la setmana energètica: Crítiques a l’ús de bioetanol a Alemanya*\nCrítiques a l’ús de bioetanol a Alemanya*\nAl principi semblava que seria una idea meravellosa: implementar durant el primer trimestre del 2011 una nova barreja de gasolina amb un nivell més alt d’etanol que redueix la producció de substàncies contaminants dels automòbils i millora el balanç ecològic. Però des que s’ha començat a distribuir la nova Súper E10, que conté un 10% de bioetanol, el doble del que té la gasolina súper, no predomina la satisfacció entre bona part dels conductors.\nLa majoria dels usuaris desconeixen què és l’E10 i si és compatible o no amb el seu vehicle. La meitat de les 15.000 gasolineres alemanyes ni tan sols l’ofereixen i a la resta hi falta informació sobre el tema. La gasolina convencional s’ha encarit no només per les rebel·lions als països àrabs sinó justament per la introducció del nou biocombustible. La indústria petroliera, emprenyada amb el govern alemany, n’ha frenat la distribució. (...)\nQuins són els motius que no predomini la satisfacció de bona part dels conductors?\nEls usuaris, saben què és la gasolina, o la diferència entre els 95 i 98 octans, a banda del seu preu? Sabien que la benzina que havien comprat contenia un 5% d’etanol? Llavors, quin és la diferència en que desconeguin què és l’E10?\nQuina és la contribució de l’etanol en l’encariment de la gasolina? Quins són els motius de l’emprenyament de la indústria petroliera?\nPer què aquest article no proporciona la informació que haurien evitat formular aquestes preguntes?\n(...) científics i protectors del medi ambient beneeixen que la introducció del combustible carregats amb un 10% d’etanol sigui un fracàs. Podria semblar una paradoxa, però segons els experts no ho és: la suposada gasolina ecològica seria en comparació amb altres opcions de política verda molt costosa i infructuosa. “Aquest biocombustible no només pot arruïnar automòbils, sinó també el medi ambient. Pot fins i tot accelerar el canvi climàtic, sobretot perquè per produir la matèria prima d’aquests combustibles es destrueixen grans àrees de bosc”, resumeix Martin Hofstetter, especialista de Greenpeace. El bioetanol es produeix a partir de plantes com la canya de sucre, la remolatxa, la colza o el blat. Si es volguessin substituir per complet combustibles com la gasolina o el dièsel a Alemanya, no n’hi hauria prou amb les superfícies conreables del país, afirma Greenpeace.\nQui són els ‘científics i protectors del medi ambient’? Qui ha dit que l’E10 és una gasolina ‘ecològica’? Quines són les altres opcions de política verda menys costoses i fructuoses que proposen els científics i protectors del medi ambient:reduir el trànsit?\nPerquè el bioetanol ha de perjudicar els automòbils? A Brasil el VW van amb un percentatge molt superior al 10%, arribant al 100%. La raó: el govern ho va imposar al fabricant!\nEls motors fabricats per anar amb gasolina han estat dissenyats per emprar la de 95 o 98 octans; la substitució del tòxic plom de les gasolines per un alcohol que mantingués l’octanatge no permetien a alguns motors emprar la nova gasolina, i si circula per segons quins països no podrà saber què hi ha en el líquid que surt de la mànega. L’usuari del vehicle ha de saber quin carburant pot emprar el seu vehicle i els fabricants han de ser honestos i no dir una cosa en un país de la UE i una altra cosa en un altre país de la mateixa UE.\nLa colza es destina a produir biodièsel, que és un oli, no bioetanol que és un alcohol! A Ciudad Real hi ha una planta de producció de bioetanol ... a partir del vi excedentari que rep subvenció de la UE!\nÉs que Alemanya produeix el petroli que consumeix, o l’importa? I per què ha de produir el bioetanol o biodièsel que consumeixi i no el pot importar? El petroli prové majoritàriament de països no democràtics, mentre que el bioetanol prové principalment de Brasil.\nLa distribució de la producció mundial d’etanol el 2008 va ser:\nEUA 52%, Brasil 37%, UE 4%, Xina 3%, Canadà 1,4%, resta del món 2,2%.\nEls impactes en cada zona són molt diferents. A EUA l’etanol prové del blat de moro, al Brasil de la canya de sucre i a la UE de la remolatxa i del vi, dos productes excedentaris. La taula mostra els principals paràmetres de l’etanol produït a Brasil i a EUA.\nSòl agrícola utilitzat\n(% del total disponible)\nProductivitat (mil litres/ha)\n6,8 a 8\n3,8 a 4\nEnergia de l’etanol per energia emprada per a la seva obtenció\n8,3 a 10,2\n1,3 a 1,6\nEstalvi de CO2\n(% respecte a l’ús de gasolina)\nEl govern alemany té des del 2008 informes d’experts que desaconsellen l’ús de biocarburants perquè acaben danyant més el clima que si no es fan servir.\nQuins són aquests informes, i qui són els experts? Hi ha molts altres informes que justament ho aconsellen, evidentment indicant el tipus de primera matèria i les condicions de la seva producció. Evidentment no tot el bioetanol és igual, com tampoc ho és el petroli d’Aràbia o el de les sorres bituminoses del Canadà.\nLa taula mostra l’estalvi d’emissions per utilitzar bioetanol enlloc de gasolina, l’energia d’origen fòssil utilitzada per obtenir el bioetanol per a diferents tipus de biomassa emprada per a l’obtenció del bioetanol. El codi és l’original de la font.\nBiomassa emprada per obtenir el bioetanol\nEnergia fòssil gastada\nMJ fòssil/MJ bioetanol\nFusta de deixalles\nLlenya de conreu\nPalla del blat\nFont: WELL-TO-TANK Report Version 3.0 November 2008, Appendix 2\nEl Ciemat ha avaluat l’estalvi d’energia fòssil a l’utilitzar mescla de gasolina 95 i bioetanol respecte a utilitzar només gasolina 95. Els resultats són:\nE5 (5% de bioetanol): 1,12%\nE85 (85% de bioetanol): 36%\nFont: Ciemat, Anàlisis del ciclo de vida de combustibles alternativos para el transporte, 2005.\nPer a un anàlisi més detallat dels biocarburants podeu consultar la meva participació al Seminario Conclima (Madrid, 2008).\nNo obstant, l’executiu de Merkel ha volgut llançar la Súper E10 per posar en pràctica la norma establerta per la Unió Europea de reduir l’emissió de CO2 al sector automotriu. Brussel·les projecta d’ara fins el 2020 cobrir el 10% del consum global de carburants amb combustibles procedents de fonts renovables. Merkel ambiciona que aquesta proporció sigui del 20%. La reglamentació actual a Alemanya està en el 6,25%.\nIsaac Lluch, El fiasco del fuel ecològic a Alemanya, ara 6-03-2011.\n(...) la Comissió Europea (CE) no dóna cap instrucció sobre si els combustibles han de contenir un 10% d’etanol o no, i deixa clar que aquesta és una decisió que ha de prendre cada país. Per això hi ha diferències en l’aplicació de la normativa a cada estat membre.\nA Espanya, l’augment d’obligació de biocarburants d’aquest any ascendeix del 5,9% fins al 7%, segons va aprovar a finals de febrer el govern espanyol. Espanya és el quart país europeu en l’ús de biocombustibles. (...) A Europa, la pionera a introduir gasolina amb el 10% de bioetanol –i sense problemes- va ser França, el 2009. A Holanda l’estan començant a implantar des del gener amb menys dificultats que a Alemanya, mentre que a Bèlgica tot just estan preparant la sortida de la gasolina E10.\nLa normativa comunitària, Espanya, quart país europeu en biocombustibles, ara 6-03-2011.\nEl sucre avui al món i el bioetanol\nFa només cinc anys la Comissió Europea imposava una reforma de l'Organització Comuna de Mercat (OCM) per la qual es reduïa la producció de sucre entre 2006 i 2009 en gairebé sis milions de tones després de posar en marxa una política de rebaixes de preus i incentius per a la seva abandonament. La comissària d'Agricultura, la neoliberal Marian Fischer, qualificava la mateixa com un èxit. Avui, els preus del sucre s'han duplicat i les indústries comunitàries, especialment les ubicades en països on es va produir una major eliminació del cultiu, cas d'Espanya, tenen dificultats en l’aprovisionament de matèria primera en els mercats mundials per atendre les demandes dels seus grans clients industrials. (...)\nLa reforma de l'OCM del sucre en 2005 s'emmarca en l'estratègia de la comissària de reduir o eliminar els excedents de sucre, així com d'altres produccions, per a rebaixar despeses i, en cas de dèficit, adquirir aquesta matèria primera més barata en els mercats exteriors. Aquesta estratègia va suposar rebaixar la quota de més de 19 milions de tones el 2006 a només 13,9 per al 2009. (...) Les superfícies de cultiu van passar en el mateix període de més de dos milions a 1,5 milions d'hectàrees, mentre les fàbriques es van reduir de 190 a només 108 plantes.\n(...) La primera [pujada espectacular dels preus] i la raó més important que ha provocat la situació actual ha estat la retallada en les produccions mundials com a conseqüència de les males collites en alguns dels països productors més importants, com són els casos del Brasil, Índia, Xina, Tailàndia o la mateixa Unió Europea. (...) Els increments de l'oferta es basen especialment en les produccions en les superfícies de cultiu de canya sucrera en països com Brasil o Índia.\n(...) El consum de sucre directe a les llars es troba a la baixa. No obstant això, es mantenen les vendes en el conjunt de la indústria alimentària o de les begudes.\n(...) Una tercera causa de la pujada dels preus es troba en les inversions especulatives en el sucre en els mercats de futurs, igual que ha succeït en altres mercats de matèries primeres per l'alimentació animal o humana. Finalment, l'augment dels preus del petroli està impulsant l'ús de la canya sucre per a l'obtenció d'etanol en alguns dels països productors més importants, com és el cas del Brasil, i a la vista de la situació en alguns dels països productors, tot indica que podria augmentar l'ús de la canya per a l'obtenció de productes energètics.\nVidal Maté, Subidón de azúcar, El País 27-02-2011.\nEl mercat de biocombustibles està creixent significativament als EUA (ha passat de representar un 2% a un 10% del consum en vuit anys) i en altres països. El bioetanol ha tingut una primera fase en què s'ha produït a partir de cereals i una segona, en la qual estem entrant, en la que s'obté a partir de biomassa, que aporta grans avantatges econòmics i mediambientals. Estem desenvolupant una de les primeres plantes del món a escala comercial a Kansas, després d'haver provat amb èxit aquesta tecnologia a la nostra planta pilot de Salamanca.\nCarlos Gómez, entrevista a Manuel Sánchez Gómez, "Hay que cambiar un modelo energético injusto e insostenible", El País 27-02-2011.\nPublicat per GNV a 16:11


Arxius de roda de premsa » Tribuna Ganxona\nEn una roda de premsa que va tenir lloc ahir a la Cambra de Comerç, els representants dels PDECAT local van contrarestar l’acte de balanç de dos anys de govern que TSF, ERC i PSC van fer el passat divendres al Teatre Auditori Municipal, en què van repassar els primers dos anys de legislatura i van presentar futurs projectes.\nAhir, en la valoració feta pel PDECAT, els representants del partit opositor majoritari van repassar tot allò dit en l’acte del govern al teatre, rebatent amb el que no hi estaven d’acord. Per exemple, del regidor Josep Muñoz, critiquen que “va abanderar-se d’impulsar una transformació de l’administració, però va ometre que això ho fa per obligació de la llei de transparència del 2016, no per voluntat pròpia”. També li van retreure “els seriosos problemes que han tingut les entitats amb les tramitacions de les subvencions i la falta d’ajuda del propi consistori” amb l’administració electrònica.\nMuñoz, que havia titllat l’anterior govern d’”obsolet”, no va comentar que va ser en la legislatura passada quan es van impulsar les xarxes socials de l’Ajuntament , així com la web turística, un fet que tampoc passa per alt al PDECAT. Un altre fet criticable va ser que Muñoz posés en valor el nou plec de condicions del contracte d’escombraries en el qual estan treballant. Per el PDECAT, va ometre “el contracte d’una empresa externa per redactar les bases” i que en dos anys “seguim amb la pròrroga” i amb “la ciutat bruta”.\nSegons el partit opositor, Muñoz va ometre que la majoria de projectes presentats vénen de l’anterior legislatura, i que el PDECAT n’excusa la no execució basant-se en “el sostre de despesa imposat pel govern central”.\nEl PDECAT celebra que el govern de Motas aposti per “obres necessàries” per a la ciutat, com són les de la carretera de Girona, Santa Magdalena o Hospital, però avisa que “caldria millorar-ne la planificació per no crear caos circulatoris” i retreuen a Jordi Vilà que no donés cap exemple concret d’accions realitzades en matèria cultural durant els dos primers anys de mandat, malgrat haver emfatitzat “haver posat en valor la nostra història”. Acte seguit el PDECAT va recordar les accions fetes per ells en l’anterior mandat en aquest sentit: la rehabilitació de diferents espais per difondre la història de la ciutat, com les Torre del Corn i del Fum i el refrectori del Monestir, el niu de metralladores del Salvament i d’altres.\nA l’alcalde, Carles Motas, li retreuen que vengués com a “projecte propi” el Guixols Arena, quan, segons el PDECAT, “ja es va trobar el projecte preparat” i afirmen que “la manca de programació d’activitats en aquest espai sí que és decisió seva” i que el canvi d’ubicació d’un concert del Festival Porta Ferrada va venir “degut a què nosaltres en vam fer difusió a les xarxes socials”.\nDe l’actuació a Rius i Calvet – unes grades de formigó a primera linia de mar- el PDECAT opina que és “perjudicial” per l’impacte visual al litoral i que els ex-convergents han trobat a faltar “un projecte ambiciós per la ciutat” com és el cobriment de la Riera de Tueda i la connexió amb el Passeig fins al port, que consideren “necessari per a la reactivació\neconòmica de la ciutat”.\nDe l’aposta de Motas per un canvi d’estratègia turística, diversificant l’oferta sense deixar de banda el sol i platja, el PDECAT hi està “totalment d’acord”, i recorden que “ja la vam impulsar durant l’anterior legislatura a través de segells que atrauen diferent perfils turistics” citant la reobertura de la Via Ferrada i la inauguració de l’Espai Carmen Thyssen com a elements destacats. “En canvi”, diuen des del PDECAT, “el govern actual no ha presentat cap avantprojecte del museu Thyssen, però han desmantellat l’exposició de l’espai del metge rural en ple estiu”.\nPel que fa al tema de l’aparcament de La Corxera, el PDECAT el considera “un error” ja que “no augmenta les places d’aparcament actuals” i “demostren que no volen reformar el Passeig”.\nD’altra banda, del projecte del Parc Central amb la remodelació de l’entorn i l’edifici de l’Asil Suris, el projecte estrella del govern Motas, afirmen que els “va sorprendre” que aquest projecte es desenvolupi en tres legislatures, i que “el govern no tingui en compte ni l’oposició ni els veïns de la zona”, un altre cas en què “hi ha una mancança important de participació ciutadana” .\nPer acabar, la formació nacionalista va manifestar que “tenim un alcalde, dos tinents d’alcalde i dotze regidors, ens venen un equip cohesionat i transversal, un govern amb recursos econòmics, però el resultat és la falta de projectes propis, de planificació i de visió estratègica de ciutat, així com un dèficit preocupant de voluntat d’apostar per la democràcia participativa”.\nLa nova “Àncora” començarà de forma imminent en format digital\nAquest dimarts al matí ha tingut lloc, a la Casa Patxot del Passeig, la presentació, per part de la Cambra de Comerç i dels antics propietaris del Setmanari Àncora, del conveni entre ambdues entitats pel qual la Cambra ha comprat la capçalera i el fons documental de l’antic Setmanari.\nEl President de la Cambra de Comerç de Sant Feliu, Joan Puig, ha esmentat que la publicació ganxona “no pot morir, en tant que és una icona i un element històric de la nostra ciutat”, i que per això s’han llançat a salvar-lo tal i com van fer el seu dia amb el Club Nàutic antic.\nPer fer-ho, Puig ha avançat que compta “amb tots els periodistes locals, que a Sant Feliu n’hi ha de molt bons” i, preguntat pel format, ha avançat que la intenció és que surti en paper, encara que no ha sabut respondre quan ni amb quina periodicitat es publicarà el renovat mitjà, que tindrà un “format reconfigurat” i una versió digital que es publicarà ben aviat, tot i que encara no es sap qui encapçalarà el projecte.\nPuig ha aprofitat per llançar un dard als polítics locals i al tarannà ganxó dient que “Sant Feliu ara mateix ja no representa res, mentre que abans era la referència dels pobles del voltant” (recordem que abans es deia que Sant Feliu era la capital de la Costa Brava) i que l’esperit de la Cambra és “intentar innovar” per rellançar la ciutat per tal que sigui un referent com abans.\nPer la seva banda, l’exdirector i antic propietari de l’Àncora , Josep Maria Isern, es mostrava “satisfet” perquè una entitat “cent per cent ganxona i apolítica” s’hagi quedat la capçalera, i ha fet esment que l’oferta de la Cambra va passar per davant d’altres -inclosa una de tardana de l’Ajuntament- per aquest fet. “L’Ajuntament va arribar tard i no hi havia la garantia de la continuïtat”, ha reblat Isern.\nCaldrà veure com queda configurada la renovada publicació i quin paper hi tindran els altres mitjans locals. Per això, aquesta mateixa tarda s’han reunit les dues parts, juntament amb antics col·laboradors i altres periodistes en una reunió a la Cambra de Comerç.


EL CINQUÈ PODER: Empreses, també responsables de corrupció\nEmpreses, també responsables de corrupció\nAquestes setmanes estem vivint un allau de "descobriments" de corruptel·les, corrupcions i persones corrompudes. Es parlat tothora de polítics que s'han deixat corrompre per un favor (sempre traduït a diners i a poder), que utilitzen sense ètica informació privilegiada o que legislen en favor d'uns interessos concrets.\nPerò es parla molt poc de qui els corromp. Només surten de tant en tant llistes d'empreses que han donat diners, que han pagat favors inconfessables o que s'han beneficiat dels canvis de legislació.\nI sí, és veritat que qui es deixa corrompre obté un benefici il·lícit en el seu profit i no buscant el bé comú, quan el paper de la política és, per damunt de tot, buscar el bé comú. Per això, proposo una mesura exemplar: que en el moment en què es demostri que una empresa ha obtingut beneficis per mitjans il·lícits, el 51% de les seves accions (o capital social) passin a mans públiques. D'aquesta manera els beneficis que vagin generant els gestors seran per a tothom, i els accionistes cuidaran no només de cobrar dividends sinó també de supervisar el caràcter ètic de la "seva" empresa.\nPublicat per Xavier Masllorens a 11:23


Inscripcions - sessionstradumatiques20152016\nLlistes d'inscrits i llistes d'espera\nEls formularis d'inscripció es tancaran 24 hores abans de l'inici de cada curs.\nRecordeu que no hi ha requisits d'admissió, que les places són limitades i que s'assignaran per ordre d'arribada dels correus.\nÉs molt important que feu la inscripció, ja que també serà necessària per obtenir el certificat d'assistència.\nEmpleneu el formulari d'inscripció corresponent per a la sessió a la qual us voleu inscriure. No hi ha màxim d'inscripcions per persona: podeu assistir a totes les què us interessin. També podeu fer-ho des de l'apartat Sessions.\nATENCIÓ als inscrits!\n*Atès que hi ha molta gent interessada en les sessions, us informem que 5 dies abans de cada sessió ens posarem en contacte amb vosaltres per correu electrònic demanant-vos que respongueu per confirmar la vostra assistència.\nSi no rebem una resposta en 24 hores, perdreu la vostra plaça i la cedirem a una de les persones en llista d'espera. L'objectiu és que no quedi cap plaça buida i es puguin aprofitar al 100 % totes les sessions. Gràcies per la vostra comprensió.\n8 Sessió tradumàtica 1 — Localització de programari - Laura Enríquez\n8 Sessió tradumàtica 2 — Subtitulació: guies i eines per a la subtitulació - Ariana López\n8 Sessió tradumàtica 3 — Traducció i localització de videojocs - Marc Ribatallada\n8 Sessió tradumàtica 4 — Localització d'aplis - Sara Domènech\n8 Sessió tradumàtica 5 — Transifex - Sílvia de la Cruz\n8 Sessió tradumàtica 6 — Màrqueting digital per a traductors - Teresa Oter\n8 Sessió tradumàtica 7 — Eines TAO al núvol - Joan Ramon Nieto\nVisiteu tradumàtica a


The Book Collector: La Setmana del Llibre en Català!\nLa Setmana recrearà una petita ciutat de la lectura sostenible que permetrà reconèixer la tasca d’editorials, llibreries i revistes i també de les biblioteques públiques a partir de diverses activitats per a públic adult i familiar.\nAquest any celebrem el nostre 30è aniversari i per això tenim preparat un conjunt de campanyes, concursos i accions molt singulars pensats per compartir-ho amb vosaltres i que recordaran la llarga trajectòria d’aquest esdeveniment. Tot ho anunciem al web i als nostres canals de les xarxes socials, a facebook i a twitter.\nNavegueu pel nostre web i descobriu tot el que us depara l'edició d'aquest any!\nEs fan activitats tots els dies, tant per a petits, públic adult, o activitats en família! Jo ja estic pensant d'anar-hi un parell de dies, que he vist a la programació coses mooolt interessants :)\nSobretot no us oblideu de visitar la seva pàgina web!\nPer a totes aquelles editorials que no poden participar a la Setmana del llibre en Català, la pàgina web llibresperllegir.cat ha creat una plataforma web per tal de fer una setmana virtual (paral·lela) a la que es fa a Barcelona.\nAquí podeu trobar tota la informació d'aquesta activitat! I per saber qui hi participa, cliqueu a aquest altre enllaç.\n· La informació d'aquesta entrada està extreta de les pàgines web lasetmana.cat i llibresperllegir.cat\nPublicat per Irene a les 10:13\nEtiquetes: Activitats, La Setmana del Llibre en Català


Dia a dia 2018 – Pàgina 2\nCategoria: Dia a dia 2018\nFinalment la Lliga es farà amb 8 equips i ara mateix acabem de fer el sorteig d'equips. Us deixem la distribució d'equips, amb les lletres i els capitans o capitanes, i els nous horaris de la jornada.\n27 de febrer de 2018\t 0\nHoraris de la Lliga de Debat Universitària 2018\nDemà comencem la Lliga de Debat Universitària a la Sala Teatre de la UAB i ja tenim els horaris de cada debat. Aquí us els deixem. Com veieu, hi haurà dos grups, un compost pels equips A, B, C, D i E; i l'altre pels equips F, G, H, I, J. Cada equip debatrà al... Continue Reading →\n26 de febrer de 2018\t 0\nLliga de Debat? Alguna Pregunta Més?\nJa estem a punt a punt de tancar les inscripcions de la 10a Lliga de Debat Universitària de la UAB i estem rebent algunes preguntes sobre com funcionarà la Lliga, quants debats hi haurà, les dates, els horaris... Intentem, doncs, aclarir algunes de les qüestions més recurrents! Quan es farà la Lliga? La 10a Lliga... Continue Reading →\n14 de febrer de 2018\t 0\nEntrevista amb Yasmeen Hanoosh: “Si l’Estat Islàmic ha estat tan poderós és perquè Occident no volia eliminar-lo”\nRescatem l'entrevista amb la Yasmeen Hanoosh, professora de la Portland State University, experta en cinema àrab i en minories a l'Orient Mitjà, i especialista en literatura iraquiana, on parla sobre l'Estat Islàmic i el paper d'Occident en el seu creixement. "És occident responsable del sorgiment d'Estat Islàmic?". Aquest és el tema de la Lliga de Debat 2018.... Continue Reading →\n9 de febrer de 2018\t 0\nFins el 18 de febrer, inscriu-te a la Lliga de Debat Universitari!\nQuè és la Lliga de Debat? La Lliga de debat universitari de la UAB té per objectiu fomentar l’ús de la paraula entre els estudiants, a través de l’enfrontament dialèctic entre diversos equips, que hauran de defensar una posició a favor o en contra sobre un tema d’actualitat. Qui hi pot participar? La participació en... Continue Reading →\n31 de gener de 2018\t 0\nNo et quedis sense paraules! Suma’t al Debat!\nParticipa a la 10a edició de la Lliga de Debat! +INFO\n23 de gener de 2018\t 0\nComencem a escalfar motors i aviat obrirem les inscripcions ni més ni menys que per la 10a Edició de la Lliga de Debat de la UAB!!! Estigueu atents i atentes al Blog i ens veiem ben aviat!\n18 de gener de 2018\t 0


TERSA, juntament amb l’AEB (Agència d’Energia de Barcelona) i en col·laboració amb el districte de Ciutat Vella, van rebre el passat 28 d’abril la primera visita, des que es va posar en marxa, d’alguns dels inversors que van aportar capital per a la realització de la instal·lació solar fotovoltaica (IESFV) de la coberta del Centre Cívic Convent Sant Agustí.\nL’any passat es va posar en marxa una campanya de finançament col·lectiu (crowdlending) per fer realitat aquesta coberta solar, que ja està en funcionament. Tots aquells inversors que van participar han pogut veure la IESFV del Convent de Sant Agustí. En total, la visita la van fer 10 inversors que, durant prop de 2 hores, van poder veure de prop la instal·lació.\nAlhora, van rebre una breu explicació del procés que s’ha dut a terme fins arribar a la posada en marxa, i per part de l’Agència d’Energia de Barcelona, els passos que fa l’Ajuntament de Barcelona en la transició cap a la sobirania energètica.\nPosteriorment, l’equip de fotovoltaiques de TERSA els va realitzar una explicació tècnica del funcionament de la instal·lació i va poder resoldre els dubtes dels visitants.\nGrup TERSA duu a terme intervencions de millora en la pèrgola fotovoltaica del Fòrum


6 dels millors olis capil·lars | CAT.Hair-Action.COM\n6 dels millors olis capil·lars\nLes passarel·les Fashion Week estan mostrant un munt d'estils diferents per al cabell, però les onades suaus en DKNY eren totalment el meu favorit. La textura general, la brillantor i la suavitat dels panys de les models és el que busco per aconseguir cada dia. Però d'alguna manera jo fallada miserablement, perquè si no és una ocasió especial, em nego a gastar més de 10 (bé, de cinc) minuts amb un assecador de cabells a la mà.\nEstic més d'un aire sec nena del que vol dir que sempre estic a la recerca d'un producte que pugui suavitzar als meus cabells mullat i llest. Mousses, gels (rínxols cruixents, algú?), Pols i esprais: Jo he provat tots ells, però segueixen tornant a la font de la superestrella d'oli. Està totalment fabulós en el meu pèl fi quan vull anar al natural, i també les roques quan el cor fort i es comprometen a donar a mi mateix una rebentada. També m'agrada olis de suavitzat sobre el cabell sec per ocultar les puntes obertes i frizz mansos quan estic a la carrera.\nPerò després d'anys de provar diverses Prodz oli en el cabell, m'he convertit en un crític molt sever. Espero molt d'aquests nadons! És per això que estic feliç d'informar sobre les sis que va fer el tall. I tenen el pèl millor que mai! La confiança.\nLa prova de conducció:\nPRODUCTE: Viu Clean Exotic nèctar oli d'argan TreatmentTHE PROMISE: Aquest silicona, parabens, ftalats i de fórmula repara el dany lliure de fosfat, restaura llustre i brillantor i combat els efectes de la humitat utilitzant 100 per cent d'oli pur d'argan, oli de llavor de raïm i d'oliva oil.THE prova de maneig: m'encanta que això és natural i fet amb ingredients vegetals sostenibles. L'oli clar fa molt bona olor i va fer que el meu pèl suau i VEREDICTE shiny.THE: Un oli natural del cabell excel·lent a un preu fabulós TI point.BUY: En Well.ca per 13 €. (Enviament gratis a Canadà, sense comanda mínima!)\nPRODUCTE: Matrix Total Results seda Wonder Smoothing OilTHE PROMESA: Aquesta fórmula ultra lleugera absorbeix l'instant i utilitza mantega de karité i oli d'oliva per combatre el encrespament, condició i restaurar la brillantor i sleekness.THE prova de maneig: Aquest té una aroma més fort que jo no gaudir tant com els altres, però ho compensa en el factor de brillantor. El meu cabell era llis i sense encrespament durant tot el dia i em va encantar que no va deixar cap VEREDICTE residue.THE greix: Aquest producte de gamma mitjana és ideal per desterrar frizzies i afegint shine.BUY TU: En els salons de 15 € o per la matrixcanada.ca.\nElizabeth Oborne és un escriptor amb seu a Vancouver i nutrició holística. Seguir-la en Twitter: @elizabethedits.\nAlguna vegada ha intentat un oli per al cabell? Quin és el teu favorit encrespament-lluitador? Té algun altre consell per aconseguir panys suaus com la seda?\nGlobus dOr 2019: la bellesa imprescindible\nCom puc desfer-me duna espinosa, ràpida?\nEs pot recomanar una bona ombra dulls neutres?\nCom aconseguir celles plenes: consells dexperts de Maria Dang\nLes cremes de CC vindran aviat, i aquí tens el que has de saber\nCom triar (i utilitzar) la base correcta\nCom esbrinar la forma de la teva cara en 4 passos\nEl resplendor de les ungles Dior i el resplendor del llavi són tots els que vull fer servir ara mateix\nVladimir Putin, abans i després\nRevisió del llapis de llavis natural i del llavi: 6 dels millors tons de Lily Lolo


Amb crisi, però solidaris\nEl nou Pla de Cooperació de Barcelona implica universitats, centres de recerca i empreses.\nEls contes permeten donar a conèixer als estudiants la literatura oral de Moçambic. (Propias)\n06/02/2013 19:21 | Actualizado a 07/02/2013 09:29\nTot i el context econòmic desfavorable, Barcelona renova i consolida la seva aposta per la cooperació internacional. Per fer-ho, ha creat el Pla Director de Cooperació al Desenvolupament, Solidaritat i Pau 2013–2016, on es determinen les àrees geogràfiques prioritàries –l’Àfrica Subsahariana, la regió Mediterrània i el subcontinent Llatinoamericà– i es promou la implicació de nous agents socials, com les universitats, els centres de recerca i les empreses, entre altres.\nEl Pla, aprovat l’1 de febrer amb el suport de tots els grups municipals, preveu incrementar els recursos per la cooperació fins assolir, l’any 2015, el 0,7% dels ingressos propis. “Aquest compromís s’ha d’entendre dins del context eco- nòmic actual i les incerteses pressupostàries que se’n puguin derivar”, remarca Joaquim Llimona, director de Relacions Internacionals i Cooperació de l’Ajuntament.\nLa capital catalana és referent internacional en cooperació al desenvolupament i ha creat i exportat un model propi que és la suma de l’acció municipal i de la societat civil i el teixit associatiu. “Al llarg d’aquest recorregut de gairebé dues dècades, la cooperació al desenvolupament de l’Ajuntament ha passat de ser un programa aïllat de subvencions a entitats a convertir-se en una autèntica política pública”, diu Llimona.\nEl Pla vol implicar tant el teixit empresarial com els centres de formació i recerca, els col·legis professionals, les organitzacions sindicals i empresarials, etc. “Es treballarà perquè l’empresa pugui aportar la seva experiència i coneixement, i contribuir en processos de desenvolupament de països i ciutats socis.”\nBarcelona destaca com ciutat d’innovació i de coneixement, i a l’hora de treballar per al desenvolupament aporta la seva experiència i excel·lència en sectors com el biomèdic, l’ambiental i el de les noves tecnologies. També en àmbits com el foment de l’emprenedoria, la planificació urbanística, el disseny d’espais públics i el de polítiques públiques orientades a la cohesió social i la gestió intercultural. Les ciutats d’acció prioritari són Medellín, Maputo, L’Havana i l’eix Tànger-Tetuan, juntament amb les poblacions palestines de Cisjordània i Gaza.\nL’Ajuntament ja té a punt la convocatòria de subvencions d’enguany per a projectes de cooperació internacional.\n“En aquells temps, temps antics, el món era tan petit i palpable que els gestos se sobreposaven a la parla corrent de la gent. N’hi havia prou amb un senyal amb la mà...”. Així comença El rei mussol, un conte que recrea una faula tradicional del poble sena escrita per Ungulani Ba Ka Khosa amb il·lustracions d’Americo Amos Mavale, ambdós de Moçambic, i editat perla Fundació Contes Pel Món. Aquesta és una entitat que va néixer el 2008 “amb l’esperit de promoure l’accés a la cultura, tant escrita com oral, a tots els infants, tot recuperant la saviesa de les cultures tradicionals i evitant que es perdi”, explica Jaume Font, director dela Fundació. I una manera de fer-ho és amb el projecte “Cap nen sense conte”, que compta amb la col·laboració de l’Ajuntament. “Per mitjà d’escriptors i il·lustradors moçambiquesos recollim els contes tradicionals de les comunitats properes a Maputo, els editem en portuguès i els distribuïm entre les escoles dels barris més pobres”, afegeix. Gràcies a aquests contes es fomenta la lectura, “ja que molt poques escoles tenen biblioteques o llibres infantils il·lustrats”, i es recuperen els contes tradicionals propis, “tot reafirmant la cultura del país”, remarca Font.\nEls contes, traduïts al català i al castellà, també s’estan treballant en cinc escoles de Barcelona per apropar els infants i joves catalans a la realitat moçambiquesa, i aprofundir en la tradició oral i l’intercanvi cultural. “Els nens i nenes d’aquí intercanvien dibuixos, contes, cartes... amb els de Moçambic, i a la inversa, el que els permet conèixer la realitat de cadascun d’ells”, conclou el director de contes pel món.\nDes de la seva fundació, el 1922, per Josep M. López-Picó i Carles Riba, el PEN Català ha treballat en la defensa de la llibertat d’expressió i la lluita per a l’alliberament dels escriptors empresonats. Avui, i en col·laboració amb l’Ajuntament, impulsa el programa “escriptor acollit”, “que permet acollir durant fins un màxim de dos anys un escriptor amenaçat o amb risc de ser empresonat pel seus escrits”, explica Carme Arenas, presidenta del PEN Català. El programa es du a terme sota l’aixopluc de l’Icorn (International Cities of Refuge Network), xarxa de ciutats refugi d’arreu del món que vetllen per la defensa de la llibertat d’expressió, del qual el PEN Català és fundador i impulsor.\nFins a la data, Barcelona ha acollit tres escriptors perseguits al seu país. El primer va ser salem Zenia, novel·lista i poeta algerià i militant de la causa berber. “Va arribar el 2007, i després d’ajudar-lo a integrar-se, ara viu a Catalunya on treballa com a escriptor, alhora que realitza una tasca divulgativa”, explica Arenas. Sihem Bensedrine, periodista i escriptora tunisiana, va ser acollida el 2009 “perquè al seu país va patir una persecució constant per la seva defensa dels drets humans”. El gener de 2011 va tornar a Tunísia per participar de forma activa en la transició democràtica, “i és el primer cas en què ha estat possible el retorn”.\nEl tercer escriptor acollit ha estat el poeta palestí Basem Al-nabriss, qui va arribar procedent del camp de refugiats Khan Younis de Gaza després de ser amenaçat pels fonamentalistes de Hamàs. Actualment escriu en un diari digital àrab, on cada dia explica quelcom sobre Catalunya, i s’ha proposat traduir els principals autors en llengua catalana -començant per Espriu-, a l’àrab. “Totes aquestes persones que acollim o hem acollit es converteixen en ambaixadors de la nostra cultura al seu país”.


Coses Meves...: DIJOUS GRAS\nAvui es celebra el Dijous Gras o, altrament dit, el Dijous Llarder.\nDia que cau sempre en el dijous (evident!) de la setmana abans del dimecres de cendra i dóna per inagurats uns dies de disbauxa emocional i física: El Carnaval.\nEn els seus inicis i, intuint els temps de restriccions que venien amb la Quaresma, el Dijous Gras feia arribar-nos els dies on tot era permés. Els plaers de la carn eren abundosos, doncs es sabia molt bé que en els dies veniders en serien molt escassos.\nLes festes de carnaval de sempre han sigut festes paganes on els excessos atenien a les inmediates restirccions d'una Quaresma que, d'un temps cap aquí, ha perdut tota substància. Avui en dia els grans excessos (que aquests sí que han anat a més) ja no atenen a res, doncs la Quaresma ja res té a veure amb el que era.\nProveu de preguntar a un nen que significa el carnaval, d'on vé la tradició... Segurament primer li haureu d'explicar en que consisteix la Quaresma...Deixe-ho estar, que es posi la disfressa i que corri a disfrutar!! Moltes de les nostres tradicions més arrelades com ara el Nadal , El Carnaval, Tots Sants, la Mona de Pasqua, el Diumenge de Rams, fins i tot les festes Majors dels pobles (que són les festes dels seus sants), són tradicions que venen d'uns valors que estan en desús, llavors, intentar explicar segons què és molt difícil. Desapareixeran doncs?...Sí, en el sentit autèntic, jo diria que ja han començat a fer-ho.\nEn aquests dies es feia acopi d'ous i del menjar més gras que hi havia a les cases i s'en feien preparacions diverses com ara truites, pans, pastissos, coques, que es compartien o s'intercanviaven amb els veins afegint-hi vi i taronges. Les reunions al voltant d'aquests aliments tenien un ambient totalment distés.\nA tot Catalunya és celebra aquest dia i a cada zona tenen el seu plat, o recepta autóctona. La Fogasseta: un pa rodó farcit de truita bonissima de carn i alls tendres o carxofa. Les xatonades de Vilanova, amb les seves truites tradicionals i coques de llardons. L'olla podrida, la merenga, el greixons, l'ensaimada de sobrassada...Tots productes ben contundents per a una diada com la d'avui.\nJa ho sabeu, si voleu seguir amb la tradició de moltissims, moltissims, anys enrera no deixeu avui de disfrutar dels productes del porc combinats amb ous i molta alegria.\nAquesta tradició tant untosa està destinada a tenir pocs adeptes, doncs la carn i greixos en totes les seves versions (junt amb el pa), són cada cop ingredients més proscrits en la nostra dieta. Aquest any per Nadal vaig sentir la bestiessa de que hi han pares que no deixen cagar el tió als seus fills perquè estan convençuts de que és un acte que incita el maltracte animal...Penso que sempre els hi quedarà ballar-li una bio-dansa al voltant! En fi, ara això últim no tenia res a veure amb el tema o, si...? Tradicions, mentalitats...\nCom us deia, el que sí que cada cop te més adeptes és el carnaval que segueix al dijous en qüestió. S'en fan a tot arreu, a quasibé tots els col-legis tenen el seu dia i n'hi han de tots colors però per descomptat que tots amb un sentit molt diferent del genuí, doncs la Quaresma, com a tal, ja no priva de res a quasibé ningú.\nPersonalment mai m'ha agradat el carnaval. Em violenta molt veure a persones adultes a les que tinc tot l'any per "persones adultes" saltant i bricant vestides, per exemple, de bebés amb bolquers i xumet o..., sense anar tant lluny, veure a la dependenta de la llibreria (tant estirada ella ) vestida de pingüi i ficada tantissim en el seu paper. Les persones amb una màscara ens transformem i això, fora d'un molt petit comité (on, fins i tot, ho puc arribar a trobar molt atractiu), em fa més aviat por.\nBé, no sóc gens de carnaval però sí de dijous gras! Avui per sopar truita de botifarres , pa amb tomàquet i xató!\nAnònim 16 de febrer de 2012 a les 11:19\nJo sempre ho celebro tot.El dijous gras el carnaval amb els nens, el nadal.El que si que es veritat es que sense l'esperit que toca.\nAnònim 16 de febrer de 2012 a les 11:38\nCelebro el carnaval con mis hijos y para nada me considero una persona no adulta.Eso si...al día siguiente veo al que se ha disfrazado de payaso y me cuesta darle credibilidad!


💸 Estafen centenars de milers d'euros al Consell Comarcal del Baix Penedès\nMés ciberdelictes: Estafen 244.000 euros al Consell Comarcal del Baix Penedès\nEs va fer falsejant un número de compte d'un proveïdor\ndimarts, 9 de juny 2020 - 09:21h\nNou cas d'una estafa a una administració pública tarragonina. Els Mossos d'Esquadra han confirmat a TarragonaDigital que el Consell Comarcal del Baix Penedès ha estat víctima d'un ciberdelicte mitjançant el qual ha perdut 244.000 euros. Els fets van passar a finals del 2019, quan el Consell va rebre un correu electrònic d'una persona que es feia passar per un dels proveïdors de l'ens, i els va comunicar un canvi de compte bancari per cobrar una factura.\nEl compte, però, era d'un testaferro que cobrava una comissió i derivava els diners a una empresa de transferències internacionals. L'estafa es va descobrir poc després, quan la verdadera empresa proveïdora —que és la que fa el manteniment de les depuradores comarcals— va reclamar la factura, que ja havia estat pagada als estafadors. El Consell Comarcal va denunciar els fets als Mossos, que han obert una investigació.\nAltres administracions també ho pateixen\nLa setmana passada ja es va saber que altres administracions del territori havien patit estafes amb el mateix modus operandi, com ara el Consorci de Serveis Agroambientals de les Terres de l'Ebre (COPATE) o els ajuntaments d'Horta de Sant Joan, i de Vandellòs i Hospitalet de l'Infant. Des dels Mossos estan alertant a les diferents administracions sobre aquesta mena de ciberdelictes, perquè els puguin detectar si en són víctimes.\n"Ara mateix: Accident de trànsit a l'N-340 a Torredembarra" "C-44: Un home ferit greu en un accident al Baix Camp"\nVegueria del Penedès robatori Mossos d'Esquadra


La Crida demana novament la creació d'un alberg per a persones treballadores de la campanya de la fruita - Crida per Lleida\nLa Crida demana novament la creació d’un alberg per a persones treballadores de la campanya de la fruita\nAvui, la regidoria de Polítiques per als drets de les persones ha mostrat als representants municipals el funcionament del projecte d’acollida per a les persones de la campanya de la fruita. La Crida per Lleida i ha assistit, i ha tornat a valorar positivament la feina realitzada per els tècnics del pla d’inclusió, responsables de dur a terme aquest projecte, però la formació política continua denunciant la manca de voluntat del regidor Rodamilans per a la creació d’un alberg per a persones temporeres.\nLa Crida lamenta que el projecte plantejat pel regidor Rodamilans només acull a les persones temporeres en qualitat de demandants de feina 3 dies, renovables fins a 14, i no a les persones treballadores de la campanya de la fruita que no tenen sostre, ja sigui perquè el contractant no els hi facilita o perquè el salari percebut no permet el lloguer d’una habitació. En la campanya de la fruita, tenir un salari no equival en alguns casos a tenir contracte o tenir sostre. Per tant, hi ha treballadors que es troben en situació de sense llar.\nLa formació considera que la lògica d’un pla d’allotjament per a les persones treballadores de la campanya de la fruita és acollir, precisament, les persones treballadores. La realitat supera els plans de l’ajuntament, i malgrat no admetre sobre projecte l’acollida de persones que estan treballant, els serveis socials i els entitats del tercer sector continuen acollint les persones que treballen i no disposen de sostre i recursos. La Crida-CUP creu que seria més honest crear un projecte integral d’allotjament per a la campanya de la fruita, tal i com s’havia acordat en les reunions del projecte.\nLa campanya de la fruita a Lleida acaba de començar, i tot just estan finalitzant altres campanyes agràries com la de Huelva, d’on provenen un bon nombre dels treballadors que arriben a Lleida. Així doncs, el nombre de persones als carrers de Lleida és menor que altres anys en aquest moment. Però sí es donen problemes de sobreocupació de pisos en algunes zones, sobretot el Centre Històric.\nLa regidoria de Polítiques per als drets de les persones continua fent èmfasi en què no són treballadors de Lleida sinó dels pobles. La Crida per Lleida recorda que aquestes persones es troben a Lleida, per tant són responsabilitats de serveis socials de la Paeria, i en la majoria dels casos són contractats per empreses de treball temporal de la pròpia ciutat.\nLa Crida per Lleida continuarà demanant la creació d’un alberg, i estarà amatent a l’atenció i el respecte dels drets de les persones temporeres a la ciutat.\nLleida, 08 de juliol de 2016


About: Pentium M\nIntroduït el març de 2003, l'Intel Pentium M és un microprocessador amb arquitectura x86 (i686) dissenyat i fabricat per Intel. El processador va ser originalment dissenyat per al seu ús a ordinadors portàtils. El seu nom en clau abans de la seva introducció era "Banias". Tots els noms clau del Pentium M són llocs d'Israel, la ubicació de l'equip de disseny del Pentium M.\nIntroduït el març de 2003, l'Intel Pentium M és un microprocessador amb arquitectura x86 (i686) dissenyat i fabricat per Intel. El processador va ser originalment dissenyat per al seu ús a ordinadors portàtils. El seu nom en clau abans de la seva introducció era "Banias". Tots els noms clau del Pentium M són llocs d'Israel, la ubicació de l'equip de disseny del Pentium M. (ca)\nPentium M (ca)


Vigilar l’efecte d’alguns fàrmacs sobre el perfil lipídic | El Blog de Farmacologia Clínica\n← Vaxzevria®: actualització sobre el risc de trombosi i recomanacions\nEls efectes de la pandèmia sobre la salut mental →\nVigilar l’efecte d’alguns fàrmacs sobre el perfil lipídic\nPublicat el 1 de juny de 2021 per\nEn el darrer número del Butlletí de Farmacovigilància de Catalunya es revisa l’efecte d’alguns fàrmacs sobre el perfil lipídic i les potencials implicacions, sobretot en pacients de risc. En destaquem alguns fragments rellevants:\n“A més dels tractaments específics de les dislipèmies, diversos fàrmacs podrien influir sobre el metabolisme dels lípids i millorar-ne o empitjorar-ne el perfil; i, per\ntant, podrien augmentar o reduir el risc cardiovascular. En alguns casos es tracta d’un efecte de grup i, en altres fàrmacs del mateix grup, poden tenir accions\ndiferents sobre els lípids.\nEn ocasions, aquest efecte pot determinar la selecció d’un fàrmac en la terapèutica d’alguns pacients concrets. Així, per exemple, la metformina és una biguanida que, independentment del seu efecte sobre la glucèmia i a diferència d’altres\nhipoglucemiants orals, té efectes favorables sobre el perfil lipídic; redueix el colesterol total, les lipoproteïnes de densitat baixa (LDL) i els triglicèrids (TG). A més, no s’associa a augment del pes i disminueix certs factors de risc cardiovascular en millorar la síndrome metabòlica i induir la pèrdua de greix abdominal i visceral.\nEls antipsicòtics atípics indueixen canvis en el metabolisme del colesterol. A més de produir augment de la gana i, per tant, cert canvi en el perfil lipídic secundari a uns mals hàbits alimentaris, els antipsicòtics atípics poden augmentar els triglicèrids i reduir les\nEls inhibidors de l’enzim cinasa mTOR (sirolimús i everolimús) s’associen a elevacions de més d’un 20% dels triglicèrids, i aquest efecte depèn de la dosi que se n’administri. Les xifres de colesterol total i d’LDL poden augmentar lleugerament i les d’HDL poden\nEls pacients amb una dislipèmia prèvia i els d’alt risc cardiovascular tenen més risc de patir-ne els efectes. No obstant això, no se’n coneixen les implicacions a llarg termini\nsobre la morbimortalitat cardiovascular, ateses les dades limitades sobre l’impacte d’aquests canvis induïts pels fàrmacs.\nCal avaluar de manera acurada la relació benefici-risc en cada pacient, identificar els fàrmacs com a causa possible d’aquests canvis, monitorar el perfil lipídic durant el tractament i, en alguns casos, pot ser necessari canviar a un fàrmac alternatiu.\nAquesta entrada s'ha publicat dins de General i etiquetada amb Butlletí de Farmacovigilància de Catalunya, Butlletins, efectes indesitjats, informació. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


CGT GIRONA: Entrevista a Albano Dante i Marta Sibina de la revista cafèambllet, jutjats a Barcelona el 27 de setembre per denunciar la corrupció existent a la sanitat catalana\nEntrevista a Albano Dante i Marta Sibina de la revista cafèambllet, jutjats a Barcelona el 27 de setembre per denunciar la corrupció existent a la sanitat catalana\nAquest dijous han estat jutjats a Barcelona el editors de la revista Cafè amb Llet, Albano Dante Fachin i Marta Sibina, per la denúncia interposada per Josep Maria Via, president del Consorci Parc de Salut Mar i assessor d’Artur Mas, que reclama una indemnització de 20.000 euros per ’vulneració del seu dret a l’honor’ per la publicació del vídeo “El major robatori de la història de Catalunya” on la revista denuncia les irregularitats del sistema sanitari català a mans de CiU.\nCentenars de persones s’han concentrat davant la Ciutat de la Justícia en suport als periodistes de la revista Cafè amb Llet jutjats per denunciar la corrupció a la sanitat.\nEntrevistem Marta Sibina, coeditora de la revista ’Cafèambllet’, que afronta un procés judicial per denunciar la corrupció\n“Volen instal·lar-nos en la por, però avui ja som més lliures”\nDAVID FERNÀNDEZ | 27/09/2012 - Setmanari Directa\nHi ha moltes maneres de matar, escrivia Brecht. I n’hi ha moltes de censurar. CiU ho sap. Avui, Albano Dante i Marta Sibina han comparegut davant la justícia com a acusats. No estaven sols: els ha acompanyat una concentració solidària d’un centenar de persones. Motiu? Haver destapat la densa trama de corrupció sociovergent de la sanitat pública catalana. A les impulsores de la revista ‘Cafèambllet’ les ha denunciades Josep Maria Via, assessor d’Artur Mas. I com passa sovint a l’oasi català, seuen primer a la banqueta les persones que denuncien la corrupció que no pas les que la perpetren. Encara més. CIU i PSC han impedit la compareixença dels periodistes de ‘Cafèambllet’ al Parlament. De tot plegat n’hem parlat amb la Marta.\nFa dos anys, vau aixecar la catifa del negoci de la sanitat pública.\nFa dos anys, vam començar a preguntar, a demanar informació, a voler saber detalls sobre què es feia amb els diners dels hospitals de Blanes i Calella. La primera cosa que vam descobrir és que hi havia molta gent treballant per amagar informació. El primer que vam trobar sota la catifa va ser opacitat… tota la resta és conseqüència directa d’aquesta opacitat.\nCom és possible aquest negoci i amb quants silencis còmplices?\nEls escàndols que estem coneixent ara sobre la sanitat catalana no haguessin estat possibles sense una potent sociovergència sanitària. El primer control que ha fallat davant les irregularitats és el principal en una democràcia: el dels partits que es fiscalitzen els uns als altres. Un exemple escandalós és el del cas Crespo, en què CiU i PSC van treballar activament per tapar les gravíssimes irregularitats que va trobar la Sindicatura de Comptes i que van costar 2,4 milions d’euros als hospitals de Blanes i Calella.\nQuina creieu que és l’estratègia de qui us denuncia?\nRespondre a una denúncia judicial és un procés desgastant, car i emocionalment dur. Suposo que la idea és doble: per una banda, donar un cop a qui ha trencat un silenci i, per l’altra, avisar els pocs que també n’estan parlant. Volen instal·lar la por d’escriure, la por d’opinar…\nCom afronteu el judici d’aquest dijous?\nÉs una barreja de nervis i incredulitat. Hi ha moments en què no et pots creure que això estigui passant. Tot plegat és força surrealista. Però, d’altra banda, l’enorme onada de suport que estem rebent és molt reconfortant: ens ha ajudat a establir contactes, a conèixer gent, a aprendre molt…. Des d’aquest punt de vista, quasi caldria donar les gràcies al denunciant…. Avui, som més forts, estem més acompanyats i…. tenim més fonts…\nL’intent d’ofegament econòmic no és l’únic senyal, oi? Darrerament, ‘Cafèambllet’ desapareix de determinades dependències...\nEns ha impressionat molt. Hem pogut filmar i demostrar que, a l’Ajuntament de Calella o a l’hospital de Blanes, les nostres revistes desapareixen. És increïble la por que té l’alcaldessa de Calella, Montserrat Candini, a la informació. És impressionant la por que tenen els gestors dels hospitals…\nHeu adoptat el lema ‘Hem fet el que hem pogut’. Què heu fet?\nPerquè hem estat fidels a les nostres consciències i, d’aquí uns anys, podrem mirar-nos a la cara i dir-nos-ho. A més, aquesta primera part del procés l’hem fet bastant sols, però de seguida t’adones que, per fer front a un problema enorme i sistèmic com el que té sanitat pública, cal estar organitzats. Cal una resposta periodística i ciutadana global, cal fer créixer propostes alternatives, participar i prendre com a propis els mitjans de comunicació que sí que estem fent la feina.\nTot poder requereix control, mordassa, càstig. Com reviviu la censura al segle XXI? Quin és l’antídot?\nL’antídot perfecte és més difusió. Internet ha obert una porta que cada cop s’està fent servir més i que fa molta por al poder perquè no la pot controlar: la comunicació massiva entre iguals. De vegades, intento imaginar gent com Rodolfo Walsh (periodista argentí desaparegut el 1977) amb un mail i un compte de Twitter! Sincerament, crec que ja estem guanyant la batalla de la difusió d’informació.\n>>> Més info sobre el tema a:\nUn assessor d’Artur Mas presenta una demanda contra ‘Cafèambllet’, el mitjà que ha denunciat tripijocs d’alguns gestors del Consorci de Salut i Social de Catalunya\nJutgen la revista que va destapar escàndols a la sanitat catalana\nDijous comença el judici als editors de Cafèambllet, denunciats per Josep Maria Via, assessor d’Artur Mas, per haver suposadament atemptat contra el seu honor. La investigació de la revista destapa grans irregularitats tant de gestió com d’adjudicació de recursos al Consorci de Salut del Maresme i La Selva.\nEtiquetes: corrupció, Ni retallades ni repressió, repressió, retallades


La Casa Cantonera, des del poble i per al poble | Enderrock.cat\nMíriam Cano | 14/11/2017 a les 12:10h\nArxivat a: Enderrock, La Casa Cantonera, backstage, sales, senior i el cor brutal, Gener, país valencià\nAlgemesí, 2010. A la cantonada entre els carrer Pelaio i Domènec Gamieta. A la vesprà. Miquel Àngel Landete, de Senior i el Cor Brutal, guitarra en mà, busca algun lloc que s’assembli a un centre social o una casa ocupada. Hi ha de tocar aquesta nit. Tot d’una, entre les reixes de ferro, treu el cap Joanra Estellés, meitat de l’ànima de La Casa Cantonera, que ja fa estona que l’espera. A dins, Anna Terrés, l’altra meitat, enllesteix els preparatius per al concert.\nI és que La Casa Cantonera és una casa normal que podria haver cedit davant la febrada de la construcció: “Sort que no n’heu fet una finca”, els va felicitar Landete, després d’aquell concert, el tercer que programaven al pati de la casa. El músic valencià explica que encara li dura l’impacte. “És un dels espais més bonics on he tocat, i mira que he tocat a llocs.” Si és dia de concert, al rebedor hi ha exposició temporal. Una paret plena d’articles, discos, fotografies i lletres de cançons, que canvien en funció de l’artista que hi toca.\nNo és l’únic detall que cuiden: en aquest corral on no caben més de setanta persones es creen universos estètics a mida del convidat on es recrea l’esperit de les seves cançons. Com el dia que els valencians Gener hi van presentar El temps del llop (Mésdemil, 2014) i ells van preparar màscares de llop per a tot el públic i van fer emocionar la banda just abans de sortir a tocar. Aquestes coses, fan en Joanra i l’Anna.\nTothom hi és benvingut. Els més menuts gaudeixen dels concerts a les primeres files, i diuen els que hi han tocat que l’ambient és de silenci i respecte absolut. En acabat, cadascú col·labora amb el que pot o compra el CD; tot el que es recapta es destina íntegrament als músics. La Casa Cantonera no és un negoci, sinó una manera d’entendre la cultura “des del poble i per al poble”. Resistint en un espai lliure per a la creativitat, l’educació i la cultura, de manera acollidora i seriosa.\n3 Flamenc i música urbana, units al directe enèrgic de Queralt Lahoz\n4 Andreu Valor recorda Guillem Agulló amb un cant contra el feixisme


1. Has menjat les braves del König\nEl König és molt més que un restaurant de menjar ràpid: és tota una institució. I tot gironí hi ha anat molt (moltíssim) a fer un frankfurt o una hamburguesa i, sobretot, unes braves. Hi ha qui diu que la qualitat ja no és la de sempre, però siguem sincers: tots hi anem (com a mínim) un cop a l'any.\n2. Has menjat una crep al Crep de Què?\nPer esmorzar, per dinar o per sopar, una crep sempre és benvinguda. Sobretot si és d'aquest local mític que tempta qualsevol que hi passi pel davant.\n3. T'has perdut durant hores a la Geli\nLa llibreria Geli és una de les més antigues de Catalunya i per a molts gironins és una cita obligada cada dissabte, després de comprar flors a la Rambla –bé, potser la imatge és un xic estereotipada però de debò que alguna cosa ja hi ha, de tot això. Qui no hi ha entrat buscant un llibre i hi ha sortit, una hora més tard amb tres llibres a la mà i quatre a la 'wish list'?\n4. Has tingut una cita la Terra\nLa Terra és el lloc on anem quan volem quedar bé amb algú de fora i, de pas, presumir de ciutat. Potser per això tots, en un moment o altre, l'hem utilitzat com a arma de seducció...\n5. Has dibuixat les cases de l'Onyar\nTots hem anat amb l'escola a dibuixar les cases de l'Onyar. I, tot i que les veiem cada dia, encara ens hi aturem a fer fotos...\n6. Has fet un petó al cul de la Lleona\nUn altre tòpic que tots hem fet. Sigui amb la família o amb l'escola, tots hem pujat (fins i tot quan no era fàcil!) i hem fet un petó al cul de la lleona. Unes quantes vegades, de fet.\n7. Has anat al Cinema Truffaut\nÉs el refugi dels (més) cinèfils. I, alhora, el lloc on anem quan necessitem un moment de tranquil·litat. És entrar per la porta, veure el passadís ple de cartells i somiar que ens perdem pels carrers de París amb Jean Seberg. Bé, potser no tant. Però el Truffaut forma part de la nostra adolescència cultureta.\n8. Has fet una xocolata desfeta a l'Antiga\nLa de l'Antiga és, amb diferència, una de les millors xocolates desfetes de la ciutat. I tots, en un moment o altre, ens hi hem aturat una bona estona. Llarga vida a l'Antiga!\n9. Has ballat a la La Mirona\nPolígon industrial Torre Mirona de Salt. Hora de fitxar d’entrada: confirmada. Hora de fitxar de sortida: la nit dirà! La Mirona és un dels espais de referència de la música popular a les comarques gironines. I, tot i que es va inaugurar a principis del 2000, la nostra joventut no seria la mateixa sense ella. Llarga vida a la Mirona!\n10. Has comptat les escales de la Catedral\nÉs el tòpic, ho sabem. I si algú que no és gironí està llegint això probablement pensarà: "aquests gironins estan sonats!". Però no mentiu: tots ho hem fet (com a mínim) alguna vegada.