EXCURSIONS A LA GARROTXA. Per viure plenament la tardor.\nRespirant la calma del bosc\nExcursions per viure plenament la tardor caminant pels boscos de la Garrotxa\nLa comarca de la Garrotxa comprèn l’alta conca del Fluvià i les capçaleres de la Muga i de les rieres d’Amer i de Llémena.\nEl territori no és homogeni i hom pot considerar-hi, tant des del punt de vista físic com humà, dues subcomarques. El sector que s’estén al nord de la vall del Fluvià, denominat freqüentment Alta Garrotxa. I el que ocupa la part meridional, conegut correntment per Comarca d’Olot.\nL’Alta Garrotxa constitueix un sector molt muntanyós, laberíntic i escarpat amb profunds engorjats i cingleres.\nEIN de les Serres del Milany, Sta Magdalena i Puigsacalm-Bellmunt\nEn un extrem meridional dels prepirineus, entre les comarques d’Osona, el Ripollès i la Garrotxa sota el nom del Vidranès podem trobar un conjunt de serres i espais naturals. El seu paisatge és d’una gran bellesa i molt representatiu de la Catalunya humida.\nLa fageda i la roureda són els boscos més representatius. També cal destacar l’alzinar muntanyenc a les vessants més solanes. A partir dels 600 m d’altitud, un cop superada la fredor provocada per la inversió tèrmica de la plana de Vic. A partir dels 900 m apareix la roureda de roure martinenc amb boix. Els obacs i fondals, on la humitat és més elevada, estan poblats per extenses fagedes, predominant la fageda de boix amb un sotabosc semblant al de la roureda de roure martinenc.\nÉs notable la gran varietat d’arbres caducifolis que, sense arribar a formar masses pures, acompanyen les fagedes i rouredes: auró blanc, la blada, el freixe de fulla gran, l’avellaner, els tells, l’om, el cirerer, la moixera de pastor i diferents espècies de salzes. Els prats de pastura humits són l’altre element essencial del paisatge. Es troben repartits sobretot en els dominis de les fagedes i es dediquen bàsicament a la pastura de vaques.\nPoblació de trobada: Les Presses\nExcursions amb ambients de tardor on destaquen els paisatges de gran bellesa que ofereixen els boscos de la Garrotxa\nEl Puigsacalm i les fagedes de la serra de Curull\nExcursió per puja fins el cim del Puigsacalm. El recorregut passa per senders envoltats de fagedes espectaculars i paisatges vegetals força atractius. Esdevé tot un plaer caminar per l’exquisida serra de Curull, coberta de fagedes, roures i alzines.\nDesnivells acumulats itinerari: +420 metres, -420 metres.\nItineraris de curta durada per diversos indrets d’aquest Parc Natural. La singularitat de les formes de relleu eruptives i l’abundància dels policromàtics boscos de caducifolis confereixen a aquesta zona una bellesa extraordinària.\nDesnivells acumulats itinerari: +220 metres, -220 metres.


decibel.cat : Bogarde\nGuitarra i veu: Raimon Aguado Barqué\nBaix i veus: Carles Guillén Amigó\nRitmes i veu: Mònica Sampol Villalobos\nL’estil musical de BOGARDE, Techno Metal Fiestero, és una original i sorprenent combinació de les essències i ritmes del Metall amb el techno europeu dels anys 90 aconseguint diferents sonoritats que s’apropen a Rammstein o Chemical brothers. Tot això amb el seu humor damunt de l’escenari on el grup surt completament disfressat aconseguint que cada concert sigui un espectacle per al públic. BOGARDE es un dels pocs grups que ofereixen una proposta totalment diferent amb elogis per part de grups com Def Con Dos, Lax’n Busto, Dept., L’Anna es un Koala, Mesclat, Els Pets, Standard...\nEl Febrer de 2006 BOGARDE va publicar la seva primera maqueta auto-produïda anomenada 'Maketazo', que conté set temes de Techno Metal Fiestero en català. Des de llavors, han realitzat diversos concerts entre els quals destaquen les semifinals del concurs Sona 9 a Tàrrega, la final del concurs Emmaketam, l’actuació a l’Arboç Sona’06 al costat de DefCon Dos, Che Sudaka i Standard, i el concert realitzat a St. Pere de Ribes dintre del festival aborigen de música electrònica (FONA’07) junt amb Elèctric Vailets, entre d'altres.\nLa veu del crític:\n'Els temes de Bogarde tenen més substància de la que aparenten. Vaja, els temes i, en general, l'estètica i l'actitud. Sense perdre el punt de conya, de rauxa catalana - d'enfotresse'n una mica del mort i del qui el vetlla -, Bogarde li fot canya a tot el que la realitat té de dura, esperpèntica, surrealista i desagradable'.\nLa història de Bogarde comença amb la dissolució de l'anterior projecte musical, PANDEMIA. Grup d'estil Brutaldeath metal del qual tenien dues maquetes editades, havent actuat en bona part de la geografia catalana i talonejant grups com La Polla Records o Defcom Dos. Més tard, les coses no van anar com volien i van haver de plegar.\nEls dos únics membres que varen quedar en actiu van ser el Raimon i el Carles (aleshores bateria i baixista). Atrets per la música festera, van començar a composar temes d'un cert caire techno-metàl·lic que es van plasmar en una maqueta auto-produïda anomenada 'Maketazo'.\nMés endavant, i amb la finalitat de reforçar la veu i donar-li un toc més femení, BOGARDE va incorporar una membra més al grup, Mònica (Marquesa).\nDesprés d'estar durant mig any actuant en varis indrets de la geografia catalana Bogarde decideix tancar-se als 'Estudios Ultramarinos' amb el conegut productor internacional Santi García i plasmar així, tot el millor material del grup en el que serà el seu primer disc, titulat TECHNO MORENETA METAL.\n- MAKETAZO (2006): Maqueta auto-produïda de lliure distribució que conté 7 temes.\nDisponible gratuïtament a www.bogardinho.com.\n- TECHNO MORENETA METAL (2007): Disc gravat als 'Estudios Ultramarinos' amb el productor Santi García i que conté 10 temes.\nOficial ( http://www.bogardinho.com )\nMy Space ( http://www.myspace.com/bogardinho )


El pressupost de l'Ajuntament s'incrementa un 38,7% en Serveis Socials — Ajuntament de Tarragona\nEsteu aquí: Inici › Hisenda › Notícies › Notícies 2015 › El pressupost de l'Ajuntament s'incrementa un 38,7% en Serveis Socials\nEl pressupost de l'Ajuntament s'incrementa un 38,7% en Serveis Socials\nAssenta les bases pels Jocs del Mediterrani i la projecció de la ciutat mantenint l’estabilitat.\nTinent d’alcalde d’Economia i Hisenda, Pau Pérez. Foto: MAURI.\nL’aposta pels serveis socials, el foment de l’ocupació i la projecció de la ciutat continuen sent els pilars bàsics del pressupost de l’Ajuntament per al 2015. Es tracta d’un pressupost social i de consens, que respon a les línies del Pla d’Ajust aprovat al 2012 i vigent fins al 2022. El pressupost de despeses corrents ascendeix a 131,717 milions d’euros, que suposa un 1,01% més que l’any passat, descomptant prop de 3M d’euros de reconeixement de deute per garantir viabilitat de les empreses municipals.\nEl tinent d’alcalde d’Economia i Hisenda, Pau Pérez, ha explicat: “Presentem un pressupost social, orientat a recolzar les persones que més estan patint la crisi i això es tradueix en un increment d’un 38,7% de la partida destinada als serveis socials.”\nHa afegit: “Des del 2007 aquest govern municipal ha tingut clar que l’atenció social és prioritària i aquesta partida ha tingut un increment sostingut. Però a més d’ajudar a suportar la situació econòmica, sabem que la millor política social és generar ocupació i, per això, la promoció econòmica i la projecció de la ciutat són claus per al creixement futur”.\n“La finalització de les obres del Mercat i els projectes dels Jocs del Mediterrani seran motors impulsors de l’economia i l’ocupació i, per tant, de la millora de la qualitat de vida de la ciutadania” ha conclòs.\nEs tracta d’un pressupost d’estabilitat amb una desviació mínima, que per aquest proper any, acumula un estalvi net de despesa corrent de 3 milions d’euros que es destinarà a inversió municipal. En total, la inversió prevista per al 2015 serà de 28M d’euros. Des del 2007, la inversió acumulada ascendeix fins als 300 milions d’euros. La gestió de l’actual govern ha facilitat la creació de fins a 44 bonificacions per reduir la pressió fiscal de les famílies i la reducció de la mitjana global de pagament a proveïdors fins als 18,44 dies.\nUna de les ciutats que més aposta per polítiques socials:\nAugment d’un 38% la partida de Serveis Socials.\nFons social per ajudes a famílies pel pagament de taxes i altres impostos.\nDes del 2007, aquest govern municipal ha posat en marxa fins a 44 bonificacions fiscals.\nContinuïtat dels convenis i acords amb entitats del 3r sector per la prestació de serveis conjunts.\nManteniment dels ajuts i subvencions al teixit social de la ciutat.\nEnsenyament augmenta la partida en un 2%, posant en marxa el Pla Educatiu d’Entorn i garantint el transport escolar per a activitats pedagògiques.\nPosada en marxa del projecte Tarragona Cardioprotegida, que té com a principal objectiu facilitar la intervenció i tractament de les situacions d’emergència i aturada cardíaca i establir els circuits i protocols per la col·locació de desfibril·ladors a l’espai públic.\nEls programes de Cooperació municipal tenen la seva continuïtat garantida i el seu pressupost s’incrementa un 2%.\nEs mantè la prioritat en la generació de llocs de treball i la projecció de la ciutat del 2017\nEs destinaran 12M € al desenvolupament dels projectes dels Jocs del Mediterrani 2017.\nSubvencions al foment de l’ocupació: es mantenen els ajuts a les empreses per la contractació de persones en atur. L'ajut econòmic consisteix a sufragar una part de la despesa que li suposi a l’empresa la contractació del treballador.\nLa continuació del pla de promoció de polígons i l’impuls del turisme de creuers són claus per atraure noves inversions, dinamitzar el comerç i generar ocupació.\nL’Ajuntament destina un 0,73 de les despeses corrents a programes pel foment de l’ocupació\nFinalització projectes i 28M € en inversió\nLa continua millora i eficiència de l’Administració ha permès la reducció en un 7% de la contractació de serveis i subministraments bàsics.\nComplim amb el pla de reequilibri de l’EMT amb una aportació de 3,2 M €. Així s’elimina el dèficit de l’empresa, mantenint el bitllet social per a persones grans i escolars. Això suposa allunyar, de manera definitiva, el perill de privatització.\nGarantim el finançament del Mercat amb una aportació total de 9,8 milions d’euros.\nReactivació del Pla Integral de la Part Alta, tot i els incompliments de la Generalitat, l’Ajuntament destinarà 0,8 milions d’euros per continuar amb el desenvolupament dels projectes de rehabilitació de la Part Alta.\nPodeu visualitzar en aquest enllaç el document de presentació en format pdf


15ª FESTA-TORNEIG JOAN PETIT NENS AMB CANCER\nEls nens i nenes d'escola del PHC Sant Cugat han estat convidats a la 15ª Festa-Torneig Joan Petit Nens amb Càncer que aquest any organitza el LLEIDA LLISTA BLAVA.\nParaules d’en Joan Torner, President Amics Joan Petit Nens amb Càncer\nBenvolguts amics Joan Petit,\nStick content !!!!, ja fa quinze anys que celebrem la Festa Torneig Joan Petit Nens amb Càncer.\nEs més que una festa i més que un torneig. De fet, ja forma part dels esdeveniments de l’any. Les ciutats i els pobles que n’han estat seu, recorden amb emoció la vivència d’haber estat partícips de l’homenatge que els més petits que comencen a fer aquest esport, l’hoquei, dediquen als infants de la seva edat que en voldrien fer i no poden, perquè s’estan enfrontant a un dels partits més importants que els ha tocat jugar, el de la lluita contra el càncer infantil.\nLa festa i el torneig tenen un caràcter viu, divertit i optimista i, per sobre de tot, l’objectiu de difondre l’oncologia infantil, i de donar-hi suport, ja que cada cop aboca més esforç a la superació de la malaltia.\nSi cada any podem dur a terme els nostres projectes, és gràcies a l’esforç i a la dedicació de les persones que formen part del Patronat de la Fundació. Són moltes hores robades a la família, als amics i a la feina pròpia. És gràcies als professionals de la medicina, a la comissió organitzadora Joan Petit, als voluntaris…\nS’hi aboca molt de temps i ningú no percep cap retribució per fer aquesta tasca que no té preu i que reverteix directament en\nels objectius que ens proposem.\nL’esforç i la dedicació són una part de l’èxit del Joan Petit; l’altra part és el somriure i l’agraïment que es veu a les cares dels nens i nenes que hi participen, i el somriure dels que estan ingressats i descobreixen, quan els visitem a l’hospital, que a l’exterior hi ha persones que han fet un esforç per a ells.\nAl personal de les plantes d’oncologia pediàtrica i a tots els que directament o indirectament esteu implicats a millorar la supervivència d’aquests infants, moltes gràcies per la vostra feina.\nPRESIDENT AMICS JOAN PETIT NENS AMB CÀNCER FUNDACIÓ\nAnnex: Horaris i activitats (jpg 152.90KB)\nParaules d’en Bojan Krkic, el nostre padrí\nAmics i amigues de la Fundació, és un gran orgull que hagueu pensat en mi per apadrinar la Festa-Torneig Joan Petit nens amb\nCàncer – Lleida 2015.\nLa curació d’un càncer no és només una qüestió mèdica. A part de la gran feina que fan els nostres metges, és molt important que tots hi posem el nostre granet de sorra: molta solidaritat, comprensió i màxim suport.\nEn aquest sentit, la tasca que fa la Fundació és admirable, i tots tenim l’oportunitat de col•laborar-hi participant a la Festa-Torneig d’enguany (15 edicions ja!)\nEspero trobar-vos el proper 6 de juny a Lleida i que participeu d’una gran jornada d’esport, sensibilització i recaptació de fons.\nDesitjo de tot cor que aquesta edició sigui un gran èxit i que la gaudiu tant com ho faré jo!\nFundació Amics Joan Petit – Nens amb Càncer\nCompte per col·laborar amb la Fundació Amics Joan Petit – Nens amb càncer:\nES76 2100 0514 1801 0092 7996\nCom a homenatge a la lluita de tots els Joan Petits, la Fundació Joan Petit – nens amb càncer organitza cada any una Festa-Torneig en una població diferent perquè els més menuts s’ho passin bé jugant el seu primer partit d’hoquei.\nTambé s’organitzen tot un seguit d’actes que pretenen implicar la ciutadania, el teixit associatiu, el sector empresarial i els agents socials per tal de donar a conèixer la malaltia i recaptar fons per als equips de recerca dels nostres hospitals.\nFundació Amics Joan Petit- Nens amb càncer-\nc/ Vidal i Barraquer,6 17300-BLANES\nFundació Reg. 2105 NIF. G-17824160\nSi voleu visitar la web oficial de la Fundació Joan Petit Nens amb càncer feu clic


Fernando Simón fa l'anunci més esperat: «En les pròximes setmanes»\nFernando Simón fa l'anunci més esperat pels espanyols | Europa Press\nFernando Simón parla clar sobre el que passarà d'aquí poc a Espanya\nper Miguel Cuartas 11/02/2022 13:36h\nFernando Simón va ser un dels experts del Govern que durant el primer tram de la pandèmia es va encarregar d'explicar-nos com evolucionava la covid.\nEl saragossà va ser focus de les crítiques molts cops per les seves desencertades prediccions sobre l'avenç de la covid a Espanya. Finalment, va acabar deixant de ser la cara visible del Ministeri de Sanitat i des de l'arribada de Carolina Darias, les seves aparicions van ser testimonials.\nActualment, el director del CCAES, a més de continuar treballant en aquest organisme fora del focus mediàtic, aprofita per acudir a jornades o esdeveniments per opinar sobre la pandèmia.\nFernando Simón va deixar de ser el portaveu del Govern per parlar sobre la pandèmia | Europa Press\nParlant sobre com s'ha gestionat la pandèmia a Espanya, l'epidemiòleg ha destacat que, malgrat que algunes coses es podien haver fet millor, «el fet cert» és que aquesta s'ha gestionat «relativament bé».\nEl que passarà a Espanya «en les pròximes setmanes», segons Fernando Simón\nEl director del Centre de Coordinació d'Alertes i Emergències Sanitàries explicava que estem propers a una transició a les mesures covid. «La nostra aproximació a l'epidèmia canviarà probablement les pròximes setmanes». Així s'ha expressat durant un fòrum sobre la covid organitzat per l'Ajuntament de Granada.\nSimón ha valorat les dades de persones vacunades que hi ha a Espanya avui. Aquest ha assenyalat el percentatge elevat de vacunats a Espanya, ja que recordem que el 81% de la població té la pauta completa. A més, més del 70% de persones més grans de 40 anys ha rebut la dosi de reforç.\nFernando Simón aclareix què passarà a Espanya a les pròximes setmanes | Europa Press\nAmb aquestes dades tan esperançadores, sumades a la millora dels indicadors epidemiològics, Fernando Simón ha considerat que caldrà «acceptar cert nivell de transmissió a la comunitat». Alhora, l'expert saragossà ha dit que afirma això «sempre que siguin casos lleus o asimptomàtics».\n«No ens hem de preocupar perquè un nen de 10 anys tingui mocs»\nEl director del CCAES ha assenyalat que caldrà posar el focus en els casos més greus. «No ens hem de preocupar perquè un nen de 10 anys tingui mocs. Això passa cada any amb altres malalties», ha opinat.\nEl problema no és que els nens tinguin mocs, segons el director del CCAES | Pexels (Tima)\nL'important en aquests moments seran, entre altres aspectes, «les persones grans» que es contagiïn i tinguin algun risc de vulnerabilitat, com la immunodepressió. I és que podrien acabar perdent la vida al pitjor dels casos.\nPel que fa als canvis en les restriccions es faran «de manera progressiva», apunta Simón. Sobre l'actual incidència acumulada a 14 dies a Espanya, ha advertit que encara són altes. La incidència a 14 dies se situa en 1566 casos per cada 100.000 habitants i a set dies està en 569, malgrat que totes dues en clar descens.\n«Hi ha probabilitat que entrin casos importats»\nPel que fa als hospitalitzats, ingressats a UCI i morts, Simón ha posat de manifest que «van descendint a poc a poc». L'expert del CCAES ha afirmat que serà una bona notícia per als canvis que vindran quan aquests mesuradors estiguin més controlats: «Potser és en una o dues setmanes», ha dit.\nFernando Simón creu que podrien entrar casos importats de països amb baix percentatge de vacunació | Europa Press\nAquesta transició, segons l'epidemiòleg, s'haurà d'analitzar conjuntament amb la resta de països europeus. En aquest camí, ha apuntat que caldrà acceptar els països que no tenen altes taxes de vacunació. Estem parlant de Romania i Bulgària, amb un 41% i 29% respectivament de població amb la pauta completa, segons les estadístiques de Our World in Data.\n«No suposarà un problema greu, però hi ha probabilitat que entrin casos importats». Per això, ha valorat que serà vital comprovar que «no tinguin una variant d'alt risc».\nPedro Sánchez i el PSOE, trencats: Mor amb 53 anys Alicia Amieba\nLa 'bomba' que podria trencar la relació entre Xavi i Guardiola


InicioLa Selva[ÀUDIO] Podcast notícies de la Selva del dimarts 08/09/2020\n8 setembre, 2020 Redacció La Selva, Podcast, Portada 0\nVols rebre aquest podcast gratuïtament per Whatsapp? L’enviem cada dia a les 7 del matí. Dona’t d’alta AQUÍ\nSegueix augmentant el número de pacients ingressats per coronavirus a l’Hospital de Blanes. Segons l’últim recompte que ha fet públic la Corporació de Salut del Maresme i la Selva, ara hi ha 6 persones ingressades per aquesta malaltia en aquesy centre.\nBrussel·les ha recomanat als estats membre de la Unió Europea que vacunin primer els sanitaris i els majors de 65 anys contra la covid-19.\nEl Departament de Medi Ambient de l’Ajuntament de Blanes ha alertat sobre una plaga de mosca blanca que està creant malestar en alguns indrets de la població i que també s’ha detectat en altres poblacions costaneres. No és perjudicial per a les persones.\nSanta Coloma de Farners ultima els preparatius de la 6a edició de la Cursa del Pa amb Tomàquet, que tindrà lloc el proper diumenge al parc de Sant Salvador.\nLa plaga de la mosca blanca detectada a Blanes no és perjudicial per a les persones, segons l’Ajuntament\nSanta Coloma ultima els preparatius per a la cursa del pa amb tomàquet\nCaldes de Malavella anul·la la festa major pel coronavirus\n11 juny, 2020 Josep Lluís Vidal Caldes de Malavella, Cultura, Portada 0\nL’Ajuntament de Caldes de Malavella ha decidit anul·lar la festa major per la pandèmia del coronavirus. Segons l’alcalde, Salvador Balliu, “amb les restriccions que marca la Generalitat la festa quedaria molt deslluïda”. Tot i això, […]\n11 municipis de la Selva modifiquen el seu calendari fiscal\n3 abril, 2020 Josep Lluís Vidal Economia, La Selva, Portada 0\nEl Consell Comarcal de la Selva ha consensuat amb alguns Ajuntaments de la comarca la modificació dels calendaris fiscals que afecten als contribuents amb l’objectiu de facilitar el pagament dels tributs donada la situació d’excepcionalitat […]


territoris.cat 11:03 27/06/14\nEls joves atendran al públic des del taulell de Mollerussa Comercial, col·laboraran amb l’organització de la Mollerussa Running Open Night,\nmollerussa per col amb serveis joves\nReunió dels joves amb els responsables de Mollerussa Comercial.\nEls vint participants del programa Joves per a l’ocupació, que coordina el Consell Comarcal del Pla d’Urgell, col·laboraran per primera vegada amb el desenvolupament de l’Open Night de Mollerussa. La iniciativa de l’entitat Mollerussa Comercial permetrà als joves adquirir experiència en el tracte amb els clients, conèixer el teixit comercial de Mollerussa i la mateixa associació de Mollerussa Comercial, alhora que posa en contacte els nois i noies amb comerços de la ciutat.\nEls joves atendran al públic des del taulell de Mollerussa Comercial, col·laboraran amb l’organització de la Mollerussa Running Open Night, ajudaran a servir el rom cremat durant la cantada d’havaneres i oferiran suport als establiments que necessitin puntualment més personal.\nEls joves han mostrat molt bona predisposició i tenen ganes d’ajudar i aprendre,\nha explicat el president del Consell Comarcal, Francesc Fabregat.\nAquesta és la primera vegada que els participants del programa Joves per a l’ocupació col·laboren en el desenvolupament de la Mollerussa Open Night. Tant els coordinadors del programa com l’associació Mollerussa Comercial han acordat continuar la col·laboració en les properes accions.


Sánchez anuncia que el 39% dels fons europeus per a la recuperació es destinaran a la transició ecològica - À Punt\nSánchez anuncia que el 39% dels fons europeus per a la recuperació es destinaran a la transició ecològica\nEl president del govern espanyol detalla també que el pla, articulat en quatre eixos, es compon de 212 mesures, de les quals 110 són inversions i 102, reformes\nSánchez, aquest dimarts, en la seua compareixença / E. Parra (Pool)\n13 d'abril 2021 - 16:15\nEl president del govern espanyol, Pedro Sánchez, ha donat aquest dimarts alguns detalls sobre la destinació que donarà el govern als fons europeus que arribaran per a facilitar la recuperació econòmica patida per la pandèmia que el món viu des de fa un poc més d'un any. La transició ecològica, de fet, comptarà amb el 39% dels 70.000 milions previstos en el Pla Europeu per a la Recuperació. El 29% dels fons, igualment, es dedicarà a la transformació digital, el 10,5% a educació i formació i un 7% per a R+D+I, segons ha especificat durant la seua compareixença.\nEl president del govern espanyol ha assenyalat que el pla, articulat en quatre eixos, es compon de 212 mesures, de les quals 110 són inversions i 102, reformes, amb dos objectius fonamentals: impulsar la recuperació econòmica en el curt termini i reconvertir i transformar l'economia espanyola per a fer-la més competitiva i sostenible.\nEn la roda de premsa posterior al Consell de Ministres i a la celebració de la segona reunió de la Comissió Interministerial per a la Recuperació, Transformació i Resiliència, el president ha explicat que aquests fons són l'oportunitat més important per a Espanya "des de l'entrada en la UE".\nEl pla preveu 13.200 milions d'euros per a abordar una estratègia de mobilitat sostenible; 6.820 milions per a la rehabilitació d'habitatge i regeneració urbana; 4.315 milions per a la modernització de les administracions públiques i atallar la temporalitat que pateixen; 4.060 milions en un pla de digitalització de les pimes; 4.000 milions per a avançar en el 5G, i 3.780 milions en política industrial i en l'estratègia d'economia circular.


Les aigües poden tornar prompte a la calma en l'IVO\nEls patrons de l’IVO ja han mostrat la seua disposició a signar els documents\n29/09/2017 - Tania López\nAl voltant de dues-centes persones s’han concentrat, aquest matí, enfront de les instal·lacions de l’Institut Valencià d’Oncologia (IVO) per a reclamar que aquesta entitat ‘seguisca estant com està en l’actualitat’. A més, un total de 48.000 persones, aproximadament, han signat la petició de Change.org, amb l’objectiu que la Conselleria de Sanitat continue el concert amb l’IVO.\nFa uns dies, la Conselleria de Sanitat informava que assumiria la reorganització dels fluxos de pacients oncològics, així com l’optimització per a garantir la qualitat assistencial, en el cas que l’Institut Valencià d’Oncologia, finalment, renunciara a signar l’acord d’acció concertada per a l’atenció oncològica, i no traguera a concurs el servei oncològic.\nNo obstant això, sembla que la intervenció del President de la Generalitat, Ximo Puig, ha sigut clau per a desembossar un conflicte, que estava fent perillar la relació de l’IVO amb la sanitat pública valenciana. I és que Ximo Puig ha aconseguit que la Directora General de l’Advocacia, María José Rodríguez, redacte un nou informe, d’urgència, en el qual s’ha inclòs la demanda principal de l’IVO: La lliure elecció dels pacients per a triar l’IVO quan patisquen un procés tumoral, així com un ajust de la fórmula ‘d’acció concertada’, que s’aplica a entitats sense ànim de lucre, malgrat que les clàusules del contracte estan orientades a una entitat empresarial convencional.\nD’aquesta manera, queda justificada l’oferta inicial de la Conselleria de Sanitat, en la qual es permet ser atés en l’IVO, si l’hospital públic al qual pertany el pacient no cobreix l’atenció del procés tumoral en 48 hores.\nEls patrons de la Fundació de l’Institut Valencià d’Oncologia ja han mostrat la seua disposició a signar els documents per a començar a tenir una relació contractual amb la Conselleria de Sanitat.\nVox proposa a l'Ajuntament la bonificació màxima legal de l'impost de plusvàlua per herència


La Fageda d’en Jordà és com una mena de bosc de somnis. Les boires matinals embolcallen els troncs dels arbres, les fulles seques carrisquegen sota els nostres peus i el paisatge vegetal ens aclapara, igual que els murs intrigants d’una abadia benedictina. A les acaballes de novembre, la fageda és el «silvestre palau» –en paraules del poeta Joan Teixidor–, un festival de colors tardorencs que et dobleguen la mirada, prostrada definitivament sota una càrrega excessiva.\nEntrecavat al cor de la gran arbreda, un camí, com una gola endinsada en la bravura arbòria, serpenteja entre el crostam de sediments volcànics, ocracis i esponjosos. Com tots els camins té un destí, un fi darrer, una sort reservada al caminant. En aquest cas es tracta d’un conjunt d’instal·lacions, una fàbrica de productes lactis. Les vaques remuguen tranquil·lament entre la palla dels corrals, al ritme d’un fil musical que desgrana peces barroques.\nSembla com si els animals i els treballadors se sabessin membres d’una mateixa cooperativa, d’una empresa amb ànima, sense afany de lucre. Una empresa que intenta modificar i millorar l’entorn natural i el de les persones, fabricant iogurts, gelats i melmelades amb els productes de la zona i amb un empeny lloable, fruit de la valentia i de la empenta d’un grup de gent encapçalat per Cristóbal Colón, un home predestinat ja pel seu nom a treballar al servei dels discapacitats psíquics.\nElls mateixos, en un vídeo que ensenyen a tots els visitants, defineixen la seva trajectòria com la «història d’una bogeria». Sembla estrany, però són precisament aquesta mena de bogeries les que ens fan sentir una mica més còmodes en aquest país i ens fan pensar també que encara val la pena continuar vivint-hi. La Fageda: una fàbrica, una arbreda, una bogeria. Espero que arribi una gran ventada i espolsi les seves fulles per tot Catalunya. Ens falten desenes, centenars de fagedes per poder tirant endavant aquest país.


Solidaritat Catalana per la Independència | UCRONIES\n← La claror dels planetes extingits\nLa felicitat segons Miquel Bauçà →\nPosted on 21 Juliol 2010\tby jcalsapeu\nSolució. Que CiU abandoni l’amenaça de dur el país a una altra via morta (la del concert econòmic); que ERC accepti amb humilitat i gratitud el regal que li fan; que IC-EUiA faci cas a la majoria dels seus votants i es curi de mantinent de la hispanoaddicció que la llasta; que els altres facin veure que obliden les mesquineses de CiU i d’ERC. I que facin, que fem, junts, la Solidaritat Catalana per la Independència.\n3 respostes a Solidaritat Catalana per la Independència\n21 Juliol 2010 a les 21:46\nTambé hi arribat a la teva conclusió, s'ha de recolzar el partit del Laporta i la CUP. Ens falta sava nova i no culs a les cadires del partit…SAlut.onatge\n22 Juliol 2010 a les 12:13\n22 Juliol 2010 a les 17:16\nVinga animem-nos tots plegats que la declaració unilateral d'independència de Kósovo ES LEGAL!Més que mai és hora de deixar-nos d'escrúpols i pensar que la llibertat la tenim a la propera cantonada tot deixant-se abraçar per la solidaritat dels catalans. Si es deixen els personalismes apart pot ser que la propera nació colonitzada en assolir la llibertat sigui la nostra (bé, començant pel principat…)


VIC SERÀ LA CAPITAL DEL DIA MUNDIAL DEL DONANT DE SANG | Federació Catalana de Donants de Sang\nVIC SERÀ LA CAPITAL DEL DIA MUNDIAL DEL DONANT DE SANG\nEn el decurs de l’Assemblea General de l’Associació de Donants de Sang d’Osona (11/02/2017), celebrada al restaurant Nou Pamplona de Vic, la Federació Catalana de Donants de Sang ha entregat diversos guardons a delegades i delegats de l’Associació -en motiu de la seva llarga trajectòria, com a voluntaris d’aquesta entitat-.\nDurant el dinar de germanor, realitzat al mateix restaurant, el president de la Federació, Sr. Marc Ibars, ha fet públic un comunicat en el qual la ciutat de VIC serà la capital catalana encarregada d’organitzar la celebració del Dia Mundial del Donant de Sang d’enguany.\nL'acte ha comptat amb la presència de l'alcaldessa de Vic, Sra. Anna Erra, el responsable territorial del Banc de Sang i Teixits, Sr. Ramon Salinas, el promotor (BST) per a la Catalunya Central, Sr. Khaled Khatib i diversos membres de la junta directiva de la @FCDSang.\nEsperem que els membres de l’Associació de Donants de Sang d’Osona, amb la complicitat i el suport de l’Ajuntament de Vic, el Consell Comarcal d’Osona, la Diputació de Barcelona i el Departament de Salut, endeguin un projecte ben lluït pel dia 14 de juny; data en que se celebra, arreu del món, el Dia Mundial del Donant de Sang, recordant el naixement del patòleg i biòleg Karl Landsteiner (que descobrí i tipificà els Grups Sanguinis ABO).


Blog | Ràdio Igualada - Part 676\nAquest divendres comencen els cursos de català que organitza l’APLEC\nL’Associació Promotora de la Llengua Catalana (APLEC) ofereixaquest curs 2015-16, diferents cursos subvencionats: el Curs de nivell intermedi (B2) i el Curs de nivell superior (C2), que es faran a Carme, i el Curs de redacció de textos, que es portarà a terme a Igualada. El Curs de nivell intermedi (B2) es realitzarà del 16 d’octubre al 6 de maig, els divendres de cinc a set de la tarda, al Casal de Carme.\nLA RESPOSTA del “Saps on és?” setmana del 13 al 16 d’octubre\nLa Travessia de Sant Magí és la resposta, o bé el Parc de l’Enxub. Aquesta setmana ha costat molt, i el Vicens Martin ens ha complicat la foto d’aquesta setmana. Esperem que la setmana vinent sigui més senzill. Estarem a l’espera.\nDissabte, passejada formativa al riu Anoia per a antics i nous voluntaris del Projecte Rius de conservació de l’entorn fluvial\nEl proper dissabte, 24 d’octubre, es durà a terme una sortida formativa per explicar o recordar la metodologia que segueixen els voluntaris del Projecte Rius. Aquest projecte és una iniciativa desenvolupada per Associació Hàbitats i treballa en un model de custòdia participativa on les persones i entitats locals col·laboren i són protagonistes de la conservació del patrimoni fluvial.\n2a PISTA del “Saps on és?” setmana del 13 al 16 d’octubre\nAmb aquesta foto ja podeu entreveure de quin carrer es tracta. Com a pista important, dir-vos que aquesta paret limita amb un parc de la ciutat… en aquest parc hi trobareu un element molt característic… un animal gran, i uns altres elements molt igualadns i nadalencs. Apa, respostes a sapsones@gmail.com i a IgualApp.\nLa 4a Setmana de l’Ocupació a Igualada donarà eines per a trobar feina\nL’Ajuntament d’Igualada i la Unió Empresarial de l’Anoia ja tenen a punt una nova edició del Prepara’t, la Setmana de l’Ocupació, que es portarà a terme del 26 al 29 d’octubre, al Museu de la Pell d’Igualada. El programa inclou taules rodones, conferències i tallers pràctics de qualitat, impartits per professionals especialistes en el seu àmbit.\nEl govern d’Igualada presenta un pressupost per al 2016 de 49,8 milions d’€\nEl pressupost, que se sotmetrà a aprovació en el ple del proper dimarts, ha incrementat un 5,9% respecte l’actual. Segons l’alcalde d’Igualada, Marc Castells, es tracta d’un pressupost sostenible, que posa per davant les persones, i que inclou 3 milions d’euros en inversions.\nPàgines 676 de 906« Primera«...102030...672673674675676677678679680681...690700710...»Ultima »


La Marató de Donació de Sang a Castelldefels registra 227 donacions\nCom en les caixes de regal d'experiències, el Banc de Sang convidava a viure "La superexperiència de la donació" • Com a novetat, enguany els donants rebran un SMS quan la seva sang sigui enviada a un hospital per a ser transfosa\n"La superexperiència de la donació de sang. Molt més del que dones". Amb aquest lema, el Banc de Sang convidava enguany a viure la sensació de donar sang. Aquesta va ser la idea central de la Marató de Sang de Castelldefels, que es va celebrar el passat 25 de juliol al centre municipal Frederic Mompou. La Marató, organitzada pel Banc de Sangs i Teixits, va comptar amb la col·laboració de l'Ajuntament de Castelldefels, l'Associació de Donants de Sang del Baix Llobregat i Creu Roja. En total es van registrar 227 donacions de les quals es podran beneficiar més de 672 pacients.\nTot imitant les caixes regal d'experiències que s'han fet populars en els darrers anys, la Marató de Donants de Castelldefels va comptar amb la seva pròpia experiència per regalar. Així, en acabat de donar, els donants van rebre un desplegable equivalent a una caixa d'experiència que podien regalar a altres persones i animar-les a donar. Hi havia diverses experiències vinculades a la donació:\nTotes les persones que van donar sang a la Marató rebran un SMS quan la seva sang s'enviï a un hospital. Després de la donació, la bossa de sang arriba el mateix dia a la seu central del Banc de Sang i Teixits, a Barcelona.\nAl laboratori s'inicia el procés de fraccionament, que consisteix a dividir la sang en glòbuls vermells, plasma i plaquetes. Si les analítiques estan correctes, la sang es guarda en neveres.\nEn concret, els glòbuls vermells es conserven a 4 graus de temperatura, i tenen una caducitat de 42 dies. A partir d'aleshores, la bossa espera la demanda d'un hospital per sortir amb un clar destinatari, el pacient. Un camí de la sang de vena a vena que ara també coneixerà el donant, que rebrà un SMS informant-lo que la seva donació surt de les neveres del Banc de Sang per a ser transfosa a un pacient. Així es tancarà l'experiència de la donació.\n- La sang és imprescindible en moltes intervencions quirúrgiques i per curar malalties digestives, l'anèmia o determinats càncers\n- De cada donació se'n beneficien com a mínim tres persones, ja que se n'obté concentrats d'hematies, plaquetes i plasma\n- Podem donar sang més d'una vegada l'any. En concret, les dones poden donar-ne 3 vegades l'any i els homes 4.\nDes del Banc de Sang es fomenta la donació com un acte de responsabilitat ciutadana i com una acció de compromís social. La sang es necessita sempre i tothom en pot donar destinant només 20 minuts del seu temps. Donar sang ha d'esdevenir més un hàbit, que no una activitat de solidaritat puntual i extraordinària.\nUna imatge de la Marató, al centre Frederic Mompou / REDACCIÓ\nLa Marató de Donació de Sang a Castelldefels va enregistrar 227 donacions / RAMON JOSA\nAspecte que presentava el Frederic Mompou durant la Marató / RAMON JOSA\nEl regidor de Salut, Àlex Company (CSPOT), a la Marató el passat 25 de juliol / RAMON JOSA


On és “el més respectat”? | Quadern | EL PAÍS\nOn és “el més respectat”?\nCalders ha deixat una forta petja en el panorama narratiu dels darrers 30 anys\nBarcelona 22 NOV 2012 - 10:32\tCET\nEl 1970, Calders prologà el recull de contes Rescat d’ambaixadors, de Ramon Comas, que el proclamava “mestre reconegut”. Ja era un narrador consolidat i esdevenia referent dels més joves. Una de les Faules de mal desar (1974) de Jaume Cabré, La ciutat de les set rescloses, adoptà un to i un tema ben caldersians. I més perdurable fou encara la influència que començà a exercir també llavors sobre Pep Albanell.\nA final dels setanta Calders assolí una gran popularitat i li arribà el que anomenà “l’etapa dels pròlegs”. En va escriure a Crim de Germania (1981) de Josep Lozano, Històries de la mà esquerra (1981) de Jesús Moncada i (Qu)eixalades (1982) de Lluís Busquets. La combinació d’història, fantasia, llegenda i quotidianitat que feia Lozano tenia regust caldersià. Moncada era capaç d’integrar en un univers propi alguns motius de Calders i un sentit de l’humor semblant. I el llibre de Busquets té moments prou caldersians.\nQuim Monzó descobrí Calders en aquella època. En reivindicà la figura i l’obra en un article de 1986 que en parlava com “el més respectat” dels escriptors. Una imatge desenfadada i una narrativa en què la imaginació sorgeix dels fets més banals com a reivindicació d’una quotidianitat no estereotipada foren les marques, per via caldersiana directa o indirecta, de narradors com el mateix Monzó, Sergi Pàmies, Josep Maria Fonalleras, Rafael Vallbona o Màrius Serra. El darrer ho culminà amb un llibre eloqüentment titulat La vida normal (1998), on escriu històries basades en experiències ben comunes. Per la seva banda, de Monzó són els contes Durant la guerra, història d’un conflicte tan inexistent com la famosa “invasió subtil”, i El mirall, formulació de la idea que la vida imita l’art, pròxima a la que en fan obres caldersianes com La verge de les vies. Paral·lelament, Joan Pinyol conreava una narrativa derivada explícitament de Calders —com mostren Balancí d’onades (1994), Avinguda Capri (1999) i els articles que ha escrit sobre ell.\nEn una crítica a Guadalajara (1996), Vicenç Pagès apuntà la filiació caldersiana de Durant la guerra. Monzó i Calders, de fet, havien influït la primera narrativa de Pagès. Però s’allunyà d’aquests models per un camí més pròxim al realisme i al psicologisme que també seguiren Jordi Puntí o Imma Monsó. El que un dia semblà omnipresència caldersiana va disminuir. És significatiu que a Un deu. Antologia del nou conte català (2006) i Veus de la nova narrativa catalana (2010) narradors joves esmentin com a referents Cabré, Monzó o Moncada, mentre que Calders només apareix citat per les editores. Això no vol dir que els nous escriptors no l’hagin tingut present. Marina Espasa, per exemple, parteix d’una tradició molt lligada a Calders a La dona que es va perdre (2012) i ha explicat la seva precoç admiració per ell. Alhora que les diverses reedicions que se n’han fet i l’actual centenari li han guanyat elogis de Sebastià Alzamora, Pere Guixà, Melcior Comes o Toni Sala, membre, ha dit, “d’una generació molt deutora de Calders”.\nMés enllà d’aquestes relacions directes, en tant que l’obra de Calders es produí en els nuclis neuràlgics de la narrativa moderna, la seva ombra s’estén, reconeguda o no, per territoris immensos —Care Santos s’ha referit al conjunt de narradors d’avui com “fills bords de Pere Calders”. Per començar, és font indiscutible de l’actual èxit del gènere contístic. La seva formulació del fet que la realitat imita l’art ha estat magníficament renovada per Víctor García Tur a Twistanschauung (2009). O bé la seva combinació d’imaginació i quotidianitat no és lluny del conte que obre Plantes d’interior (2011), de Borja Bagunyà.\nAltrament, al marge de l’ús compartit però diferent del fantàstic en Calders i Albert Sánchez Piñol, hi ha una connexió més indirecta —i més profunda— entre ells. A L’ombra de l’atzavara, Calders presenta un desterrat que arriba a un món estrany. En percep els natius com a altres radicalment diferents i arriba a formar-hi una família que se li revela com l’enemic. Allò que Calders presenta sota la forma de novel·la realista amb voluntat de transcendir-la és el que Sánchez Piñol ha plantejat recorrent a la novel·la fantàstica i d’aventures —però sense oblidar referents històrics compartits amb Calders que justifiquen reflexions semblants sobre el jo, la identitat i l’altre.\nQuant a recursos narratius, Calders és un dels mestres moderns del microconte, del narrador no fiable i del narrador identificat amb l’autor que es presenta com a protagonista o testimoni de fets extraordinaris. Són tres fórmules omnipresents en la narrativa actual. Calders fou capaç de combinar-les amb aquesta brevetat: “Em dic Pere i dos cognoms més. Vaig néixer abans-d’ahir i ja som demà passat. Ara només penso com passaré el cap de setmana”. És una reflexió actualíssima sobre la incapacitat de l’ésser humà per viure el present, tal com prova que hagi centrat un conte de Mil cretins (2007) de Monzó i La dona veloç (2012) de Monsó.\nSense ser-hi directa, la presència de Calders en tots aquests casos demostra la grandesa d’un home senzill de vida normal que, com solia dir, només volia explicar allò que realment li succeïa.\nJordi Marrugat és membre del Grup d’Estudis de Literatura Catalana Contemporània de la UAB.\nBufetades de realitat\nCalders, amb la familia a Mèxic. FONS CALDERS UAB\nEl realisme el bufeteja. Paf. Treballa 14 hores diàries per pagar deutes: “M’han embargat i desembargat, pago impostos endarrerits al govern i factures als creditors i m’ha de quedar temps per aguantar-me i mantenir la família”. A Pere Calders sembla que se li esfuma la màgia a l’exili. Bé... no, de fet, és un altre joc de l’atzar absurd. És a Mèxic on posa els fonaments de la seva obra, però a una galta hi ha la fantasia i a l’altra la plantofada de la realitat. Fe de vida. Cartes a Rafael Tasis, que acaba de treure Acontravent, ensenya l’altra cara de Calders: les 48 cartes des de l’exili a qui considera amic i mestre, l’escriptor Rafael Tasis.\nL’inici és una il·lusió, com el primer paràgraf d’un conte. Una carta d’un dia de 1936 en què Calders envia El primer arlequí al “senyor” Tasis perquè el jutgi. Després tot s’evapora, com si els dos homes haguessin anat a buscar tabac i desapareguessin fins... el 1954. Tasis torna de l’exili el 1948 i Calders és a Mèxic. Aquí comença la història epistolar de l’home que vol tornar, des de la primera ratlla, i no pot: “Jo tinc, cada dia amb més força, un desig enorme de retornar, però ho veig molt difícil; actualment, embarcar una família com la meva costa una petita fortuna i estic lluny de posseir-la”. Tasis és l’sparring personal i professional. La vida de Calders a Mèxic és entre galtes: “Sempre m’he estimat més la Catalunya que desitjo que la que tenim”. Entre l’ideal i la realitat, “jo també sóc víctima del tropicalisme del qual ja t’he parlat en altres ocasions i susceptible d’unes desesmes i uns entusiasmes recurrents que sotmeten el meu esperit a fluctuacions gens recomanables”. Però la balança de la realitat es desplaça i l’exili agafa aire d’andròmina que treu aire: “El que vull dir, Tasis, és que el perfecte sentit de la realitat, ara, el teniu vosaltres. A nosaltres, entre l’enyor i el desitjar, el somni se’ns barreja sovint amb la truita”. Paf!\nL’altre gran despertar de Calders és amb Incerta glòria (1956), de Joan Sales: “Sense deixar de reconèixer el talent de l’autor i la seva aptitud literària, trobo que... els conflictes entre la gramàtica i la vida ens portaran, plàcidament, a escriure pitjor cada dia”. Paf, paf. Sales torna de Mèxic, el 1948, perquè creu que l’exili és estèril. Construeix des de Catalunya amb una llengua nova. El somni torna a petar i l’etern debat sobre “el català que ara es parla” és una de les autopistes més transitades i apassionades de l’exili i d’aquestes cartes. Models de llengua, models per surar irònicament, “no hauria cregut mai que m’hagués de perjudicar, precisament, pel fet que els barcos vagin millor que els vaixells per a navegar per les lletres catalanes”. I abans de naufragar, “la decisió es feia inajornable, perquè l’Amèrica se’ns està menjant literalment”. El 1962 torna. Fins a la mort de Tasis (1966) li escriu, amb un final de conte: “Tu saps molt més de llegir que jo d’escriure”. La màgia real torna a casa.


Catalunya registra 481 casos i 10 morts per coronavirus en les últimes 24 hores\nActualitzat 03/11/2021 11:48 CET\nPugen lleugerament l'Rt i la taxa de risc de rebrot\nCatalunya ha registrat fins aquest dimecres 1.005.034 casos confirmats acumulats de coronavirus --926.174 amb PCR o test d'antígens--, 481 més que en el recompte de dimarts, informa la Conselleria de Salut de la Generalitat a través del seu lloc web.\nEn les últimes 24 hores s'han registrat 10 morts i el total és de 24.026, de les quals 15.351 a hospitals o centres sanitaris, 4.654 a residències, 1.254 a domicilis i 2.767 que no són classificables per falta d'informació.\nQuant als pacients que actualment estan ingressats, la xifra se situa en 339, un menys que en l'últim recompte.\nUn total de 86 malalts es troben a les UCI de centres públics i privats, un més que en l'últim recompte: 44 necessiten ventilació invasiva (intubació), set requereixen oxigenació per membrana extracorpòrea (ECMO) i 35 suport sense intubació.\nLa velocitat de reproducció (Rt) puja fins l'1,13 i el percentatge de positivitat dels tests se situa en 1,90%, mentre que la incidència acumulada a 14 dies és de 52,07 per cada 100.000 habitants i la mitjana d'edat dels casos confirmats és de 39,79 anys.\nLa taxa de risc de rebrot ha pujat lleugerament: dimarts se situava en 55 i aquest dimecres es col·loca en 56.\nCatalunya ha administrat la primera dosi del vaccí contra el coronavirus a un total de 5.983.406 persones des que va començar la campanya de vacunació, de les quals 5.880.740 ja tenen la pauta completa: hi ha 1.536 nous immunitzats en les últimes 24 hores.


Arran de l’Aran | FEEC – Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya\nIniciRessenyesAlpinismeArran de l’Aran\nArran de l’Aran\nVal d'Aran - Malh dera Artiga. Vèrtex #235\nArran del límit de les valls d’Aran i Benasc, el Malh dera Artiga (2.718 m) tanca amb una paret d’unes dimensions considerables un dels circs més espectaculars d’aquest septentrional sector pirinenc. Entre l’ombra dels seus contraforts rocallosos veu la llum una canal de neu i gel ideal per ser escalada en plena primavera.\nL’ITINERARI I LES SEVES CIRCUMSTÀNCIES\nLa via CADE consisteix en un corredor de neu d’estil clàssic, llarg i encaixonat, amb un parell de ressalts que el converteixen en una ascensió hivernal interessant. Des del poble d’Es Bòrdes, a pocs minuts de Vielha direcció França, enfilarem la carretereta de l’Artiga de Lin entre boscos frondosos i prats de conte de fades. Aparcarem en una gran esplanada, quan la carretera esdevé pista, al costat del refugi forestal que hi ha al fons de la valleta. L’aproximació, molt curta, remunta el prat que ens separa del peu de la canal en uns 10 minuts.\nAquesta via CADE és la que s’ha obert més recentment amb les sigles del Centre Acadèmic d’Escalada del CE Catalunya. La 1a ascensió va tenir lloc el 20 d’abril de 2001 a càrrec de Xavi Llanos i Dani Brugarolas en un sol atac d’unes 6 h d’escalada efectiva. Tot i que als trams més drets de la via trobareu algun pitó, es recomana dur-hi 4 claus més aviat plans, friends petits, tascons i, opcionalment, una àncora de neu i algun cargol de gel. L’època idònia per afrontar aquest corredor de proporcions descomunals és ja avançada la primavera. Per assolir-ne l’inici caldrà primer escalar un sòcol rocós sota la vertical del gran couloir a través d’un dret canaló que ens obligarà a agafar-nos a la roca si no hi ha prou gel. A continuació superem en ensemble un pendent nevat i ens endinsem a la canal, que es redreça a mesura que ens acostem a la zona central de la paret. Aquí s’ha d’atacar un ressalt molt vertical d’uns 20 m. Un pitó ens assegura el pas tot i que caldrà estirar-se al màxim per clavar els piolets. Superat el pas clau, ens queden encara un parell de trams drets, però més fàcils, que donen al final de l’escalada un sabor autènticament alpí.\nUn cop a la carena podem optar per remuntar l’aresta fins al cim o baixar directament pels pendents contraris a la paret que hem escalat. Atenció a les allaus: normalment aquestes pales orientades al SE cauen de seguida que comença el bon temps, però caldrà extremar les precaucions si veiem que encara no han baixat. La resta del descens el fem per la vall de la Forcanada, rodejant el Malh dera Artiga (1.30 h des de la carena fins a l’aparcament).\nNom de la via: CADE\nCartografia: Val d’Aran. Esc. 1:40.000. Ed. Alpina.\nTEXT, RESSENYA I FOTOGRAFIA: Dani Brugarolas


Lau Noah, de Reus a Nova York | Reusdigital.cat diari de Reus. Notícies i actualitat del Camp de Tarragona\nL'artista, que des dels 19 anys viu als Estats Units, prepara el seu primer treball discogràfic\nImatge promocional de Lau Noah\nLa cantant Lau Noah (Reus, 1994), que resideix des de fa anys als Estats Units, va oferir recentment un concert en directe per a la prestigiosa cadena radiofònica NPR Music. Tot i que en els seus inicis preferia expressar-se artísticament en anglès, amb els anys s’ha retrobat amb les llengües catalana i castellana, que li han permès adquirir un to més personal i intimista.\nAmb 19 anys va marxar a Nova York a guanyar-se les garrofes, i després d’haver estat passejadora de gossos, cuidadora d’infants i professora de castellà, es dedica quasi de ple a la música, i ara mateix es troba immersa en l’elaboració del seu primer treball discogràfic. “En comptes d’anar a la universitat, vaig decidir omplir-me d’experiències i cultures diferents. Jo coneixia alguns músics que estaven a Nova York, i això va pesar a l’hora de decidir on anar”, rememora l’artista reusenca.\nCom que les seves cançons són “per a escoltar” i no “per a ballar”, diu que els nord-americans s’interessen sovint pel contingut de les seves lletres. Ella també té ganes d’ampliar els seus coneixements de llengües, i és per això que ha començat a estudiar l’hebreu.\nDe l’àlbum que prepara, en destaca les influències de la música que ella escoltava quan era petita, amb la seva mare, que cantava sarsueles. “També hi ha connexions amb les bandes sonores de Disney i amb la cultura de l’Orient Mitjà”, afirma.\nAmb el pas del temps, aquesta jove reusenca s'ha forjat una trajectòria musical sòlida. Fa poc va portar a terme una gira europea i va actuar a Costa Rica. Ofereix uns 10 concerts al mes, sobretot a sales de Brooklyn i Manhattan, a Nova York, on celebra que hi hagi unes comunitats d’artistes consolidades. Tot i que es troba molt a gust als Estats Units, reconeix que troba a faltar els reusencs, així com les coques de cireres i el menjar blanc.\nRecupera aquí l’entrevista sencera a Laura Noah realitzada per LANOVA Ràdio, en el marc del programa ‘Carrer Major’:


La nova Àrea de Rehabilitació concentrarà tota l'activitat ambulatòria del sud d'Osona | Notícies | Consorci Hospitalari de Vic\nLa nova Àrea de Rehabilitació concentrarà tota l'activitat ambulatòria del sud d'Osona\nLes instal·lacions s'ubicaran en un nou edifici annex a l'Hospital Universitari de la Santa Creu, de 800 metres quadrats i gestionat pel CHV, que integrarà tota l'activitat que ara es duu a terme entre l'Hospital Universitari de Vic, la Clínica de Vic i Santa Creu, així com el projecte docent compartit amb la UVic.\nAquest proper mes de juny, es començarà a edificar la nova Àrea de Rehabilitació de l'Hospital Universitari de la Santa Creu de Vic. Un nou edifici de 800 metres quadrats, annex a l'Hospital, que serà gestionat pel Consorci Hospitalari de Vic (CHV). En aquestes noves instal·lacions, que es preveu que entrin en funcionament a finals del 2017, es durà a terme tota l'activitat ambulatòria del sud d'Osona, avui repartida entre l'Hospital Universitari de Vic, la Clínica de Vic i Santa Creu, així com les valoracions de dependència i de discapacitat.\nEl projecte neix de l'acord entre el Consorci, la Fundació Hospital de la Santa Creu (FHSC) i la Universitat de Vic per avançar cap a un model integrat, assistencial i docent, en l'àmbit de la rehabilitació a la comarca d'Osona. I és que, a més de permetre abordar els aspectes assistencials de la rehabilitació dins d'un concepte de salut integral, la nova àrea serà un centre de referència en la formació en fisioteràpia, incorporant els especialistes del CHV a l'activitat docent i permetent que els alumnes de la Universitat es formin en un entorn real de treball.\nAmb la integració total del Servei de Rehabilitació entre el CHV i la FHSC, Osona disposarà de dues grans Unitats Ambulatòries de Rehabilitació: la UAR Vic, ubicada a l'Hospital Universitari de la Santa Creu de Vic i que donarà atenció a la població d'Osona Sud, i la UAR Manlleu, ubicada a l'Hospital Sant Jaume de Manlleu, que assumirà Osona Nord.\nUn gran projecte de modernització\nL'Àrea de Rehabilitació s'emmarca en el gran projecte de reforma i modernització que es durà a terme, durant els propers dos anys, a l'Hospital Universitari de la Santa Creu. En paral·lel a la seva construcció, es reformarà completament la planta baixa del centre per crear una Àrea Ambulatòria de més de 900 m2, amb 13 consultoris -actualment són 4- i un modern i més espaiós hospital de dia. També es construirà un nou edifici, adossat al que avui és l'entrada principal, que acollirà el vestíbul i la nova cafeteria del centre, i un nou eix d'ascensors a l'exterior que facilitarà l'accessibilitat dels pacients.\nPer gestionar adequadament el flux de persones que passaran per les noves instal·lacions -més de 50.000 a l'any només a Rehabilitació-, s'excavarà un aparcament soterrat amb capacitat per a 150 vehicles. La reforma també aportarà una gran millora per al barri, doncs tot l'entorn de l'Hospital se convertirà en un zona enjardinada i un parc públic.


Servisimó i la UEA, aposta pel territori i la seva competitivitat - UEA\nNo es tracta només de cotxes i així ho creuen des de Servisimó, a qui parlar de negoci no es pot fer sense tenir en compte un entorn, una comarca i una societat. Fruit d’aquesta voluntat d’implicació, i després de l’èxit del passat Fòrum Empresarial de l’Anoia 2017, amb la idea de seguir treballant per donar resposta a les preocupacions de les empreses, Servisimó fa costat per segon any consecutiu a la Unió Empresarial que celebra enguany una segona edició del Fòrum Empresarial de l’Anoia on es treballarà una de les problemàtiques actuals, la generació, fidelització i captació de talent.\nAixí Servisimó i la Unió Empresarial de l’Anoia han signat un acord de col·laboració a través del qual es fa possible el II Fòrum Empresarial de l’Anoia, que aquest any posa el focus en el tema del talent. Aquest patrocini és una ferma aposta pel treball que està fent l’entitat, un any més, de consens social i empresarial, d’escolta, recull de conclusions i proposta de temes, accions i idees per treballar, des de tots els àmbits per una comarca més competitiva i més potent. La mateixa línia que defineix la implicació que Servisimó, concessionari oficial de Volkswagen, Audi i Skoda, té amb el territori i amb el món empresarial, i el seu compromís per contribuir al desenvolupament econòmic, convençuts, que accions com aquesta afavoreixen a empreses, treballadors i societat en general.\nUna cita amb el talent, el 17 d’abril\nSerà en un acte a les 18.30 de la tarda a l’Ateneu Igualadí, on es debatrà i s’analitzarà en profunditat una de les principals inquietuds manifestades per l’empresariat i també la societat: les dificultats a nivell de personal, les competències, la formació i la gestió de les persones.


Jornada ‘Aspectes rellevants del nou Reglament Europeu de Protecció de Dades’\nAquest dimarts, 10 d'abril, s'ha celebrat la jornada "Aspectes rellevants del nou Reglament Europeu de Protecció de Dades", organitzada per la Cambra Oficial de Contractistes d'Obres de Catalunya, amb la participació del senyor Joaquim Altafaja i Diví, assessor de l’entitat en qüestions tecnològiques i col·laborador de BNFIX Pich Advocats-Economistes.\nEl proper 25 de maig de 2018 serà d’aplicació el nou Reglament General de Protecció de Dades (RGPD), que suposa unes noves i importants obligacions per a les empreses que tractin dades personals de ciutadans de la Unió Europea. La principal novetat que aporta el nou Reglament és operar sota el criteri de autoresponsabilitat. A diferència del model vigent en què es fa una classificació atenent a la naturalesa de la informació tractada, el RGPD obliga mitjançant una anàlisi d'impacte de protecció de dades a determinar quin tipus de dades, processos i tractaments es duen a terme per a, en conseqüència, adoptar les mesures de seguretat necessàries.\nBarcelona, 10 d'abril del 2018


Un estudi de la revista Nature avança en la lluita contra el càncer de mama - XCatalunya.cat\nUn estudi de la revista Nature avança en la lluita contra el càncer de mama\nLes cèl·lules del càncer de mama creen escuts de col·lagen per protegir-se del sistema immunitari, segons un estudi\nUn estudi de la Universitat de George Washington, la Universitat de Texas, l’Institut d’Investigació Biomèdica de Bellvitge (IDIBELL) i l’Institut Català d’Oncologia (ICO) acaba de descriure un mecanisme pel qual les cèl·lules tumorals mamàries generen escuts de matriu extracel·lular que eviten l’entrada de cèl·lules immunitàries. La infiltració d’aquestes cèl·lules dintre dels tumors ajuda a la seva eliminació.\nEl treball, publicat a la revista ‘Nature’, proposa una nova estratègia terapèutica que evitaria la formació d’aquests escuts. En concret, l’article, descriu que la proteïna DDR1, present en la superfície de les cèl·lules tumorals, s’uneix al col·lagen de la matriu i l’alinea formant un escut protector dels tumors enfront del sistema immunitari.\nA més, el treball suggereix l’ús d’anticossos que bloquegen la formació d’aquests escuts com a nova estratègia terapèutica. Els investigadors mostren que els anticossos específics que eviten la unió de la proteïna DDR1 amb el col·lagen faciliten la destrucció dels tumors per part del sistema immunitari. El tractament amb aquests anticossos permet la infiltració de cèl·lules immunitàries i redueix així el creixement tumoral en assaigs preclínics amb ratolins.\nÉs la primera vegada que s’observa aquest mecanisme d’escut tumoral, i, tot i que l’estudi que s’acaba de publicar se centra en càncer de mama, els investigadors creuen que és un mecanisme també utilitzat per altres tipus de càncer, el que significaria que el tractament amb anticossos específics podria ser útil terapèuticament en diferents escenaris.\nAquest estudi s’ha centrat en models in vitro de tumors mamaris i diversos models de ratolí. En un futur pròxim, els investigadors esperen poder realitzar assajos clínics en pacients de càncer de mama que ajudin a comprovar la seguretat del tractament amb anticossos específics i determinar-ne l’eficàcia.\nTags: Càncer, Estudi\nAnterior Les dades d’una empresa especialitzada que ensorren Kiko Rivera\nNePròximxt Denuncien homofòbia al poble de Querforadat\n2 pensaments en “Un estudi de la revista Nature avança en la lluita contra el càncer de mama”\nRetroping: Cop d'efecte en la lluita contra el càncer gàstric - XCatalunya.cat\nRetroping: Cop d'efecte amb aquest nou fàrmac contra el càncer de mama - XCatalunya.cat


Mor Germán Coppini, la veu de Siniestro Total i Golpes Bajos\nAquesta nit passada ha mort el músic Germán Coppini, fundador dels grups Siniestro Total i Golpes Bajos. Era un dels màxims exponents del pop madrileny dels anys 80. Coppini, nascut a Santander fa 52 anys, feia temps que tenia una llarga malaltia. Al llarg de la seva trajectòria professional ha col·laborat amb artistes com Alaska o Nacho Cano.\nRedacció 25/12/2013 - 07.23 Actualitzat 25/12/2013 - 16.07\nGermán Coppini va ser un dels màxims exponents del pop madrileny dels anys 80.\nMor, als 52 anys, el músic Germán Coppini, fundador dels grups Siniestro Total i Golpes Bajos. Ho ha comunicat el seu excompany de Sinestro Total Miguel Costas a través del seu perfil de Facebook. Coppini, nascut a Santander, però gallec d'adopció, ha mort aquesta nit passada a conseqüència d'una llarga malaltia.\nVa ser el cantant de la primera etapa del grup referent del punk-rock espanyol, Siniestro Total, entre l'any 1981 i el 83, i durant els tres anys posteriors va estar al capdavant de Golpes Bajos, una banda que al cap de poc temps es convertiria en un dels màxims exponents de l'anomenada "Movida madrileña" i una influència per a molts grups de generacions posteriors.\nEl tema "Malos tiempos para la lírica" va ser un dels més famosos de Golpes Bajos.\nCoppini també va col·laborar amb artistes com Alaska o Nacho Cano i va tenir una intermitent carrera en solitari, amb cinc discos enregistrats fins a l'actualitat. L'últim, aquest 2013, titulat "América herida", en què versionava cantants llatinoamericans com Víctor Jara o Pablo Milanés. A part d'això, mai es va estar de manifestar obertament les seves inquietuds polítiques. En les eleccions generals del 2011, es va presentar com a número tres a la llista del partit "Republicanos", al Congrés dels Diputats.


Nava Rider Day - sergibuda.cat\nNava Rider Day\nLa Núria no tenia ganes de participar-hi i vaig haver d'anar-hi sol, però com que hi havia un grup de Mototurisme.cat que havia quedat a Tremp per anar cap a Pamplona, m'hi vaig apuntar i així feia ruta el divendres amb ells i el dissabte a la Nava Rider amb els giputxis.\nTot i que havíem quedat a les onze del matí, quan vaig arribar a dos quarts vaig ser l'últim, però de tota manera vaig tenir temps de saludar i esmorzar abans no acabéssim sortint cinc minuts abans del previst.\nHavia sortit de Sitges amb bon temps, però arribant a Tremp m'havia trobat núvols molt baixos i una mica de boira, però un cop en ruta cap a La Pobla de Segur va tornar a escampar i vam tornar a veure el sol, tot i que la temperatura era fresqueta.\nEl primer coll que vam fer plegats va ser el Port de la Creu de Perves, de 1.335 m, on vam aturar-nos un momentet de res per fer les fotos que immortalitzessin el moment.\nJust a migdia passàvem pel Coll de l'Espina, encara més alt amb els seus 1.407 m, però aquest cop no ens vam aturar a fer fotos, no sé si perquè en Jordi no tenia ganes d'aturar-se (el que volia fer les fotos era el Pep de Manresa), si va pensar que no era lloc, si no li va agradar, si no el va veure...\nVa ser tot un plaer gaudir de la conducció per l'N-260 sense trànsit, amb un bon asfalt, amb el sol ja escalfant d'allò més, amb els paisatges pirinencs d'inici de tardor i amb uns bons companys de ruta que dúien un ritme maco, enllaçant unes corbes amb les altres.\nVuit quilòmetres després del Coll de l'Espina sí que ens vam aturar al Coll de Fadas, just al trencall cap a Sant Feliu de Veri, al final d'una rampa amb un 7% de desnivell. L'aturada, però, va ser sense ni tan sols baixar de la moto.\nLa baixada del coll, molt més costeruda i sinuosa, ens va fer passar per Bissaürri abans d'acabar al pont sobre el riu Éssera, just a l'entrada de Castejón de Sos, on ens vam saludar amb un grup de motos que hi havia aturat.\nEncara dins de Castejón de Sos, però una mica més endavant, vam aparcar les motos per baixar d'elles i estirar una mica les cames, a més d'aprofitar per fumar, pixar, mirar el whatsapp... segons les prioritats de cadascú.\nSent una de les sortides de la Vall de Benasc, el Congosto de Ventamillo, és una gorja espectacular formada pel treball mil·lenari del riu Éssera i, clar, si juntem Pirineus, paisatge, natura, carretera i corbes, el resultat ja es pot imaginar quin és, no? Si haguéssim de posar un però, seria la humitat a l'asfalt, però per la resta, crec que tots cinc quan el vam acabar de passar vam tenir ganes de girar i tornar-lo a passar.\nVam continuar l'N-260 per Aínsa, Boltaña i Fiscal fins arribar a Sabiñánigo, on vam enllaçar amb unes quantes rotondes i l'A-23 cap a Jaca, on vam escollir l'N-240.\nA Puente la Reina de Jaca ens vam aturar, doncs els meus magnífics acompanyants (la Cristina, el Jordi i els dos Peps) tenien una reserva per dinar a la que jo no m'havia volgut afegir per arribar abans a Pamplona. Això sí, vaig aprofitar per fer un pintxo i un refresc per enganyar una mica l'estòmac.\nNo vaig trigar massa en arribar a Pamplona per la nacional vella, vaig aturar-me a la gasolinera Galp de l'entrada, vaig repostar i vaig entrar al Bar Restaurant El Pañuelico per fer un pintxo i una mica de temps, doncs estava a tocar d'on es recollien les acreditacions i fins les quatre de la tarda no obrien. Lògicament, vaig ser dels primers i puc dir que estava tot molt ben organitzat i que va ser molt ràpid.\nVaig anar cap a l'hotel que tenia reservat en ple centre de Pamplona, vaig descarregar i vaig trucar al Pedro i la Txaro, que em van dir que no estaven a Pamplona, sinó que estaven de camí a Peñíscola, però és que jo no havia volgut avisar perquè els conec i haurien organitzat una jamada i a l'hora de sortir de ruta l'endemà encara seria a La Txantrea borratxo perdut.\nVaig haver de fer canvi de plans: vaig anar al Temple a fotre'm un moskovita, però tenien la cuina tancada. Vaig menjar un altre pintxo i vaig passejar per una fira de productes artesans a la Plaza del Castillo, on vaig comprar formatge, foie i patxaran. De tornada a l'habitació de l'hotel, vaig revisar el contingut de la bossa: samarreta, identificació, mapa de la ruta proposada, vals per cazuelicas per sopar, el passaport per segellar als punts de control, publicitat i merchandising.\nHavia quedat amb els companys de ruta (tampoc no havia volgut quedar ni saber si quedaven o on dormien els giputxis perquè també tenen molt de perill, a més que la millor manera d'acabar el viatge fins a Pamplona era amb qui l'havia compartit) a la plaça de l'ajuntament i allà vam anar apareixent un a un.\n© Kpeps (tot i que la va fer algú que passava per allà)\nCom no podia ser d'una altra manera, a més de fer un petit recorregut turístic pel centre, vam voltar per alguns bars per fer uns quants pintxos i unes quantes raciones, malgrat que hi va haver qui va preferir menjar gominoles (fins i tot es va saltar el moskovita a El Temple! que aquest cop sí ens van servir).\nQuan ja estàvem per anar a dormir, ens vam trobar amb altres mototuristes i encara vam anar al carrer Estafeta a fer unes copes mentre explicàvem històries del dia que havíem passat i de vint anys abans en una gasolinera de la ruta.\nVaig quedar amb el Mitxe, el Carlos Kephren i l'Aitor al Bar Kendal a les vuit del matí per poder esmorzar i anar cap a la Plaza del Baluarte, des d'on es feia la sortida.\nVam sortir a la nostra hora, a tres quarts i cinc de nou, vam arrencar i vam aturar-nos a la primera gasolinera (-comencem bé-, vaig pensar). Vam avançar algunes motos, però n'hi havia moltíssimes i no tenia gaire sentit seguir fent-ho. A més, com que hi havia un tram que segons ells estava ple de rotondes, vam acabar fent un trosset per l'autovia que una estona abans ja havia agafat la majoria de la gent.\nEl primer punt de control era al circuit de Los Arcos. Vam entrar al recinte i vam poder aparcar perfectament, tot i que ens van separar perquè ells tres s'havien inscrit per fer unes voltes al circuit. Vam saludar l'Eva de Mototurisme que ja marxava en la seva BMW, vam segellar el passaport i vam recollir una beguda i un entrepanet que se'ns va posar la mar de bé.\nQuan ens vam interessar per les voltes al circuit, ens van dir que acabava de sortir l'últim grup, però que com que hi havia uns quants més que encara havien de sortir al circuit, farien un altre grup una mica més tard.\nEl cas és que vam acabar sortint tardíssim i de camí al segon punt de control vam seguir trobant molt trànsit motociclístic. A més, els que van sortir darrere nostre del circuit van anar per autovia, doncs els vam veure arribar pel cantó contrari, però sigui com sigui vam segellar el passaport, vam cruspir-nos un pintxo de txistorra i vaig saludar la Mercè, que anava en un grup només de noies.\nRes més deixar enrera el segon punt de control, vam veure una gasolinera, però encara teníem prou combustible i vam seguir endavant, encarant la pujada a San Miguel de Aralar per la pista asfaltada que ja coneixia d'una ruta amb el VOCS Navarra.\nAquest tram ja el vam poder fer una mica més alegres i quan vam trobar algun grupet de motos, el vam poder avançar sense perdre gaire temps.\nA l'alçada de Doneztebe, vam agafar l'N-121-A en direcció nord i res més passar el tunel vam aturar-nos a la gasolinera, doncs començàvem a anar justets i no n'havíem vist cap des de l'anterior punt de control. El problema que vam tenir va ser l'enorme cua de motos que hi havia, que ens va obligar a esperar més de mitja hora abans no vam poder repostar. Tot el temps que havíem recuperat se'n va anar en orris. De fet, quan estàvem a punt de continuar la ruta vam trobar-nos la Montse i el Ramon d'Andorra amb les seves GS's que ja havien anat al tercer punt, havien dinat, havien seguit de ruta i s'havien perdut. Els giputxis els van indicar per on continuar i jo els vaig cedir el meu mapa de la ruta, doncs ells havien confiat cegament en el GPS.\nDe tota manera, seguíem a bon ritme i gaudint, que és del que es tracta al cap i a la fi. Vam poder saludar xais, cavalls i vaques que s'acostaven i fins i tot trepitjaven la calçada per venir-nos a veure i no vam tenir pas por de ficar-nos pel tram que l'organització va dir que podia ser complicat per l'estat de l'asfalt, doncs malgrat que vam veure un parell de trails donant la volta, el Ramon ens havia dit que xino-xano s'hi podia passar (la cara de la Montse no deia el mateix, però).\nEl dinar estava molt ben organitzat, de tal forma que aconseguien donar de menjar prou ràpid. A més, estava tot boníssim, però com que havíem de fer ruta no vam menjar gaire i crec que ens va sobrar més quantitat que no pas vam menjar (i això que anava amb tres giputxis!). Eren pràcticament les quatre de la tarda quan vam baixar del menjador per demanar els cafès i xerrar una miqueta amb amics i coneguts que vam trobar, el que va endarrerir encara més que pugéssim un altre cop a les motos.\nAixò sí, ja vam anar més a sac, no ens vam tallar gens a l'hora d'avançar motos quan en vam trobar, doncs la majoria van començar a retallar ruta i a agafar itineraris alternatius al proposat per l'organització.\nA l'últim punt de pas vam coincidir amb moltíssimes motos, però la gran majoria arribaven a Aoit per llocs alternatius. Però a més de les motos hi havia també un casament, el que va complicar encara més refrescar-nos una mica abans de continuar la marxa.\nL'últim tram sí que no va tenir cap secret, doncs a més de curt era conegut perquè es tractava de l'habitual en viatges cap a Donosti i els seus voltants.\nRàpidament, vaig anar cap a l'hotel per dutxar-me, relaxar-me i canviar-me abans no em tornava a trobar al centre amb els meus companys de ruta i amb alguns amics més.\nNo vam poder sopar gaire perquè era força tard i en un dels bars ja no tenien cazuelica. A més, no tots dúiem els tiquets i els 'afegits' no en tenien. Per compensar-ho una mica, vam fer un moskovita a El Temple (el tercer en dos dies!) abans d'acostar-nos a la discoteca on l'organització ja havia fet el sorteig de regals i un grup estava actuant.\nCom que només teníem entrada els que havíem participat, vam marxar molt ràpid, però no vam acabar pas la festa, sinó que vam anar a uns quants locals i fins i tot vam gaudir d'un altre concert i vam veure sortir el sol!\nFeines vaig tenir a llevar-me abans no em fessin fora de l'hotel i a més el meu cos no era el millor. Ni vaig intentar contactar amb els companys del divendres (ja deurien ser a casa o arribant-hi) ni amb els del dissabte (havien de tenir un cos més o menys com el meu, tenien una ruta totalment incompatible amb la meva i no era moment d'anar a prendre res plegats).\nLa tornada a casa me la vaig prendre amb tranquil·litat, doncs sabia que havia d'estalviar forces i que se'm podia acabar fent molt llarga.\nVa ser una gran experiència amb uns companys increïbles (tant els del divendres com els del dissabte) i la intenció en arribar a casa era apuntar-me a la següent edició.


Vettel marxa de Ferrari\nBarcelona. Dimarts, 12 de maig de 2020. 09:18\nActualitzat Dimarts, 12 de maig de 2020. 09:18\nEl pilot de Fórmula 1 Sebastian Vettel ha deixat l'equip de Ferrari aquest dimarts al matí, segons ha confirmat l'escuderia a través d'un comunicat.\nVettel havia estat pilot de Ferrari sis temporades -inclosa aquesta- i tot apuntava que l'alemany no renovaria tant bon punt expirés el contracte, a finals de temporada, un fet que s'ha accelerat després que Vettel rebutgés una ampliació del contracte amb una oferta a la baixa.\nPer la seva part, el pilot ha assegurat que "per obtenir els millors resultats possibles en aquest esport, és vital que totes les parts treballin en perfecta harmonia". "L'equip i jo ens hem adonat que ja no existeix un desig comú de romandre junts més enllà del final d'aquesta temporada i els assumptes financers no han jugat cap paper en aquesta decisió conjunta", ha afirmat Vettel també mitjançant un comunicat.\n"El que ha succeït en aquests últims mesos ens ha portat a molts de nosaltres a reflexionar sobre quines són les nostres prioritats reals en la vida. Un necessita utilitzar la imaginació i adoptar un nou enfocament quan les situacions canvien. Prendré el temps necessari per reflexionar sobre el que realment importa quan es tracta del meu futur", reconeix Vettel.\n"La Scuderia Ferrari ocupa un lloc especial en la Fórmula 1 i espero que obtingui tot l'èxit que es mereix, per això vull agrair a tota la família Ferrari i, sobretot, als seus seguidors a tot el món el suport que m'han brindat al llarg dels anys. El meu objectiu és acabar la temporada amb Ferrari amb l'esperança de compartir alguns bons moments, per afegir a tots els que hem gaudit fins ara," destaca el pilot alemany.\nCoronavirus a l'esport Coronavirus | Aquest és l'original pla de la Fórmula 1 per començar la temporada El Nacional\nCoronavirus a l'esport El GP d'Hongria de Fórmula 1 es disputarà sense públic El Nacional\nCoronavirus a l'esport La Fórmula 1 modifica el calendari pel coronavirus i ja té data d'inici Albert Malla\nCoronavirus a l'esport Bomba a l'automobilisme: Ferrari insinua que podria abandonar la Fórmula 1 El Nacional


Nihil Obstat: Un promotor de màrtirs presideix l'Iran\nUn promotor de màrtirs presideix l'Iran\nEl nou president de l’Iran, Mahmud Ahmadinejad, en el seu primer discurs oficial ha demanat "l'eliminació de les armes de destrucció massiva al món" perquè "amenacen la humanitat". Curiosa demanda en un moment en que el seu país acaba d'anunciar la represa de les activitats nuclears i curiosa també perquè, fa pocs dies, Ahmadinejad va lloar personalment les operacions de martiri, és a dir, dels atemptats terroristes que, com els de Nova York, Madrid o Londres, estan sent de moment les armes de destrucció massiva realment existents.\nEn un discurs retransmès per la televisió iraniana el 25 juliol passat, Ahmadinejad va dir:\n“L’art assoleix la perfecció quan retrata la millor vida i la millor mort. Després de tot, l’art et diu com has de viure. Aquesta és l’essència de l’art. Existeix un art que sigui més bell, més diví i més etern que l’art del martiri? Una nació amb martiri no coneix la captivitat. Aquells que desitgen minar aquest principi i soscaven els fonaments de la nostra independència i seguretat nacional, soscaven el fonament de la nostra eternitat” (...) “El missatge de la revolució islàmica es global i no està limitat a un lloc o temps específic. És un missatge humà, i aquest avançarà.” (...) “No en tingueu cap dubte... Què ens llega Alà? Què conquerirà l’Islam? Conquerirà tots els cims de les muntanyes del món”.\nVegeu el vídeo de la seva intervenció, clicant aquí.\nLlegiu les paruales d’Ahmadineja i altres sobre el martiri, clicant aquí.\nPublicado por NO a les 5:56 p. m.


Addiccions - Squema.cat\nLes addiccions es caracteritzen per la falta de control del consum d'una substància o de la realització d'una conducta. Malgrat les conseqüències en l'àmbit familiar, social, laboral, acadèmic o personal i les repercussions en la salut, la persona persisteix en la realització de la conducta o en el consum de la substància. La persona fracassa en l'intent d'evitar la realització de la conducta o a abandonar el consum.\nEn les addiccions és característica la síndrome d'abstinència, que es manifesta mitjançant símptomes físics (pèrdua de la gana, alteracions del son), símptomes psicològics (irritabilitat, agitació, inestabilitat emocional, inquietud) i conductuals (cerca de la substància, mentir, disminució del rendiment laboral o acadèmic) que apareixen quan la persona no pot consumir la substància o realitzar la conducta addictiva. També és característica la tolerància, que suposa la necessitat de consumir una dosi major per obtenir els mateixos efectes que la persona prèviament obtenia amb una dosi inferior.\nEl DSM-5 (APA, 2014) recull diferents tipus de substàncies susceptibles d'addicció tòxica com l'alcohol, el cànnabis, els opiacis, els estimulants (cocaïna, amfetamina), el tabac, els al·lucinògens, els sedants, els hipnòtics i els ansiolítics. Existeix també un segon grup d'addiccions denominades conductuals o sense substància, que es caracteritzen per la realització de determinades conductes, entre les quals es troben l'addicció a les noves tecnologies (als mòbils, internet, vídeojocs), l'addicció al sexe, al treball, al joc o a les compres.\nEn les addiccions a substàncies, el consum continuat pot alterar l'estructura cerebral en afectar les àrees del cervell encarregades de la recompensa. Aquestes modificacións plàstiques poden produir un dèficit en el control de la conducta. Altres conseqüències per la salut poden consistir en problemes de l'atenció o de la memòria, així com problemes afectius com l'ansietat, la depressió o altres trastorns mentals. Les addiccions també s'han relacionat amb diferents malalties, com per exemple cardiopaties o problemes digestius.


Més queixes de veïns per calderes que s'espatllen a Girona - Diari de Girona\nIncidència als serveis\nMés queixes de veïns per calderes que s'espatllen a Girona\nJa es sumen més de 600 casos, Gas Natural pagarà la reparació a tots afectats que presentin la factura\ntapi carreras 07.02.2012 | 08:25\nUn vessament de fang fa malbé desenes de calderes\nMolts gironins continuen tenint problemes amb la calefacció i la caldera. Els serveis tècnics continuen rebent trucades de veïns de la ciutat de Girona per queixar-se que l'aparell no funciona. Els operaris segueixen trobant restes de fang i pols a les peces de la caldera. Hi ha menys casos nous però, no obstant això, continuen essent molts. I, a més a més, hi ha gent a qui se li havia reparat la instal·lació que ha hagut de reclamar de nou perquè altra vegada la caldera li ha fallat. També hi ha algun resident que, desesperat, ha de trucat repetidament perquè els serveis tècnics no donen l'abast. Algunes empreses van rebre només ahir un centenar de trucades.\nMés dades per copsar la magnitud de la incidència: Una empresa va reparar unes setanta calderes aquest dissabte. I aquell dia no va ser el de més queixes rebudes. Hi ha més d'una empresa que ha acumulat uns 200 serveis en una setmana. Segons un recompte amb diverses empreses, els casos superen els 600. Els nous casos, corresponen sovint a pisos de plantes superiors.\nTambé hi ha casos extrems com el d'un bloc de la plaça Pompeu Fabra, en què els veïns amb la caldera espatllada van avisar els serveis tènics per tal que arreglessin la incidència i un cop van arribar els tècnics van detectar una fuita de gas a tot l'edifici i ara, abans que es restableixi el subministrament a les vivendes, han d'esperar que es repari l'avaria a tot el bloc. Les afectacions s'han estès a nombrosos carrers de diferents barris, però sobretot a Sant Narcís, Santa Eugènia, l'Eixample i el Mercadal.\nGas Natural va admetre ahir vuitanta nous casos a Girona. Fonts de la companyia van precisar les primeres informacions sobre les causes que han provocat la inutilització de desenes de calderes: l'increment de la demanda de gas per fer front a les baixes temperatures i l'existència d'unes partícules de pols en unes canonades. Es tracta d'una pols que no hauria de ser a les canonades i que ha anat a parar a les vàlvules de les calderes. A més a més, s'ha desplaçat a més velocitat de l'habitual, ja que el gas quan hi ha més demanda es mou mb més rapidesa per la xarxa. Aquesta pols seria fruit d'un antic vessament de fang que es va introduir en una canonada de gas prop de l'autopista.\nLa companyia va indicar ahir que tots aquells afectats que estan trucant a Gas Natural per tal que els repari l'avaria no hauran de pagar la neteja dels filtres i el canvi de peces de l'aparell. També se'ls abonarà els diners de la reparació a aquells qui han trucat els serveis tècnics d'una altra empresa que portin la factura a les seves oficines i demostrin l'afectació.\nMentrestant, perd força la possibilitat de constituir una plataforma d'afectats. Segons l'Oficina Municipal d'Informació al Ciutadà (OMIC) només poden fer demandes col·lectives aquells grups constituïts legalment. No obstant, l'Oficina indica que totes les despeses han d'anar a càrrec de la distribuïdora de gas, i que es pot demanar una indemnització pels dies que s'ha estat sense servei.\nRebenten canonades a Portbou i Lloret. Tema del dia


MOHAMED REDA - Destinacions intel·ligents entre utopía i realitat.\nMohamed Reda Khomsi és professor de Governança del Turisme i E-Turisme del Departament d'Estudis Urbans i Turisme a l'Escola de Direcció de la Universitat del Quebec a Mont-real, Canadà. La seva recerca se centra en les destinacions intel·ligents, la distribució online , els models de governança i el paper de la IA en la millora de l'accés turístic. Mohamed és l'autor de més d'una dotzena d'articles i capítols de llibres sobre aquests temes. Actualment està investigant diversos exemples de ciutats intel·ligents i destinacions intel·ligents a Canadà amb l'objectiu de destacar les particularitats del model canadenc.\nXAVIER FONT - Marketing i comunicació de práctiques sostenibles\nDr Xavier Font és professor de marketing sostenible a la Universitat de Surrey. S'ha especialitzat en ajudar a petits negocis turístics i d'allotjament en com comercialitzar i comunicar accions vinculades a la sosteniblitat i com desenvolupar productes turístics sostenibles que siguin rellevants pel consumidor. Ha realitzar més de 130 workshops per més de 2500 negocis sobre marketing sostenible en múltiples països. Ha treballat per agencies de les Nacions Unides i associacions i negocis turístics internacionals.\nLa Dra. Barbara Neuhofer és professora titular i directora de Experience Design al Departament d'Innovation and Management in Tourism de la Universitat de Ciències Aplicades de Salzburg, Àustria. Abans del seu lloc actual, va treballar com a professora de Tourism and Hospitality Management a la Bournemouth University, Regne Unit. Focalitzant-se en l'experiència i l'economia de transformació, la seva investigació versa sobre el disseny de l'experiència del client i com les tecnologies digitals i intel·ligents donen forma a la cocreació d'experiències centrades en l'ésser humà, transformadores i memorables en els sectors del turisme i els serveis. És autora de més de 25 publicacions sobre experiències turístiques, ha estat membre de la junta directiva d'IFITT i ha rebut diversos premis internacionals de recerca.\nEl professor Dimitrios Buhalis és cap del departament de Tourism and Hospitality, director de l'eTourism Lab i sotsdirector de l'International Centre for Tourism and Hospitality Research, a la Bournemouth University d'Anglaterra.\nExpert en marketing i direcció estratègica i especialitzat en l'aplicació de les tecnologies de la comunicació i informació al sector turístic. La seva àrea de recerca és transversal i focalitza en l'innovació per a la creació de valor pels clients i les organitzacions. La seva investigacions actuals inclouen Smart Tourism, SoCoMo Marketing (Social media Context and Mobile Marketing), Realitat Augmentada, Gestió i Personalització de l'Experiència, Reputació i Estratègies a les Xarxes Socials i Turisme Accesible.\nL'estreta col·laboració amb la indústria, l'administració i organismes internacionals asseguren que els resultats de la seva investigació són rellevants i tenen impacte en el món real. Dimitrios és també l'expresident de l'International Federation for Information Technologies in Travel and Tourism (IFITT).


Neno Dimitrijevic decideix el duel contra el Nanterre 92 amb un 2+1 quan restaven quatre segons (79-77)\nEl Club Joventut Badalona ha derrotat (79-77) al Palau Olímpic el Nanterre 92 i ha sumat la quarta victòria a la 7DAYS EuroCup, en un partit d’infart i molt patit, però que els verd-i-negres han vençut gràcies a la seva lluita i entrega, a un gran 2+1 de Neno Dimitrijevic a quatre segons pel final i a un tap de Luke Harangody en l’última jugada. A més, els de Carles Duran han tingut les baixes extra de Klemen Prepelic i d’Arturs Zagars, tots dos amb virus estomacals, i no han pogut comptar amb Perrin Buford, per un problema de tramitació del trànsfer.\nEl primer compàs del partit ha tingut un ritme força lent, especialment a causa de les interrupcions per tirs lliures. El partit ha estat igualat durant els instants inicials (16-16), però el Nanterre ha finalitzat el període amb un parcial de 0-8 per agafar el primer avantatge (16-24).\nLa Penya ha millorat en defensa en el segon quart i només ha encaixat 12 punts, fet que li ha permès acostar-se en el marcador. Els verd-i-negres, que fins al moment no havien tingut encert des de més enllà de la línia de tres, han anotat dos triples – un de Neno Dimitrijevic i un altre d’Albert Ventura – i han empatat el partit (30-30). Amb 4 punts més de Conor Morgan – 7 a la primera meitat – s’ha arribat al descans (34-36).\nCom ja va sent costum en els últims partits, Dimitrijevic ha començat molt endollat en el tercer quart i ha anotat set punts ràpidament (42-42). Tot i això, el Joventut ha vist com el seu ritme de joc no tenia continuïtat, i el Nanterre obria una escletxa de 10 (52-62). Malgrat tot, amb un parcial de 7-0, producte de dos tirs lliures de Kerem Kanter, un triple de Dimitrijevic i un contraatac de Ventura, els verd-i-negres han retallat diferències al final del quart (59-64).\nEl Nanterre ha mantingut la diferència fins als darrers minuts (69-75), però el Joventut ha tirat de cor i lluita per remuntar. Amb una cistella de Ventura i cinc punts de Harangody, els badalonins s’han posat per davant (76-75), però els francesos han arribat fins al final amb avantatge (76-77). Llavors, ha aparegut Neno Dimitrijevic, que amb una jugada individual d’escàndol, ha forçat un 2+1 a quatre segons pel final (79-77). A continuació, Harangody ha defensat casa seva a la perfecció i ha impedit que el Nanterre anotés amb un gran tap i ha segellat la victòria.\nNeno Dimitrijevic ha estat l’home més valorat del partit (29) gràcies als seus 23 punts. Per la seva part, Alen Omic ha obtingut 21 de valoració i ha anotat 12 punts.


Naxos (ciutat) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n37° 06′ 07″ N, 25° 22′ 46″ E / 37.10194°N,25.37944°E / 37.10194; 25.37944Coord.: 37° 06′ 07″ N, 25° 22′ 46″ E / 37.10194°N,25.37944°E / 37.10194; 25.37944\nRegió de Naxos\nNaxos and Lesser Cyclades Municipality (en)\nNaxos (en grec: Νάξος), també coneguda com a Kora, és la capital de l'illa de Naxos. Es troba en l'arxipèlag de les Cíclades i és la capital de la Unitat Perifèrica de Naxos. La ciutat té 7.070 habitants empadronats segons el cens de 2011, i és a l'oest de l'illa, prop d'Aturs. Era el centre de la cultura ciclàdica.\n1.1 Els ducs de Naxos\n2 Illot de Palatia\n4 Meso Kastro\nDurant els segles viii i vii aC Naxos va dominar el comerç de les Cíclades. L'any 502 ae els habitants de Naxos es rebel·laren contra els governants perses. Això fou motiu de la Revolta Jònica (499 aC), i després de les guerres mèdiques.\nEls ducs de Naxos[modifica]\nAl final de la Quarta Croada, amb un emperador llatí sota influència dels venecians establert a Istanbul, Marc I Sanudo conquistà l'illa i la resta de les Cíclades i es proclamà Duc de Naxos. N'hi hagué vint-i-un ducs de dues dinasties fins a 1566, encara que el control venecià de les illes gregues de la mar Egea continuà fins al 1714.\nL'administració de l'illa encara requeia sobre els venecians. Els otomans se'n conformaven amb una part dels impostos. Pocs turcs s'establiren a l'illa i per això la influència turca hi és gairebé nul·la. L'imperi otomà acabà al 1821, quan Naxos s'hi va rebel·lar i es va fer membre de Grècia el 1832.\nIllot de Palatia[modifica]\nDavant del port, hi ha un illot que fa de «porta» de l'illa a l'Egeu. En el tercer mil·lenni aC hi havia un assentament prop de l'illa i es creu que l'illot de Palatia n'era l'acròpoli. S'hi conserven els fonaments del Temple d'Apol·lo, que començà a construir-se al 530 aC per ordre de Ligdamis, tirà de Naxos, encara que mai no s'arribà a acabar. La porta d'estil jònic, anomenat popularment en grec Portara («portassa»), té més de sis metres d'altítud i esta fet de blocs de marbre que pesen cadascú unes vint tonelades. Per a col·locar-la, només s'utilitzaren corrioles i bastides. El llindar de la porta és més alt que el pis del temple i això només pot veure's al temple d'Apol·lo Didime, a Milet. La forma del temple és rectangular amb vista a Delos. Al segle vi aC, Palatia feia de fortalesa de la ciutat. Gràcies a això s'hi instal·laren els eritres i els milesis en una de les seues lluites contra Naxos. Als segle v esdevingué una basílica cristiana. Molts marbres es transportaren a Kastro, i el desastre va continuar també durant la dominació otomana.\nLa costa nord de Kora pren el nom de les coves que hi ha sota el pujol d'Aplòmata. A Grotta es trobava la ciutat micènica de Naxos, una de les més importants de l'Egeu. Els edificis encara poden veure's dins del mar. Es creu que l'acròpoli de l'època micènica podria ser al turó de Kastro. Els grans cementeris d'aquesta època es trobaven a Aplòmata i Kamini.\nAmb la conquesta i establiment dels llatins, la capital se'n traslladà a Naxos, a la part que és hui Meso Kastro. Al nord-oest de Meso Kastro, es creà un assentament format per burgesos llatins i grecs i pels habitants de l'illa que no es dedicaven a l'agricultura.\n↑ Gestí, Joaquím; Heròdot. «antecedents de la revolta de Jònia». A: Història Llibre V. Fundació Bernat Metge, 2008, p. 13-15 (núm. 366 de Col·lecció Bernat Metge). ISBN 9788498591187.\n↑ «ducat de Naxos». L'Enciclopèdia.cat. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.\n↑ «The Temple of Apollo – Portara» (en anglès). Naxos and Small Cyclades. [Consulta: 6 setembre 2020].\n↑ «The Temple of Apollo» (en anglès). Naxos and Small Cyclades. [Consulta: 6 setembre 2020].\nNaxos - Lloc web oficial (anglès)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Naxos_(ciutat)&oldid=27392877»\nGeografia de les Cíclades


Vicente Blasco Ibañez va nàixer el dia 29 de gener al 1867 a València i va morir el dia 28 de gener de 1928 just el dia abans del seu aniversari.\nEll era escriptor , va fer molts llibres però també es dedicava a ser periodista i també polític Espanyol.\nUns dels seus llibres són Sang i Arena, Els quatre genets de l'apocalipsis , Entre naranjos, La barraca i per últim Canyes i fang.\nSobre la seua vida familiar : va tindre una esposa Maria Blasco encara que tingués el mateix cognom no era familia seva, van tindre quatre fills Mario, Julio César (va morir als 24 anys) i la única dona en llibertat.\nLa seva dona va morir en 1925 a València, i després és va casar amb Elena Ortuzar una dona Chilena.\nExtranyamente encara que parlava valencià , quasi tots els seus llibres eren en castellà.\nPublicat per CLÀUDIA a 10/12/2016\nEtiquetes de comentaris: alumnes 2015-2017, biografies, Clàudia, taller d'escriptura 2016-2017


Lepoldo Pomés: «Mirar és el més important de tot i cada vegada m'agrada més» - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLepoldo Pomés: «Mirar és el més important de tot i cada vegada m'agrada més»\nEl fotògraf presenta el llibre «No era pecat» sobre els seus records i vivències\nacn | barcelona 11.06.2019 | 13:03\nEl fotògraf Leopoldo Pomés | ACN\n"Mirar per mi és el més important de tot". El fotògraf Leopoldo Pomés ha destacat la importància que té la mirada no només en el seu treball, sinó en el seu dia a dia. De fet, ha assegurat que no ha pogut mai deixar de mirar i que cada vegada li agrada més. "No paro de mirar, no és que m'ho proposi, es que és així". Pomés ha fet aquestes reflexions a la presentació 'No era pecat' (Edicions 62) sobre els seus records i les seves vivències. Ha admès que és difícil dir quina és la millor fotografia per a ell que ha fet durant la seva trajectòria, però n'ha citat una: la de Núria Closas, "que és una fotografia molt important. Quan la vaig tenir al davant i vaig prémer el botó tal com hi havia la llum, vaig notar que estava fent una cosa important i vaig notar una emoció especial i quan la vaig revelar encara més". El llibre en castellà 'no era pecado' el publica Tusquets Editores.\nPomés ha assegurat que amb els pas dels anys encara li agrada més mirar. "Com més passa el temps, més m'agrada mirar, però és que és una cosa que realment no la forço", ha ressaltat. En aquest context, ha presentat com un dels millors plaers que hi ha, revelar fotografies i treballar al laboratori de revelatge. "No hi ha cap artista que tingui aquesta cosa que té el fotògraf quan treballa en un laboratori i amplia una foto". Ha ressaltat que no té res en contra de la fotografia digital, però ha admès que s'ha perdut, per exemple, el poder revelar fotografies.\nEl fotògraf ha conegut desenes de personatges de tot el món i ha viscut amb ells diverses anècdotes recollides, algunes d'elles, al llibre 'No era pecat'. En aquestes pàgines, Pomés narra des dels capricis d'una actriu que protagonitzava el famós anunci de les Bombolles com "la barra" que va tenir un pintor català en entrar a l'estudi de Picasso. Pomés recorda els àpats i les converses amb arquitectes, empresaris, intel·lectuals i artistes de la Barcelona dels anys 60 fins als 90. S'endinsa en les experiències més transcendents de la seva infantesa i adolescència, la descoberta del sexe i parla de gairebé totes les dones de la seva vida.\nSobre les fotografies, per exemple, que li va fer a Julio Cortázar, ha explicat que era "un personatge especial" i "tenia alguna cosa de nen gran". Ha recordat que van quedar per fer-li una fotografia. "M'impressionaven les mans i la figura d'ell i el volia seure davant d'una taula blanca". Pomés va fer set o vuit fotografies i quan li va dir que havia acabat, Cortázar va agafar una altra càmera i li va començar a tirar fotos "com un boig".\nGwyneth Paltrow i Pierce Brosnan\nAl llibre narra que "la pitjor experiència" amb un personatge famós va ser amb l'actriu Gwyneth Paltrow per l'espot de Freixenet, on van haver de tractar amb molts intermediaris. Pomés ha recordat que després de rodar la primera presa, el fotògraf va mirar el resultat i li va oferir a l'actriu veure la imatge rodada i li va contestar en espanyol: "No, podria vomitar". "Així, d'aquesta forma tan simpàtica, va començar el rodatge", ha escrit Pomés al llibre. "Va ser molt desagradable", ha afirmat. Pomés ha comparat aquest cas amb Gwyneth Paltrow amb l'experiència amb l'actor Pierce Brosnan que va "ser una delícia".\nQuan se li ha preguntat per quina és la millor fotografia que considera que ha fet durant la seva trajectòria, després de pensar-s'ho dos segons ha respost: la de Núria Closas, "que és una fotografia molt important. Quan la vaig tenir al davant i vaig prémer el botó tal com hi havia la llum, vaig notar que estava fent una cosa important i vaig notar una emoció especial i quan la vaig revelar encara més".\nPomés va néixer a Barcelona el 1931. Fotògraf autodidacte, el 1955 va fer la seva primera exposició, a les Galerías Layetanas de Barcelona, i va obtenir el reconeixement dels membres de Dau al Set. El 1958, arran de la seva participació en l'Anuari de la Fotografía Española, va aconseguir el reconeixement internacional. A poc a poc, però, es va decantar cap a la producció audiovisual en publicitat, i el 1961 va fundar Studio Pomés. El seus treballs com a creatiu i fotògraf publicitari, amb anuncis tan coneguts com els de la dona a cavall del brandi Terry o els de les bombolles Freixenet, que va obtenir el Primer Premi de Publicitat a la Biennal de Venècia i al Festival de Cannes, van causar un fort impacte social. Va dirigir, juntament amb Víctor Sagi, l'espectacle de l'obertura de la Copa Mundial de Futbol del 1982 i va participar en la creació de la campanya d'imatge de la candidatura de Barcelona per a l'organització dels Jocs Olímpics del 1992. Ha estat guardonat amb la Medalla d'Or al Mèrit Artístic de l'Ajuntament de Barcelona, el Premi d'Arts Plàstiques de la Generalitat de Catalunya el 1998 i amb la Creu de Sant Jordi el 1999. El 2018 va rebre el Premio Nacional de Fotografía.


Holiday home Hedevej Blåvand XII Blavand Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Holiday home Hedevej Blåvand XII\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Billum, no busqui més enllà de Holiday home Hedevej Blåvand XII. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, reproductor de DVD/CD a cada habitació. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com bany que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Holiday home Hedevej Blåvand XII és una selecció idònia per a la vostra estada a Billum.