EL CAMÍ DE SANT JAUME EN BTT.\nDE MOLINS DE REI A SANTIAGO DE COMPOSTELA PER\nCAMINS DE MUNTANYA.\nEl que a continuació escric, és el que literalment vaig publicar al Butlletí núm 22 del Centre Excursionista de Molins de Rei. Podeu trobar que és molt radical i subjectiu, peró cal pensar que el camí el vaig fer un Agost i en ple any Xacobeo.\nSuposo que les persones necessitem de tant en tant, viure sensacions noves i diferents. Experimentar, trobar, conèixer, desconnectar de la quotidianitat i la mediocritat que ens envolta diàriament i perdre'ns, com més lluny millor.\nAixò és el que jo buscava al preparar aquesta travessa, que tenia ni més ni menys que 1200km. El perquè de Santiago, no era més que tenir un punt final, un lloc on acabar, i les ganes de conèixer allò que tantes i tantes vegades havia vist en audiovisuals i tertúlies al CEM. Sortir de Molins de Rei va ésser un afegit al descobrir que per ser any sant, el Camí seria massa superpoblat i concorregut. Li treia de bon tros laventura, que jo volia viure. 600km per terres de Catalunya, Aragó, Navarra i la Rioja fins arribar a Logronyo que em van deparar sorpreses, sofriments, sensacions i emocions indescriptibles, i diferents que de Logronyo a Santiago, on tot ja era previsible, concorregut i preparat.\nDurant quasi sis mesos vaig estar buscant informació, mapes de lExèrcit, mapes comarcals, mapes de carreteres, llibres i guies.... Scanar i introduir tota la informació a lordinador per preparar tot el llibre de ruta, preparar la bicicleta per suportar la ruta, entrenar, llistes de material per endur-men.... Tenia clar que hi aniria sol quasi des del començament, quant el company de feina amb el que preparava laventura, sen va desdir. Però en fer el reconeixement de les primeres etapes catalanes, vaig veure la necessitat de que un cotxe em fes el seguiment i manés a trobar al final de les etapes. Sincerament em vaig acovardir un dia que per varies i infortunades causes, entrenant entre Molins de Rei i Montserrat, la bicicleta va tenir pana i vaig quedar com un pop al mig de desert. Què podia passar si em passava el mateix al mig dels Monegros el dia 3 dagost a 40º C?\nI va arribar el dia. I el viatge va començar.\nEls primers dies varen ser força terribles, sobre tot per la calor, que feia impossible ciclar més tard de les dues o les tres de la tarda. Generalment sarribava als 40º de temperatura, i segurament, ara que puc valorar el camí en tota la seva globalitat, probablement les dues primeres etapes son les més dures de les 17 realitzades. La Molins de Rei - Montserrat, i la pujada a Montmaneu (La Panadella) amb aquesta calda, són terribles.\nLes anècdotes, varen acumular-se ràpidament i a fer un interessant bagatge, i les hores de soledat, suficients com per anar-les meditant.\nA Montserrat, conscienciats i acostumats a que hi passi tot tipus de gent, no tenen cap mena de problema per deixar-nos una cel·la per passar la nit. A Cervera ja va ésser més complicat. Va resultar ser una ciutat molt poc hospitalària, i vàrem tenir forces problemes. Finalment per 2000ptes, una residència de noies portada per Monges de la Sagrada Família, ens va deixar passar la nit en llits com Déu mana.\nEm va sorprendre trobar-me a tres nois (que certament ja anaven una mica tocats) pujant cap a la Panadella, i amb la ferma decisió darribar a Santiago a peu. Això si que és tenacitat. Espero que els hagi anat bé.\nA Lleida començo a trobar-me amb la dura realitat que a Cervera sinsinuà, i que ja imaginava al marxar de casa, però no volia creure, i és que "CON LA IGLESIA HEMOS TOPADO". Aquí comencen una sèrie de fets, que es complementaran durant el camí, que demostren la falsedat i hipocresia que es poden trobar en aquesta institució.\nAmb la finalitat de segellar la CREDENCIAL DEL PEREGRINO (document que acredita amb segells oficials, el pas pels diferents pobles de la ruta) vaig fins el Bisbat. Sorprenentment (al menys per a mi en aquell moment) em diuen que no, que daixò sen cuida Càrites. Allà, la INUTILITAT del personal que ho porta, es fa patent en grau superlatiu, i em diuen que tampoc me la volen segellar, perquè qui sen cuida???? és de reunió i no tornarà fins demà. Repeteixo que estic de pas cap a Santiago i que no em puc entretenir, i la resposta és que em dediqui a fer turisme per la ciutat. Però potser el més greu és el que va passar-me a Ribaforada (Navarra), on un capellà gros i llefiscós, amb cara de porc, i modals no gaire més agraciats, ens va fer fora de casa seva perquè el MOLESTÀVEM a l'anar a demanar alberg, i és que les 4 de la tarda és una gran deshora. O el dAlcanadre (La Rioja), que després de fer-nos esperar una hora, no ens va tornar a obrir la porta. I és que si els MALPARITS volessin, no veuríem mai la llum del sol (i més si van vestits descarabat). A partir de Logronyo, entrem en el comercial camí de Santiago, i allà hi ha altre consciència. Saben que tenen un gran negoci amb els peregrins, i això els fa ser més amables. Però segueixo sense entendre perquè a les catedrals son tant rígids amb :"Guarda Silencio, Descúbrete la cabeza, Viste decentemente, No fotografiar, Aquí se viene a orar..." i ells poden convertir el TEMPLE de DÉU en un MERCAT de la més baixa estofa omplint-lo de botiguetes de records, CDs de cant gregorià i altres productes per a turistes. Contradient tot precepte. Realment un viatge així, et fa meditar.\nTot i amb aixó, sempre trobes bona gent, que sorgeix moltes vegades de la necessitat, com els del restaurant CAL NENET de Butsènit (8km de Lleida), que en veure que no teníem un lloc clar de dormir, en varen deixar un recó genial del parquing de la seva masia restaurant. O el de la Botiga de motos CARMOTO de Alfaro (La Rioja), que en trobar-me un dissabte a les 12 del migdia amb la roda de darrera trinxada, va deixar tot el que estava fent per reparar-la. O el cabo de la Guardia Urbana que va ser lúnic capaç de donar-nos una solució per dormir a Ribaforada, o al xaval que treballa a la secció de BTT del DECATHLON, que en sortir de Vilafranca del Bierzo, li va reparar la cadena a la Mireia, o a la parella de Sant Boi, o lHospitaler de la Base dacampada dAstorga, o el xistós i curiós dAlgesires, o de tants altres que conscient o inconscientment ens han ajudat a suportar aquests dies.\nI és que el Camí de Santiago no te res més màgic ni despecial que la gent que comparteix amb tu el Camí. La necessitat de parlar, compartir, conviure estretament amb persones daltres països o regions o el fet de trobar un paisà que parla català, fa que sestableixin vincles tant forts com efímers en el temps. El camí, cal valorar-lo com a una ruta culturalment molt interessant. Descobreixes moltes facetes amagades de moltes regions dEspanya que segurament només coneixíem a traves de la finestra del cotxe, però no deixa de ser un gran muntatge comercial. Sobre tot a Galícia. Cal dir que el Camí val al pena fins arribar a O CEBREIRO, primer poble gallec. Allà notes que quelcom ha canviat. La gent és molt més esquerpa, el paisatge, moltes vegades duna bellesa excepcional, es veu trencat per la brutícia, la deixadesa i la manera de ser de la gent. Dóna la sensació de que vagin de sobrats i passin del peregrí, i com a molt només serveixi per exprimir-li tot els diners que porta. Els serveis per als que fan el camí son nefastos, i per si no nhi ha prou, en arribar a Santiago, no es té cap deferència als que fem el pelegrinatge, i per veure el Sant o qualsevol cosa has de fer més cua que a Port Aventura (fins a tres hores). Encara mespera, i ja estic bé com a pecador.\nSI FEU EL CAMÍ, NO PENSEU EN EL FINAL (ÉS DESENCISADOR) VIVIU INTENSAMENT LES EXPERIÈNCIES I RELACIONS HUMANES QUE TROBAREU, ÉS EL SECRET DEL PELEGRINATGE.\nMiquel Mateo i Font


Un grito a voces | MUVIM\nDel 8 de març al 8 de novembre de 2020\nUn crit en veu alta\nAmb motiu del Dia Internacional de la Dona, el Museu Valencià de la Il·lustració i de la Modernitat (MuVIM), depenent de l’àrea de cultura de la Diputació de València, reivindica el paper de les dones valentes amb un vitrall, obra de Julia Galán, que s’exhibirà al vestíbul del museu.\n“Tanca amb clau les teues biblioteques si vols, però no hi ha barrera, pany ni forrellat que pugues imposar a la llibertat de la meua ment”.\n“Una cambra pròpia”, Virginia Wolf\nEl 1928 es publicaven aquestes paraules de l'escriptora britànica Virginia Wolf en un llibre que seria, per sempre, referent per al feminisme. Més de 90 anys després, es presenta aquesta exposició de Julia Galán al MuVIM on l'artista remet també a aquests murs que intenten retallar les llibertats de les dones, però ho fa precisament, com la Wolf, per a trencar-los.\n“Un crit en veu alta” és un projecte desenvolupat en tres estadis: la intervenció al vitrall del museu a tall de boca que crida per les desigualtats que patim les dones al llarg del món només pel fet de ser-ho; un mural situat a l'entrada on és el públic qui deixa els seus comentaris sobre allò que la lluita feminista significa per a cadascun/cadascuna; un llibre obert que recull aquestes veus del públic així com proclames del 8M que, com cada any, omplen els carrers de crits feministes per la igualtat de gènere; i una sèrie de reflexions realitzades per dones vinculades a l'àmbit de les arts i la cultura, les quals expressen la seua posició respecte a la lluita per la igualtat en l'escenari sociopolític actual, tant a escala local com global. Les dades són esgarrifoses: més de 85.000 dones van ser assassinades el 2017 a tot el món; més del 90%, a mans de familiars; més de 200 milions de xiquetes han patit mutilació genital als països on encara es duu a cap aquesta pràctica, la majoria abans dels cinc anys.\nJulia Galán fa ací una crida a l'acció, a l'aliança feminista per a cridar juntes i globalment contra la violència de pateixen les dones pel sol fet de ser-ho. Una societat feminista és una societat més democràtica, més igualitària i justa, que protegeix les seues dones i nenes i fa ressaltar i reconeix la violència que sofreixen. Aquest projecte és una crida activista i artística a unir-nos a aquest crit per les dones.\nBiografía Julia Galán\n8/03/2020 a 8/11/2020\nCom cada 8 de març, amb motiu del Dia Internacional de la Dona, el MuVIM vol destacar el treball de dones artistes, exposant obra creada ex professo per al Vitrall del museu, com ara és el cas de l’artista Julia Galán, que diu «sí» a reivindicar els drets i la dignitat de les dones i diu «no» a les normes i els rols socialment imposats pel simple fet de ser dona.\nJulia Galán és una artista interdisciplinar, doctora i professora a la Universitat Jaume I.\nEls seus projectes giren a l'entorn de la ficció, del joc d'espills, de la identitat i de les qüestions de gènere que es planteja com un qüestionari sobre l'establit a la societat actual.\nHa treballat com a artista en residència a ciutats com ara Berlín i Nova York.\nAl llarg de la seua trajectòria, ha exposat a diverses institucions, museus, galeries i fires d'art nacionals i internacionals.


Som la cooperativa EMPRENBIS, formada per deu nois i noies entre 15 i 16 anys, i estudiem a l’INS La Bisbal.\nEl nostre poble, La Bisbal d’Empordà, és conegut per la seva ceràmica i la seva artesania, i és també la capital de la comarca del Baix Empordà.\nL’objectiu de crear aquesta cooperativa és aprendre a treballar en grup, saber com funciona una empresa des de dins i, sobretot, treballar aspectes que fins ara no hem estudiat ni a casa ni a l’escola.\nEl nostre correu electrònic és emprenbis@ieslabisbal.cat\n1. Capital: aportació de capital de cada soci de 10€.\n2. Beneficis: el 40% del benefici es destinarà a fins socials, concretament al centre de recollida de gossos abandonats Bú Bup Parc de la Bisbal d'Empordà, gestionat per la Fundació Altarriba.\n3. Drets del socis:\n· Cada soci té dret a votar.\n· Cada soci té dret a ser parlat amb educació.\n· Cada soci té dret a expressar la seva opinió lliurement.\n· Cada soci ha de contribuir a la producció.\n· Cada soci ha de complir les obligacions de la cooperativa.\n· Cap soci no serà més important que un altre, ja que a la cooperativa tots som iguals.\n4. Obligacions dels socis:\n· Complir tots els acords adoptats pels organismes socials de la cooperativa vàlidament.\n· Participar en les activitats cooperatives que desenvolupen la societat per al compliment de la seva finalitat.\n· Guardar secret d'assumptes i dades privades.\n· Acceptar els càrrecs per als quals va ser elegit cada soci de la cooperativa.\n· Complir amb les obligacions econòmiques que li corresponen.\n· No realitzar activitats competitives amb la societat cooperativa.\n· Lleus: Molestar o insultar un company/a. No fer la feina quan tot el grup treballa. Agafar el mòbil mentre es vagin a comprar els productes. Parlar quan toqui.\n· Greus: No respectar l’opinió d’un company/a. Sortir de classe sense avisar. Trencar o fer malbé el material. No fer fotos inapropiades i sense el consentiment dels companys. Arribar tard quan s’ha quedat a una hora per anar a comprar.\n· Molt greus: Robar diners de la cooperativa. Robar material de la cooperativa. Menjar els productes de la cooperativa que estan a la venda. Anar a un altre lloc que no sigui la botiga escollida entre tots. Faltar el respecte als venedors i als clients de la cooperativa.\n6. Quadre de sancions:\n· Sancions lleus: es la pèrdua del 20% de l’aportació inicial, és a dir, perd 2€ dels 10€ inicials.\n· Sancions greus: es la pèrdua del 50% de l’aportació inicial, és a dir, perd 5€ dels 10€ inicials.\n· Sancions molt greus: es la pèrdua del 120% de l’aportació inicial, és a dir, perd els 10€ inicials i a més ha de pagar 2€ addicionals. A banda d’això, comportarà l’expulsió de la cooperativa.


Botigues de Santa Coloma de Gramanet que has de visitar - El Gourmet Català Botigues de Santa Coloma de Gramanet que has de visitar - El Gourmet Català\nLes botigues de Santa Coloma de Gramanet elaboren un eix vertebrador i el sector més dinàmic de l’economia local. Tenim 1.882 establiments, dels quals 1.314 són establiments comercials i prop de 568 establiments d’hostaleria i restauració, a altra de 3 mercats municipals i 3 mercats ambulants.\nVinoteca Santa Coloma de Gramanet\nJuanpa Celler és una vinoteca de venda a granel o embotellat, de la millor qualitat i apte per a totes les butxaques.\nLa proposta de Vinalium pretén acostar el món del vi als consumidors, alhora que vol allunyar-se de la imatge de botigues “només per a entesos”, que se sol associar amb aquesta mena d’establiments.\nEl cantó del vi és un espai enogastronòmic on es poden fer tast de vins de diferents zones i denominacions d’origen. Venda al client i a intermediari de vins de qualitat, en una de les bodegues petites més qualificades de la comarca del Besòs.\nHerboristeria Santa Coloma de Gramanet\nLa Herboristeria Marinela és una de les botigues de Santa Coloma de Gramanet que promou la conscienciació ambiental amb la venda de productes eco & bio.\nDietètica Rosa Perez S.c.p. compta amb 7 anys a l’esquena com a herboristeria, una de les botigues de Santa Coloma de Gramanet. La companyia Dietètica Rosa Perez S.c.p. està localitzada en Carrer Liszt, 69. – Un altre comerç al per menor de productes alimentaris en establiments especialitzats. Dietètica Rosa Perez S.c.p. té un model de societat Societat civil.\nFruiteria Santa Coloma de Gramanet\nFruites Noelia és una fruiteria especialitzada en fruites i verdures des de 1970, qualitat, servei i simpatia a el millor preu.\nCarnisseria Santa Coloma de Gramanet\nEl Bon Bistec és una carnisseria de Santa Coloma de Gramenet on t’ofereixen venda a l’engròs i menor de carns. Trobaràs tot el què busques, de primera qualitat i bon sabor.


El Grup Roma assisteix al Fòrum Gastronòmic de Girona 2015 | Ral d'Avinyó\nEnviat per admin el dv., 11/20/2015 - 16:17\nDel 15 al 17 de novembre, Group Roma ha assistit com expositor a la Fira Gastronòmica de Girona 2015. Amb la seva presencia, Grup Roma ha volgut mostrar al públic culinari el seu producte "Premium"; el porc RAL d'Avinyó.\nLa Fira Gastronòmica és un espai únic, on s'han reunit els millors xefs de referència del nostre país, com els germans Roca, els bessons Sergio i Javier Torres, Nandu Jubany o en Jordi Cruz. En la fira es realitzen tastos, tallers, cates, etc. i altres activitats relacionades amb el món gastronòmic.\nTant el bon cuiner com el bon producte fan que sigui possible la realització de plats d'estrella Michelin, i és per això que el Grup Roma ha apostat per aquesta Fira per donar a conèixer aquest producte tant desitjat actualment pel món gastronòmic.\nL'organització ha considerat la fira un èxit total ja que cada dia el número de visitants ha estat molt nombrós. Degut a la bona acollida de l'edició d'enguany, l'organització ja ha posat data i lloc per l'any vinent. L'edició 2016 tindrà lloc a Barcelona del 23 al 26 d'octubre.\nDes de Grup Roma esperem poder assistir-hi novament per tal de conèixer les necessitats del món gastronòmic i donar a conèixer el nostre producte.


El govern grec promet eleccions a l'abril\nCONSEQÜÈNCIES DEL PLA D'AUSTERITAT\nLa violència al carrer i la rebel·lió de molts diputats dels partits de govern acceleren el final de l'executiu tecnòcrata de Papadimos\nGrècia ja pot celebrar eleccions a l'abril. Mentre Atenes comptava ahir els danys de la protesta més violenta des del 2008, el govern provisional anunciava que la seva feina acabarà a finals de març .\nCARME COLOMINA BARCELONA. 14/02/2012 00:00\n260x366 POBRESA I DESOLACIÓ Un jove caminant ahir al matí davant la sucursal d'un banc cremada. Atenes es va llevar amb una lleu fumera dels edificis cremats. / MILOS BICANSKI / GETTY POBRESA I DESOLACIÓ Un jove caminant ahir al matí davant la sucursal d'un banc cremada. Atenes es va llevar amb una lleu fumera dels edificis cremats. / MILOS BICANSKI / GETTY\nEl nou pla d'austeritat grec naixerà amb un canvi polític. És l'última conseqüència d'un cap de setmana que ha trasbalsat l'estabilitat política i social grega. La violència viscuda als carrers d'Atenes i en altres grans ciutats del país contra un pla de retallades que compta amb el rebuig del 79% de la població, segons les enquestes, va accelerar ahir la fi del govern tecnocràtic de l'economista Lukàs Papadimos. "La feina d'aquest govern acaba a finals de març", anunciava en una compareixença davant la premsa el portaveu governamental Pantelis Kapsis. Queden per davant tres setmanes "infernals", reconeixia el portaveu.\nEl líder del partit conservador Nova Democràcia, Andonis Samaràs, reclamava des de feia temps aquesta convocatòria. El govern tecnòcrata va arribar al poder a la tardor amb la promesa de celebrar unes eleccions al febrer, que ja havien estat ajornades.\n"Em sembla un moviment per recuperar la calma de la població, per rebaixar la ràbia", declarava ahir a l'ARA Mikhalis Spourdalakis, professor de ciència política de la Universitat d'Atenes. "Estem parlant de reformar a fons tota la societat, i per a això cal un govern fort", argumentava Spourdalakis. "Si fem cas de les enquestes no sortirà cap majoria clara d'aquestes eleccions".\nLa votació del pla d'austeritat al Parlament grec ha alterat el mapa polític. La impopularitat de les mesures va provocar dimissions a l'executiu i expulsions de més d'una quarantena de diputats rebels del Pasok i de Nova Democràcia -les formacions del govern-, que es negaven a votar a favor del pla. És la primera vegada en la història parlamentària de Grècia que tants diputats són expulsats de cop.\nAquest càstig polític sense precedents ha fet que cap partit de la cambra tingui en aquests moments una majoria suficient, "per això és inevitable convocar eleccions", segons l'anàlisi del cap de política del diari Athens News . També hi haurà una limitada remodelació de l'executiu per cobrir les baixes que van deixar els cinc ministres dimissionaris.\nLa fi del govern tecnòcrata grec sembla a tocar. Abans, però, el primer ministre, Lukàs Papadimos, vol deixar-ho tot ben lligat. L'executiu va exigir ahir a tots els líders de les forces polítiques del Parlament que deixin per escrit que es comprometen a aplicar el pla d'austeritat. Tenen fins demà dimecres per presentar el document. És la penúltima condició de la llarga llista imposada per Brussel·les per desbloquejar el pagament dels 130.000 milions d'euros del segon rescat. L'última de les exigències continua oberta. Decidir d'on es retallaran 325 milions d'euros més, que l'eurozona considera imprescindibles per beneir la nova tanda d'austeritat grega.\nAtenes es va llevar ahir amb una fina pluja i una lleu fumera dels edificis que havien cremat durant la matinada. La plaça Sintagma i tots els carrers del voltant eren plens de rocs i vidres. L'aire encara feia olor de gasos lacrimògens. De bon matí, els bombers remullaven els edificis fumejants i els equips de neteja van escombrar ràpidament la runa. El balanç: 150 botigues saquejades, 130 detinguts, 45 edificis cremats, entre els quals hi ha el cinema Attikon, un edifici neoclàssic del 1870 i una de les joies de la vida cultural de la capital. Un taxista que acompanya uns turistes entre tanta runa es disculpava per "com està Grècia".\nUn "Sí, a sang i foc" titulava a la portada el diari grec Ta Nea . El caos que ahir s'escampava pels voltants del Parlament és el missatge més clar per al futur govern que surti de les urnes sobre com serà de difícil aplicar tanta austeritat.


Suite amb vistes al mar a Sitges - Hotel Sunway Playa Golf & Spa\nLa suite amb vistes al mar, per a dues persones, és ideal per als enamorats que decideixin passar uns dies davant el mar. A més, de tenir vistes cap al mar, la suite també ofereix la possibilitat de poder observar el camp de golf de Sitges des de l’habitació.\nAquest allotjament inclou un llit doble “King Size” el qual mesura 2x2 metres, un bany complet amb banyera hidromassatge inclosa, lavabo i bidet independents, és a dir, separats del bany principal, un saló amb sofà i una gran terrassa amb taula i cadires.\nIgualment, la suite amb vistes està totalment equipada i compte amb tovalloles, roba de llit, aire condicionat o calefacció. A més, podrà gaudir d’accés a pel·lícules i jocs a les dues televisions de pantalla plana (una a l’habitació i un altre al saló), telèfon, connexió gratuïta a internet i caixa de seguretat.\nL’Hotel Sunway Playa Golf & Spa Sitges és una de les millors opcions per a parelles, especialment en el cas de la suite per a bodes a Sitges, adaptada totalment per aquelles parelles que acaben de casar-se i desitgen desconnectar després d’uns mesos agitats.\nGaudeixi de les instal·lacions de l’Hotel Playa Golf & Spa Sitges des de la seva Suite davant el mar\nA més de poder gaudir de totes les comoditats de la suite davant el mar de Sitges, els hostes podran aprofitar al màxim la resta d’instal·lacions com per exemple, les dues piscines disponibles a l’hotel; l’exterior que s’obre en temporada d’estiu, i la coberta que romana oberta tot l’any i està climatitzada.\nL’hotel convida a tots els seus clients a fer ús del seu servei spa, solàrium, gimnàs i centre d’estètica que es troben a les últimes plantes de l’hotel i on podrà trobar banyera hidromassatge, dutxes i vestuaris. La planta també disposa de dues saunes, una seca i l’altra de vapor, que estan situades en un dels llocs més privilegiats de tot l’edifici amb vistes al mar. Contemplar una posta de sol des de la sauna serà una de les millors experiències.\nPer últim, els hostes allotjats a qualsevol habitació de l’hotel, podran gaudir d’un meravellós dinar o sopar a qualsevol dels tres restaurants de l’hotel: el Restaurant Acqua, localitzat a la terrassa davant el mar i amb una àmplia oferta de plats mediterranis; el Restaurant Vento, també davant el mar i especialitzat en aperitius, tapes, amanides i espectaculars carns a la brasa, i el Restaurant Al Capone, que ofereix saboroses pizzes italianes i altres plats típics del país transalpí.\nLlits: 1 llit matrimonial "King Size"\n1 llit King Size + 2 llits individuals


L’acte de celebració de l’obtenció de la vegueria, celebrat la setmana passada al Vinseum, va ser mesurat, just i oportú. Positiu, usant un concepte que ara es fa servir molt. I va ésser-ho perquè totes les persones que van intervenir en les tres taules de debat van fugir del cofoisme.\nEl cofoisme és, segons va divulgar el mestre Jaume Vicenç i Vives, un dels defectes del temperament coŀlectiu català. És l’autoagradar-nos i no avançar. Es quedar-se quiets a l’estany i anar-nos mirant, com feia el mític Narcís. En el cas de la vegueria seria ara quedar satisfets per haver-la aconseguit. Ha costat tant! I transformar aquest cofoisme en aquella passió morbosa que denunciava Salvador Espriu en dir: “Som els millors”.\nEn l’acte de la vegueria, això no succeí. Parlaren els promotors, els alcaldes de les quatre ciutats grans, les diputades de diversos grups polítics que van impulsar la darrera embranzida i empresaris i representants d’entitats coŀlectives comarcals.I van sorgir propostes que tocaven de peus a terra. Aquesta aportació de realisme és la que permet tenir esperances que la posada en marxa de la vegueria –que és un nivell d’administració pública– es farà amb criteris de bon govern.\nUna opinió no pas minoritària és que la vegueria pot crear un nou nivell de burocràcia i feines d’endoll polític. I ara la gent n’està ben tipa, d’aquestes maniobres. Els alcaldes i els polítics que van parlar van ser clars: evitar-ho i fer una administració del segle XXI. Va venir-se a dir que més que taulells i papers hi haurà d’haver informàtica i enllaços telemàtics.\nTot amb tot, el que primer que ha de tenir-se són uns objectius bàsics de la vegueria que ajudin a donar un pas important endavant a les quatre comarques que ara han entrat en un àmbit consorciat i de col·laboració. La millora de les comunicacions per carretera –C-15 desdoblada–, la ferroviària –pensant en la futura estació intermodal en la línia de l’AVE– i presència activa al corredor del Mediterrani eren assenyalades com a mesures urgents, juntament amb l’accés fàcil dels serveis sanitaris que estan repartits entre les comarques.\nI poden haver-n’hi més. Ensenyaments superiors, plataformes empresarials i sindicals, intervenir en el pla territorial, exigir al Govern que presenti el seu pla de desplegament de serveis superant la pràctica centralitzant que va denunciar una diputada que es fa a les Terres de l’Ebre... I més coses. El que va dir-se en l’acte del museu pot servir de catàleg inicial als qui ara tenen l’encàrrec de treballar-hi.\nLes persones que han bregat des de la PVP van demanar que es faci un consell de savis, l’assemblea dels 72 municipis i –això ho remarcaren– crear la marca Penedès. Són bones pensades.\nNo van dir què farien ells. Sembla que passen a un pla difós. Si no van al consell de savis, haurien de ser una consciència crítica i creativa. Ser corcons.


Instal·lacions de Gas Natural a Girona\nNecessites canviar la teva caldera?\nEns encarreguem de les revisions oficials\nTot tipus de\nInstal·lacions de gas a Girona\nEns encarreguem dels tràmits i la instal·lació del gas\nInstal·lació des de 0\nModificació de la instal·lació existent\nComptem amb totes les eines tant en materials com a nivell professional per efectuar el canvi de la instal·lació existent a una que s'ajusti a les preferències de cada client com per exemple, canvi d'escalfador a caldera, canvi de calefacció elèctrica a calefacció de gas, aprofitament d'energies renovables\nTramitació d'alta del gas\nEns encarreguem de tot el procés d'alta, gràcies a la nostra posició com a empresa col·laboradora de Naturgy i Redexis, assessorem perquè el client tingui el contracte més avantatjós, tramitem l'alta i legalitzem la instal·lació.\nTramitació de RITE i butlletins d'alta\nDisposem d'un equip tècnic qualificat pel departament d'indústria de la Generalitat de Catalunya per poder certificar tot tipus d'instal·lacions de gas, calefacció, gasos fluorats i electricitat.\nInstal·lació de tota mena d'aparells de gas\nLa nostra especialització en el sector de gas ens aporta els coneixements necessaris per a la instal·lació de tots els productes relacionats amb les instal·lacions de climatització sempre garantint la màxima relació qualitat / preu.\n*Àmplia gamma de marques\nTreballem amb les marques més importants i reconegudes de mercat, aportant la nostra experiència per aconsellar a cada client segons les seves necessitats i preferències.\nTreballem amb les següents marques: Vaillant, Saunier Duval, Ariston i Baxi, entre altres\nPressupostos personalitzats i sense compromís\n*Empresa instal·ladora IGA amb el degut compliment de tots els requisits legals i tècnics qualificats.\nEn cas d'urgència, l'equip tècnic s'ocuparà que passis el menor temps possible sense servei o resoldrà qualsevol problema en el subministrament. Calefacció, gas, aire condicionat... tota avaria serà solucionada pels nostres professionals degudament qualificats en el menor temps possible.


El pare Manel | Catalunya Religió\nEl pare Manel\nPer Laia de Ahumada. Mer, 30/03/2011\nEl pare Manel em va casar quan feia tres anys que era capellà. Me’l va presentar el meu germà, que vivia al barri de Verdum. En aquell moment m’hagués agradat tenir la llibertat dels meus fills per decidir si casar-me o no per l’església, però no va ser així i el pare Manel ens va donar una nova perspectiva que, sense ser-ne conscients, ens ha anat acompanyant: «Déu no és una imatge, és un plantejament vital total. Si hi és, ho és tot o no és res. Si existeix està plenament integrat al món, a la vida» (Pare Manel, més a prop de la terra que del cel, p.43)\nD’ençà d’aquell dia ens hem vist poc, però he anat sabent d’ell i no m’han estranyat gens les declaracions fetes ni res del que explica ell en el llibre biogràfic de Francesc Buxeda. El que m’indigna un cop més és l’actitud farisaica d’una part de l’Església jeràrquica —i també d’alguns fidels— que fa l’orni mentre allò que es vol amagar no surti a la llum pública. I en aquest cove clandestí es valoren per igual fets tan naturals com que un capellà tingui parella i d’ignominiosos com la pederàstia. Això sí, el tema del sexe sempre és present, per excés o per defecte. El dia que l’Església deixi de preocupar-se’n obsessivament potser es podrà ocupar d’altres temes més urgents.\nEl pare Manel és lliure i el mana la pròpia consciència, i davant d’això topem amb la primacia del sàbat damunt de la persona ben recurrent a l’Evangeli. El pare Manel, davant d’una mort anunciada, opta per ajudar la mare a salvar-se. Si això es considera un delicte potser valdrà la pena que, tal com algú suggeria, tots i totes escrivim una carta al bisbat acusant-nos també d’haver ajudat a avortar a algú, algun dia.


TAULA RODONA: ‘Els reptes del sensellarisme a Catalunya’ - Càritas\nHome >> Diem >> Notícies >> TAULA RODONA: ‘Els reptes del sensellarisme a Catalunya’\nTAULA RODONA: ‘Els reptes del sensellarisme a Catalunya’\nCampanya de Persones Sense Llar 2020\nI tu, què hi dius? Digues prou! Ningú sense llar!\nPRESENTACIÓ DEL VÍDEO ‘BATECS DE CARRER’\nDivendres 27 de novembre, a les 19h (enllaç disponible en breu)\nPresentació de ‘Batecs de carrer’, un vídeo impulsat per la Càritas Jove que recull el testimoni personal de diverses persones que han viscut episodis de sensellarisme.\nDivendres 27 de novembre, després del vídeo\n‘Els reptes del sensellarisme a Catalunya’, amb Kira Ramírez (directora del Centre d’Acollida i Serveis Socials La Sopa), Salvador Busquets (director de Càritas Barcelona i ex director d’Arrels Fundació), Ilde i Lluís Soldevila (testimonis). Modera: Laura Fanals (periodista).\nENLLAÇ ZOOM per unir-se al webinar: Enllaç ZOOM\nCodi accés: 682326


L'associació Amisol del Solsonès consolida el «Servei enllaç» amb vuit persones - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nL'associació Amisol del Solsonès consolida el «Servei enllaç» amb vuit persones\n"El servei enllaç", iniciar el setembre passat, i que pertany a Amisol del Solsonès, ja dona ajuda a vuit persones. L'acció consisteix en l'acompanyament i suport a la inserció de persones amb discapacitat o trastorns de la salut mental, i va néixer de la mancança a la comarca d'una oferta similar.\nEn el curt període de temps que aquest servei està en actiu, ja hi ha dues persones que estan en un programa de pràctiques no remunerades. Els responsables de l'associació asseguren que «s'ha arribat a assolir l'objectiu de poder inserir persones en una empresa ordinària».\nLa durada de la formació, en la qual no són obligatòries les pràctiques, és d'un curs escolar i és totalment gratuït.


Unim les lluites: 15S ocupem els carrers, 25S ocupem el congrés | En lluita\nEn lluita. Aquest any no solament estarà marcat per noves retallades socials que imposarà el PP a canvi del rescat total de l’Estat espanyol, sinó també per un ascens notable de les lluites. Al setembre ja hi ha diverses dates de mobilitzacions en educació, però les més destacades seran sens dubte la del 15S, convocada pels sindicats majoritaris, i la del 25S, convocada per una part del moviment 15M. La manifestació estatal del 15 de setembre és la resposta coordinada i planejada dels sindicats majoritaris per respondre a les retallades d’aquest estiu. Encara que és clarament insuficient, hem de fer que sigui el més massiu i radical possible si volem precipitar una vaga general en els propers mesos.\nLa convocatòria del 25S de bloquejar el Congrés és una acció polèmica, però valenta per plantar cara a les retallades. Bloquejar el parlament o només intentar-ho és un pas endavant, perquè, tot i que són necessàries les grans mobilitzacions com la del 15S, és imprescindible pujar el to i oposar una democràcia directa nascuda de les places, els barris i els centres de treball a un parlamentarisme incontrolable, on un bon dia un diputat passa a ser assessor d’una empresa o al contrari; un parlament que lluny de qualsevol il·lusió socialdemòcrata, només constitueix una eina en mans de la classe dominant per dictar lleis al seu antull.\nCom va passar amb l’acció de bloquejar el Parlament de Catalunya, alguns sectors, fins i tot de l’esquerra més combativa, ja han començat a criticar el 25S perquè seria un atemptat contra la democràcia.\nDavant aquest argument és necessari ressaltar la poca qualitat democràtica de l’Estat espanyol, amb una llei electoral sens dubte injusta o la impossibilitat de revocar a un govern que incompleix descaradament el programa electoral i que governa contra el poble. L’ocupació o bloqueig dels parlaments quan aquests han legislat contra la majoria de la societat han estat demostracions reals de que “el poder emana del poble”. A Equador a l’any 2000 el poble, especialment els indígenes, va derrocar al president Jamil Mauad amenaçant amb ocupar el congrés. Aquest havia acceptat un rescat i havia venut patrimoni públic per salvar als bancs. En altres processos de lluita com a Argentina i Bolívia les mobilitzacions i fins i tot les ocupacions dels parlaments van marcar l’enderrocament popular de presidències neoliberals.\nTambé hi ha qui creu que el Congrés no hauria de ser l’objectiu, sinó la banca. És cert que els banquers gaudeixen d’innombrables privilegis i que són els grans beneficiaris dels rescats i les retallades. No obstant això, hem de fixar-nos que han estat els diferents parlaments i governs els que han pres la decisió política d’aplicar retallades als serveis públics, als drets laborals i socials i pujar impostos a les classes populars. En comptes d’això, podrien haver pujat impostos als rics, perseguir el frau fiscal o nacionalitzar els guanys de les grans empreses i bancs. No es pot esquivar la qüestió del poder. La banca per la seva pròpia naturalesa manca de mecanismes per autoregular-se; si volem expropiar la banca per convertir-la en un mecanisme més de millora social només ho podrem fer des del poder polític.\nUn últim dubte per recolzar la cita del 25S l’ha suscitat l’extrema dreta, que ha declarat que anirà a la mobilització. No tenim res en comú amb els feixistes, i l’últim manifest de la Plataforma Ocupa el Congrés, que denuncia el franquisme i recolza la igualtat de totes les persones, és impossible de signar per a qualsevol d’ells. A més, si vénen, la resposta correcta seria mobilitzar al màxim nombre de persones i impedir qualsevol expressió feixista; això és expulsar-los de la manifestació.\nLes dues convocatòries, la del 15S i la del 25S, haurien de retroalimentar-se. Hem de fer que el 15S apunti cap al derrocament del govern del PP: res de pactar. Al seu torn necessitem que el 25S vegi que bloquejar el Congrés és solament un pas més, que necessitem un pla de lluita que inclogui una o més vagues generals.\nPerò més enllà d’oposar-nos a les retallades hem d’exigir que no paguem el deute, un deute injust causat per la crisi i la injecció de diners públics a la banca privada. No necessitem més rescats per salvar els especuladors, sinó invertir aquests diners a millorar les condicions de vida de la majoria.\nEn lluita, 29 d’Agost del 2012.


El primer bus 100% elèctric de Baixbus dóna servei a la línia nocturna N16 | Baixbus\nEl primer bus 100% elèctric de Baixbus dóna servei a la línia nocturna N16\nEl vehicle “zero emissions” té una autonomia d’entre 200 i 250 quilòmetres i està especialment indicat per al transport nocturn, en ser totalment silenciós\nLa línia del bus nocturn N16, que uneix Barcelona amb Castelldefels passant per l’Hospitalet, El Prat, Sant Boi, Viladecans i Gavà, compta amb el primer autobús 100% elèctric del grup Baixbus. Es tracta d’un vehicle Irizar i2e, que incorpora les tecnologies energètiques més innovadores per oferir una autonomia d’entre 200 i 250 quilòmetres. Així, amb només 6 hores de càrrega al final de la jornada, es garanteixen entre 14 i 16 hores de conducció. A més, aquest vehicle “zero emissions” compta amb un sistema que assisteix al conductor en temps real amb l’objectiu d’optimitzar la conducció i reduir així el consum energètic i augmentar la seva autonomia.\nEn valors mediambientals, el motor elèctric representa un estalvi de 318’28 tones de C02 en emissions i de 33.000 litres de combustible, a més de contribuir a la reducció de la contaminació acústica en ser totalment silenciós, fet pel qual aquest vehicle està especialment indicat per al transport nocturn.\nL’adquisició d’aquest autobús 100% elèctric s’emmarca en el compromís de l’empresa per a una mobilitat sostenible i la millora del medi ambient. En aquest marc, el grup compta també a la seva flota amb un total de 14 autobusos híbrids. Baixbus està reconeguda amb el Distintiu de garantia de qualitat ambiental de la Direcció General de Qualitat Ambiental del Departament de Territori i Sostenibilitat de la Generalitat de Catalunya per la seva gestió d’una flota d’autobusos que contribueix a reduir les emissions contaminants.


La sentència sobre els presos del procés va provocar des del primer moment mobilitzacions, molt discretes al llarg del matí, i de gran abast a la tarda i al vespre. L’independentisme va mostrar la seva capacitat de portar la gent al carrer i a més de fer-ho amb rapidesa i amb gran capacitat de maniobra.\nEl reguitzell de talls de carretera, de carrers, d’intents de bloqueig és molt extens, però el que és realment preocupant són les tres accions que van provocar un inici de crisi en tres infraestructures sensibles. L’aeroport de Barcelona, el centre de control de l’espai aeri i l’AVE a Girona i França.\nLa continuada afluència de manifestants cap a l’aeroport, sobretot a la Terminal 1, va col·lapsar totes les vies d’accés i va deixar literalment segrestats a 8.000 viatgers que no podien sortir de les instal·lacions. Els Mossos d’Esquadra, a primera línia, amb la participació en moments determinants de la Policia Nacional, van aconseguir bloquejar l’intent de penetrar a les instal·lacions de l’aeroport i arribar a zones sensibles, però evidentment no va impedir que la infraestructura, la T1, es convertís en un enclavament envoltat.\nEl més sorprenent del cas és que havent obtingut el Tsunami Democràtic aquest objectiu gràcies a la mobilització massiva, desconvoqués l’acció a tres quarts de 10 del vespre, l’hora d’anar a sopar, tallant d’aquesta manera el gran impacte que hagués pogut tenir mantenir la situació de l’aeroport al llarg de tota la nit i durant el dia d’avui. Si volien fer un Hong Kong, només el van insinuar.\nGreu també va ser que el Tsunami Democràtic conegués perfectament on es troba a Gavà el centre de control aeri que cuida de la navegació a una àmplia zona de la península, de França i sobretot de l’espai mediterrani. El bloqueig, perquè no van intentar penetrar-hi, va comportar que no pogués haver-hi el relleu dels equips de controladors. Si aquesta situació s’hagués prolongat, és possible que s’hauria produït la necessitat de la suspensió de l’activitat i en conseqüència la paràlisi de la navegació en tota la seva zona de control. No va ser així, perquè el replegament a l’hora de sopar va permetre tornar a la normalitat.\nEn el cas de l’AVE a Girona, l’acció no sembla propiciada pel Tsunami Democràtic, sinó més aviat per grups propers als sectors polítics més radicals de l’independentisme. L’incendi que van provocar sobre les vies de l’AVE ha tingut com a conseqüència la deformació d’aquest petit tram d’infraestructura i dels sistemes de control telemàtic que caracteritzen aquest sofisticat ferrocarril. La conseqüència és que mentre els trens de rodalies van reprendre aviat la seva activitat, l’AVE a Girona i França va estar tallat tota la nit.\nUn fet que no pot passar desapercebut és que el Tsunami Democràtic ha demostrat aquesta primera jornada que disposa d’informació sobre infraestructures sensibles. Si aquesta procedeix d’alguna instància de la Generalitat, és evident que també tindran un mapa complet de totes les instal·lacions d’aquesta naturalesa de Catalunya.


L'evolució de la Diagonal | Barcelona Cultura\nL'evolució de la Diagonal\nEl MUHBA organitza un itinerari pel tram de llevant de l’Avinguda Diagonal, un dels eixos vertebradors del districte de Sant Martí\nAmb els seus onze quilòmetres de distància, des de Les Corts fins al parc del Fòrum, la Diagonal de Barcelona ha evolucionat en el temps com una de les principals artèries de la ciutat. Una columna vertebral que va ser ideada per l’urbanista Ildefons Cerdà a meitats del segle XIX, travessant altres vies importants de Barcelona com ara el Passeig de Gràcia o el Passeig de Sant Joan.\nEl MUHBA proposa pels dies 14 d’abril i 26 de maig un itinerari amb inscripció prèvia per la zona de l’avinguda on més canvis s’han produït els darrers anys, el tram de llevant. Així, la ruta descobreix les seves curiositats urbanístiques i arquitectòniques des de la confluència a la plaça de les Glòries fins a Diagonal Mar.\nEl recorregut Barcelona en Diagonal, tram de llevant posarà èmfasi en aspectes com la metamorfosi funcional i social que suposa el projecte del 22@ al barri del Poblenou, la renovació urbana de la zona de Diagonal Mar o els importants canvis produïts arran del Fòrum Universal de les Cultures ara fa nou anys.\nPer ser usuaris de Barcelona Cultura podreu aconseguir una entrada 2x1 al preu de 8,45 euros per a l’itinerari Barcelona en Diagonal, tram de llevant el diumenge 14 d’abril amb horari de 10:00 a 14:00 h. Punt de trobada: Diagonal, 269-275 (Escola Ramon Llull). Si vols més informació, prem aquí.


angeleta – @ Sortides familiars\nDia Mundial del parc a Marina\nAquest proper cap de setmana s’organitzen nombroses activitats als parcs naturals de Catalunya, d’Espanya i d’arreu del món, per celebrar-ne i difondre’n els valors entre la ciutadania. És el 24 de maig, el Dia Europeu dels Parcs. Per això des de la Diputació de Barcelona ens conviden a participar en alguna de les més de cinquanta activitats que han organitzat, totes de caràcter gratuït. Hi ha de tot: caminades a peu, rutes guiades, ciència, jornades de portes obertes, matinals festives, tallers infantils, exposicions, audiovisuals, concursos de fotografia, recitals poètics, rutes literàries… en fi, tot un ampli ventall d’activitats que no us decebran. Us hi esperem!. Podeu consultar el programa sencer de tots els actes en aquest document en format el pdf. Atenció: és molt convenient fer una reserva prèvia en aquells actes que veieu que estan marcats amb un asterisc. Avui us volem parlar de les activitats que tindran lloc a tocar de Barcelona, a Badalona, a la Serralada de Marina. Comença el divendres 22 amb una sortida crepuscular, un itinerari naturalístic conduït per l’ornitòleg Xavier Larruy que ens farà gaudir de la biodiversitat de la Serralada de Marina quan la vista ja no ens és gaire útil. Aprendreu a reconèixer el cant d’amfibis i aus. Recorregut circular que comença i acaba al Centre d’Educació Ambiental Ecometròpoli, situat al Recinte Universitari de Torribera, a Santa Coloma de Gramanet. Es recomana portar roba i calçat còmode, aigua i alguna cosa per menjar. Els nens s’admeten a partir de 8 anys. L’horari és de 19.30 a 22 hores i les places limitades, per tant cal inscripció prèvia a ecometropoli@gramenet.cat, o bé al mòbil 618 007 230. El dissabte 23 teniu una jornada de portes obertes i visites guiades al monestir de Sant Jeroni de la Murtra a Badalona. Sant Jeroni de la Murtra és un antic monestir jerònim del segle xv, una joia del gòtic català i testimoni d’importants esdeveniments històrics. L’horari serà de 10 a 12 hores. Més informació al tel. 933 951 911. El diumenge 24 hi haurà jornada de portes obertes a l’Escola de Natura Angeleta Ferrer, ubicada a la masia de Can Miravitges, a Badalona, camí de l’Hospital de Can Ruti. A partir de les 10 hores, es portaran a terme, de forma simultània, diversos tallers, com ara el magnífic taller de plantes aromàtiques, o bé el passeig pel jardí de papallones especialment adreçat als més petits, o el interessant taller de les abelles de la mel amb un tastet de mels, o el taller d’ocells, on anellarem ocells de camp i conreus i aprendrem a escoltar els seus cants. Tots aquests tallers els hem fet amb els nostres nens, i son fabulosos. No us els perdeu!. Podeu fer una visita a les habitacions de la masia Can Miravitges, acompanyats per una historiadora. Aquesta activitat es fa amb la col·laboració del Museu de Badalona. Podeu arribar-hi en transport públic, amb els autobusos B-27, B-6 i B-24 de l’empresa Tugsal, des del centre de Badalona, on arribareu amb la línia 2 del metro, fins la plaça de Pompeu Fabra. Les places pels tallers i la visita son molt limitades. Cal inscripció prèvia al telèfon 933 950 105. També podeu aprofitar la jornada de portes obertes a l’Observatori Astronòmic de Tiana, en horari de 12 a 14 hores. Hi haurà una observació solar a càrrec del Grup d’Astronomia de Tiana. Informeu-vos al tel. 934 650 626. No deixeu d’anar a la passejada per la vall de Pomar, una ruta d’identificació de plantes en flor i remeieres. Horari: de 10 a 13.30 hores. Places limitades, cal inscripció prèvia. Informació i inscripcions a l’oficina del Parc de la Serralada de Marina, tel. 933 956 336. Bon dia al parc de Marina, el gran desconegut dels nostres parcs!.\nPosted on Mai 22, 2015 by joanmolar Publicat a festes, mitjanes, Montseny, Natura, Parcs Naturals, Vallés\tEtiquetat abelles, actes, angeleta, astronomic, Badalona, brull, can, canalla, castell, clow, clows, Coloma, dia, diputació, escola, europeo, europeu, Familiar, familiares, Familiars, Ferrer, festa, fiesta, Gramanet, gratuits, gremenet, gresca, herbes, Infants, internacional, jornada, marina, matinal, miravitges, Montseny, Natura, natural, naturalesa, naturalessa, Naturaleza, naturals, nenes, nens, niñas, Niños, obertes, observatori, pallapupas, pallasos, pallassos, Parc, Parcs, Parque, parques, pica, picasoques, portes, remeieres, restaurant, restaurante, santa, Serra, Serralada, seva, soques, sortida, sortides, sortir, taller, trobada, Viu, vive\t1 comentari


Joana Bonet, progressista | L'Accent - Informació i comunicació popular dels Països Catalans\nEscrit per Joan Sebastià Colomer Publicat el 25/07/2013\n“Defensar dissuadint?» és el títol de l”article que Joana Bonet va publicar a La Vanguardia el 8 de juliol. Havia llegit, segurament en contra de les recomanacions del seu metge, un número de la revista «Claves de razón práctica». El reportatge central es deia «Disuadir y defender» i s”hi plantejaven qüestions apassionants com «Per què l’exèrcit és la institució més valorada pels espanyols, els mateixos que alhora opinen que si alguna cosa s’ha de retallar dràsticament són els pressupostos de defensa? O, per què no hi ha a penes identificació amb els temes relacionats amb la seguretat interna o externa, assumpte que no és percebut com una preocupació?». Així, com a mínim, ho resumeix Joana Bonet. Qué més es pot esperar d”una revista fundada l”any 1990 per Javier Pradera i liderada des de fa un any per Fernando Savater? És el destí de la progressia espanyola. Es comença defensant la llibertat d”estudiar en castellà i s”acaba fotent taconades i cridant «visques» a la Guàrdia Civil. Joana Bonet no hauria de consumir aquestes drogues, però tot i ser natural de Vinaixa, viu a Madrid des de 1997 i hom s”acostuma a tot.\nAquest número de «Claves» no només ha estat objecte de les preocupacions de Joana Bonet. Se”n va parlar al Centro Superior de Estudios de la Defensa Nacional. I la senyora Bonet, «folla d”una dolça metzina», hi va anar. «La cosa porta cua/doncs l”home s”hi habitua/i al pot de la mantega/li ha agafat afició/I ara ja és un suplici/doncs no guanya pel vici/cada cop surt més cara la lubrificació/Però abans que la mantega/me”l porti a la ruïna/ho prova amb margarina del Montseny per fer país». De tornada del seu viatge lisèrgic troba que els qui estem en contra de l”Exèrcit és per un «rebuig epidèrmic dels uniformes». I l”excita d”allò més veure «militars amb una formació àmplia, idiomes i una sagrada vocació de servei públic». L”embadaleix que «a Espanya, cap militar no es passeja amb uniforme pel carrer» i aplaudeix fascinada que «avui no hi ha militars estrella i no es prodiguen pels platós de televisió (…) no es coneixen casos de corrupció entre les seves armes, i el seu sentit de la lleialtat incondicional ha enlluernat més d”un ministre de Defensa progressista. La seva transformació, despolititzada, professionalitzada i amb dones entre les seves files, xoca contra l”animadversió que produeixen tancs, caces i fragates (…) l”herència d”un passat invertebrat encara aviva un recel teixit amb prejudici».\nCom és possible que després de set anys escrivint a La Vanguardia se”m hagués escapat aquesta perla? En quin «viatge» ha vist ministres de Defensa «progressistes»? Vinaixa deu ser terra de bolets. És clar que si ella es considera «progressista, compromesa amb la justícia social» (contraportada de La Vanguardia, 1 de maig de 2007) potser hi ha alguna cosa en la paraula progressista que se”m ha escapat. Bonet tampoc no pot deixar de notar la presència de «dones entre les seves files». Deu ser emocionant per algú foguejat des de 1992 en la primera línia de la lluita feminista des de trinxeres com «Vogue Paris»,«Woman» i «Marie Claire». Algú que ha escrit «Hombres, material sensible» no pot deixar d”emocionar-se amb la participació de dones en carnisseries a Iraq, Afganistan o on sigui. Una emoció que només deu ser comparable al goig de veure la policia patrullar els nostres carrers amb la senyera a la gorra. Com resistir-se a un tal delit? «Com no ser feministes? Com no reivindicar que homes i dones tinguin iguals drets i oportunitats? Feminisme és humanisme, una revolució pacífica. L”erroni i belicós és el femellisme, masclisme a l”inrevés» (Entrevista a La Vanguardia, 1 de maig de 2007). Progressista, en definitiva.\nEtiquetes: La Vanguardia, militarisme espanyol Categoria: Paper de vidre Visualitzacions: 1544


L’abolició dels correbous agafa força a Vidreres | Gisela Pladeveya | Vidreres | Successos | El Punt Avui\nL’abolició dels correbous agafa força a Vidreres L’abolició dels correbous agafa força a Vidreres L’abolició dels correbous agafa força a Vidreres L’abolició dels correbous agafa força a Vidreres + L’abolició dels correbous agafa força a Vidreres E-mail\nVidreres - 3 setembre 2019 1.00 h\nL’abolició dels correbous agafa força a Vidreres\nEn espera d’una reunió amb l’entitat local que organitza l’acte, l’Ajuntament va deixar entreveure ahir que aquesta celebració es deixarà de fer al municipi\nUna dona que va resultar ferida greu en l’esdeveniment continua hospitalitzada\nDotze unitats del SEM es van desplaçar abans-d’ahir a Vidreres EL PUNT AVUI.\nL’animal que va saltar a la graderia, on hi havia el públic EL PUNT AVUI.\nUna imatge de l’esdeveniment el 1999, quan es van escapar de la plaça deu animals i un dels quals va causar un accident de trànsit, en què no es van haver de lamentar danys personals ARXIU DE L'AJUNTAMENT DE GIRONA.\nL’abolició dels correbous agafa força a Vidreres L’abolició dels correbous agafa força a Vidreres L’abolició dels correbous agafa força a Vidreres L’abolició dels correbous agafa força a Vidreres L’abolició dels correbous agafa força a Vidreres E-mail\nGisela Pladeveya - Vidreres\nLa gravetat de la situació viscuda diumenge a Vidreres, on dinou persones van resultar ferides al correbou, ha tornat a encetar la polèmica sobre la idoneïtat o no que es continuï fent aquesta celebració taurina al municipi. El cas és que ara, i arran de l’incident, està prenent molta força la possibilitat que aquesta tradició s’acabi abolint al poble: l’únic de les comarques gironines, de fet, on encara persisteixen els correbous. A més de les veus crítiques per part de particulars i d’associacions en defensa dels animals que ja hi havia en contra de l’acte, l’Ajuntament també va deixar entreveure ahir que l’esdeveniment podria eliminar-se. Per acabar-ho de valorar, aquesta setmana tindrà lloc una reunió entre el consistori i l’entitat local organitzadora. En espera que es faci la trobada, però, fonts municipals avancen que “no es pot continuar amb aquesta festa” i que “es deixaran de fer els correbous”.\nL’alcalde, Jordi Camps (JxCat), posa en relleu que l’episodi que es va produir abans-d’ahir “no es pot repetir mai més”. Recalca que l’equip de govern parlarà en els propers dies amb l’associació organitzadora i que, després, s’informarà públicament del futur de l’esdeveniment. Ja el mateix diumenge, l’equip de govern es va reunir d’urgència amb l’entitat, si bé Camps indica que aquell moment no era l’adequat per decidir sobre la reedició o no dels correbous a Vidreres, tenint en compte que “tothom ja estava prou desfet amb els fets ocorreguts”. “La preocupació era per l’estat i l’evolució dels ferits” i la gent sols pensava a “desitjar-los una ràpida recuperació”, hi afegeix.\nQuan se li va requerir per què no s’ha fet una consulta entre els veïns i veïnes per conèixer la seva opinió sobre la conveniència o no de l’acte, Camps va explicar que es deu al fet que a la població no hi ha hagut una pressió ciutadana perquè es posés fi als correbous. Ho exemplifica amb la manifestació que l’Associació Girona Animalista (AGA) va convocar dissabte passat a Vidreres per reclamar-ne l’abolició. Van assistir a la concentració tan sols unes quaranta persones i, segons Camps, “més de la meitat no eren del municipi”, “on aquest tema mai ha generat confrontació”.\n“Cada vegada més debat”\nLa portaveu de Vidreres Som Tots-ERC, Anna Clapés, recordava ahir que un dels punts que el seu grup portava en el programa en les últimes eleccions municipals era que es fes una consulta veïnal sobre aquesta qüestió. “Notàvem que cada vegada aixecava més debat. Ara, però, possiblement no té gaire sentit aquesta consulta, ja que hi ha membres de l’organització dels correbous que potser seran els primers que no demanaran que es torni a fer.”\nEl portaveu del PSC, Francesc Becerra, creu que els correbous “són un espectacle molt primitiu” i, per això, relata que en els plens municipals sempre ha defensat que es deixessin de fer automàticament o que s’obrís la porta a una consulta veïnal. “A la tragèdia de tota la gent que va resultar ferida, s’hi afegeix el problema del maltractament animal. El bou que va pujar diumenge a les grades estava encerclat per més d’un miler de persones. Era el focus d’atenció. Aquesta situació el va estressar molt i va buscar una sortida. Ell no va decidir ser allà.” Critica, a més, “l’accés de menors de 14 anys a la plaça” i el fet que “hi ha gent que consumia begudes alcohòliques dins del recinte”.\nBecerra especifica que l’Ajuntament és l’ens que demana l’autorització per a la celebració dels correbous i també li correspon avalar que tot vagi bé i garantir-ne la seguretat. En aquest sentit, pensa que no hi havia una proporcionalitat adequada entre l’altura de les tanques de la plaça i la dels animals. I, en darrer lloc, l’edil lamenta que un policia local matés a trets el bou que va saltar al públic i que no s’esperés a l’arribada d’altres professionals per capturar-lo amb sedants. “L’haurien d’haver salvat, i més tenint en compte que quan va ser abatut ja havia sortit de l’àrea de més confluència de gent i estava en una zona boscosa.”\nUna dona hospitalitzada\nL’incident va tenir lloc diumenge a la tarda durant el segon i últim correbou que es feia el cap de setmana a Vidreres, en el marc de la festa major. El bou que hi havia a la plaça portàtil que es lloga per a l’acte va saltar al públic. Això va ocasionar les primeres escenes de pànic, seguides d’empaitades a la zona de sota de les grades. Finalment, l’animal va sortir a l’exterior i, durant prop de mitja hora, va continuar l’alarma amb crits i corredisses. Dinou persones van haver de ser ateses pel SEM, dues de les quals van resultar ferides de gravetat i van ser trasllades a l’hospital Josep Trueta de Girona (una és una dona que va haver de ser intervinguda quirúrgicament d’urgència la nit de diumenge a dilluns i que ahir continuava ingressada). Així mateix, dues persones presentaven lesions de caràcter menys greu i van ser evacuades a l’hospital de Santa Caterina de Salt, i quinze ciutadans més tenien ferides lleus.\nL’associació encarregada dels correbous a Vidreres, amb 33 anys d’història, va detallar ahir que han organitzat l’esdeveniment “any rere any, i sense cap situació semblant a la viscuda diumenge”. Gairebé un centenar de persones participen en l’organització de l’acte, en el qual diuen que sempre han posat la seguretat per davant de tot i, per això, en cada edició han dut a terme millores en aquest aspecte. Transmeten, alhora, tota la seva solidaritat als ferits, familiars i amics, i els desitgen una ràpida recuperació.\nL’episodi que es va produir abans-d’ahir a la tarda no es pot repetir mai més al poble\nvan resultar ferides diumenge en el correbou de Vidreres, en el marc de la festa major.\nEntitats animalistes estudien accions legals\nAnimaNaturalis interposarà una denúncia contra l’Ajuntament de Vidreres per “no haver previst la seguretat dels participants ni la del públic”, així com tampoc “la protecció dels animals”. “La llei de correbous a Catalunya és molt laxa i les denúncies per maltractament animal acostumen a caure en sac foradat, però aquest cop creiem que pot arribar a bon port”, subratlla l’entitat. També Lex Ànima, integrada per professionals del dret, està analitzant la informació recopilada i no descarta recórrer als tribunals, tant a la via penal per maltractament animal com a l’administrativa. A més, critiquen que s’abatés el bou a trets: “Vam intentar pressionar perquè el sedessin, però ja era massa tard.” Així mateix, l’AGA estudia accions legals si es demostra que hi havia menors a la plaça i si s’hi consumia alcohol. “Lamentem que el bou hagués de pagar amb la seva vida la negligència dels organitzadors i la indiferència de l’Ajuntament, que té a les seves mans, i ara amb més motius, posar fi a l’activitat.” Amb tot, els Mossos d’Esquadra tenen oberta una investigació per aclarir les circumstàncies dels fets.\nEl Punt Avui. Girona 03-09-2019, Pàgina 14\nEl Punt Avui. Nacional 03-09-2019, Pàgina 14


La Unió informa als agricultors i ramaders que des de maig poden tornar a sol•licitar la devolució de l’Impost del Gas-oil Agrícola – Ràdio Pego\nLa Unió informa als agricultors i ramaders que des de maig poden tornar a sol•licitar la devolució de l’Impost del Gas-oil Agrícola\n28 d'abril de 2010 Sara Garcia 0 Comment\nPer quart any s’acorda amb l’Administració estatal el procediment per a la devolució extraordinària de les quotes de gas-oil suportades pels agricultors i ramaders. Enguany però, s’inclouen, per primera vegada altres mitjans utilitzats com és la calefacció. Les sol•licituds es podran realitzar de forma telemàtica per internet a través de La Unió.\nLa Unió informa a tots els agricultors i ramaders de la Comunitat Valenciana que des del mes de maig poden accedir novament a la devolució de l’Impost Especial d’Hidrocarburs (IEH), després de la publicació en el Boletín Oficial del Estado de l’Ordre del Ministeri d’Economia i Hisenda que la regula.\nLa Unió considera una bona notícia per als agricultors i ramaders de la Comunitat Valenciana la publicació de la devolució de l’impost que grava el gas-oil agrícola, davant del desmesurat increment dels costos de producció i la tendència a la baixa dels preus en origen de la major part de les produccions agràries. No obstant, La Unió insta al Govern a què complisca ara amb la promesa del gas-oil professional agrícola prevista ja per al passat any.\nAixí, l’organització agrària anima als agricultors i ramaders a què realitzen, com més prompte millor, els tràmits necessaris per a poder accedir a la devolució de l’impost que grava el gas-oil agrícola. En l’Ordre publicada el 23 d’abril en el BOE no es concreta ni la conclusió del termini de presentació de sol•licituds ni la quantitat, però cal imaginar que esta última serà la mateixa d’anys anteriors, és a dir 0,0787 euros per litre de gas-oil consumit o comprat per a agricultura, ramaderia i silvicultura, sense límit de volum. La novetat més important de la normativa és que per primera vegada s’inclouen, a banda del gas-oil per a tractors, maquinària agrícola o motors fixos, la d’altres mitjans utilitzats com pot ser la calefacció.\nLes sol•licituds es podran realitzar de forma telemàtica per Internet a través d’organitzacions com La Unió que tenen subscrit un conveni de col•laboració amb l’Agència Tributària. Així aquesta organització agrària recorda als agricultors i ramaders que han de conservar les factures acreditatives de cada un dels subministraments de les sol•licituds de devolució durant un període de quatre anys a partir de la data en què conclou el termini de presentació de les mateixes.\nEsta mesura s’arreplega en l’Acord firmat al desembre del 2005 per a pal•liar els efectes de la pujada dels carburants en el camp. La nova devolució de l’Impost Especial d’Hidrocarbrus avança en el compliment dels termes de l’acord referit. La devolució es feia efectiva si el preu mitjà del carburant s’incrementava per damunt del preu mitjà dels anys 2004 i 2005 durant el període d’octubre 2007 a desembre del 2009, tal com així ha sigut perquè s’ha pagat per litre de gas-oil una quantitat situada entre 0,60 i 0,70 euros per litre.\nJosep Botella, secretari general de La Unió, considera que “totes les mesures que servisquen per a amortir els efectes d’estes pujades, com ara la devolució de l’Impost Especial d’Hidrocarburs, són un baló d’oxigen per als agricultors i ramaders valencians. No obstant Botella assenyala que “ara l’exigència se centra en el desenvolupament de la targeta de gas-oil professional, compromís adquirit pel Govern per al 2009 en la Mesa de Fiscalitat i pas previ imprescindible perquè els agricultors puguen gaudir de combustible a menor cost, i que no obstant segueix sense concretar-se”.\n← Pilota valenciana, calendari de les partides més destacades\nQuatre de cada deu comerços valencians assumirà l’IVA →


Ester Astals i Hortènsia Condal, guanyadores del concurs de receptes - Mollet a mà\nEster Astals i Hortènsia Condal, guanyadores del concurs de receptes\nLes receptes guanyadores s’inclouran en un llibre que publicarà la Diputació de Barcelona. En total, s’han presentat més d’una vintena de receptes al concurs que s’emmarca en la campanya ‘Del mercat a la\nDimarts, 13 de juliol de 2010 | 02:00h\nReceptes econòmiques, saludables i amb productes de la terra. Aquests eren els eixos bàsics que havien de complir les receptes que es presentaven al concurs de la Diputació de Barcelona en el marc de la campanya "Del mercat a la taula". En aquest sentit, Ester Astals es va endur el primer premi amb "Pop amb patates i allioli negat". "El preparo algun cop a l'any i em surt molt bé, és una recepta mig inventada tot i que l'allioli ja el feia la meva àvia", explica Astals, que assegura que "experimento a la cuina". Així mateix, Hortènsia Condal es va endur el segon premi, amb una "Coca de recapte". D'altra banda, el concurs també va comptar amb quatre finalistes: Manel Olivé amb "Minestra de verdures de primavera", Pepi Morató amb "Creps amb poma caramelitzada", Yolanda Andero amb "Empanada de boquerons" i Ester Astals amb "Torrada de pa de Gallecs amb tomàquet i rucula".\nEl llibre, que inclourà les dues receptes molletanes, es presentarà el proper mes de gener i comptarà amb totes les receptes guanyadores del concurs. "Aquesta és la segona edició d'aquest concurs que té per objectiu potenciar la cuina amb productes que es poden obtenir al mercat municipal", explica el regidor de Promoció Econòmica i Comerç, Dani Novo, que destaca "la imaginació sobre el cost" de les receptes presentades.


Guia: "Quan estic malalt... escolta’m"\nGuies pràctiques per a la salut de les persones amb discapacitat intel·lectual elaborades per professionals de l'Institut d'Assistència Sanitària (IAS) i editades per Discapacitat Intel·lectual Catalunya (Dincat).\nLa salut de les persones amb discapacitat intel·lectual: què hem de tenir en compte?\nGuia elaborades per professionals de l'Institut d'Assistència Sanitària (IAS) i editades per Discapacitat Intel·lectual Catalunya (Dincat).S'adreça als professionals sanitaris explica les característiques de les persones amb discapacitat intel·lectual, les patologies físiques i de salut mental més freqüents.\nDocument (pdf 728.14KB)\nL’estat de l'homofòbia a Catalunya. 2014\nDocument (pdf 6.10MB)\nObservatorio del sector de atención a la dependencia en España Informe - Junio de 2014\nDocument (pdf 4.47MB)\nEstudi: "Jóvenes en la red: un selfie"\nCom les noves teconoligies infuleixen en la creació de noves formes de comunicació diferenciades entre els joves.\nMobilitat internacional juvenil per raons laborals i professionals\nDocument (pdf 1023.28KB)


Giovanni Giustiniani Longo - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(it) Giovanni Giustiniani\n1r juny 1453 (Gregorià) (34/35 anys)\nJean Chartier, el setge de Constantinoble, quadre del 1470.\nGiovanni Giustiniani Longo (? - 1453) va ser un cavaller de Gènova que l'any 1453 va dirigir les tropes que defensaven Constantinoble en la batalla definitiva que va suposar la caiguda de la ciutat a mans de Mehmet II, soldà de l'Imperi Otomà.\nVa nàixer en una de les cases més poderoses de Gènova, els Giustiniani. Giovanni Giustiniani Longo va ser considerat pels sus contemporanis com un dels majors experts en la defensa de ciutats. El 31 de gener de 1453 es va presentar amb 700 soldats per defensar la ciutat de Constantinoble. Tasca difícil car els otomans van emprar artilleria pesant per obrir bretxes en les muralles de la ciutat i van comptar amb uns vuitanta mil homes per atacar una ciutat defensada només per uns vuit mil homes.\nEl 29 de maig els otomans van aconseguir entrar a la ciutat i Giustiniani va ser ferit i rescatat pels seus homes que l'embarcaren en una galera. Va aconseguir escapar a la caiguda de Constantinoble, però va morir pocs dies després en l'illa grega de Quios degut a ferides de guerra.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Giovanni_Giustiniani_Longo&oldid=26442446»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 22 feb 2021 a les 21:17.


'Un munt en un món' (opinió, Carles Sànchez. Lligam nº 52) | Asem Catalunya\nA continuació publiquem el text d’opinió del Carles Sànchez, aparegut en l’últim número del Lligam d’aquest juliol (nº 52, 2020). En aquest món hi ha un munt de coses bones de què alegrar-se. Hi ha també un munt de coses per a fer i per a visitar. D’amics amb qui compartir-ho i familiars amb qui\nA continuació publiquem el text d’opinió del Carles Sànchez, aparegut en l’últim número del Lligam d’aquest juliol (nº 52, 2020).\nEn aquest món hi ha un munt de coses bones de què alegrar-se. Hi ha també un munt de coses per a fer i per a visitar. D’amics amb qui compartir-ho i familiars amb qui gaudir-ho. En aquest món, ens farien falta tres o quatre vides per poder realitzar allò que un es proposa o que li agradaria aprendre però, malauradament o per sort, no tenim tant de temps i no podem controlar tot el que voldríem controlar. Així, massa sovint ens toca adaptar-nos i prioritzar els nostres desitjos.\nFormo part de tres associacions de pacients i, a causa de la meva condició d’afectat i d’investigador, de tant en tant parlo amb afectats que arriben a les nostres associacions en cerca d’informació. La pregunta més freqüent que em fan, que és també la més directa és la següent: “Què puc fer per curar el meu fill?” O en la seva versió més indignada, la gent et reclama: “Vull que curis el meu fill!”\nTant de bo fos tot tan fàcil i tot depengués d’un metge i la seva voluntat d’aplicar un tractament. Però la realitat no és així sinó que és molt més complexa. Per tant, el primer que hauríem de fer qualsevol de nosaltres és entendre en què es basa la nostra malaltia i començar a empoderar-nos de la nostra salut. Un dels problemes més grans al qual ens enfrontem com a malalts és la manca d’informació.\nManca d’informació que pot venir de molts costats: d’un metge que no utilitza llenguatge entenedor, de l’excés d’informació a Internet, de la nostra capacitat de perdre’ns i confondre’ns dins del que no entenem, etc. Tot aquest batibull fa augmentar la nostra ansietat i la nostra por: companyes nefastes si les tries per acompanyar-te tota la vida. Bàsicament, és el contrari de l’empoderament, el contrari d’intentar comprendre què ens passa en el nostre cos o el perquè hi ha coses que no funcionen.\nQuè és pitjor anar en cadira de rodes o ser cec?\nAixí, deu ser l’ànsia o la por les que aconsellen a algunes famílies a fer comparacions: “Sí, clar… Tu pots parlar perquè camines però el meu fill va en cadira de rodes, això sí que és dolent”. El que no tenim mai en compte és que no som el centre del món i encara que ens pensem que som els més importants i que el món ha de girar al voltant nostre, sempre hi ha algú més fotut que nosaltres que ens podria reclamar aquest títol de més desafortunat de l’any. Així que em pregunto: qui és més desafortunat, qui ha d’anar en cadira de rodes o qui és cec? O, entre ser cec o patir un accident? O, patir un accident o viure al carrer? O, viure al carrer o patir la guerra? Quin és i qui decideix el rànquing de la mala sort?\nVivim en una societat viciada on només es permet l’èxit. Tot el que no sigui èxit (immediat) és un fracàs.\nAixí, a part de l’ànsia i la por hem de sumar-hi aquesta sensació de fracàs al no acceptar que nosaltres tenim unes altres condicions i no ens podem comparar amb els altres.\nNo ens podem comparar però sí que ens podem fer costat. El fet d’empoderar-nos i entendre la nostra salut poden ser un fet individual però necessàriament també tenen un gran component comunitari. Associar-se, autoformar-se i confrontar-se amb altres afectats és el primer pas cap a una cura que arriba molt abans del que els tractaments ens proposen. Arriba quan un es comença a conèixer i s’accepta. Quan en aquesta acceptació no es té pressa per un tractament com a solució única però tampoc derrotisme per no trobar-lo.\nI aquí torno a allò que escrivia a l’inici: en el nostre món hi ha un munt de coses bones per a fer. Moltes coses que van molt més enllà d’un tractament, al qual òbviament no renunciem ni renunciarem mai. Però hi ha moltes coses que podem implementar per millorar i gaudir de les nostres vides amb els recursos i coneixements que ara tenim.\nQue cadascú actuï segons les seves capacitats i que cadascú rebi segons les seves necessitats.\nun munt en un món


Activitats de l'esglesia\nAquestes son les activitats regulars de la nostra comunitat\nDIUMENGE 11,00 hores Culte d'Adoració i Partiment del Pa\n18,00 hores Estudi bíblic i Activitats evangelístiques en diumenges alterns\nDILLUNS 18,00 hores L'Hora Feliç\nDIMARTS 19,00 hores Reunió d'Oració\nDIJOUS 17,15 hores Reunió de dones\nEl partiment del Pa\nTots els diumenges a les 11,00 hores\nÉs un acte cúltic que es coneix també com Sant Sopar del Senyor que rep el seu nom del llibre dels Fets dels Apòstols com activitat de l'església primitiva (Fets. 2:42,46, 20:7) el primer dia de la setmana, és a dir, el diumenge.\nForma part del culte de lloança i adoració a Déu del que constitueix el seu clímax. Participen d'ell els membres en comunió de la nostra església o de qualsevol altra església evangèlica.\nEls elements són pa i vi que entenem simbolitzen el cos i la sang de Crist els quals prenem en memòria i per mandat de Jesús que ho va instituir la nit que va ser lliurat (Mt. 26:17-29 i pp.).\nAquest acte deu ser repetit fins a que Crist torni (1 Co. 11:23-26).\nEn la primera part del culte oferim a Déu lloança i adoració; en la segona part, Déu ens parla per mitjà de la predicación de la seva Paraula.\nLa reunió d'oració\nTots els dimarts a les 19,00 hores\nÉs la reunió més important intersetmanal que segueix el model de l'activitat de l'església aspostólica (Fets. 2:42): “Perseveraben en la doctrina dels apòstols, en la comunió uns amb uns altres, en el partimiento del pa i en les oracions”.\nLa reunió consisteix en un cántic per a començar seguit d'una breu exposició de les Escriptures que inspiri el temps d'oració que seguirà després.\nD'acord amb les necessitats de l'església, es destina un temps a les accions de gràcies, la confessió, a l'intercessió i les peticions que s'eleven a Déu Pare en nom del perfecte mediador Crist Jesús, fetes en l'Esperit.\nEls assumptes pels quals s'ora tenen a veure amb la nostra església o d'unes altres que sol·liciten que orem per algun cas determinat. S'ora també pels malalts, per l'extensió de l'evangeli i per assumptes personals dels membres que ho necessiten.\nEls diumenges alterns a les 18,00 hores\nDe conformitat amb el model bíblic assenyalat abans, devem perseverar en la doctrina o ensenyament apostòlic i per aquesta raó ens reunim per a estudiar la Bíblia de manera sistemàtica i aplicar els seus ensenyaments a la nostra vida.\nNomés així és possible créixer en la gràcia i el coneixement del nostre Senyor i Salvador Jesucrist (2 P. 3:18).\nEn aquesta reunió, els assistents tenen l'oportunitat de formular preguntes al mestre que imparteix l'ensenyament.\nLa importància de la reunió radica que la nostra fe és enfortida a mesura que coneixem millor a Déu a través de la seva revelació escrita.\nReunió de senyores\nTots els dijous a les 17,15 hores\nLes dones, des de l'origen de la nostra congregació, sempre han jugat un paper important en la vida de l'església.\nCada setmana es reuneixen per a tenir un temps de lloança a Déu i oració, escoltar una reflexió de la Paraula de Déu donada per alguna d'elles o per una convidada o convidat que ve a exposar algun tema especial.\nTenen cura pastoral unes de les altres i organitzen activitats socials encaminades a pal·liar dificultats materials de persones necessitades. Presten ajuda a institucions evangèliques o exerceixen el padrinatge de nens del tercer món.\nDiumenges alterns a les 18,00 hores\nObeeix al mandat de Crist d'anunciar la bona nova de salvació a tot el qui vulgui escoltar-la (Mt. 28:18-20).\nPer a aquesta activitat aprofitem tots els mitjans al nostre abast: conferències públiques en el Centre Cívic del barri, concerts en la vorera davant del temple o dintre d'ell, programes per a nens en el carrer, distribució de fullets, predicaciones evangelístiques en el local de l'església.\nCol·laborem en l'organització i vam participar en les activitats de la Festa Major del barri com testimoniatge de la nostra presència en ell.\nTots els dilluns a les 18,30 hores\nEs tracta d'un programa especial per a nens de totes les edats dirigit principalment als infants del barri.\nSe sustenta en la pedagogia del temps lliure i en la de l'Escola Dominical, on el nen és educat en valors cristians en una atmosfera agradable, aprenen de les Escriptures i es diverteixen.\n- Copyright © 2020 - CRV - Església Evangèlica de Germans


Veeve 3 Bed House On Mount View Road In Haringey Londres Regne Unit - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nTé alguna pregunta per a Veeve 3 Bed House On Mount View Road In Haringey?\nMés informació sobre Veeve 3 Bed House On Mount View Road In Haringey\nOferint allotjaments de qualitat al compres, els restaurants, l'oci nocturn districte de Londres, Veeve 3 Bed House On Mount View Road In Haringey és una selecció popular tant per oci com per negoci. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com jardí que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Veeve 3 Bed House On Mount View Road In Haringey és una selecció idònia per a la vostra estada a Londres.


Un nou impuls per al vi espanyol\nVinorum Think, el contrapunt formatiu i sensorial\nIntervin 2018 acull la segona edició de Vinorum Think, un espai dedicat a la reflexió, la divulgació i les tendències al voltant del vi espanyol que complementa l'oferta expositiva del saló.\nDesprés de l'èxit de la primera edició, Vinorum Think 2018 torna amb l'objectiu de convertir Alimentaria en la fira de referència i el centre neuràlgic del vi espanyol. Per aconseguir-ho, busca captar l'opinió dels principals experts en la matèria mitjançant la creació d'un programa amb intervencions de les primeres espases del món del vi nacional i internacional.\nEntre els ponents que hi assistiran trobem: Richard Juhlin, l'expert en xampany número u del món, reconegut per les seves habilitats en el tast a cegues, i Pedro Ballesteros, Master of Wine espanyol.\nVinorum Think 2018 es duu a terme davant d'una audiència formada per cellerers, distribuïdors, exportadors, premsa i tots els actors del sector professional del vi espanyol, per als quals s'han dissenyat quatre jornades recolzades sobre tres pilars.\nThe Expert's View és un programa atractiu de tasts selectes que tracta, des de diversos angles, el vi espanyol a partir de sis referents mundials, entre els quals destaquen com a figures principals Jancis Robinson, Nick Lander i Eric Asimov. Tots aquests tasts seran gratuïts per acostar el vi espanyol al consumidor directe i els professionals del sector.\nSpain's Top Pairings és un espai dedicat a les harmonies històriques del vi i la cuina, en el qual cada dia es podran menjar, a l'hora de dinar, sis platets elaborats per sis dels millors restaurants i sommeliers d'Espanya (entre ells, El Celler de Can Roca, Via Veneto i Azafrán), harmonitzats amb els millors vins al costat de dues degustacions de productes gourmet: pernil ibèric i formatge. L'espai estarà obert durant els quatre dies de la fira de 13 a 16 h amb accés a franges d'una hora.\nOpen Tasting és una barra de vins, en format de tast lliure, que té l'objectiu de donar visibilitat a les novetats del sector per mitjà d'una exposició de gairebé 300 referències de vins nacionals i internacionals procedents dels expositors d'Intervin. La barra disposa d'un llibre-guia i està oberta al públic professional durant tots dies de celebració del saló.\nPresenta els teus vins\nCom a valor afegit, tots els expositors d'Intervin tenen la possibilitat de llogar, en el marc de Vinorum Think, sales equipades per fer tasts magistrals professionals, presentacions o conferències. Tot això amb l'objectiu d'aglomerar a Vinorum Think totes les activitats relacionades amb el vi que tinguin lloc durant els quatre dies de fira.\nAquest espai d'activitats, ubicat al pavelló 3 d'Alimentaria 2018, és el millor complement de l'oferta comercial del saló Intervin, en què hi ha representades més de 700 empreses vitivinícoles.\nInteressat en participar a Vinorum Think?\nGestor de comptes clau


covid-19 - Team4digital\nHome/Home Team4digital CAT/covid-19\nOperativa Team4digital en temps de COVID\nUs comuniquem que, amb l’objectiu de prioritzar la salut dels nostres clients i del nostre personal i en aplicació de les resolucions publicades en el BOE en relació a la crisis del Coronavirus, Team4digital té totalment adaptada la seva operativa per tal de minimitzar el risc de contagi.\nLes reunions telemàtiques són ara majortitàries però, aplicant totes les precaucions necessàries, quan és necessari, seguim mantenint reunions presencials amb clients i empreses interessades en els nostres serveis.\nTot l’equip de Team4digital està plenament operatiu, treballant la major part del temps des de casa seva, en perfecta coordinació amb els clients i amb la resta de l’equip. Seguim duent a terme reunions telemàtiques amb noves empreses interessades en potenciar els seus negocis online.\nDes de Team4digital creiem que és el moment adequat per què les empreses es replantegin el seu model de negoci i es preparin per el futur proper, en el que l’economia, els hàbits de compra i la distribució estan canviamt profundament.\nAmb l’ànim de facilitar aquesta decisió, des de Team4digital treballem per ajudar als nostres clients actuals i nous clients a aconseguir i tramitar els diversos ajuts pùblics a que les institucions estan posant a l’abast de les empreses per subvencionar processos de digitalització i de millora de la competitivitat.\nEn qualsevol cas esperem que la situació es normalitzi el més aviat possible, les infeccions i les morts es redueixin en breu i tots puguem recuperar la nostra vida “normal”.\nVolem aprofitar aquestes línies per transmetre el nostre més sincer agraïment a tots els equips sanitaris que porten molt de temps realitzant un gran esforç en benefici de tothom.\nContactar amb Team4digital


Costums i tradicions al voltant de la coca de Sant Joan : :: Socpetit.cat\nCostums i tradicions al voltant de la coca de Sant Joan\nLes coques de fruita, de pinyons, farcides amb crema, massapà, de llardons…, acompanyades d’un bon cava o de moscatell, són elements imprescindibles de la nit de Sant Joan. Hi ha moltes varietats de coca i de vegades costa de posar-se d’acord sobre quina és la preferida: hi ha gent que no la troba bona farcida i gent que no la vol amb fruita confitada. Cada any els forners i pastissers fan milers de coques, tot i que també hi ha qui prefereix fer-se la a casa.\nSigui com sigui la coca, és considerada la menja típica de Sant Joan des del segle XIX, quan va ser incorporada a les revetlles. Antigament era rodona i amb un forat al mig perquè s’explica que la forma circular volia figurar la imatge del sol. Es coïa a casa i s’havia de consumir a l’exterior perquè a pagès es deia que menjar-se-la sota teulat portava desventura.\nLa coca va ser incorporada a les revetlles l’any 1860 i cap a l’any 1900 ja n’era un element essencial. De primer, era freqüent de menjar-se-la acompanyada de vi dolç o ranci, però avui aquestes begudes han anat deixant pas al cava.\nLa tradició diu que la coca de Sant Joan ha de tenir una mida canònica, el doble de llarg que no d’ample, i amb angles arrodonits. La proporció entre l’amplada i la llargada de la coca és igual a la proporció entre el dia i la nit per Sant Joan.\nFont: Cultura Popular/AMIC


El CPA Olot viatja a Alcoi per competir al Campionat d'Espanya i a la Copa d'Espanya de grups grans - Garrotxa Digital\nComentaris tancats a El CPA Olot viatja a Alcoi per competir al Campionat d’Espanya i a la Copa d’Espanya de grups grans\nEl Club Patinatge Artístic Olot, concretament els grups juvenil i B, viatgen a Alcoi, la ciutat que acull una vegada més el campionat d’Espanya juvenil de patinatge i la Copa d’Espanya de grups grans. Les patinadores han sortit aquest divendres al migdia del pavelló municipal d’esports d’Olot. Les esportistes més joves saltaran a la pista amb la coreografia ‘Deixa’t portar’, que va aconseguir la cinquena plaça al Campionat de Catalunya. De la seva banda el grup B del CPA Olot afronta el repte d’aquest cap de setmana amb l’objectiu de demostrar la seva vàlua procurant fent un podi i superar-se del campionat Territorial, on van queda sisens.\nL'execució del projecte d'adequació del centre cívic de Riudaura en els propers quatre anys depèn de l'aportació que hi faci la Generalitat. El febrer d'aquest any, un 51,8% dels veïns van donar suport al projecte proposat per l'anterior equip de govern…


Coronavirus.- Treballadores de residències demanen que es reconeguin els seus contagis com a malaltia professional\nPublicat 4/8/2020 16:35:04 +02:00CET\nUn grup de sis treballadores de diferents residències d'ancians de titularitat pública i gestió concertada a la ciutat de Barcelona han reclamat judicialment el reconeixement com a malalties professionals dels contagis per coronavirus.\nEs tracta de la primera vegada que s'obre la via judicial contra la negativa de les mútues de treball a reconèixer com a derivada de malaltia professional els procediments d'incapacitat temporal (IT) soferts com a conseqüència de la Covid-19, ha informat aquest dimarts en un comunicat el Col·lectiu Ronda, que representa a les empleades.\nSegons el col·lectiu, les mútues fonamenten la seva actuació en què la data d'inici de les baixes és anterior a l'entrada en vigor el passat 26 de maig del decret per als processos d'IT derivats del contagi del virus.\nNo obstant això, els advocats de les treballadores sostenen que els contagis per coronavirus estan recollits i explicitats com a malaltia professional en el Quadre de Malalties Professionals, en vigor des de l'any 2006, que parla "de la prevenció, assistència mèdica i activitats en què s'hagi provat l'existència d'un risc d'infecció".\nAsseguren també que el reial decret del 26 de maig aplica la consideració d'accident de treball als contagis que sofreixin els treballadors dels centres sanitaris i sociosanitaris durant "qualsevol fase de la pandèmia" i fins a transcorregut un mes des de la finalització de l'estat d'alarma.


Església de Sant Iscle i Santa Victòria – Rialp Turisme\nVostè està aquí:Home » Cultura » Església de Sant Iscle i Santa Victòria\nDocumentada per primera vegada el 1102, dins l’òrbita del monestir de Gerri. Al segle XIV pertanyia al deganat de Montenartró. Està dedicada als germans màrtirs Sant Iscle i Santa Victòria.\nÉs romànic amb modificacions posteriors. Construïda a cavall dels segles XI i XII amb carreus ben treballats disposats en filades regulars, s’hi van afegir posteriorment la sagristia i les capelles laterals. Originàriament constava d’una sola nau coberta amb una estructura de fusta.\nA llevant està capçada per un absis semicircular amb una finestra de doble esqueixada al centre i una de lateral d’una sola esqueixada. La decoració exterior presenta fris llombard de dobles arcuacions entre lesenes.Al costat nord s’hi alça un campanar de torre quadrat de dos pisos delimitats per arcuacions llombardes i amb finestres molt modificades, el absis té arcuacions i bandes llombardes. La porta d’accés actual es va obrir en època tardana. L’original, d’arc de mig punt s’aprecia des de l’interior.\nLes pintures murals del seu interior, parcialment atribuïdes al Mestre del Judici Final, es conserven repartides entre el Museu Diocesà de la Seu d’Urgell (fragment més gran de la decoració absidial), el Museu Nacional d’Art de Catalunya -MNAC- (fragment de l’apòstol Joan sota arcada i sostenint el llibre) i la resta és als Estats Units d’Amèrica, a l’Art Museu de la ciutat de Toledo, Ohio (un fragment amb els apòstols Jaume i Felip).\nL’església de Surp, es troba actualment en fase d’estudi i manteniment. Forma part del Pla de Dinamització Turística del Pallars Sobirà (PDT 2001-2003), dins del qual es realitzaran les reproduccions -amb una nova tècnica anomenada papelgel- dels fragments de l’absis, de Sant Joan Evangelista i dels apòstols Jaume i Felip.\nLa festivitat dels sants patrons, 17 de novembre, queda limitada a missa solemne i cant dels goigs.


Els secrets de La Razón ~ La Mossegada\nBon dia i bon dimecres internautes. Deia el polític i filòsof roma Sèneca que 'Si vols que el teu secret sigui guardat, guarda'l tu mateix'. Ara bé, malgrat diguin que el secret millor guardat és el que no s'explica mai, hi ha mitjans que malgrat existència de l'Agència de Protecció de Dades s'escuden en la sacrosanta unitat per cometre delictes impunement. Això és que va fer sense cap mena de pudor el diari La Razón publicant la imatge dels DNI d'aquells 33 jutges que van gosar defensar el dret a decidir dels catalans. Aquells que en el seu dia condemnaven l'escarni sofert pels polítics ara no deixen de fer el mateix assenyalant-los amb el dit acusador per tal que, tots aquells que tenen el malgust de comprar el diari de José Manuel Lara, coneguin de prop els magistrats que han defensat les urnes com a millor solució per saber què volem els catalans.Un fet que provocà la gairebé instantània denúncia de "Manos Límpias" i la ferotge crítica de la caverna mediàtica que no s'esperaven que uns jutges que apliquen la llei es pronunciessin en contra del discurs oficial.\nTal com denuncien els afectats, el cas no és precisament una simple anècdota convertida en categoria, ja que tal com publica El Singular Digital la filtració només pot haver vingut de la policia o el ministeri de l'Interior, que "tan bé dirigeix" Jorge Fernández Díaz. Es dona la curiosa circumstància que aquesta portada de La Razón coincideix amb els 70 anys de l'aniversar del DNI, instaurat el 1951 pel caudillo, que estic segur tindria aquest rotatiu com a lectura obligada i favorita. A tall d'anècdota expliquem que Franco va reservar-se el número 1 per ell i posateriorment feu el mateix per la família reial, adjudicant els números que van del 10 al 99 per la seva descendència. Al pas que van però aviat es quedaran sense.\nLa jornada d'ahir servia també per conèixer un nou anunci del Govern sobre la presentació de quatre recursos al Tribunal Constitucional contra quatre lleis que atempten contra les competències de la Generalitat. Després de la reunió de l'executiu català, el conseller Homs i el conseller Vila van anunciar una denúncia davant la Comissió Europea pel nou pla hidrològic de l'Ebre, ja que si s'arriba a plicar els 3.000 hectòmetres cúbics de cabal mínim aleshores el Delta està condemnat a desaparèixer en un 25% pel simple fet que el mar guanyaria la batalla. Com ja es habitual el ministre Aria Cañete, el titular del ram que en el seu dia qualificà el trasvassament com un passeig militar, tancà les portes a un canvi del projecte, ja que per damunt de tot està l'interés nacional que ves per on mai té com a beneficiari a Catalunya. Per més inri, Santi Vila recordà que aquest pla neix mort ja que el 2015 caldrà adaptar-se la normativa europea en matèria mediambiental, això sí, el govern central ja s'haurà gastat milionades en unes obres probablement innecessàries, tal com llegim a Vilaweb.\nEl que sí és ben necessari és allò que ens explica el Nació Digital sobre l'avantprojecte de llei que el govern presentarà al Parlament per tal que les entitats bancàries que disposen des de fa més de dos anys de 15.000 habitatges buits hagin de pagar un nou tribut d'entre 850 i 1.650 euros anuals. D'aquesta manera es pretén afavorir el lloguer social, en un temps en que els desnonaments guanyen cada dia més terreny malgrat els tribunals europeus si han pronunciat en contra. Veurem si acaba aprovant-se i en tot cas si no és recorreguda pel govern espanyol, el qual sempre s'ha caracteritzat per solidaritzar-se molt més amb la banca rescatada que els compra deute públic que no pas amb el milers de ciutadans que han perdut les seves llars.\nAcabem aquesta Mossegada amb dues perles ben diferents. La primera publicada per El Mundo explica la història de Clio Almansa, una noia que no només va perdre la seva feina sinó part de la seva salut a causa de l'estranya obsessió del responsable de recursos humans de l' empresa Ecoline 2010. Si fa uns anys el dramaturg Jordi Galceran escrivia El Mètode Grönholm en el qual diversos candidats a un lloc de treball havien de passar mil i una proves per aconseguir un lloc de treball, el que va patir la nostra protagonista no dista massa de la ficció. La noia que va presentar la corresponent denúncia assegura que després de l'entrevista tradicional va conduir-la, juntament amb altres aspirants, a una habitació on un directiu va llançar a l'aire un bitllet de 50 euros convidant-los a saltar sobre ell si volien ser contractats. Evidenmtent, el joc acabà ben malament a mode de scrum o Melé, causant una lesió en un os de la columna vertebral que la va obligar a portar una cotilla ortopèdica durant gairebé dos mesos i a estar de baixa laboral un any sencer.\nEn fi internautes, com deia el poeta: 'Algunes persones són com els raspalls de dents, que sense la pasta no són res.'


Tots som igual d’importants (22/09/2019) | El fet casteller vist pel TETE\n« La Mercè dependrà dels que siguem (15/09/2019)\nSanta Tecla amb una mica de tot (23/09/2019) »\nI així ha estat que cap a les 12.30h s’alçava el primer castell de la jornada dels Castellers de Vilafranca sent nosaltres els tercers en actuar a resultes del sorteig que s’havia celebrat a finals del mes de juliol.\nAl nostre torn hem optat per alçar el 7 de 8, castell que per primer cop portàvem a plaça aquest any. Ens havíem de remuntar a Nou Barris del 2016 per a veure el darrer cop que l’havíem portat a plaça amb el resultat de carregat sent el darrer de descarregat el de Begues al 2015. Un castell amb mal record pels dos darrers carregats i que sortosament habitualment disposem de castells més importants per fer. Castell que és molt desagraït (per dir-ho d’una manera suau) a nivell de pinyes i que ha pujat al segon peu després de desmuntar un per problema d’alçades, ha estat nerviós d’execució però solvent descarregant-lo per onzena vegada a la història de la colla. Ple de debuts a tot arreu, al tronc a la canalla i a pinya en totes les posicions possibles i destacant que al pis de terços hi anava una dona, la Montse Pachón, demostrant de nou la qualitat de les nostres guerreres.\nAquest primer castell era clau per a poder atacar el 4 de 9 amb folre a la segona ronda però problemes amb un dels baixos que no havia aparegut a plaça i amb l’alternativa més clara que aquest diumenge no podia estar a plaça feia presagiar que segurament el descartariem però de sota les pedres hem trobat un valent gladiador i hem anat a totes a pel castell de nou. Semblava que estava tot a lloc, amb bona mida i ràpidament han sonat gralles però de sobte aquest baix no ha pogut i ha demanat baixar el castell de forma quasi immediata.\nAmb la incertesa de si hi tornaríem ha continuat la diada i després de molts dubtes i canvis finalment optem pel 3 de 8 amb un canvi de baixos per a veure si un d’ells podia fer tot seguit el castell de nou. El tres ha pujat al primer peu, dinàmic però controlat i l’hem descarregat.\nSense opcions de castell de nou finalment tancavem les rondes de castells amb el 4 de 8, castell que ha estat còmode en tot moment demostrant que el tronc del castell hi és.\nDescartat el pilar de 6 hem volgut tancar la diada amb dos pilars de 5 simultanis, amb la particularitat que eren totalment femenins, els dos havent-se descarregat a assaig en més d’una ocasió. Malauradament un dels dos ha quedat en intent de sobte, però l’altra s’ha descarregat de forma brillant amb el debut de l’Aïda a segons, assolint una fita poc vista ja que ha fet el pilar de 5 des de l’enxaneta fins a baix. Ànims a les castelleres de l’altra pilar que han tingut una profunda decepció, a la propera segur que el descarregueu ja que jo ho he vist.\nFinalment tancavem la diada amb el pilar de 5 al balcó.\nPel que fa a les altres colles d’aquesta diada de la Mercè històrica hi ha hagut de tot. Els Castellers de Vilafranca han resolt amb ofici i determinació una gran actuació amb el 4 de 9 amb folre, el 2 de 9 amb folre i manilles, el 3 de 9 amb folre i el pilar de 8 amb folre i manilles, comptant com ha és habitual en aquesta plaça amb l’ajuda del públic al peu.\nEls Minyons de Terrassa volien oferir alguna estrena i després de descarregar de nou el 2 de 9 amb folre i manilles han anat a pel 3 de 9 amb folre i pilar. Ha pujat amunt al segon peu i des de la soca estant pintava a que el castell estava sent mogut però han pogut carregar el tres i poc més ja que el castell no ha tingut corda i s’ha vençut en una mala caiguda. Han pogut resoldre la diada amb el 3 de 9 amb folre, el 5 de 8 i el pilar de 7 amb folre, tot descarregat.\nUn cop acabada la diada el cap de colla ha remarcat una cosa que estic absolutament d’acord i és que aquest diumenge era una primera etapa i el dimarts 24, dia de la Mercè, tenim una segona oportunitat. I s’ha demostrat que tots som imprescindibles en una colla castellera, des de baix fins a dalt i quan alguna peça falla el castell no és possible, i és un bon moment per a reivindicar la figura del baix i també de tot el nucli, posicions molt exigents físicament però sobretot mentalment.\nArxivat a Cròniques actuacions | Etiquetat #50AnysFentPinya, #castelleres, castellers, Castellers de Barcelona, Castellers de Vilafranca, Mercè 2019, Mercè històrica, Minyons de Terrassa | Feu un comentari\nRT @rvilablareix: Ja som 24.000 seguidors! Per celebrar-ho, els companys de @DevirCat ens obsequien amb un sorteig d'un joc del #Paris en c… 19 minutes ago