Banyeres del Penedès | Municipals 26M\n05/06/2019 - 14:37h\nAmadeu Benach (BNY) continuarà d’alcalde amb el suport dels ‘comuns’\nEls partits Un Nou Banyeres (BNY) i Banyeres en Comú Verds-En Comú Guanyem (BCv-ECG) han arribat a un acord municipal per formar el govern de l’Ajuntament de Banyeres del Penedès pels pròxims quatre anys.\nL’alcalde en funcions, Amadeu Benach i el cap de llista de Banyeres En Comú, Marc Majem, van tancat aquest dimarts l’acord que han fet públic avui dimecres al migdia per tal de treballar conjuntament pel municipi banyerenc.\nD’aquesta manera, entre els 5 regidors del BNY-Un Nou Banyeres i el regidor de Banyeres En Comú assoliran “una majoria absoluta que els permetrà treballar conjuntament pel bé del municipi de Banyeres del Penedès”, es diu en un comunicat del mateix consistori banyerenc. Aquest pacte de govern pels pròxims quatre anys donaran l’alcaldia a Amadeu Benach mentre que el regidor de Banyeres En Comú ostentarà el càrrec de primer tinent d’alcalde.\n“La bona entesa d’aquests dos grups s’ha pogut veure palesa durant aquests últims quatre anys i novament es reedita l’anterior govern que tants bons resultats ha donat a la legislatura que està a punt de finalitzar”, es diu també en l’esmentat comunicat.\nAmadeu Benach ha explicat que “estem molt orgullosos de poder treballar conjuntament amb el Marc Majem ja que es tracta d’una persona molt preparada i molt involucrada en temes de medi ambient, de respecte per la natura i el nostre entorn. A més, el fet de tenir un pacte de govern estable ens permetrà dur a terme moltes accions que en la passada legislatura, en estar en minoria, no vàrem poder fer.”\nEl pròxim dissabte 15 de juny, a les 13 hores, tindrà lloc el ple d’investidura a l’Ajuntament de Banyeres del Penedès.


Janovice Cottage Olbramovice Ves República Txeca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 3 allotjaments a Olbramovice Ves.\nMrvice 21, Olbramovice Ves, Olbramovice Ves, República Txeca, 257 53 - Veure al mapa\nMés informació sobre Janovice Cottage\nEspai comú 1 llit individual, 1 llit extragran (o 1 llit extragran)\nDissenyat tant per oci com per negoci, Janovice Cottage està situat idealment a Olbramovice Ves; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Olbramovice Ves. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com biblioteca.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses pesca, equitació, jardí, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Janovice Cottage la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Olbramovice Ves.


Resum del ple ordinari de desembre – Compromís per Vinalesa\nEl passat 22 de desembre se celebrà el ple ordinari del mes de desembre.\nRefinançament del préstec\nPrimerament, s’aprovà per unanimitat el refinançament del préstec que demanà l’Ajuntament l’any 2012 quan s’adherí al pla de pagament a proveïdors impulsat/imposat pel govern de l’Estat. El préstec que ara suma 700.000€ (després de l’amortització d’una part) es concertarà amb CAJAMAR que ha sigut l’entitat que ha presentat la millor oferta. La mesura suposarà l’estalvi de 120.000€ en el pagament dels interessos.\nEste estalvi demostra l’abús que s’ha produït durant els darrers dos anys, en què l’Ajuntament ha hagut de pagar uns interessos desorbitats al Banco Santander. Com es va explicar al ple, fou el govern de l’Estat qui designà l’entitat a la qual l’Ajuntament havia de demanar el préstec i també fou el govern de l’Estat qui ha permés que els bancs es lucren amb els diners de tots fixant uns interessos superiors al 5% durant dos anys.\nEls terminis del préstec seran els mateixos, per tant el préstec s’acabarà de pagar l’any 2022. Es pagarà de manera trimestral i en cas que s’amortitzen noves quantitats es farà una reestructuració dels pagaments.\nEl següent punt de l’ordre del dia fou l’aprovació del Pla Econòmic Financer 2014-2015 de l’Ajuntament de Vinalesa que fou aprovat per majoria absoluta amb els vots del PSOE i el nostre i l’abstenció del PP.\nSeguidament, s’aprovà per unanimitat la ratificació de la separació forçosa de Tavernes com a municipi integrant de la Mancomunitat del Carraixet. En juliol de 2012, Tavernes sol·licità la separació voluntària mitjançant un procediment considerat incorrecte, motiu pel qual la Junta de Govern acordà esta mesura que havia de ser ratificada pels pobles de la Mancomunitat del Carraixet. L’acord incloïa tant la separació forçosa del municipi, com el dret de la Mancomunitat de cobrar les aportacions pendents de l’Ajuntament de Tavernes.\nDesprés d’este punt, s’aprovà la modificació dels estatuts de la Mancomunitat del Carraixet per tal d’adaptar-los a la nova llei de Règim Local impulsada/imposada pel govern de l’Estat.\nObra de la pista roja\nEn el torn de precs i preguntes, preguntàrem, en primer lloc, si hi hauria problemes a l’hora de fer els pagaments de l’obra en cas que no s’acabara dins del termini de la subvenció fixada per la Diputació en el 31 de desembre d’enguany. L’alcalde ens contestà que s’havia enviat una carta a la Diputació explicant els retards de l’obra i demanant que s’allargara el termini, però que encara no havien rebut cap resposta. Tot i això, informà que en principi no hauria d’haver-hi cap problema per part de la Diputació perquè eixe tipus de demanda ja s’havia fet en altres casos.\nEns interessàrem pels treballs d’accessibilitat que es realitzaran en alguns carrers del poble amb els diners d’una subvenció de la Diputació i aprofitàrem per a preguntar si s’havia acabat de redactar el Pla d’Accessibilitat de Vinalesa. Se’ns contestà que el Pla no estava acabat.\nAtenció de pediatria\nDavant la reducció del servei de pediatria en el Centre de Salut de Vinalesa, preguntàrem si s’havia rebut resposta de la Conselleria a la carta (anunciada en l’Es fa Saber d’octubre) que envià l’Ajuntament per demanar explicacions per l’aplicació d’esta mesura. L’alcalde informà que la Conselleria justificava la mesura com a part d’una reestructuració del servei en la zona i que, a més, la reducció del servei comptava amb el suport de la pediatra del Centre de Salut de Vinalesa.\nSol·licitàrem informació respecte a les ajudes per fer front al pagament de l’IBI. Enguany hi ha hagut una trentena de sol·licituds de les quals s’han aprovat 22. Les ajudes que s’incorporaren l’any passat, arran d’una esmena presentada pel nostre grup al pressupost, inclouen una ajuda de 100€ per a les persones amb menys recursos econòmics.\nFinalment, alertàrem del perill que suposa per als vianants que els albellons de la plaça del Castell i del carrer del barranc estiguen oberts.\n← Convocatòria del ple ordinari de desembre\nVinalesa sense barreres →


Nom: CASTELL DE LES ESPASES\nAltres noms: Sant Salvador de les Espases\nNúm. Registre / Catàleg: 823-MH\nSegles: X - // XIV - // XVI -\nEl castell de les Espases és situat sobre el congost del Cairat, a l'esquerra del riu, dalt d'una aresta espadada transversal al Llobregat. Queden, però, tan sols uns pocs vestigis al capdamunt de la roca més alta: una paret que ressegueix el seu perfil superior i part d'una mitja torre o bestorre a llevant. Són construïdes amb petits carreus o llambordes travats amb morter, molt abundant en un conglomerat que s'adhereix als sortints i prominències de la roca. Probablement daten dels primers temps del castell, no més tard del segle X.\nLa capella de Sant Salvador de les Espases té una estructura que ens indica que, malgrat que es devia aixecar en època gòtica, respon a una reforma del segle XVI. Està situada a ponent, en un lloc a redós, i conserva en la paret de migdia restes d'un paredat romànic de grans carreus que deu correspondre també a l'obra del castell de les Espases i que es podria datar cap al segle XII. Té una sola nau, de volta baixa, i l'absis quadrangular. El castell de les Espases és situat sobre el congost del Cairat, a l'esquerra del riu, dalt d'una aresta espadada transversal al Llobregat. Queden, però, tan sols uns pocs vestigis al capdamunt de la roca més alta: una paret que ressegueix el seu perfil superior i part d'una mitja torre o bestorre a llevant. Són construïdes amb petits carreus o llambordes travats amb morter, molt abundant en un conglomerat que s'adhereix als sortints i prominències de la roca. Probablement daten dels primers temps del castell, no més tard del segle X.\nLa capella de Sant Salvador de les Espases té una estruc...\nEl castell fou venut pel comte Borrell al seu fidel Guillem, de l'estirp dels Gurb-Queralt, en una data que s'hauria de situar a partir de 966 i abans del 985. EL comte i la seva muller Letgarda vengueren també a Guillem el castell d'Esparreguera, amb el qual formarà una mateixa senyoria. El setembre del 985, Guillem, que havia acudit a la defensa de Barcelona on la seva muller fou presonera per Almansor, donà a la seu de Vic els seus castells de les Espases i d'Esparreguera. Mort Guillem, el 933, el bisbe Arnulf amb la seva canònica bescanvià amb Sendred de Gurb els castells de les Espases i d'Esparreguera per l'alou de Sant Boi de Lluçanès. En endavant els Gurb-Queralt serien senyors de les Espases i d'Esparreguera, fins que a la fi del segle XII pervingué als Cardona, que hi tingueren com a feudatari Ramon de Guàrdia i posteriorment el seu fill, Guillem de Claramunt. Al començament del segle XIV els castells foren venuts i anaren a parar a diverses mans fins que el 1351 els adquirí el monestir de Santa Maria de Montserrat, que en conservà la senyoria fins al 1836.\nL'església de Sant Salvador no és documentada fins al segle XIV. Va ser reformada al segle XVI. L'any 1924 va ser restaurada i es tornà a restaurar l'any 1985.\nUna llegenda vincula aquest castell a una batalla que hi hauria lliurat el comte de Barcelona Ramon Borrell, l'any 1003, contra els sarraïns: per ajudar al comte, Déu va enviar des del cel una pluja d'espases. En realitat, el toponímic de les espases prové pel terreny accidentat on es troba el castell. El castell fou venut pel comte Borrell al seu fidel Guillem, de l'estirp dels Gurb-Queralt, en una data que s'hauria de situar a partir de 966 i abans del 985. EL comte i la seva muller Letgarda vengueren també a Guillem el castell d'Esparreguera, amb el qual formarà una mateixa senyoria. El setembre del 985, Guillem, que havia acudit a la defensa de Barcelona on la seva muller fou presonera per Almansor, donà a la seu de Vic els seus castells de les Espases i d'Esparreguera. Mort Guillem, el 933, el bisbe Arnulf amb la seva canònica bescanvià amb Sendred de Gurb els castells de les Espases i ...


Bonvehí situa Bel com a secretari d'organització del PDECat i a Nogueras com a responsable d'acció política a Madrid\nEncara sense portaveu, el president del partit continuarà exercint les tasques comunicatives\n2 min. Barcelona 28/09/2018 19:57\n651x366 Ferran Bel en una imatge d'arxiu / ACN Ferran Bel en una imatge d'arxiu / ACN\nEl president del PDECat, David Bonvehí, ha decidit situar Ferran Bel com a nou secretari d'organització del partit, mentre que la vicepresidenta de la formació demòcrata, Míriam Nogueras, suma ara més funcions com a responsable d'acció política a Madrid.\nDiverses fonts del PDECat consultades per Efe han explicat que durant els últims dies Bonvehí ha acabat de perfilar la distribució de tasques dins de la nova direcció executiva, elegida a l'assemblea celebrada el juliol passat, en què ell va resultar escollit president del partit.\nEntre els 29 noms que conformen la direcció executiva –després que l'exportaveu Maria Senserrich anunciés aquest mes que deixa la política–, s'ha triat Ferran Bel perquè a partir d'ara sigui el tercer home fort de la formació, per darrere de Bonvehí i Nogueras, i assumeixi el control de l'aparell dels demòcrates com a secretari d'organització. Bel va exercir com a responsable d'acció política i estratègia municipal en la direcció anterior, que liderava Marta Pascal al costat de Bonvehí, que precisament desenvolupava les funcions de coordinador organitzatiu.\nLa nova direcció seguirà sense comptar amb un càrrec específic de portaveu, de manera que Bonvehí continuarà assumint habitualment les tasques de comunicació. Per la seva banda, Nogueras, que és diputada al Congrés, serà a partir d'ara la responsable d'acció política del PDECat a Madrid i exercirà de corretja de transmissió entre la direcció del PDECat i seus diputats i senadors.


Raymarine HV-300THP 2 Units comprar i ofertes a Waveinn\nDescripció Raymarine HV-300THP 2 Units\nPack de dos transductors HV 300TH per a instal·lació de casc (200/350 / 1.200kHz) Combina els canals de sonda HyperVision, DownVision, SideVision, RealVision i CHIRP amb una instal·lació senzilla.\nApte per a instal·lacions on es necessiten 2 transductors per millorar l’àrea de cobertura. S'ha d'instal·lar un traductor al costat del port i l'altre al costat de l'estribord.\nMòduls de sonda compatibles: Element.\nInstal·lació del traductor: Casc.\nMaterial transductor: plàstic.\nInclosa hòstia: No.\nConnector Type: Connector Raymarine de 15 pins.\nQuè et sembla trobar el Raymarine HV-300THP 2 Units a aquest preu? No és increïble? No busquis més i compra’l avui mateix a la teva botiga de nàutica i pesca waveinn. Equipa’t bé i disfruta al màxim de l’esport amb els productes Raymarine. I el millor de tot és que tots els productes de la categoria de Electrònica estan al millor preu del mercat.\nCaracterístiques Raymarine HV-300THP 2 Units\nTecnologias Raymarine HV-300THP 2 Units\nSostenibilitat Raymarine HV-300THP 2 Units


Alto Siós 2015. Comprar vi de D.O. Costers del Segre.\nInici > Vi>Vi negre>Costers del Sió>Alto Siós\n19,96 $ / ampolla\nCarns vermelles a la graella, Rostits, Embutits, Formatges d'ovella, Carn de bou, Cuit\nNota de tast Alto Siós\nTast a la vista Intens color roig robí amb rivets granats. Net i brillant. Tast al nas D'elevada intensitat on coexisteixen aromes afruitats, especiats, notes minerals i torrefactes en perfecta harmonia. A poc a poc guanya en expressivitat mostrant molts més matisos. Tast a la boca Entrada elegant i saborosa, destaquen els seus tanins fins i dolços i una acidesa ben integrada, que fan que sigui voluminós i carnós, alhora que suau, deixant un postgust llarg i persistent amb records torrats i de fruita negra madura en retronasal.\nTast a la vista Bonic color roig robí amb rivets granats. Intens, viu, net i brillant. Tast al nas D'elevada intensitat on coexisteixen aromes afruitats, especiats, notes minerals i torrefactes en perfecta harmonia. A poc a poc guanya en expressivitat mostrant molts més matisos. Tast a la boca Del seu pas per boca, després d'una entrada elegant i saborosa, destaquen els seus tanins fins i dolços i una acidesa ben integrada, que fan que sigui voluminós i carnós, alhora que suau, deixant un postgust llarg i persistent amb records torrats i de fruita negra madura en retronasal.\nTast a la vista Color vermell robí, viu. Tast al nas De gran intensitat aromàtica, destaquen fruits negres madurs amb les tonalitats torrades de gran elegància. Tast a la boca Untuós i potent en boca, amb un taní amable que li augura una llarga vida.


NOVES SL. TARDOR 2000. EL CONEIXEMENT DEL CATALÀ. L'ENQUESTA OFICIAL DE POBLACIÓ (1)\nEl coneixement del català: l'Enquesta Oficial de Població, per Jaume Farràs, Joaquim Torres i Xavier Vila\nA partir de les dades de l'Enquesta oficial de Població de 1996, es autors ressegueixen l'evolució del coneixement del català a partir de les variables següents:\n1. població i territori\n4. origen geogràfic\n5. grau d'instrucció\nFinalment, també tracten del coneixement de les llengües a la Vall d'Aran.\nEvolució del coneixement del català a partir de les dades censals\nLes dades sobre el coneixement del català recollides mitjançant metodologies censals entre el 1975 i el 1996, malgrat les seves limitacions, constitueixen sens dubte una de les fonts més importants per al coneixement de la situació sociolingüística dels territoris de llengua catalana en general i de Catalunya en particular.\nDe la revisió dels diversos reculls censals es desprèn, en primer lloc, la constatació duna important heterogeneïtat, tant entre els diversos països de llengua catalana com dins de cadascun dels territoris. Ni els nivells assolits ni les tendències són els mateixos a tot arreu, la qual cosa dificulta enormement la tasca de dibuixar de forma precisa els processos sociolingüístics a què es veu sotmesa ara com ara la llengua catalana. Cada recull censal ha permès detectar increments en el coneixement, sobretot a Catalunya, que si més no el 1991 ha passat a ser el territori capdavanter pel que fa a coneixement declarat. Les Illes Balears han viscut un procés contradictori, amb alces i baixes simultànies, i shan situat en un segon lloc. Finalment, el País Valencià queda en darrer lloc pel que fa al coneixement del català, tot i que també aquí la diversitat interna és molt acusada.\nAl llarg de tot aquest període, Catalunya és el territori que ha estat objecte duna anàlisi més aprofundida. Podem assenyalar algunes de les constatacions comunes a tota la successió de reculls censals de què disposem.\nEn primer lloc, lindret de naixement es revela com un factor crucial per a la comprensió de la realitat sociolingüística del país. Dit de manera molt esquemàtica, els autòctons saben més català que els nats fora. Però un segon factor ha anat guanyant importància al llarg dels anys: el factor edat. Sobretot entre el 1986 i el 1991, els nens i els joves han registrat un augment important pel que fa al coneixement del català, de manera que, si el 1975 quedaven per sota de la mitjana si més no, a la província de Barcelona, el 1991 els seus índexs ja eren els més alts de la piràmide dedats.\nDaltres factors shan revelat útils, encara que menys rellevants, a lhora dexplicar la situació del català. Així, encara que tant lestratificació social com el nivell dinstrucció poden relacionar-se amb diferències significatives pel que fa al coneixement del català, la relació és més aviat un reflex de lorigen i ledat. Finalment, el sexe no ha aparegut mai com una variable rellevant per explicar la distribució del coneixement del català als territoris de llengua catalana, si més no amb les dades declarades amb què es treballa en els reculls censals.


[Toni Marcilla] V. O. Versió Original d’un país\nYou are here: Home / Veus / Opinions / [Toni Marcilla] V. O. Versió Original d’un país\nFa quaranta anys ja del sorgiment de la que va ser considerada com a hiperepidèmia a Espanya. Del sorgiment d’una crisi sanitària, entesa aquesta com a fenomen que requereix l’adopció de mesures ràpides, amb nous criteris, abans no contemplats. L’aparició de la SIDA a Espanya, es va produir d’una manera molt més acusada del que s’esdevenia als països del nostre entorn. Segurament, a causa d’un conjunt de factors predisposants que van confluir i que l’afavoriren, com ara els canvis socials d’aquell moment, l’alliberament sexual o el punt més àlgid i amarg del consum de drogues intravenoses. La SIDA i les drogues, a finals dels setanta i principis dels vuitanta, van ser epidèmies que s’alimentaven entre elles, portant-nos a una crisi sanitària que ens diferenciava de l’entorn, precisament perquè el 80% dels casos es donaven en usuaris que consumien drogues intravenoses.\nPerò no vam ser l’únic país immers en aquest “misèria”. L’emergència sanitària que va significar en el seu moment la SIDA, l’anomenada malaltia de les 4 “H”: homosexuals, heroïnòmans, hemofílics i haitians, assenyalava també ja a un país que encara segueix sent el més pobre d’Amèrica Llatina i del Carib i un dels més pobres del món, on sis de cada deu habitants viuen amb menys de 2 dòlars al dia.\nLa història d’Haití ha estat condicionada per la figura d’un dels seus presidents, Jean-Bertrand Aristide. Un sacerdot salesià secularitzat i expulsat del seu orde religiós perquè, segons aquesta, les activitats polítiques del capellà “incitaven a l’odi i la violència”. Deixeu-me fer un incís per esplaiar-me en un altra idea que res té a veure amb l’expulsió, però que comparteix paratge. Secularitzar. És a dir, que va ser ordenat i va exercir el seu ministeri, però que ha d’optar per una dispensa papal de les seves obligacions que habitualment es fa per contraure matrimoni, davant la impossibilitat de ser, simplement, un exsacerdot que es vol casar i punt. Amigo Sancho, con la Iglesia hemos topado, que deia aquell. Aquesta imposa que tot matrimoni contret per un sacerdot després de la seva ordenació no pot ser vàlid, perquè el sacerdot s’ha compromès amb un acord que imposa una dedicació plena i la lliure disposició a… Déu. O sigui que ni a una segona oportunitat de vida tenen dret els que volen sortir del club. Faig aquest aclariment perquè un és producte de la seva pròpia història i Aristide, fou un exemple per a una societat a partir de la seva pròpia experiència de vida en la societat haitiana per ser pobre, religiós, actiu socialment, dirigit a canviar la situació i fer-ho des de baix.\nJean-Bertrand Aristide, va ser el primer president escollit democràticament, sostenint un discurs d’esquerres i amarat d’una proclama molt a prop de la Teologia de l’Alliberament. Fou derrocat, reposat, va guanyar un segon mandat i finalment exiliat a Sud-àfrica fins que el 2011 tornés de nou a Haití.\nLa mort de l’actual president Jovenel Moïse, assassinat a tirs en el seu domicili, porta al país de nou a la incertesa d’un caos polític que semblaria ser l’única forma de govern d’aquest país.\nQui us escriu va viure de prop la incertesa d’aquest país des de la frontera amb el país germà, que comparteix el territori comú de l’illa de la Hispaniola. L’any 1994 les fronteres entre ambdós països començaven a ser un territori perillós davant la imminent activació del pla Operación Uphold Democracy o, en català, Operació Defensar la Democràcia, en la qual els Estats Units prengueren la iniciativa de formar una força multinacional per portar a terme el mandat de les Nacions Unides, per tal de restaurar la democràcia mitjançant l’eliminació del règim militar de facto. Segurament, la idea de passar tot el mes d’agost en un petit poble a la frontera de la República Dominicana amb Haití, no era el millor pla, però…jo hi era allà.\nTambé soc ara aquí, parlant del país de les tres “H” i preguntant-me si no serem nosaltres ja, el país de les tres “V”. “V” de violència masclista, xenòfoba i homòfoba o el de les tres “O”; d’Odi, com defineix l’OSCE (Organització per a la Seguretat i la Cooperació en Europa): “toda infracción penal, incluidas las infracciones contra las personas y la propiedad, cuando la víctima, el lugar o el objeto de la infracción son seleccionados a causa de su conexión, relación, afiliación, apoyo o pertenencia real o supuesta a un grupo que pueda estar basado en la “raza”, origen nacional o étnico, el idioma, el color, la religión, la edad, la minusvalía física o mental, la orientación sexual u otros factores similares, ya sean reales o supuestos”. Seran aquestes V i O la nostra Versió Original d’un país?\nEl recent assassinat homòfob d’en Samuel ens interpel·la de moltes maneres. Em neguiteja saber que formo part d’un país en què, semblaria, creix desbocadament una pandèmia d’odi a allò que és diferent. I em tranquil·litza, alhora, que sigui precisament un jove senegalès resident a la ciutat, de manera irregular, qui va agafar el Samuel i el va arrossegar lluny dels atacants. L’única persona que va intentar ajudar en Samuel va ser algú que tampoc no va dubtar en anar a testificar a les dependències de la Policia Nacional tot i la seva condició d’”irregular”, de… diferent?\nBenvinguda sigui la pandèmia de la diferència, de l’anomalia, perquè en ella està la singularitat. Singularitat per representar els valors que haurien d’encarnar-se en una societat secularitzada, transformada, que persegueix el canvi i defensa l’interculturalisme com a promoció dels drets individuals per a tothom, sense discriminació. Un enfocament que només pot conduir a una ètica de tolerància màxima per a les opcions d’un individu i de tolerància mínima per als sistemes totalitaris i teocràtics, d’idees que només poden servir per a frustrar els fonaments d’una societat democràtica. Confio que podrem arribar-hi. En algun moment, quan aconseguim acabar amb la pitjor versió original d’un país que a alguns, pocs vull pensar, ja els hi està bé.


Marrero entrena a l'aire lliure a l'espera de saltar a la...\nMarta Marrero, vigent campiona del World Padel Tour. FOTO: Cedida\nMarrero entrena a l'aire lliure a l'espera de saltar a la pista de pàdel\nLa jugadora de pàdel santcugatenca és l'actual líder del World Pàdel Tour i, un cop entrat a la fase 1 del desconfinament, podrà realitzar els seus entrenaments a la pista\nper Nielo Ballart 9 de maig de 2020\nMarta Marrero, jugadora professional de pàdel i guanyadora la darrera temporada del World Padel Tour, ha sigut un dels milers de santcugatencs que ha aprofitat per fer esport al carrer a partir del dissabte 2 de maig, en la primera fase de la desescalada pel desconfinament per la COVID-19.\n"Estic adaptant els meus entrenaments a l'aire lliure, aprofitant per fer exercicis cardiovasculars que no he pogut fer durant el confinament, com per exemple galop" assenyala la santcugatenca. Com a esportista professional, Marrero pot sortir de manera il·limitada per realitzar exercici físic, no obstant això, encara no pot saltar a la pista de pàdel per realitzar els seus entrenaments. "Generalment faig exercici al voltat d'una hora o hora i quart. Són exercicis específics del pàdel, com desplaçaments, perquè la tornada no sigui tan radical".\nD'aquesta manera, l'esportista espera poder entrenar a la pista de pàdel a partir del dilluns 11 de maig, un cop entrat a la fase 1, de manera individual. "Tinc moltes ganes de tornar a la pista. Ho trobo molt a faltar. Entrenar i mantenir la forma física és necessari, però als esportistes el que realment ens agrada és practicar l'esport".\nD'altra banda, el World Padel Tour ja ha anunciat que cancel·lava alguns campionats i d'altres els ha ajornat, en una data encara per especificar. "Ens trobem una mica a l'expectativa de tot. De moment, l'Estrella Damm Valencia Open, disputat al juliol, segueix en peu, així que haurem de veure com evoluciona tot".\nFinalment, la santcugatenca considera que ha estat una mesura encertada poder sortir a l'aire lliure per realitzar activitat física "sempre que es faci de manera individual, com fa la majoria. Hi ha gent per tot i el problema està quan et creues amb grups de gent, que aquest són els que poden fer que allarguin el confinament".


noms reals de personatges de ficció - Article\nDes de les cares conegudes que fan gràcia les vostres caixes de cereals del matí fins a aquells personatges recurrents de la televisió que sembla que no coneixem mai els noms complets, el món està ple de personatges ficticis els rostres dels quals són massa familiars, però els noms dels quals poden ser menys coneguts. Fa anys que coneixes molts d’aquests personatges tan estimats, però què tan realment ho fas?saberells? Aquí teniu la vostra oportunitat de conèixer-los millor.\nImatges a la carretera a través de Flickr // CC BY-NC 2.0\nEl simpàtic capità del S.S.Guppy—Que va ser inventat per Jay Ward Productions a principis dels anys seixanta i es va convertir en la cara d’un cereal el 1963— és Horatio Magellan Crunch per als seus amics.\n2. The Pillsbury Doughboy // Poppin 'Fresh\nInventat pel redactor Rudy Perz el 1965, el Pillsbury Doughboy també rep el nom de Poppin 'Fresh', un gest de qualitat i frescor del producte ', segons Pillsbury. El senyor Fresh té una dona, Poppie Fresh, i són els orgullosos pares de dos fills, Popper i Bun Bun. El gat i el gos de la família es diuen Biscuit i Flapjack.\n3. El Quaker Oats Guy // Larry\nsmartstock / iStock mitjançant Getty Images\nAixò no és William Penn ni Ben Franklin somrient amb tu des del contenidor de farina de civada, com sembla que molta gent creu. La bona gent de Quaker Oats es refereix a ell com a 'Larry'. El 2012, Larry va aconseguir un mini-canvi d'imatge en forma d'actualització del logotip. Tenia els cabells retallats, va perdre una mica de pes i, segons Quaker, va adquirir 'una pell més radiant de les màscares diàries de civada'.\n4. Sra. Butterworth // Joy Butterworth\nImatges a la carretera a través de Flickr // CC BY-NC-ND 2.0\nGràcies a una campanya de màrqueting el 2009, la senyora Butterworth va rebre finalment un primer nom: Joy, igual que la sensació que experimenta quan mossega una pila de panellets càlids i esponjosos.\n5. Guy de còmic // Jeff Albertson\nTot i que un episodi va revelar que el nom real de Comic Book Guy era Jeff, Matt Groening tenia en compte un sobrenom diferent. 'En la meva ment,' Louis Lane 'era el seu nom, i estava obsessionat i turmentat per Lois Lane', va dir Groening a MTV el 2003.\n6. Mare DeFuturama// Carol Miller\nTot i que 'Carol' és bàsicament el nom més important de la història, Groening va fer una Reddit AMA el 2017 on va admetre que l'escriptor Patric Verrone originalment va anomenar el malvat CEO de Momcorp Edna en honor de la seva pròpia mare.\n7. ElMonopoliPolicia // Oficial Edgar Mallory\nduckycards / iStock a través de Getty Images\nLa propera vegada que aterri al lloc 'Anar directament a la presó'Monopoli, teniu la culpa de l’oficial Edgar Mallory. Segons Hasbro, aquest és el nom del policia que habita l'espai.\n8. ElMonopoliPreso // Jake The Jailbird\nmartince2 / iStock a través de Getty Images\nSortireu de la presó si feu dobles o tossiu els diners de la fiança, però el pobre Jake the Jailbird no se’n va aviat.\n9. Els ricsMonopolinoi // Milburn Pennybags\nurbanbuzz / iStock a través de Getty Images\nI quan obtingueu aquest inesperat descompte de 10 dòlars per aconseguir el segon lloc en un concurs de bellesa, agraïu a Rich Uncle Pennybags, que originalment es deia Milburn. Segons l'ex executiu de Parker Brothers, Philip Orbanes, després que Hasbro comprés Parker Brothers, el van canviar de nom com a Mr. Monopoly. Orbanes també va dir que el senyor dapper va tenir una vegada una dona anomenada Madge Pennybags.\nSnuffleupagus i el National Dance Institute durant els assajos anuals de la desfilada del Dia de l’acció de gràcies de Macy’s 2019. John Lamparski / Getty Images\nL’amic no tan imaginari de Big Bird, el senyor Snuffleupagus, té un nom poc imaginari: Aloysius.\nSi alguna vegada heu pensat que 'Guy Smiley' era un nom massa incomparable per a un amfitrió de programes de jocs, estareu al punt: el seu nom 'real' és Bernie Liederkrantz.\nMark Anderson a través de Flickr // CC BY 2.0\nEn unCacauetshistorieta del 15 de gener de 1972, Peppermint Patty revela que el seu nom real és Patricia Reichardt.\n13. Mestra de trompeta silenciada // Miss Othmar\nI aquell molest professor que sonava sospitosament com una trompeta apagada? Es deia Miss Othmar. Més tard es va casar i es va convertir en la senyora Hagemeyer, cosa que el pobre Linus mai no recordaria.\nEls qui tenen la sort de tenir un nom de primera mà amb el netejador amb problemes de fol·licles li diuen 'Veritablement'. El nom es va escollir suposadament durant una promoció 'Dóna un nom a Mr. Clean' el 1962. Tot i que existia aquesta promoció, hi ha poques proves que el nom s'originés allà; diversos diaris dels anys següents van assenyalar que semblava que no provenia del concurs. . Però cap a la dècada de 1980, la companyia afirmava que el concurs triava el sobrenom Veritably.\nivanastar / iStock a través de Getty Images\nAmb un bocabadat de nom com 'Barbara Millicent Roberts', es pot veure per què la nina perpètuament popular és més coneguda com Barbie. Va rebre el nom de la filla dels co-creadors Ruth i Elliot Handler.\nkaisphoto / iStock a través de Getty Images\nL’amor de sempre i company de moda de Barbie es diu Ken Carson, també després de la descendència de Handler. La Barbie i la Ken de la vida real no van apreciar l’atenció que comportaven els noms homònims. De fet, la filla de Barbara Handler Segal, Cheryl, no va tenir mai cap Barbie. Ken Handler ha dit que Barbie 'hauria de preocupar-se més d'anar a la platja. M’agradaria que treballés en una sopa, però després no vendria mai ”.\n17. L’operació pacient // Cavitat Sam\nHasbro a través d’Amazon\nEl pacient perpetu al jocOperacióés un lamentable company anomenat Cavity Sam.\n18. La Dama de l’Església // Enid Strict\nLa senyora de l’església de Dana Carvey, més descarada i més sagrada que tu, té un nom al qual de tant en tant feia referència.Xat de l’Església—És “Enid Strict”. Doncs no és això ... adequat.\nDurant un episodi de 2004carrer sesam, Cookie Monster va admetre que abans d’enganxar-se als productes de forn, el seu nom es coneixia com Sid; el 2010, va tuitejar que pot ser que fos Sidney.\n20. L’home amb el barret groc // Ted Shackelford\nEn una escena suprimida del 2006George curióspel·lícula, es va revelar que The Man With the Yellow Hat es diu Ted Shackleford. Potser no compta ja que es tractava d’una escena suprimida, però hem pensat que ho hauríeu de saber. Curiositat: Ted Shackelford també és l’actor que va interpretar a Gary EwingNusos d’aterratge.\n21. Logotip de Bic Pen // Bic Boy\nPer Almanaque Lusofonista - Obra pròpia, CC BY 3.0 br, Wikimedia Commons\nEl noi del logotip de BIC no ha estat empalat per un bolígraf; l’aguanta a l’esquena. I té un nom: És BIC Boy. Disculpeu si això és una decepció.\n22. Logotip de Twitter // Larry Bird\nEl simpàtic ocell blau de Twitter porta el nom de Larry. Larry ... Ocell.\n23. Sr. Peanut // Bartholomew Richard Fitzgerald-Smythe\nEl 1916, Antonio Gentile, de 14 anys, va participar en un concurs de Planter’s Peanuts per crear una mascota. La seva entrada guanyadora va ser una versió de la llegum dapper que tots coneixem i estimem avui en dia. També va suggerir un nom per al seu personatge: Bartholomew Richard Fitzgerald-Smythe.\n24. L’home Michelin // Ral·li\nEl nom real de Michelin Man, Bibendum, prové d’un primer anunci que mostrava l’home Michelin que tenia un qüestionable còctel d’ungles i vidres trencats i que deia «Nunc est bibendum!». El lema de l'anunci deia 'Els pneumàtics Michelin beuen obstacles'.\n25. Reina malvada // Grimhilde\nPer a la majoria dels fans de Disney, la malvada reina de Blancaneus s'ha conegut simplement com això. Però l’adaptació de la historieta es refereix a la pitjor madrastra del món com la reina Grimhilde. La mateixa historieta fa que la reina digui 'Mirall mirall a la paret' en lloc del 'Mirall màgic' de la pel·lícula.\nArchie Comics a través d’Amazon\nNo pensaves que els pares de Jughead en realitat l’anomenaven Jughead, oi? En realitat, el que el van anomenar no és menys estrany: Forsythe P. Jones III.\nI hi ha una raó per la qual aquell gojat, Moose, va triar un sobrenom curt: el seu nom real és Marmaduke Mason.\n28. Senyor Whipple // George Whipple\nEl senyor Whipple, el pobre supermercat que desitjava desesperadament que els seus clients deixessin el Charmin en pau, es deia George. Premeu això.\n29. Llenyós deHistòria de joguines// Orgull llenyós\nD'acord ambToy Story 3director Lee Unkrich, de WoodyHistòria de joguinesté un cognom: Orgull.\nTot i que els còmics mai van especificar el cognom de Casper (ni van tractar com, fins i tot si va morir), el 1995Casperla pel·lícula afirmava que el cognom del petit fantasma era McFadden.\n31. Geoffrey The Toys 'R' Us Mascot // Dr. G. Raffe\nAbans de ser Geoffrey, la mascota Toys 'R' Us era coneguda com a Dr. G. Raffe.\nTot i que 'Shaggy' s'adapta millor a ell, el veritable nom del caçador de fantasmes atemorit és en realitat Norville Rogers.\nScooby també té un nom més propi: Scoobert, i això és Scoobert Doo, no Scoobert Doobert com s’ha rumorjat.\nPel que sembla, un primer comunicat de premsa proclamava que el primer nom de MacGyver era Stacey. El seu nom real, Angus, es va revelar durant la temporada final, però la història que hi ha darrere no és massa complexa: Richard Dean Anderson el va veure en una pancarta a Vancouver i ho va suggerir.\nAixòUn equipel personatge pot haver reclamat el 'B.A.' va ser per una 'mala actitud', però va ser realment per a Bosco Albert.\n36. Tortuga deSeguici// Salvatore Assante\nJamie-Lynn Sigler i Jerry Ferrara aSeguici.HBO\nPerill!va afirmar que era Salvatore Vacara, però el mateix Turtle, Jerry Ferrara, va tuitejar el contrari.\nNo Sal Vacara. SAL ASSANTE! #ripsallybotz pic.twitter.com/he9WKdJMRK\n- Jerry Ferrara (@jerryferrara) 31 de gener de 2015\n37. Wilson deMillores per a la llar// Wilson W. Wilson Jr.\nTim Allen i Earl Hindman aMillores per a la llarThe Walt Disney Co.\nLa veïna de nom aliteratiu també tenia una neboda, Willow Wilson.\nTot i que 'Nostradamus' es presta a tot tipus de sobrenoms interessants, de Bull ShannonCort nocturnaes deia així perquè, quan la seva mare va saber que estava embarassada, va dir: 'Bou!'\n39. Boomhauer deEl rei del turó// Jeffrey Dexter Boomhauer III\nEl primer nom de Boomhauer no és l’única revelació impactant sobre l’amic indescifrable de Hank Hill, sinó que també és un guardabosques de Texas.\n40. El patró deIlla de Gilligan// Jonas Grumby\nEl nom real del propietari del S.S. Minnow era Jonas Grumby.\n41. The Professor FromIlla de Gilligan// Roy Hinkley\nRussell Johnson com a professor deIlla de GilliganVídeo casolà de Warner\nDe la mateixa manera, el professor tenia un nom real: Roy Hinkley.\n42. Tinent Columbo // Frank Columbo\nPeter Falk i Harvey Gold aColumbo.Universal Pictures Home Entertainment\nSegons el nom del seu distintiu de policia, el tinent Columbo es deia Frank. Tot i que algunes fonts informen que es diu Philip, això no és cert. El fals pseudònim va aparèixer com a trampa de drets d'autor aL’Enciclopèdia Trivia. QuanPersecució trivialmés tard va reimprimir la resposta falsa a la pregunta, l'autor deL’Enciclopèdia Triviasabia que havien utilitzat la informació del seu llibre i demandat. El tribunal li va donar la raóPersecució trivial, dient que els fets (fins i tot els falsos) no poden tenir drets d'autor.


Blog de muntanya: d’agost 1993\ndimecres, 25 d’agost de 1993\nTornem a la Cova dels Muricecs\nNomés quinze dies després de la nostra darrera exploració de la Cova dels Muricecs, vam tornar-hi, aquesta vegada acompanyats per tota una colla, encara que vam fer poques fotos i no surt tota la tropa. Com en l'anterior ocasió, vam recórrer bona part de la cova i els nens van gaudir molt per les gateres que formen una mena de petit laberint.\nLa cova té una boca ogival seguida d'una galeria de 28 m que porta a una sala gran, dita dels muricecs, amb estalactites i estalagmites (moltes trencades pels visitants de la cova). També hi havia, penjats del sostre, gran nombre de rats penats i a terra muntanyes d'excrements d'aquests animals. D'aquesta sala surt una gatera que porta a un petit laberint de gateres, fàcil però molt divertit.\nEtiquetes: amb nens, cova, Montsec\ndimecres, 11 d’agost de 1993\nA la Cova dels Muricecs amb nens\nFoto d'arxiu: cova dels Muricecs, juliol 1989\nExcursió a la Cova dels Muricecs, situada al marge esquerre i a l'entrada de Terradets, sobre un túnel de la carretera vella (túnel de les arcades). Des de la carretera pugem per unes escales de ciment per salvar el talús; després un caminet ens porta a la cova en pocs minuts. La cova té una boca ojival seguida d'una galeria de 28 m que porta a una sala gran, dita dels muricecs, amb estalactites i estalagmites (moltes trencades pels visitants de la cova). També hi ha, penjats del sostre, gran nombre de rats penats i a terra muntanyes d'excrements d'aquests animals. D'aquesta sala surt una gatera que porta a un petit laberint de gateres, fàcil però molt divertit. En aquesta ocasió, la segona visita a aquesta cova, vam anar amb els nens. Tots, petits i grans, van passar-ho molt bé per les galeries i gateres d'aquesta cova. Una bona experiència espeleològica.


Aquest 2022 torna el Primavera Shopping en tota la seva esplendor - Notícies de l'Ajuntament de la Vila de Masquefa\nL’esdeveniment tindrà lloc el diumenge 12 de juny pels carrers de Masquefa. Descarrega’t el programa d’activitats.\nDesprés de dos anys d’aturada a causa de la pandèmia aquest 2022 torna a Masquefa el Primavera Shopping, una iniciativa impulsada per l’Ajuntament i Masquefa Comerç amb l’objectiu de donar a conèixer i promocionar el comerç local i celebrar amb tots els veïns la primavera.\nEnguany, doncs, els carrers de Masquefa tornaran a omplir-se de flors i de diferents activitats lúdiques en una jornada molt especial que tindrà lloc el diumenge 12 de juny de les 11 a les 21 h.\nEls carrers del municipi s’ompliran de motius florals des de primera hora del matí i al llarg de tot el dia per gaudir d’un espectacle olfactiu i visual únic gràcies als 17 racons decorats amb motius primaverals que hi haurà habilitats al llarg dels eixos comercials de Masquefa.\nA més, els comerços locals també obriran els seus establiments en diumenge i oferiran diferents ofertes i promocions especials.\nLa nova edició del Primavera Shopping Masquefa es complementarà amb un destacat ventall de propostes lúdiques i festives adaptades als gustos i interessos de tots els veïns. El programa complet d’activitats el podeu consultar a través del següent enllaç.\nL’Ajuntament convida la població a gaudir de la jornada i agraeix l’estreta col·laboració i implicació demostrades al llarg d’aquestes edicions per part de l’associació Masquefa Comerç, així com dels diferents establiments comercials i totes les persones que participen de l’esdeveniment; fent possible, entre tots, la consolidació d’aquest projecte pioner a la vila.\nCategoria: Butlletí, Centre Tecnològic Comunitari (CTC), Esdeveniment, General, Promoció EconòmicaPer Ajuntament de Masquefa 02/06/2022\nAnteriorPrevious post:Ets una entitat? Participa en el taller “Les agressions sexistes en espais col·lectius”SegüentNext post:Col·lectiu Brossa actua al Masquefa sona bé 2022


Els castells ja són Patrimoni de la Humanitat | NacióDigital\nLa UNESCO ho ha reconegut juntament amb el Cant de la Sibi·la de Mallorca\nper Guillem Ramos/delCamp.cat , 16 de novembre de 2010 a les 15:46 |\nEls castells, Patrimoni de la Humanitat Foto: Laia Solanellas/delCamp.cat\nTothom estava pendent del punt 6.40 de l'ordre del dia de la trobada de l'Unesco d'avui a Nairobi. Finalment, a les 15:40, hora catalana, la Unesco ha donat la llum verda definitiva a la catalogació dels castells com a Patrimoni Cultural i Immaterial de la Humanitat. El Comitè Intergovernamental per a la Salvaguarda del Patrimoni Immaterial de la Humanitat ha inscrit el fet casteller a la història per sempre més.\nLes bones notícies s'ha fet esperar però finalment han arribat. Nairobi, allà on segurament mai havien sentit parlar de castells, avui s'ha convertit en la plaça més important del món pel fet casteller i no s'hi ha fet pas cap castell de gamma extra.\nEls nervis estaven a flor de pell arreu del país. Places com la del Blat de Valls són plenes d'amants dels castells que ara mateix han començat a celebrar aquesta designació per part de l'Unesco. Les dues colles de la ciutat aixecaran diversos pilars, es deixaran anar globus i, de ben segur, que la festa s'allargarà. Al Palau de Congressos de Tarragona també molta gent està celebrant aquest important pas pels castells.\nTambé el Cant de la Sibil·la\nLa UNESCO també ha reconegut el Cant de la Sibil·la de Mallorca com a Patrimoni Cultural i Immaterial de la Humanitat. Ambdós s'afegeixen a la Patum de Berga, el Misteri d'Elx i el Tribunal de les Aigues de València.\nCultura, Patrimoni de la Humanitat, castellers, UNESCO\nPer indaleci el 18 de novembre de 2010 a les 18:53\nEstic content de ser casteller (Torraire). jo solament se que m'estimo Catalunya i això per mi es lo més important. Visca la llibertat i visca Catalunya i Els Paisos Catalans\nPer Anònim el 17 de novembre de 2010 a les 11:15\nEl que no entenc que aquella fastigositat del flamenco que fa vomitar l'hagin declarat patrimoni de la humanitat..en fi repugnància\nPer Anònim el 16 de novembre de 2010 a les 22:16\nI el "Flamenco" també, gent. Segons El País, és l'unic ganador (no, esperi, hi ha lletra petita pels catalans ...)\nPer Joanloam el 16 de novembre de 2010 a les 20:27\nNo cantem victòria, no estaran preparant UPD, ciutadans i el PP un recurs al constitucional? amb l\_\_\_'inestimable suport silenciós de l\_\_\_'ex PSC ara PSOE, és clar. Hauríem de sol·licitat la declaració del Parlament de Catalunya com a patrimoni de la Humanitat així potser no es podrien passar pel forro el que s\_\_\_'hi decideix.\nPer Anònim el 16 de novembre de 2010 a les 20:05\nCompanys independentistes proposo que tothom penji la bandera estelada a tots els valcons de totes les cases per crear "caliu" independentista, talment com si el 28N fos un referendum d'autodeterminació. El 28N tenim que començar a construir l'estat català!! endevant!!! //*//\nDoncs jo llegeixo al ABC.es\nPer Fets, no paraules el 16 de novembre de 2010 a les 20:04\nEl flamenco y la dieta mediterránea, Patrimonio de la Humanidad\nPer Anònim el 16 de novembre de 2010 a les 19:55\nAra nomes falta el nomenament com a Patrimoni de la Humanitat del President Montilla\nPer Carles Viñals Casado el 16 de novembre de 2010 a les 18:46\nIntolerable provocació pancatalanista!!! Això no quedarà sense resposta!!!... De moment, la comarca de La Safor serà purgada de la intoxicació imperialista de TV3 i, després ja vorem el que se'ns acud, que encara no ho sabem, pero alguna cosa farem, això segur... Què s'han pensat eixos catalans furtapaelles? ( Francisco Camps, excelentíssim, reverendíssim i honorabilíssim president de la Cheneralità de... això... bé, de la cosa eixa d'ací baix.)\nPer Anònim el 16 de novembre de 2010 a les 18:07\nQuina foto mes maca. Enhorabona a tots. Ara cal Independencia\nMolt bé pel Conseller Castells\nPer Teresa Falgueres Chaves el 16 de novembre de 2010 a les 18:07\nSi que ha fet via i patriotisme el Conseller Castells! I per quan en Carod Patrimoni de la Humanitat... per cert... perquè ens has deixat en mans de'n Puchi!\nPer Onofre el 16 de novembre de 2010 a les 18:03\nEls pobres rucs d'ERC no paren de bramar per atribuir-se aquesta declaració. En realitat són la Coordinadora de Colles Castellers i tot el món casteller els qui han pencat de valent per aconseguir aquesta declaració. Els d'ERC només han aprofitat per fer un viatget d'una setmana a Nairobi, a tot luxe (quatre alts càrrecs del Departament de Cultura) pagant nosaltres, per aprofitar-se'n i sortir a la foto. I encara hi ha babaus que diuen que s'ha de donar les gràcies a ERC.\nPer Anònim el 16 de novembre de 2010 a les 17:56\nJa era hora...ara només ens falta aconseguir 62 diputats independents i tots els malsons s'acabaran...el nostre país s'obrirà a la resta del món i en sortirem molt beneficiats...\nGRÀCIES A QUI ??\nPer joooo el 16 de novembre de 2010 a les 17:46\nERC ha aconseguit aquesta declaraciò !!!! Gracies Benach, gràcies Tresserres !!!!\nPer Anònim el 16 de novembre de 2010 a les 17:19\nmolt bé!! castellers, amunt!! :)\nPer Anònim el 16 de novembre de 2010 a les 16:54\nPer Anònim el 16 de novembre de 2010 a les 16:48\nJa no es patrimoni nostre, si no de la UNESCO.\nPer Anònim el 16 de novembre de 2010 a les 16:46\nI a més el Misteri D'Elx i el Tribunl de les Aigës! Visca!\nPer AliBay el 16 de novembre de 2010 a les 16:24\nFelicitats als castells i al cant de la Sibil·la!!! A partir d'ara, els ctalans en comptes de riure escrivint "hua hua hua", escriurem "gav gav gav".\nPer JMV el 16 de novembre de 2010 a les 16:18\nDes de fa dies estic fart de veure com els mitjans de comunicació catalans suposadament nacionals es comporten com a mitjans regionals espanyols centrant la notícia en els castells. La Sibil·la també és una tradició catalana i a Mallorca també es fan castells (hi ha almenys dues colles). Com a mínim, castells i Sibil·la mereixen el mateix tracte periodístic, sinó no feu més que regionalisme. Ens fan falta mitjans amb visió nacional. Ja ho he dit!\nPer Antiglobalirucs el 16 de novembre de 2010 a les 16:02\nQuan aquesta mena de torres es fan servir com a metàfora del que ha de ser la societat segons alguns, em venen esgarrifances.. I encara més en pensar que podran ser fetes per japonesos davant la sagrada fanília i retransmeses a tot el món.\nPer Anònima el 16 de novembre de 2010 a les 15:56\nLa Sybil.la també!\nPer Josep Fourier el 16 de novembre de 2010 a les 15:55\nFelicito de tot cor als castellers de tot el món. Estem anant endavant i és visible per a tots. Castellers voteu independència, voteu Reagrupament i si no pot ser Solidaritat :-).\nI la Sibil·la?\nPer Anònim el 16 de novembre de 2010 a les 15:54\nMolt contents, però, i el cant de la Sibil·la, què? No en dieu res? Com ha quedat? Ai.