i la disminució de reflexos s'ajunten al volant\nL'experiència és un grau, però les limitacions lligades a l'edat poden jugar una mala passada si se surt a la carretera sense ser-ne plenament conscient. Per això, els Mossos d'Esquadra ...\nAgricultura diu que no es pot fer pagar per entrar al Cap de Creus\nL'Ajuntament de Roses, que està estudiant la possibilitat de fer pagar a conductors i embarcacions per accedir al Parc Natural del Cap de Creus, haurà d'abandonar el projecte davant la negativa ...\nRoses estudia fer pagar a conductors i embarcacions per accedir al Cap de Creus\nL'Ajuntament de Roses estudia fer pagar per accedir en cotxe o en vaixell al Parc Natural del Cap de Creus. L'alcalde del municipi, Carles Pàramo, ha assegurat que la idea compta amb estudis "molt ...\nEls Mossos d'Esquadra han denunciat 838 camioners des del 19 d'abril al 19 de maig per circular per l'N-II quan ho tenien prohibit. D'aquestes denúncies, el Servei Català del Trànsit ...\nEls conductors gironins milloren en la seva conducció\nL'any passat, a les comarques gironines la DGT va retirar 53.979 punts del carnet a 18.335 conductors que havien comès alguna imprudència al volant. Si es mira al detall l'estadística de sancions, ...\nEnxampen cinc conductors beguts i un amb el carnet retirat en quatre dies\nGirona.- Els Mossos d'Esquadra de l'Àrea Regional de Trànsit de Girona van detenir dos conductors i en van imputar tres més com a presumptes autors d'un delicte contra la seguretat viària ...\nDetecten un increment de conductors que agafen el volant després de consumir droga\nEls mossos han muntat un control de trànsit a l'entrada de Girona per Fornells de la Selva. Hi ha uns deu agents, que van aturant els cotxes que s'apropen a la rotonda de l'N-II on s'han situat. Molts ...\nA Olot 1 de cada 3 ferits greus en accident de trànsit anava a peu\n'A Olot, 1 de cada 3 ferits greus en accident de trànsit anava a peu'. Aquest és el missatge que hi ha pintat en color blanc a un pas de vianants de la plaça Clarà, un dels punts més concorreguts ...\nAbertis diu entendre els conductors que es neguen a pagar però reclama solucions\nEl director general d'Abertis ha llançat una galleda d'aigua freda damunt les administracions aquest dijous. D'entrada, Josep Lluís Giménez ha criticat l'Estat -i en concret, el Ministeri de Foment- ...\nVuit de cada deu conductors gironins que s'han quedat sense carnet superen el test per recuperar-lo\nDurant el 2011, la Direcció General de Trànsit (DGT) ha obert 598 expedients a conductors gironins que han perdut tots els punts del carnet. Molts d'ells, amb edats compreses entre els 30 i els 44 anys. ...\nL'any passat, a les comarques gironines la DGT va retirar 79.978 punts del carnet a 25.952 conductors que havien comès alguna imprudència al volant. Si es mira al detall l'estadística de sancions, ...


De tard en tard: 01/2009\nPublicat per Jordi Ferré a 8:17 1 comentari:\nL'autora de Cossetània que més llibre ha venut és Remei Ribes Aguilera, L'Àvia Remei. Del seu primer llibre, La cuina de l'Àvia Remei se n'han venut 46.000 exemplars i del segon, Plats i secrets de l'Àvia Remei, 31.000. A més a més hem publicat Àvia Remei, vull cuinar! i L'Àvia Remei talla el bacallà, que també han tingut una molt bona acceptació. Les quatre obres les hem publicades en castellà a Lectio Ediciones.\nAra, acabem de portar a impremta un nou llibre de l'Àvia Remei. Serà un llibre excepcional, diferent dels anteriors, especialment pel seu aspecte físic. En el llibre s'hi recullen els millors plats de l'Àvia Remei i s'incorporen receptes noves d'aquesta popular cuinera. A més a més, per primer cop en la seva bibliografia publiquem un llibre amb fotografies dels plats, amb espectaculars imatges de Josep Borrell Garciapons. És un llibre amb un format més gran que els anteriors (24 x 22,5 cm), amb enquadernació en tapa dura, a tot color, amb paper estucat i on hi trobarem el millor de la cuina de l'Àvia Remei, els seus plats de cuina catalana, de la cuina de tota de la vida.\nAcompanyo aquest post amb tres imatges: la de la coberta, dalt de tot, i dos dels plats que surten fotografiats al llibre.\nPublicat per Jordi Ferré a 17:55 Cap comentari:\nPublicat per Jordi Ferré a 8:25 8 comentaris:\nPublicat per Jordi Ferré a 21:08 5 comentaris:\nPublicat per Jordi Ferré a 21:31 1 comentari:\nEns ho deia Javier Celaya (Dosdoce.com) en el curs sobre edició digital que vaig anar abans de Nadal i que vaig tractar en aquest post: el que no fem els editors en el món digital, en el món dels e-books, hi haurà altres agents que ho faran. I com una premonició ens trobem amb aquesta notícia que va aparèixer fa uns dies en que s'indica que la totpoderosa agent literària Carmen Balcells es posa a editar e-books saltant-se els editors, directament, i amb un acord amb Leer-e, empresa navarresa que es dedica a la venda de e-readers i a la qual hi vaig comprar el meu primer e-reader.\nAquesta setmana a l'interessantíssim Blog de Libros i bitios, escrit per José Antonio Millán, l'autor tracta aquesta qüestió i entrevista (podeu llegir-ho aquí) Ignacio Latasa, responsable de Leer-e, que diu en primer lloc:\n"Durante mucho tiempo hemos estado intentado sin éxito que las editoriales entraran en el libro electrónico. Por eso nos hemos visto forzados a hacerlo nosotros mismos..."\nEl que deia Celaya, si els editors no estem al cas del món dels e-books, altres faran la feina que nosaltres hauríem de fer. Per tant, és important que estem alerta si no volem perdre un tren que ha començat a córrer i que quan vagi a alta velocitat ja serà molt difícil de pujar-hi.\nLatasa ens aporta també una altra dada sobre la venda d'e-readers:\n"En el último año hemos vendido casi 3.000 dispositivos lectores de marcas como Iliad y también Sony; este último lo importamos de Estados Unidos, porque oficialmente no está a la venta aquí".\nDe moment, Carmen Balcells ha entrat directament en el món de l'edició digital, gràcies a l'acord arribat amb Leer-e. Segons diu Latasa a El Periódico, els llibres que han començat a comercialitzar, d'autors de Balcells:\n"Es una avanzadilla de un proyecto muy ambicioso de lanzamiento del libro electrónico. El acuerdo con la señora Balcells incluye otros 120 títulos que están en cartera para después de Navidad".\nQue Carmen Balcells hagi decidit tirar pel dret sense comptar amb els editors té molta significació ja que és l'agent literària amb els principals autors en llengua castellana. Tot plegat, desperta moltes incògnites. Balcells ja ha mogut peça. Perquè ho ha fet? Per establir unes noves bases del joc? Per fer reaccionar els editors de p-books perquè entrin ja en el mon dels e-books? Altres agents literaris la seguiran? Les respostes a aquestes preguntes se sabran amb el temps. Està clar que entrem en un nou món ple d'incògnites i que variarà les intervencions en el món del llibres dels tots els agents que hi prenem part. Ja podem estar ben alerta, tant editors com llibreters.\nI una darrera qüestió, he comentat diverses vegades que el model de venda de iTunes era un via a seguir en món del llibre. En aquest moments, mentre preparem el portal Edi.cat per la venda de llibres electrònics, una de les qüestions que més maldecaps ens crea és la protecció anticòpia (DRM). iTunes fins ara tenia força dels seu productes amb aquesta protecció, però aquesta setmana, en la presentació de les novetats d'Apple, ha anunciat que elimina els DRM en les cançons venudes per aquesta botiga online d'Apple, que ja ha comercialitzat 6.000.000 de cançons. Cap a on va a parar tot plegat? Això marcarà una tendència?\nEn definitiva, com ens va dir Javier Celaya: féu el que féu en aquest moment en el món del e-books estarà ben fet, ja que com que és un món nou, molt possiblement els plantejaments que fem ara caldrà que els revisem i els actualitzem amb poc temps per adaptar-nos a les tendències de cada moment. O sigui avançar, experimentar en aquest nou món, adquirir experiència, però fer-ho des de dalt del tren.\nPublicat per Jordi Ferré a 17:52 1 comentari:\nPublicat per Jordi Ferré a 9:10 7 comentaris:\nPublicat per Jordi Ferré a 13:49 12 comentaris: