Fent dissabte: 2008\nlamentable: eleccions al rectorat de la UAB i PSC\nTorno a escriure al bloc... Ja fa uns dies que hi volia escriure però ara tinc uns quants motius de pes!\nEl primer de tot és sobre la notícia que la nova rectora de la UAB serà l'Anna Ripoll... El més lamentable de tot, és que només el 8% dels alumnes, han anat a exercir el seu dret a vot! És totalment lamentable i menyspreable. D'aquí a aquí, tant democràtics que volem ser demanant un referèndum vinculant perquè sinó no és un sistema democràtic, i d'aquí a aquí ningú va a votar! Això què és? Evidentment tothom està en el seu dret de votar però després m'agradarà veure com s'oposa la gent (o no, eh!) a la nova rectora... Doncs haver anat a votar! Pots votar fins i tot nul o en blanc, però el que s'ha de fer és anar a votar! Aquí sí que hi podíem dir la nostra! Imagineu-vos què hagués passat si haguéssin votat el 70% de l'alumnat i hagués sortit un 65% de vots en blanc! Llavors estaríem parlant d'uns altres termes, però mentre no comencem a canviar les coses per la base, no anirem enlloc! Hi ha gent que s’ha queixat de la desinformació, però realment qui ha volgut seguir la campanya electoral, ho ha pogut fer: a través dels correus que enviaven un i altre candidat, a través de la web de la UAB, a través de xerrades, etc! Però no: un exemple més que els estudiants ens mobilitzem "radicalment" i quan toca fer les coses "bé", passem del tema! Lamentable!\nEl segon és el PSC, n'Alex Salmond pel mig i no sé quantes coses més. A mi em fa gràcia que hi hagués gent que encara pensés que el PSC s'oposaria al PSOE a la votació pels pressupostos generals de l'estat: il·lusos! Justament l'altre dia, en un esmorzar-tertúlia amb un "home d'Esquerra", ens comentava justament això, el PSC mai s'oposarà (tal com estem ara), al PSOE, justament perquè NO POT. Sí, sí, NO POT! Cal recordar que els catalans "tenim" dos ministres a Madrid, la Carme Cachón i el Corbacho... Doncs bé, aquestes dues persones membres del comitè executiu del PSC, penseu que s'oposaran a la votació? Creieu que la Chacón és molt molt catalana i està disposada a no trencar la unitat catalana que es planteja des de fa uns mesos? Jo crec sincerament que NO! PSC = PSOE fins que algun dels dos no digui el contrari, hi haurà gent que serà catalana dins del PSC, no ho nego, el que sí és cert, és que la majoria dels seus dirigents, els va més Espanya que Catalunya i el seu finançament. Hi havia una oportunitat que evidentment han deixat escapar, quan s'aturaran d'una vegada? Per cert, que només falta paperets del Montilla reunint-se amb n'Àlex Salmond... Realment em sembla fantàstic, és això el que li falta al PSC, una mica d’autonomisme i independentisme!\nApa, post ràpid perquè no tinc massa temps, però com a mínim, escrit està!\nPublicat per Bernat Picornell Grenzner a 10:41 3 comentaris:\nMori el Borbó!!\nNo tinc gens de temps per escriure! És per això que tinc molt penjat el bloc, sé que m'hi hauria de posar! En qualsevol cas, acutalitzo amb un post de n'Agustí Cerdà, diputat d'Esquerra a Madrid que reflexa PERFECTAMENT el que penso... Properament escriuré sobre el tema!\nI sí, mori el Borbó!!\nAvui, per aquelles casualitats de la vida, estic a Madrid. Al grup parlamentari d’Esquerra. Una Visita prevista que ha coincidit, ves per on, amb el dia del linxament mediàtic d’en Tardà. I em ve de gust ser-hi aquí. Amb en Tardà. Amb l’amic Tardà, que sempre hi és quan cal. Amb el company infatigable que s’atreveix a dir el que d’altres no gossen ni a pensar en la intimitat, amb el patriota que no té més interessos que servir al seu país i prou.\nUn bon amic em va dir un dia, que a la política coneixeria el millor i el pitjor de l’espècie humana. I així ha estat, certament. Tardà, Joan, l’entranyable-gran Tardà, és d’allò millor que m’hi he trobat a la vida i a la política. Compartir amb ell aquests anys a Madrid ha estat, com a poc, un regal. Als Torquemades de la meseta i d’opereta els he de dir que en Joan Tardà és una persona culta, sabuda, molt sensible, tendra, honesta, tossuda i tenaç. I d’una fidelitat al País i a la gent que el poblem, inquebrantable. Segurament els sembla rar una persona així. Pobrissons meus, n’han vist tan pocs com ell¡!!\nCriden embogits “ Fuego al hereje”, tornant un i altre cop a aquella tradició inquisitorial i tan borbona, acarnissant-se sense mesura ni trellat amb el diputat Tardà ara que n’han tingut l’excusa.\nTardà molesta a l’españolerio impresentable, hipòcrita i inquisitorial. I també als amants del malabarisme i els jocs de mans, que vulgueren menjar truïta sense trencar els ous. Potser el conflicte ens allunye de la gent, sobretot de la gent conformada i conformista, però segur que el no-conflicte ens allunya de l’objectiu. I l’objectiu no és governar. No senyor. L’objectiu, per Esquerra no és altre que independitzar el nostre país. El govern és eina i no finalitat . I aquest sí que és un debat pendent, per clarificar, si més no, si hi ha algú que no té cabuda en aquesta nova Esquerra que dia a dia ja anem fent.\nI, què voleu ¡!! Tardà és un dels meus ¡!! I quan ataquen un dels meus, li diguen Tardà o li diguen Carod, m’agredeixen a mi i a tots nosaltres, com a poble i com a país.\nVisca la Terra i mori el borbó ¡!! Expressa les ànsies de llibertat, de segles encá, d’un poble que deixarà de dir-ho quan els borbons siguen, com a molt, els regnants del país veí.\nSi borden…. Serà que avancem. Què borden doncs\nPublicat per Bernat Picornell Grenzner a 15:29 2 comentaris:\nObama i endavant\nDoncs res, seguint amb el guió, a priori, previst, Barack Obama va guanyar els delegats necessaris perquè l'escolleixin properament com a president dels Estats Units.\nVaig criticar en el darrer post la visió que molta gent tenia sobre Barack Obama, i ho reafirmo, no és el canvi pels Europeus. Repeteixo pels Europeus. Però allà es veu que sí. Els ciutadans han votat en massa per primer cop a la història des de la legalització del vot femení. La gent s'ha volcat totalment amb la campanya, i dia rere dia, es precipitaven els aconteixaments.\nVaig criticar també la obssessió que hi ha a Europa per un candidat i per unes eleccions nord-Americanes. Nois, el panorama internacional, no variarà GENS!!! Malgratr això, m'incloc dins del grup de criticats... Sí, sí, ahir a les 6 del matí vaig aixecar-me per mirar el seu discurs, i haig de dir que, conyes fora, és un gran orador, que és capaç de fer un discurs de 10 minuts davant de milers i milers de persones sense un sol paper (que li diguin al Pujol, que sempre portava aquelles notetes).\nBé, no tinc més temps per comentar, us deixo amb un súper link molt interessant i un parell de vídeos. El primer, la cançó del "Yes, we can", el segon, el discurs d'ahir!\nPublicat per Bernat Picornell Grenzner a 17:17 2 comentaris:\n"Guanyi qui guanyi, Europa estarà descontenta", vaig llegir va poc a un article fa uns dies. I espero equivocar-me, però serà així. O almenys, és el que pot semblar a priori! D'aquí uns dies se celebren les eleccions dels Estats Units d'Amèrica per tal d'escollir el 44è president, el proper inquilí del despatx oval de la Casa Blanca.\nA hores d'ara, qui més qui menys està posicionat en les eleccions: John McCain o Barack Obama. Qui més qui menys, tindrà clar per qui acostuma a "donar suport": Demòcrates o Republicans. Encara hi haurà algú que pensarà que hagués estat millor, per exemple, que Hillary Clinton hagués estat la candidata presidencial en lloc de Barack Obama. Amb aquest tema, personalment sempre dic una cosa: té més de dona Barack Obama, que de negre Hillary Clinton.\nEn qualsevol cas, sovint es parla en les converses de cafè sobre unes eleccions que no són ni del nostre país. No ho són però evidentment ens toquen ja que en bona part, són els EUA els que mouen les cireres del sistema internacional. I un es pregunta: la gent, per què segueix amb aquest entusiasme aquestes eleccions, si després es queixen que tenim massa processos electorals a casa nostra? Sovint, parlar sobre política Yankee sona bé: "sí, jo estic a favor de Barack Obama... Tu no ho estàs?".\nMalgrat totes les consideracions que es puguin fer sobre el tema, de si cal opinar-ne o no, és cert que marquen les portades dels diaris d'interès general. I mira que portem temps!! Doncs això s'acosta al final. S'apropen les eleccions i ara començarà un gran període d'aterratge a la Casa Blanca. Reprenent la frase amb la qual he començat el post, crec que Barack Obama no és el canvi que tothom voldria. El que voldria força gent (parlo d'Europeus) és un nou JFK. Vol un canvi de rumb a la política exterior nordamericana, a la política ambiental, a la comercial, a l'armamentística, a la social, etc, etc, etc. Doncs, espero equivocar-me, no crec que l'Obama no serà qui canviï tot això. Tothom està molt entusiasmat amb les eleccions: si guanya McCain, Europa estarà descontenta ja que volia Obama. Si guanya Obama, a la llarga, la gent veurà que tampoc és el canvi. Que milloraran coses però no serà el canvi que s'espera de 180 graus. I espero equivocar-me, eh! Perquè jo sóc dels que vol el canvi!\nMalgrat el que deia aquest article, és clar que Obama desperta inspiració i confiança, és per això que ha tingut el suport que ha tingut. Ha recollit la gran xifra de 600 milions de dòlars (ho poso en números, que es veu més clar: 600.000.000 de $. Cal dir que el seu rival, John Mc Cain, n'ha recollit 300 milions. Però encara cal dir més. Aquests 300 milions són (si no recordo malament), el que van recollir George W. Bush i el demòcrata Al Gore. I si aquests milions els donen les multinacionals, o bé és perquè volen el canvi a la ciutadania nordamericana, o bé, perquè tothom s'ha afanyat a donar-li suport, sabent que guanyaria i sabent que haurien de ser allà per frenar el "change" (com diuen les pancartes i els mítings de Barack Obama).\nBé, sé que he llençat moltes idees a l'aire. Sé que parlo des de l'absoluta ignorància d'un Català que ja en té prou amb la seva economia. D'un Català que tot just comença a entendre com funciona el sistema internacional, i d'un sistema internacional cada cop més globalitzat. És per això que avui escric sobre les eleccions, perquè és el tema recurrent aquests dies!! Perquè malgrat la gent estigui farta dels polítics Catalans, la gent no té prou feina per fer campanya a favor de Barack Obama. I que quedi clar, no dic que les eleccions no marquin, per exemple, el futur Europeu.\nUs deixo un vídeo sobre la campanya, d'AVAAZ, que denuncien el joc brut dels sectors més conservadors per tal d'evitar el que molta gent espera: el canvi.\nAquí l'anunci de l'altre dia que es va poder veure a les 5 cadenes més importants dels EUA.\nProperament penjaré més vídeos!!\nPublicat per Bernat Picornell Grenzner a 20:15 1 comentari:\nLa crisi Iraniana d’Urani vista per tres teòrics: Hobbes, Grotius i Kant.\nEn primer lloc, explicaré breument la cronologia dels fets pel que fa a la crisi de l’Urani de l’Iran. Cal explicar que és una crisi que ve de lluny: l’any 1976, quan Gerald Ford era president dels Estats Units d’Amèrica (EUA) i Henry Kissinger n’era secretari d’estat, va ser la pròpia Casa Blanca la que va donar suport a l’Iran per desenvolupar una potent indústria d’energia nuclear. Les relacions entre els EUA i l’Iran varen anar variant, i després d’estires i arronses ens trobem en un punt en el qual la potència que ja va atacar l’Iraq amb el mateix pretext, ha amenaçat diversos cops el país del qual parlem, l’Iran. Els EUA han acceptat trobar una sortida negociada a la crisi (sense retirar les amenaces, evidentment), juntament amb 5 països més: França, Xina, Rússia, Regne Unit i Alemanya. Malgrat això, i els intents per salvar la crisi de, per exemple, Mohamed Albaradei (president de l’AIEA), encara no s’ha trobar cap sortida negociada.\nUn cop feta una petita introducció per posar en context la situació actual, és interessant analitzar la crisi des de diferents punts de vista. Per una banda, Hobbes, ens diu que els estats estan dins d’un sistema internacional anàrquic caracteritzat per l’absència d’una autoritat central. L’Anglès, que va escriure la seva major obra l’any 1651 anomenada Leviatán, ens diu que l’home, en estat de naturalesa, està decantat a la guerra de tots contra tots, que l’home és dolent per naturalesa. Ja que els homes consideren que aquesta situació és insostenible, creen un “pacte social” i renuncien d’aquesta manera a la seva llibertat a mans d’un sobirà. En el cas de la crisi de l’Iran, Hobbes ho tindria clar: cal la creació d’un organisme supraestatal per tal de solucionar la qüestió. Un organisme que tingui poder vers els altres i que pugui decidir, si s’escau, sancions per l’Iran o simplement crear un equilibri per tal de deixar clars als països poderosos (EUA, per exemple), que l’Urani que utilitza l’Iran, l’empra en finalitats civils: en definitiva, un òrgan capaç de resoldre el conflicte. Hobbes, evidentment no apostaria per una ONU o per una AIEA tal com les coneixem ara, ja que no tenen cap mena de poder vers una part o l’altra: el president de l’AIEA ja pot dir missa que els EUA seguiran amenaçant, si cal unilateralment, l’Iran.\nPer una altra banda, trobem Hugo Grotius. Aquest jurista Holandès, aposta per un poder i un dret internacional molt forts. En el cas de la crisi Iraniana, Grotius, no estaria d’acord en una intervenció unilateral dels EUA contra el país del pròxim Orient. Ara bé, si que veuria en bons ulls si fos la comunitat internacional la que ataqués, m’explico: Grotius defensa, com he dit anteriorment, l’ús legítim de la força si la comunitat internacional es veu amenaçada per un tercer país. Ara bé, aquest ús legítim ha d’ésser exercit per una societat de nacions (en el cas actual, la ONU). Per tant, si els EUA donés un primer pas i ataqués el país de Mahmoud Ahmadinejad, unilateralment sense una resolució del consell de seguretat de les Nacions Unides (en el qual, recordem-ho, els membres permanents tenen el dret a vet), Hugo Grotius no hi estaria d’acord. Cal buscar un consens abans d’anar cadascú per separat.\nFinalment, trobem una tercera postura, defensada per Immanuel Kant. Aquest filòsof Alemany, ja va pensar en un organisme internacional basat en la cooperació. El pilar fonamental d’aquesta idea és el liberalisme contemporani. És a partir d’aquest sistema de democràcia i lliure comerç, que es pot mantenir un estat de pau internacional, el que ell mateix anomena “la pau perpètua”. Kant, que va morir a principis del segle XIX, basa els món i els estats lliures en un republicanisme amb unes lleis i mètodes judicials per resoldre disputes. Per tant, en el cas que estem tractant, Kant aplicaria un sistema de dret internacional que permetria arribar a un acord per tal de resoldre disputes: els països, que no tindrien un paper principal, haurien d’acceptar sense retrets, el sistema judicial com un sistema just per cada un dels pobles. D’aquesta manera, es resoldria el conflicte de manera pacífica i deixant intacte les relacions internacionals i s’evitaria la guerra.\nEn resum, trobaríem tres postures per resoldre la crisi: la de Hobbes, que apostaria per una societat de nacions forta amb poder per sobre de la resta de països per solucionar la crisi, la de Grotius, que defensa que un país no pot prendre decisions unilaterals per exemple d’atac a un altre país, i la de Kant, que aposta per un dret internacional capaç de resoldre conflictes mundials.\nPublicat per Bernat Picornell Grenzner a 1:57 2 comentaris:\nAvui toca el discurs que vaig fer en el transcurs de la ofrena floral a Rafael de Casanova que varem fer a Sant Cugat. Evidentment, també tinc pendent una resposta per l'Ignasi sobre el post del conflicte a la zona del Caucas!!\nUn altre 11 de setembre i ja en van uns quants. I senyors, haig de dir que la situació no ha canviat massa. Si aquell 11 de Setembre de 1714 varen voler deixar clar que els Espanyols serien els dominants, he de dir que després de tres segles, ho segueixen sent. Ho van ser i són els nostres dominadors. Ells decideixen, ells fan i ells desfan. Què és això de respectar una regió? Ni regió, ni govern ni poble. Aquí Espanya fa el que vol. I suposo que a partir d'aquí ja sabreu la continuació del discurs... No ho hem de permetre. S'ha acabat ser els titelles de sempre. Ni Estatut, ni respecte per la llengua, ni una plena llibertat d'expressió, ni finançament ni respectar els DDHH amb allò d'un dret que li diuen autodeterminació.\nPerò tenim armes. Ens avala una institució, la Generalitat, de gairebé 650 anys. I des del 1359, 128 presidents han vetllat per la salut de Catalunya. Des de Berenguer de Cruïlles fins ara, recordant inevitablement Francesc Macià o Lluís Companys, tots han deixat la pell al territori. Evidentment ara ja no parlem d'un imperi i d'uns peixos del mediterrani que parlaven Català. Però parlem d'una NACIÓ escrita amb lletres majúscules. Una petita gran nació que vol parlar a Europa com aquells anomenats "grans" i que es dirigeix al món amb aires d'orgull i ganes de fer feina.\nAls Catalans, se'ns ha anomenat de tot, però el temps ens ha donat la raó. Som treballadors i tossuts. I sobretot molt tossuts. Sempre que volem quelcom anem a buscar-ho i no parem. Doncs això, companys i companyes, és el que hem de fer. No parar de regirar-ho tot fins aconseguir allò que tantes vegades hem somiat. Ser lliures.\nNo ens han de fer por els grans gegants que intenten trencar el somni Català. Si mai han pogut imposar-se, no ho faran ara! Com podrien imposar-se amb per exemple, tota la gent que ens hem aixecat d'hora per commemorar aquella diada de 1714? A la nostra diada no ens dediquem a comentar anècdotes de cabres militars que desfilen. Nosaltres, a la nostra diada ens manifestem, i així, com no podem guanyar als Espanyols?\nMireu, Barcelona, estava totalment encerclada per l'enemic molts mesos abans de 1714. Hi havia veus que clamaven rendició. Gent que conseqüència de les condicions de vida preferia que entrés l'exèrcit de Felip cinquè. Malgrat això, hi havia molta altra gent disposada a lluitar. Va haver-hi crides a tota la població, fins i tot als nens, als avis i a les dones per lluitar contra aquells que volien suprimir les llibertats treballades durant tants anys. Doncs no. Ningú es va rendir i Barcelona va resistir a ultrança tenint totes les de perdre. Barcelona no va donar mai per perdut aquell combat. I jo em pregunto... Si ells no van abandonar mai el combat, per què hauríem de fer-ho ara nosaltres? Hi ha una gran diferència entre aquell 1714 i aquest 2008. Llavors estàvem en posició de defensa, ara estem en posició d'atac. En posició d'anar i guanyar-ho tot! Què ho tenim millor? Aquest 2008 o aquell 1714?\nJo mateix he sentit moltes vegades el comentari de "jo ja NO viuré la independència, això vosaltres, els joves". Doncs no! Amb aquesta mentalitat no anirem enlloc! I d'això, ens n'hem de convèncer tots: cada persona convençuda, cada persona que comença a explicar a tort i a dret els beneficis de la independència és una victòria. És una victòria per nosaltres i una derrota per a ells. Com deia Xirinacs, ells hauran perdut un esclau. Tots els esforços no són pas en va, i com diu la cançó, la victòria ens sorprendrà si la continuem buscant.\nI el motiu per la independència és incontestable. Alguns pregunten: per què no intenteu d'entendre-us amb els Espanyols? Doncs no! Perquè portem gairebé 300 anys intentant-ho i no n'hem tret cap resultat. I el que ho negui que miri la història, que ni en un dels millors moments, la República, no varem aconseguir cap pas endavant! Perquè el que està clar és que no ens volen! Doncs si tanta mania aixequem, que se'n vagin ells, d'aquí casa!\nHe començat dient que ells eren els dominadors. Sí. I només cal comprar el diari per veure que no respecten, per exemple, l'estatut. I el darrer episodi, aquests dies, el finançament. Ahir mateix, en el missatge institucional del president Montilla, ell ens demanava unitat. Unitat de les forces catalanes per resoldre temes clau per al futur del nostre país com el finançament. Doncs des d'Esquerra estem disposats a seguir endavant amb la unitat. Unitat, però sense deixar que altres partits ens apareguin un dia fent-se una fotografia amb en Zapatero o un altre que pacti amb la vicepresidenta un nou finançament... Us sona? Doncs bé, ja per acabar, dir-vos que des de les JERC d'aquí Sant Cugat, no deixarem de lluitar ni un sol moment per aconseguir aquest gran objectiu: la INDEPENDÈNCIA!!\nNo podem permetre que ens dominin més, hem de passar a l'acció!\nPublicat per Bernat Picornell Grenzner a 10:30 Cap comentari:\nTorno de vacances, torno a posar en funcionament el bloc!\nTorno de vacances amb les piles hiper carregades per afrontar projectes ambiciosos. Aquest any presento que serà un any de canvis. Segurament seguiré fent i consolidant coses que fins ara ja feia però tal vegada a un esglaó més alt, amb més perspectiva. Segurament amb més calma i tranquil·litat. Sense pressions. Serà un any d’assentament a la feina i com he dit, consolidar el que fins ara tinc. Afegint nous reptes que ja anireu descobrint i esperant SI US PLAU no acabar l'any com vaig fer-ho l'any passat: tot a la paperera!\nDeixant una primera reflexió, explicar que ara mateix estic participant al 2nd ECPR (European consortium political research) graduate Conference a la UAB. Un congrés de política força interessant i enriquidor! A més amb trobades inesperades com la de l'Aintzane Conesa, que ves per on, coneixia participants del congrés!\nAquí gairebé tothom està cursant el Doctorat i qui més qui menys sap MOLT del que parla. Ara fa poc, he tingut una conversa sobre Ossètia del Sud i el perill que suposa desmembrenar l'estabilitat internacional.\nFins a quin punt s'ha de permetre Rússia violar la legalitat internacional? L'ha violat realment permetent i autoproclamant la independència d'un altre país? Personalment crec que sí. És circumstancialment diferent que Montenegro es proclami independent a que Rússia proclami la independència d'una regió per interessos propis. Dic que és circumstancialment diferent ja que és un gran corredor energètic i és un gran punt estratègic per Europa. Podríem dir que tota la zona és el motor (i mai millor dit) d'Europa? Amb això no vull dir que haguem d'acceptar la independència de nacions sense estat simplement per la situació que tinguin en el món. Simplement dic que Rússia ha creat el conflicte per posar Europa contra les cordes... Que és aquesta una posició centralista respecte el que seria el primer món i regions i països més desfavorits? Tal vegada sí, Europa sempre mira per ella. Normal. Però no només això, Rússia torna a ser prou forta per desafiar el món sencer. Montenegro no ha desequilibrat aquesta estabilitat de la que parlàvem. Rússia sí, i el titella de president també.\nRecordo un "30 minuts" de fa un temps en el que una dona deia: Rússia ha resistit al poder de tots els Tsars, però no podrem resistir a les maneres de Vladimir Putin. I tal dit tal fet. No fa ni 50 anys del final de la guerra freda que tornen a desafiar. Evidentment, i no es pot negar, s'han refet del comunisme i com que les relacions internacionals es juguen al camp de qui els té més grossos, ara hi ha algú que pot desafiar Europa i Estats Units sencers.\nSancions? Sóc partidari d'aplicar-ne. Que són un país gran i Rússia no és Cuba per aplicar-li sancions? D'acord, però si Europa vol tornar a mirar a la dreta amb tranquil·litat, s'ha de fer quelcom. I reconec que tal vegada aquest discurs és el més "xungo" que he fet mai, el més centralista i del que menys he estat informat però... Segurament és l'estiu, que m'ha revolucionat.\nPer tant, i centrant-me una mica, amb sancions o sense, s'ha de mediar, deixar clar quin paper té cadascú en aquest trencaclosques internacionals i evitar les afirmacions de l'estil: "No tenim cap por per tornar a la guerra freda". I això segurament ho dic referint-me a TOTES les parts implicades. No crec evidentment que entrem a un espiral de conflictes però més val prevenir que curar. Xina és gran, Rússia és enorme però cal mediar per tornar les coses a lloc i evitar puntes d'iceberg d'un gran problema (si és que abans no n'hi havia amb Putin i companyia).\nPD: Insisteixo, el que he escrit aquí és sense massa informació i segurament quedant-me només amb la premsa... Qui sap si investigant més...\nPublicat per Bernat Picornell Grenzner a 11:36 2 comentaris:\nFotografies festa major... dia 27!\nPenjo les fotografies del dia 27...\nAssaig públic de castellers\nConcert de grallers\nCLIQUEU AQUÍ PER MIRAR LES FOTOGRAFIES DEL DIA 27!!!\npd: al post anterior trobareu el link per accedir a les del dia 26!\nPublicat per Bernat Picornell Grenzner a 17:28 Cap comentari:\nFotografies festa major... dia 26!\nFa molt temps que no escric... Però la veritat és que amb Festes Majors i coses diverses... No he tingut temps! Doncs bé.... La gent demana les fotografies de Festa Major... Doncs aquí estan! Aquestes són les fotografies del dia 26! Si algú les utilitza... simplement tingueu en compte que les he fet jo! ;)\nCLIQUEU AQUÍ PER VEURE LA RESTA DE FOTOGRAFIES DEL DIA 26!!\nPublicat per Bernat Picornell Grenzner a 23:22 Cap comentari:\nAquest article el podeu trobar al TOT Sant Cugat i al diari de Sant Cugat d’aquesta setmana i al diari “El Punt” (edició Vallès Occidental) de dissabte 31 de maig.\nQuè fa un estudiant de qualsevol indret de Catalunya en època d'exàmens? Segurament, anar a estudiar a qualsevol biblioteca a prop de casa seva.\nQuè fa un estudiant Santcugatenc en època d'exàmens? Quedar-se a casa estudiant! És imperdonable que un dels pobles més importants del Barcelonès tingui una biblioteca tan petita, amb pocs exemplars ACADÈMICS i amb un horari increïble! Com pot ser que tanqui els dissabtes a la tarda, diumenges i dilluns al matí? Per no dir que tanca a les 9 de la nit, com els comerços! Una biblioteca no és un comerç és un SERVEI, i com a tal, ha de satisfer les necessitats de la població, cosa que no fa ni de lluny. Ara ampliaran horaris... A partir del 12 de juny... Qualsevol cosa és millor que res però... Senyors de l'ajuntament: sabeu quan comencem exàmens els estudiants? Dissabtes a la tarda, diumenges i dilluns al matí ens seguirem quedant a casa.\nPD: Hi ha una errada. Vaig posar “Barcelonès” quan en realitat volia posar província de Barcelona… No és que vulgui formar part del Barcelonès eh! El Vallès resisteix!\nPublicat per Bernat Picornell Grenzner a 18:59 1 comentari:\nt'agrada el suc de tomàquet? Sí = Independència\nSembla que l’activitat política nacional i internacional d’aquests últims dies s’ha accelerat notablement… Derogació del decret de sequera sí, derogació del decret sequera no, últimes novetats sobre la proclamació del candidat demòcrata a la Casa Blanca, obertura de la frontera Birmana un mes més tard de la catàstrofe, etc, etc. Per altra banda cal explicar que tinc forces posts pensats per publicar: protesta de la situació de biblioteques a Sant Cugat, sobre l'inici de la cultura Europea (fent referència al llibre de Josep Fontana (1994), Europa front l'espill), volia comentar un article de la Vanguardia d'avui (29 de maig) d'en Màrius Serra, un post sobre el GerryMandering (link amb una fotografia perquè aneu fent boca, ja explicaré què és!), etc, etc, etc. Per tant, molts posts per publicar però vull seguir en la línia de publicar un escrit cada quatre dies aproximadament! Per altra banda, i abans d'iniciar l'escrit d'avui, demanaria als lectors d'aquests, que deixin algun que altre comentari! Tan se val de quin estil sigui: des de "quin article més xorra" a comentar sobre de quin color tenen la llengua als gats... Recordo també que ens pocs dies es tancarà la votació sobre qui preferiu que surti President i Secretari General d'Esquerra Republicana de Catalunya... Acabeu de votar!!\nPer fi em disposo a escriure... Toca País Basc. Ja és un tema recurrent en aquest blog parlar de la necessitat de normalitzar el discurs independentista per arribar a convèncer la gent. Ho ha fet Escòcia, i ara li toca el torn a Euskadi. Ahir, el seu lehendakari, complint amb les seves paraules ha expressat la voluntat seriosa de convocar a les urnes als ciutadans i ciutadanes bascos. Des d'aquest moment, les notícies s'han anat succeint ràpidament i les reaccions no s'han fet esperar.\nComencem pel principi. Juan José Ibarretxe, en roda de premsa, presenta el que seria el seu pla per recuperar l'estabilitat d'Espanya. Això passa per convocar un referèndum en el qual el poble Basc expressi amb claredat la seva opinió. Les preguntes serien dues:\n1. ¿Está usted de acuerdo en apoyar un proceso de final dialogado de la violencia si previamente ETA manifiesta de forma inequívoca su voluntad de poner fin a la violencia para siempre.\n2. ¿Está usted de acuerdo en que los partidos vascos sin exclusiones inicien un proceso de negociación para alcanzar un acuerdo democrático sobre el ejercicio del derecho a decidir del pueblo vasco y que dicho acuerdo sea sometido a referéndum antes de que finalice el año 2010?\nLa primera va dirigida especialment, diria jo, al Partit Popular. A la dirigent San Gil, Rajoy i companyia. Ells, que en la treva posterior a l'assassinat del dirigent socialista Ernest Lluch (si m'erro perdoneu-me!), van enviar a Aznar a negociar, amb banda terrorista, s'han posicionat en contra, durant tota l'anterior legislatura al diàleg amb E.T.A. Condició sine quanon, que abandonessin les armes. Després en parlem. Sobre el tema diàleg podríem fer-ne un llarg memorial de greuges: converses de Ronald Reagan, taules de negociació, negociació amb històrics antics membres de la banda com Julen de Madariaga (vegeu La Pelota Vasca), més tard empresonat), intent d'interlocució amb membres protagonistes d'haver aconseguit la pau a Irlanda del Nord amb la IRA, conversa d'en Carod a Perpinyà i un llarg etcètera sobre les converses de dirigents polítics i de la societat en general. No hi ha hagut cap exemple de banda terrorista que hagi abandonat les armes sense diàleg. No hi ha hagut cap exemple d'abandonament de les armes si no hi ha una clara voluntat d'interlocució entre les dues parts. I això no només vol dir parlar, sinó cedir en alguns aspectes... Ara ja m'estic anant per les branques però podria parlar sobre la detenció d'Arnaldo Otegi, personatges sobre Gerry Adams, etc. Però aquest no és el tema que ens ocupa avui.\nResumint: primera pregunta encarada a solucionar el problema, de vegades encallador, d'E.T.A. Aquesta pregunta deixa molt clar que E.T.A. ha de tenir un clara i ferma voluntat de deixar les armes. No que les deixi abans de parlar. Si tu no em dones res a canvi jo no faré res... Normal!\n2a pregunta: segurament aquesta pregunta és prèvia a demanar la independència. És un pas previ a convocar un veritable referèndum. Una primera pregunta per instar a l'executiu Espanyol de negociar un referèndum d'autodeterminació i després sí, consulta popular.\nCrec que és una consulta integradora. No va en contra la llei ja que no pregunta sobre la voluntat secessionista, sinó sobre la voluntat de diàleg entre ambdues parts. Voluntat integradora. Insta a fins i tot al PSE, a assentar-se al voltant d'una taula i xerrar. No unilateralment no, parlant totes les parts... A mi que em perdonin, però si hi ha manera més correcta de fer les coses... Que me l'expliquin!\nReaccions n'hi ha per donar i per vendre. L'executiu diu que si s'aprova al parlament basc (cosa que així sembla que serà), portarà la consulta al constitucional, la qual cosa paralitzaria 5 mesos el procés. El PP hi està d'acord però afirma que també el portarà ell (per tant dos recursos d'inconstitucionalitat, una gràcies a 50 diputats, el mínim per presentar-ne un, i per altra banda el recurs del senyor president). En Carod i en Puigcercós celebrant la decisió del lehendakari i titllant d'irresponsable la Moncloa, etc, etc, etc. Volia escoltar la COPE aquest matí però finalment no ho he fet... Ja me n'informaré.\nVaig acabant l'article tot i que sóc conscient de la de coses que m'he deixat. M'haureu de disculpar: l'examen d'economia amb les seves respectives polítiques fiscals europees, etc., poden més. Finalment només vull afegir una cosa. Que és inconstitucional preguntar si el País Basc vol separar-se? Que preguntin simplement si agrada el suc de tomàquet. Un sí seria favorable als interessos dels bascos, un no, voluntat de quedar-se... Ui, o potser no? Potser el PP diria que aquesta pregunta significa si als bascos els agrada la sang que fan vesar els terroristes...\nRepeteixo les disculpes sobre aquest post, volia comentar moltes coses i... me n'he deixat moltes de més importants... La qualitat no és que sigui de la millor tampoc! Milloraré! :)\nPublicat per Bernat Picornell Grenzner a 0:35 1 comentari:\nCatalunya - Argentina\nDissabte passat es va jugar el partit número 200 de la selecció Catalana. I no va omplir ni la meitat del Camp Nou... Normal, l'ambient de la selecció no és el de fa un temps.\nAquest model de partit s'ha d'acabar. No serveix per res, no hi va ningú i no hi guanyem res. Fa molts anys que la Plataforma pro Seleccions Catalanes planteja el mateix partit. Aquí entra potser la tossuderia de la plataforma de celebrar els partits SEMPRE al Camp Nou! Això es pot fer en un Catalunya – Euskadi, partit i plantejament ben diferent de qualsevol altre. Llavors omples el Camp Nou!\nMireu, dissabte van anar al camp nou 40.000 persones, 10.000 de les quals eren Argentins. Aquest partit el fas a camp del Nàstic o del Terrassa i tens un ple absolut i un ambientàs!\nJo sóc el primer que no vaig anar-hi ja que, assumptes personals a banda, ja no té cap motivació anar a un partit de la nostra selecció. Podem distingir dos nivells:\n- Nivell esportiu: trist, molt trist que els gran jugadors Catalans no participin en un partit així. Bojan ho deixa córrer per evitar el mateix que li va passar a l'Oleguer (que tampoc va venir, i mira que dijous estava bevent i de festa a la Patum)... Juguem fins i tot amb un jugador nascut a Albacete (Iniesta)... Què els aporta la selecció a aquests jugadors?\n- Nivell organitzatiu: ens ho hem de replantejar. Hem de buscar nous mètodes, nous al·licients per fer anar la gent a un partit de la selecció. No sé la solució exacte, sinó la diria, però pensant em surt una llarga llista de coses a fer i que no es fan. Des d'omplir el centre de les grans ciutats amb pamflets a una major implicació del govern.\nSi no canviem, les antigues festes, es quedaran en això, en antigues festes.\nEns creiem o no, que la selecció Catalana algun dia serà oficial? O ja ens està bé anar fent partits de costellada amb poca assistència i poc entusiasme?\nPublicat per Bernat Picornell Grenzner a 19:37 1 comentari:\nPuigcercós ja s’ha passat abans de ser res…\nDoncs sí, avui parlem de la candidatura de Gent d’Esquerra ja que em sembla que darrerament, el seu líder s’ha passat força amb les últimes declaracions. Com ja deveu haver vist pels mitjans de comunicació, Joan Puigcercós ha presentat el seu llibre Generació.cat. En aquest llibre, fa certes afirmacions que trobo totalment fora de lloc i totalment indigne de tot un candidat a presidir el 3r partit de Catalunya i el partit que ha i hauria de liderar el camí cap a la independència.\nEn primer lloc s’autoproclama candidat a la presidència de la Generalitat en les properes eleccions, això sí, apel·lant a la decisió que prengui la militància en un hipotètic procés d’eleccions primàries. Diu també que “li ha demanat l’electorat i els militants d’Esquerra”, que prengui aquesta situació... Li haurà demanat la seva família ja que em sembla que ningú ho ha fet. Posem-nos en situació: 7 de juny eleccions a presidència i secretaria general d’Esquerra Republicana. Imaginem-nos doncs, que en Joan Puigcercós, pels motius que sigui, no surt escollit president del partit i ho és, per exemple, n’Ernest Benach (per cert, us recomano l’última edició de la revista Castells, que l’entrevisten com a ex cap de colla de Tarragona). No surt escollit president i en les properes eleccions es presenten, a les primàries, en Benach i ell. Seria possible que sortís ell però és aquí on trobem el què del la qüestió i la meva crítica. NO entenc com una persona, abans d’un congrés pot donar tant i tant per suposat que serà presidenciable aprofitant que és president d’Esquerra (això no ho diu però tots ho podem entendre). Crec que Puigcercós ja comença malament (en el cas que sigui així) la seva presidència a Esquerra. S’ho ha cregut. S’ha cregut massa ràpid que guanyarà les eleccions. Es pot saber què és això????? Una cosa és que confiïs en les teves possibilitats i l’altra és que ho donis per fet. Doncs no, no és seriós! És que la seva candidatura es pensa que guanyarà àmpliament i que no s’aprovaran cap de les esmenes que presenten les altres candidatures a la ponència oficial? Doncs no! La seva candidatura haurà de ser inclusiva per dos motius:\nNo guanyaran fàcilment. És a dir, no guanyaran amb un ampli marge de vots, cosa que farà que hagin de pactar amb altres persones\nS’aprovaran, al meu parer, moltes esmenes d’altres candidatures diferents a les de Gent d’Esquerra. Per exemple n’hi ha unes quantes d’EI que crec que poden arribar a marcar, en certa manera, el futur del partit.\nPer altra banda, i això ho sento però ja és de jutjat de guàrdia són els referents polítics que té en Puigcercós. Hi haurà gent que dirà “sí, i què”. Però no, jo no em quedo indiferent. Segon Puigcercós, els seus referents són Tony Blair i Bill Clinton. Parla també de Nicolas Sarkozy, que tot i certes diferències, diu mantenir certes semblances. Jo no sé fins a quin punt això és bo per una persona que ha de mantenir un partit d’ESQUERRES i Independentista. Un Blair que és ex primer ministre d’un país que no vol donar la independència ni a Irlanda del Nord ni a Escòcia. Un president, com Bill Clinton, que varen practicar, com tants d’altres, un gran neoliberalisme... Polítics de dretes amb tots els ets i uts. Vaja, no parlem de Nicolas Sarkozy, el polític més Jacobí que ha tingut en els últims anys França! Sí, diran que s’ha tret de context i que el que admira d’aquests polítics és la seva fermesa, manera de parlar... Deixem-nos d’històries. Aquests personatges no poden ser mai referents en cap país d’Esquerres.... Que Rajoy té com a referent a Lenin per la seva valentia i fermesa a l’hora d’aplicar el comunisme? NO!\nFinalment, quina concepció té Puigcercós de l’economia? Hem d’anar cap a un sistema liberal i deixar-nos de socialdemocràcies i polítiques d’esquerres? Em sembla que no. Una cosa és ser pragmàtic i l’altre és anar a parar 3 carrers més enllà. I sí, baixo del burro i reconec que Esquerra està tirant per aquest camí. Que posats a que s’hagi d’”explotar” un treballador millor l’exploti un català que un japonès? NO. NO i punt. Ho sento Maria, em vaig equivocar defensant en Josep Ginesta a classe d’economia (tot i que amb certes coses encara hi estic d’acord). Després critiquem a en Carretero. Que si és de dretes... La nostra opció també és dreta? Hem de ser, com diu Puigcercós “desacomplexadament liberals”?\nMireu, segurament guanyarà en Puigcercós al congrés. I en certa manera considero que és la millor entre les pitjors opcions. Ara bé, caldrà ser crític amb ell! Donem-li suport però compte! Compte si us plau!\nPublicat per Bernat Picornell Grenzner a 1:29 3 comentaris:\nSortia de l’estació de Rubí quan m’he fixat amb el quiosc de l’estació. Normalment ja vaig de pet a mirar l’Avui però avui el titular ressaltava més que altres vegades: “CDC assumeix com a opció la independència”.\nI és que Artur Mas segueix amb la idea de no deixar espais a Esquerra Republicana. Mai abans, Convergència s’havia mostrat tan sobiranament catalana com ara. Va ser a finals d’agost, quan en Carod-Rovira, president sortint d’Esquerra, va anunciar un referèndum d’autodeterminació pel 2014. No ho pot suportar. Artur Mas no suporta que algú li passi al davant en alguna cosa. No va poder suportar que algú fes un estatut sense comptar amb convergència. No suporta haver perdut la 1a i 2a negociació a la presidència de la generalitat i evidentment no pot suportar que algú li passi a davant amb una tema clau: el CATALANISME.\nReprenent el fil del que deia, va ser a finals d’Agost quan en Carod va anunciar una proposta o voluntat de convocar un referèndum pel 2014. Poques setmanes més tard ja sortia el líder convergent a parlar d’un nou catalanisme, d’una refundació del catalanisme, d’una “casa gran”.\nPel que fa a la proposta de CDC de cara al seu congrés de Juny la trobo inútil totalment. No sé si inútil seria la paraula però el que està clar és que si CDC recollia a molta gent de molts sectors i ideologies, ara encara n’agafarà més. En aquest partit, com diu Artur Mas en el discurs de la “casa gran”, hi cap tothom. I és clar, si ens unim amb Unió ja ni t’explico! Des de catòlics de dretes, centre, monàrquics espanyols, algun federalista, catalanistes espanyolistes, catalanistes, sobiranistes, independentistes, (les seves joventuts es declaren independentistes)... Tothom. No poden deixar escapar cap sector de la societat catalana. És per això que els faltava un sector i ja el tenen!\nMireu, Convergència, MAI es posarà al peu del canó per demanar una plena sobirania del principat Català. MAI demanarà la independència als despatxos del carrer Floridablanca (Congrés) i menys a la moncloa! Per què? Ben senzill, per molt Catalanista que sigui la cúpula del partit, sempre hi haurà un sector de votants que perdrien si defensessin amb tots els ets i uts aquesta opció. I això no ho volen. CDC sempre ha format coalició amb altres partits. Si realment fossin tant i tant catalanistes i tant i tant sobiranistes... Per què els interessaria anar amb UDC? Perquè volen vot.\nD’acord, ara comença a estar de moda això de fer propostes sobiranistes (Euskadi, Montenegro, Escòcia, Catalunya amb en Carod) i ells s’apunten al carro per no quedar-se darrera. Però no. Mai ho han estat i mai ho seran, d’independetistes. M’agradarà veure el seu paper el dia que, esperem no arribi, ens retallin l’estatut. Ells que van anar a pactar-lo a la baixa, estaran al peu del canó contra ZP si mai es dóna aquesta situació...\nEn fi, seguirem fent més reflexions un cop es presenti la ponència oficial. Recordem que avui s’havia d’aprovar en consell nacional!\nPD: Tot i això, esperem que mai diguéssin no a un possible referèndum!\nPublicat per Bernat Picornell Grenzner a 14:54 1 comentari:\nun any al govern, un full de ruta. 2010 independència?\nPrimer de tot, i aprofitant les primeres 500 visites des de l'inici d'aquest bloc, volia reflexionar-hi i fer alguns canvis... Primer de tot he canviat el format: espero que us agradi! Us avanço que no serà l'últim que faci, però com a mínim esperaré uns llaargs mesos!\nEn segon lloc, aquest bloc va néixer amb la intenció d'un ús compartit entre la gent de la meva classe. Segurament no ha estat així però bé, no em queixo! Pensava que no podria portar tot sol un bloc i déu nidó la regularitat amb la qual escric. Va néixer, si més no, amb la intenció d'aportar escrits "amb criteri" i tot i que no n'he fet tants, espero que aquests hagin satisfet!\nEn el post d'avui reflexiono sobre el Regne Unit i Escòcia...\nAvui, n'Alex Salmond, primer ministre escocès ha anunciat un full de ruta per arribar a la Independència l'any 2010. Cal posar en context i explicar que l'Scottish National Party, està al govern Escocès des de fa escassament un any (16 de maig). Des d'aquell moment, l'SNP ja va anunciar la seva intenció de convocar un referèndum d'autodeterminació. Cal dir però, que els independentistes escocesos no estan en majoria (47 escons SNP, 46 Labour Party) i que el partit laborista no està pas (com sabem) per la independència. Aquesta última afirmació caldria agafar-la amb pinces ja que, per sorpresa de tots, ha dit que està d'acord amb aquell full de ruta i aquesta consulta. Per altra banda, el primer ministre Gordon Brown s'ha afenyat a dir que farà "tot el possible per evitar-ho".\nEl full de ruta té, el seu punt clau l'any 2010. Aquell any s'han de convocar eleccions a la presidència (prime minister) del Regne Unit, cosa que marcaria d'una forma inevitable tota la campanya. Independència sí, independència no.\nCertament a Europa s'estan vivint temps de canvi. Si fa 4 anys hi havia molta gent que demanava propostes sense embuts i normalització dels discursos independentistes, no es pot pas queixar. Montenegro independent, Kosovo l'ha seguit... Euskadi té convocat una data de referèndum i certs polítics d'aquí també en tenen en ment un pel 2014. És igual, potser no s'en fa cap d'aquests tres, d'acord. Però com a mínim estem normalitzant el discurs. Cada vegada sembla que els països tenen menys por a expressar les seves idees més sobiranistes.\nPosem per cas que Escòcia es proclama independent l'any 2014 de forma democràtica (via referèndum): què diria Espanya? També s'aliaria amb Sèrbia i no reconeixaria Escòcia? La diferència entre Kosovo i Escòcia és que aquest últim té assolit un alt i gran nivell econòmic per tirar endavant. No tinc ni el més mínim dubte que no passarien ni 2 anys que Escòcia ja estaria negociant l'entrada a la UE.\nTotes aquestes divagacions sobre Escòcia passen per un sol punt: capacitat i poder de decisió a l'hora de fer certes actuacions. I parlem de sobirania en matèria econòmica, de competències, etc. Regne Unit té una història menys interrompuda que Espanya però en canvi amb aquest tema són més tolerants: Espanya té por. La por que segurament té ara Regne Unit. Escòcia no es podrà queixar: tenen poder per ser un país autònom: Euskadi no, Catalunya? Menys.\nSeguiré reflexionant el pròxim dia!\nPartido Nacional Escocés 47 (2007) - 25 (35)\nPartido Laborista 46 (2007) - 50 (56)\nPartido Liberal-Demócrata 16 (2007) - 17 (17)\nPartido Conservador 16 (2007) - 17 (18)\nPartido Verde Escocés 2 (2007) - 7 (1)\nPartido Socialista Escocés 0 (2007) - 4 (1)\nSolidaridad 0 (2007) - 2 (0)\nPartido Unidad de la Tercera Edad Escocesa 0 (2007) - 1 (0)\n1 (2007) - 5 (1)\n1 (2007) - 1 (1)\nPublicat per Bernat Picornell Grenzner a 1:39 1 comentari:


BULEVARD DELS FRANCESOS - BiblioEteca\nA la València dels anys seixanta, en plena dictadura franquista, tres joves comunistes —Josep, Felo i Teresa— manifesten el seu desacord respecte de la línia oficial del Partit amb conseqüències imprevisibles. Alhora, la investigació de la mort d’una rica hereva provoca un xoc frontal entre Sebastián Piñol, un honest comissari de policia, i Vicente Rodrigo, l’expeditiu cap de la Brigada Politicosocial. També es veuran implicats en la trama personatges tan dispars com «el Messié», un lladre de coll blanc que enyorarà molt la seua estada a França, o Carol, la vedet d’un nightclub per on desfilen individus de tots colors que, atesos els problemes de la seua contemporaneïtat, tampoc no eixiran indemnes dels esdeveniments. De fet, les circumstàncies d’una família ja destrossada per la Guerra Civil, els Baixauli, enllaçaran aquest relat gairebé d’època amb un altre que discorre de manera paral•lela en el present, amb homes i dones que encarnen i resisteixen com millor poden els temps que els han tocat de viure. Totes dues narracions conflueixen en una novel•la única, en molt més d’un sentit, i ofereixen la lúcida visió d’una societat que, plena d’idealisme en el passat o ferida pels anys més recentment, sembla fer sempre difícil la dignitat humana.


S’inicia el procés per declarar la Capella dels Segadors com a Bé Cultural d'Interès Nacional\nEl Departament de Cultura fa públic un informe favorable que permet fer un pas endavant cap a la preservació, rehabilitació i difusió d'aquest patrimoni històric\nLa Capella del Sant Crist dels Segadors de la parròquia de Sant Andreu de Palomar avança cap al seu reconeixement com a Bé Cultural d’Interès Nacional. El Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya ha fet públic un informe favorable que permet fer un pas endavant cap a la preservació, rehabilitació i difusió d’aquest patrimoni històric, ja que aquesta resolució comporta, a la pràctica, que no es poden tramitar llicències de parcel·lació, edificació o enderrocament a la zona afectada, i també se suspenen les llicències ja concedides.\nEl rector de la parròquia, Mn. Toni Román explica que «tant la parròquia com el barri i el poble de Sant Andreu ho rebem com una bona notícia, esperada des de fa anys, una petita lluita per preservar el seu patrimoni històric». Així mateix ha afirmat que «des de la parròquia s’ha fet una comissió amb entitats del barri i l’Arquebisbat de Barcelona per poder preservar aquest espai que és històric».


Colau aprova la pujada de l'IBI i les taxes de les terrasses amb abstenció d'ERC i JxCat | NacióDigital\nEls partits independentistes permeten que tirin endavant de forma provisional les ordenances fiscals proposades pel govern municipal\nper Jordi Velert, Barcelona, 25 d'octubre de 2019 a les 11:21 |\nEl ple de l'Ajuntament de Barcelona ha aprovat provisionalment les ordenances fiscals del 2020 proposades per l'equip de govern format per Barcelona en Comú i el PSC, en aconseguir l'abstenció d'ERC i Junts per Catalunya. Ciutadans, el PP i Barcelona pel Canvi hi han votat en contra. L'objectiu de l'equip de govern és augmentar els ingressos de l'Ajuntament en prop de 82 milions d'euros respecte a l'anterior exercici.\nEntre les mesures decidides, que s'han d'aprovar definitivament al ple de desembre després d'un període per aplicar-hi canvis, s'acorda apujar l'IBI un 5,4% de mitjana. També es preveu un recàrrec del 50% de la quota líquida de l'impost als habitatges d'ús residencial que es trobin permanentment desocupats.\nA més, s'incrementen l'impost de vehicles i les taxes de grua i clavegueram, s'eliminarà la taxa municipal d'inici de l'activitat econòmica, s'aplicaran bonificacions per l'ús de l'energia solar i es cobrarà més als pàrquings als vehicles més contaminants.\nTambé s'actualitzarà la taxa que paguen bars i restaurants per tenir terrasses. Segons ha explicat la regidora d'Hisenda, Montserrat Ballarín (PSC), l'increment es proposa actualitzar per carrers tenint en compte el valor comercial de la zona o la demanda de taules, a més de tenir com a referència els preus d'altres ciutats europees.\nAra mateix un local al Passeig de Gràcia paga 1,05 euros al dia per cada taula amb quatre cadires, i amb l'augment passarà a pagar 4,35 euros diaris. En canvi, en uns altres carrers menys saturats hi haurà rebaixes: a Via Júlia, per exemple, muntar una taula amb quatre cadires passarà de costar 0,55 euros diaris a 0,49 euros diaris.\nElsa Artadi, de JxCat, ha lamentat no haver vist en la proposta "cap augment de la tarifació social" ni cap "progressivitat" per protegir "els més vulnerables". Luz Guilarte, de Cs, ha descrit la proposta com "una clatellada en tota regla". Josep Bou, del PP, hi detecta "afany de recaptació", mentre que Manuel Valls (Barcelona pel Canvi) creu que el projecte "no és realista" i pot impactar de forma negativa en l'economia.\nPolítica, ple municipal Barcelona, Ajuntament de Barcelona, Ada Colau, IBI, JxCat, ERC Barcelona, PSC, taxa de terrasses, Barcelona en Comú, JxCat Barcelona


Nom: MASIA VILELLA\nAdreça: Just al Pont de Codines, pista 2 Km a Vilella\nRomànic La capella\nConstrucció civil. Masia de planta rectangular, de dos pisos d'alçada, coberta a doble vessant i amb el carener paral·lel a la façana principal. Des del cos principal, la masia ha augmentat les seves dimensions (en alçada i en amplada).\nAnnexa a la façana, hi ha la petita capella advocada a Sant Ramon que hom ha considerat romànica (Vidal-Vilaseca), però que més aviat sembla una construcció molt més tardana.\nEsglésia d'una sola nau sense absis i coberta amb volta de canó. És un exemplar de reduïdes dimensions (4,50x30 metres). Afegida a la masia, en el mur SE està orientada a migdia. És una construcció modificada, molt rústega i amb un arrebossat general (cal dubtar dels seus orígens medievals). La coberta exterior està refeta.\nLa porta d'accés a l'església és d'arc de mig punt de pedra tosca i monolítica, treballada en arc. Al mur de ponent, hi ha una senzilla finestra d'una sola esqueixada, amb sortides rectangulars tant a l'exterior com a l'interior. Construcció civil. Masia de planta rectangular, de dos pisos d'alçada, coberta a doble vessant i amb el carener paral·lel a la façana principal. Des del cos principal, la masia ha augmentat les seves dimensions (en alçada i en amplada).\nEsglésia d'una sola nau sense absis i coberta amb volta de canó. És un exemplar de reduïdes dimensions (4,50x30 metres). Afegida a la masia, en el mur SE ...\nLa masia de Vilella s'esmenta en la documentació de Sant Llorenç de Morunys com un dels molts llinatges de fora vila, pertanyents a la parròquia de Sant Lleïr de Casavella durant els anys 1470-1540 i 1646-1655.


Activitat infantil - Gimcanes amb nens\nGimcanes amb nens\nData: 16-06-2019\tHorari: 17:00\nÉs una variant de les gimcanes que realitzem per Barcelona: barri gòtic, el Born i la Ciutadella, la Modernista i la de recerca de dracs, o les de Castelldefels i Sitges.\nTots els equips tenen uns obsequis per la família i diplomes pels nens!!\n16 de juny a les 17h\n- La Ciutadella\nPreu: 30€ anticipada i 35€ el dia de la gimcana.\nHeu de crear un grup familiar, a partir de 2 persones fins al 5, hi ha d’incloure mínim un nen. (És important que tots els membres siguin d’una mateixa unitat familiar, ja que el premi final és 1 per família).


Modernització, millora i impuls de l’ús de mitjans electrònics en la gestió de l’IVA - Rius Consultors\nModernització, millora i impuls de l’ús de mitjans electrònics en la gestió de l’IVA\nEl BOE del 6 desembre publica el RD 596/2016 en el qual es regulen modificacions en el reglament de l’IVA, de les actuacions i procediments de gestió i inspecció tributària i el reglament que regula les obligacions de facturació.\nMODIFICACIÓ DEL REGLAMENT DE L’IMPOST\nDocument electrònic de reemborsament disponible a la seu electrònica de l’AEAT\nEl venedor haurà d’expedir la factura i, a més, un document electrònic de reemborsament a la seu electrònica, on caldrà consignar la identitat, data de naixement i número de passaport del viatger. El viatger haurà de presentar els béns a la duana d’exportació, que acreditarà la sortida pel visat en la factura o document electrònic de reemborsament.\nVisat: Quan s’utilitzi el document electrònic de reemborsament, el proveïdor o l’entitat col·laboradora hauran de comprovar el visat del mateix en la seu electrònica de l’AEAT fent constar electrònicament el reemborsament que s’ha fet efectiu.\nLes declaracions s’hauran de presentar en 30 dies naturals després del corresponent període de liquidació mensual, o fins al darrer dia del mes de febrer, en el cas de la declaració liquidació mensual corresponent al mes de gener. Actualment, es presenta al cap de 20 dies, excepte el mes de gener.\nS’afegeix un apartat nou.6 en l’article 62.\nNou sistema de gestió de llibres registre a través de la seu electrònica de l’AEAT (SII) que suposa el subministrament electrònic dels registres de facturació en un període breu de temps, acostant el moment del registre o comptabilització de les factures al de la realització efectiva de l’operació econòmica. La seva implantació serà partir de l’1 de juliol de 2017.\nÀmbit subjectiu (articles 62.6 y 71.3.5º RIVA):\nEl SII és obligatori pels empresaris i professionals i altres subjectes passius que el seu període coincideixi amb el mes natural: grans empreses (facturació superior a 6.010.121,04€ en l’any anterior), grups d’IVA i els inscrits en el REDEME (Registre de Devolució Mensual de l’IVA).\nS’estableix un termini general de 4 dies per a la reemissió electrònica de la informació des de la data d’expedició de la factura, o des que es produeixi el seu registre comptable (exclosos dissabtes, diumenges i festius nacionals).\nEn el primer semestre de vigència del SII, els contribuents tindran un termini extraordinari d’enviament de la informació que serà de 8 dies (exclosos dissabtes, diumenges i festius nacionals).\nEls contribuents inclosos al SII, pels quals el termini d’autoliquidació de l’IVA serà mensual, veuran ampliat en 10 dies el seu termini de presentació de les autoliquidacions, passant en caràcter general del 20 al 30 de cada mes següent, excepte febrer que conclourà el darrer dia del mes.\nLlibres registre de l’IVA\nEls llibres registre hauran de gestionar-se per mitjà de la seu electrònica de l’AEAT amb el subministrament electrònic de registres de facturació, pels empresaris, professionals i altres subjectes passius de l’impost que tinguin un període de liquidació que coincideixi amb el mes natural.\nLa resta d’empresaris que no tinguin l’obligació mensual poden optar per portar els llibres a través de la seu electrònica. El mes de novembre poden optar per presentar els registres electrònicament comunicant per cens l’opció, o si ho han iniciat en l’any en curs, en presentar la declaració d’inici d’activitat. Han d’estar almenys 1 any en el sistema.\nFactura completa o simplificada, factures expedides per tercers i rebuts del REAGP.\nIdentificació factures rectificatives, referència de la rectificada i motivació.\nIdentificació factures substitutives, referència de la substituïda i motivació.\nRègim especial (agències de viatge, REBU, RECC, grup d’entitats o d’inversió).\nPeríode de liquidació d’operacions.\nIndicació de no subjecció o exempció.\nAcord amb l’AEAT de facturació en el seu cas.\nAltra informació de trascendència tributària.\nEl número de recepció se substitueix pel número de sèrie i de la factura.\nData comptable i número de document duaner, en el cas d’importacions.\nSi són subjectes passius que hagin de presentar la informació per mitjà del subministrament electrònic de registres de facturació, remetran la totalitat dels registres dins del termini de presentació de l’últim període de liquidació de cada any natural.\nSi els subjectes passius causen baixa del cens d’empresaris, professionals i retenidors hauran de subministrar la totalitat dels registres dins del termini de presentació de l’última declaració-liquidació.\nSi són subjectes passius que hagin de presentar la informació per mitjà del subministrament electrònic de registres de facturació, hauran de remetre la totalitat dels registres de forma telemàtica.\nEls obligats tributaris inclosos en el nou sistema de subministrament d’informació tindran reducció de les seves obligacions formals, suprimint l’obligació de presentació dels models 347 (operacions amb tercers), 340 (informació sobre Llibres Registre) i 390 (resumen anual del IVA).\nIncompliment de portar els llibres\nEs considerarà dilació per causa no imputable a l’administració l’incompliment de l’obligació de portar llibres de registre d’IVA per mitjà de la seu electrònica de l’AEAT. La dilació es computarà des de l’inici del procediment fins a la data de presentació o registre.\nFacturació pels destinataris de les operacions o tercers. DT.3ª\nLes persones i entitats que apliquin el SII i hagin optat pel compliment de l’obligació d’expedir factura pel destinatari o un tercer, hauran de comunicar per mitjà de declaració censal (model 036) aquesta opció, així com la data a partir de la qual l’exerceixen i, en el seu cas, la renúncia i data d’efecte. La comunicació caldrà fer-la a partir del mes de juny de 2017.\nTERMINI PER REEMISIÓ DE FACTURES\nA partir de l’1 de gener de 2017, en cas que el destinatari de les operacions sigui empresari o professional, la factura haurà de remetre’s abans del dia 16 del mes següent a aquell en el qual s’hagi produït la meritació de l’impost.\nRÈGIM SIMPLIFICAT I RÈGIM ESPECIAL D’AGRICULTURA, RAMADERIA I PESCA\nPer l’exercici 2017 s’adapten els límits que determinen l’exclusió dels règims simplificats i REAGP, previstos en el reglament.\nVolum d’ingressos en l’any immediat inferior:\nConjunt d’activitats incloses les agrícoles, forestals i ramaderes: 250.000 euros.\nRègim Especial Agricultura, Ramaderia i Pesca:\nOperacions incloses en el règim especial: 250.000 euros.\nResta d’activitats: 250.000 euros.\nEn els dos règims, el volum d’adquisicions i importacions de béns i serveis en l’any immediat anterior, excloses les relatives a l’immobilitzat: 200.000 euros.\nDes de Rius Consultors, quedem a la seva disposició per qualsevol dubte i gestió relacionada amb aquests canvis.


Tensió entre Unides Podem i els altres dos socis del Botànic a una setmana de la investidura - À Punt\nTensió entre Unides Podem i els altres dos socis del Botànic a una setmana de la investidura\nLa comissió negociadora s'ha tornat a reunir aquest dijous per a definir els eixos del programa.\nReunió de la comissió negociadora del Botànic a la seu de Podem\n06 de juny 2019 - 16:18\nQuan queda només una setmana per a la investidura del president de la Generalitat, s'intensifiquen les negociacions entre Unides Podem i els altres dos socis del Botànic i ixen a la llum les primeres tensions. El síndic de la formació morada, Rubén Martínez Dalmau, ha dit aquest dijous que el PSPV i Compromís no tenen altura de mires a l'hora d'afrontar una negociació de govern.\nUnes declaracions que han sigut ja contestades pel síndic socialista, Manolo Mata, que ha negat que hi haja obstacles en la negociació i ha reiterat que en la reunió de la comissió negociadora d'aquest dimecres es va avançar "moltíssim". Al seu parer, potser Unides Podem va per un costat, i Martínez Dalmau, per un altre.\nTot això, en la prèvia de la quarta reunió de la comissió negociadora, que ha tingut lloc aquest dijous en la seu de Compromís a València. L'objectiu d'aquesta trobada és definir els eixos del programa i la voluntat és acabar de tancar l’esborrany programàtic i remetre’l a la comissió negociadora perquè el valore.\nLa comissió negociadora que ha de tancar un segon acord del Botànic a la Comunitat Valenciana avança, però amb més lentitud del que estava previst. La reunió de dimecres, de vora set hores, no ha servit per a deixar definida l’estructura del nou govern valencià, tot i que els representants de PSPV, de Compromís i d’Unides Podem-EU sí que han fet avanços en el programa del futur Consell i han tancat acords en tres àrees: feminisme, serveis públics i transició ecològica i lluita contra el canvi climàtic.\nEn un punt en què ja ha començat el compte enrere per al debat d’investidura (queden ja menys de set dies) socialistes, Compromís i Unides Podem acceleren les negociacions per a poder tancar un pacte de govern. Ara per ara s’ha aprofundit en l’acord programàtic, que ja s’ha posat damunt de la taula, però encara hi ha divergències sobre política de residus i sobre la taxa turística. Així ho reconeix el secretari general de Podem, Antonio Estañ, que confia a arribar a un acord.\nCom ha explicat la portaveu de Compromís, Àgueda Micó, l’esborrany de programa que s’ha presentat aquest dimecres té dos eixos fonamentals: la igualtat i el feminisme, que seran transversals, i la lluita contra la crisi climàtica i la transició ecològica, que tindran una àrea pròpia en el nou Consell. “Tenim el repte de fomentar la igualtat entre homes i dones però també al si de la Comunitat Valenciana”, ha dit el socialista Manolo Mata.\nAmb el programa ja dibuixat, es comença a detallar ja quina arquitectura institucional fa falta, és a dir, el nombre de conselleries, secretaries autonòmiques i direccions generals. Unides Podem no ha posat aquest dimecres com a línia roja aconseguir una vicepresidència, però Esquerra Unida sí que ha exigit una conselleria.\nDes de Compromís no volen que els socialistes controlen la publicitat institucional i insisteixen que el dia 12, abans de la investidura, s’ha de saber el nom de tots els consellers i conselleres. Unides Podem coincideix en això i els ha donat suport en aquest plantejament.


Comerç online: Neutronic | Sant Feliu Innova\nComerç online: Neutronic\n26 Mai, 2009 / Ajuntament de Sant Feliu de Llobregat\nNeutronic és un comerç de Sant Feliu de Llobregat, ubicat al barri de Falguera, que es dedica a la venda, distribució i reparació de material electrònic, informàtic i consoles i videojocs.\nVeient l’augment en la tendència a no sortir de casa per comprar alguns dels productes que distribueixen van decidir obrir un nou canal de comunicació i venda on line. Tal com comenten, la majoria de compradors d’aquests productes tecnològics, especialment els relacionats al món dels videojocs, acostumen a fer ús de fòrums i webs on s’informa dels productes i després és fàcil que la compra també la vulguin fer a través d’Internet.\nPer una banda ens expliquen que aquest sistema de venda és més còmode pel client, que ja no ha de sortir de casa, tot i que no tothom se’n refia encara al 100%. Per això molts dels clients, un cop feta la compra volen assegurar-se de la recepció del pagament i la comanda trucant directament a la tenda.\nL’evolució del negoci (aproximadament un 30% de les compres que tenen són per Internet) els està fent plantejar separar molt més l’activitat de la tenda física, de l’activitat de la tenda virtual, plantejant-se, inclús, destinar exclusivament una persona al comerç virtual.\n← InfoONLINE: nou informatiu\n3 de juny: Jornada "Sant Feliu Innova: Digitalització i empresa" →\n2 pensaments sobre “Comerç online: Neutronic”\n26 Mai, 2009 a les 1:47 pm\nCrec que hi ha una altra botiga informàtica amb botiga virtual.\nPot ser que l’hagi fet amb OS Commerce?\n27 Mai, 2009 a les 2:43 pm\nSi, hi ha un altre comerç que treballa amb OS Commerce. És PCSystems i aviat també en publicarem una entrada amb tota la informació.\nVols saber com consultar els teus consums, factures o les alertes d’AGBAR? Vine a la nostra xerrada gratuïta el 30 d’octubre! 23 Octubre, 2018\nOctubre al Punt TIC…més novetats! 28 Setembre, 2018\nMoltes novetats aquest setembre al Punt TIC!!!! 27 Juliol, 2018\nA l’agost fem vacances, però tornem al setembre!! 24 Juliol, 2018\nJuliol 2018 al Punt TIC… Temps d’aprendre! 20 Juny, 2018\nYuzz, Explorer... i ara PowerUP. Accelerant talent jove en el sector dels videojocs!\nSant Feliu explicarà la seva lluita maker contra la COVID-19 a la JdIs 2020\nLa Comunitat d'innovació ciutadana es renova: qui, què, com... Re-comencem!\nAjuts per a professionals i empreses del sector del lleure educatiu i les activitats extraescolars\nActualització dels ajuts a empreses i persones autònomes\nL'encesa virtual dels llums de Nadal marca l'inici d'una campanya institucional de suport al comerç local


La Diputació porta a la província més de 3.000 esportistes aquest cap de setmana amb tres tornejos de futbol en #CSEscenarioDeportivo | Castelló Extra\nLa Diputació porta a la província més de 3.000 esportistes aquest cap de setmana amb tres tornejos de futbol en #CSEscenarioDeportivo\nEl més multitudinari serà el Torneig Primer Toc a la ciutat de Castelló amb 11.000 pernoctacions hoteleres de dijous a diumenge\nLa Diputació de Castelló dinamitzarà la província aquests dies de Setmana Santa amb fins a tres tornejos de futbol que atrauran a més de 3.000 xiquets i joves esportistes als municipis castellonencs a través del seu projecte #CSEscenarioDeportivo. Així, a partir de demà dijous, 18 d’abril, tindrà lloc el Torneig Primer Toc a la ciutat de Castelló, amb 2050 participants abastant des de la categoria prebenjamina fins a la infantil i deixant 11.000 pernoctacions en els establiments turístics de la zona. El torneig es desenvoluparà en el camp Gaetà Huguet i Chencho.\nEl diputat provincial d’Esports, Luis> Martínez, ha assegurat que “el Torneig Primer Toc és el més multitudinari, i la previsió de la seua repercussió turística és espectacular atenent al seu comportament en edicions anteriors. Precisament degut sobretot als esdeveniments esportius els establiments hotelers de la ciutat tindran aquests dies una ocupació d’entorn del 80%, la qual cosa dóna bona mostra del retorn d’aquests tornejos en el territori”.\nEn aqueix sentit, el diputat ha xifrat en “més d’un milió d’euros el retorn econòmic en el turisme de la província amb aquests tornejos. Una vegada més comprovem com l’esport és una excel·lent forma de donar a conéixer els atractius de la nostra província, ja no només en la seua dualitat única de mar i muntanya, sinó acollint tornejos i competicions en les seues infraestructures esportives”.\nD’altra banda, la Diputació impulsa dos tornejos futbolístics més que també tindran un important impacte a la província: el Torneig de la Ceràmica a Onda, i el Torneig José Mangriñán en Vall d’Uixó. En el torneig d’Onda es tracta d’un torneig de futbol base de futbol 8 i 11 amb un total de 800 participants; tindrà lloc del 19 al 21 d’abril i generarà 500 pernoctacions en la zona, desenvolupant-se en el camp La Moleta d’Onda.\nFinalment, en el Torneig José Mangriñán en Vall d’Uixó que tindrà lloc els dies 19 i 20 d’abril participaran 200 xiquets. Es disputarà en l’estadi José Mangriñán i suposarà un total de 120 pernoctacions en els seus dos dies de desenvolupament.


Si dubto és que sóc, si penso és que sóc: 962....dia de la truita de riu\nAnònim 2 de setembre de 2012 a les 13:57\nels càlculs estimats per dia apunten pel post 1000? ho dic per estar a l'aguait.\nXeXu 2 de setembre de 2012 a les 15:37\n1000 posts no són cap ximpleria, i tant és com hi hagis arribat. És una xifra digna d'un blog (con)sòlid(at). A veure què ens vas explicant d'aquí a allà, i també després. De moment, moltes ganes de reivindicar i d'anar a la manifestació, fins i tot jo en tinc, que no em solen agradar aquests actes, però aquest cop no me la vull perdre.\nQuadern de mots 2 de setembre de 2012 a les 16:50\nCarme 2 de setembre de 2012 a les 17:15\nNo me'n canso d'aquest vídeo ni dels versos del'Espriu...\nEsperem els 1000 apunts... però ja te'n felicito d'entrada!\nJpmerch 2 de setembre de 2012 a les 19:00\nJo sóc més de truita de patata, esperaré el seu dia.\nVicicle 2 de setembre de 2012 a les 19:18\nDoncs 1000 entrades al 21% d'IVA cultural. Te va a salir por un pico la tortilla de río. :) Un petó.\nrosana 2 de setembre de 2012 a les 21:48\nQuasi mil entrades, enhorabona!\nLaura T. Marcel 3 de setembre de 2012 a les 0:30\nTot i que jo no compto res del meu blog, ni els dies que fa que el tinc, ni els posts publicats, ni res, penso que si que hauries de fer alguna cosa especial per a celebrar aquests 1000 que és una xifra prou sucosa com per a sucar-hi pa, oi?\nGlo.Bos.blog 3 de setembre de 2012 a les 1:02\nSefarad és dura d'oïda i el ball de bastons sembla un presagi...\nI això dels 1000 posts s'ha de remullar!\nJordi Dorca 3 de setembre de 2012 a les 12:46\nJo, com la Carme, te'n feliciti d'entrada.\nI jo, com tu, i de la mateixa manera que tu, també tinc el desig de veure definitivament aquesta terra lliure de tots els espolis.\nrits 3 de setembre de 2012 a les 16:57\nBé, esperarem la celebració dels 1000 per felicitar-te!\ncaram, quin setembre. I quin vídeo.\nCompletament d'acord, independència és llibertat.\nXò ja em permetràs ser la veu discordant (o més que discordant, tocanassos) de la catosfera. Tot i que sé que si aconseguim la independència d'Espanya ens sentirem més lliures, vols dir que serem independents i lliures? dels mercats, dels polítics,... tots aquests demanen una independència molt més gran.\nA mi m'han prés llibertat, la de la meva independència de casa. I precisament, els que manen. La independència no només ha de ser d'un mapa. De fet, a mi aquest tan me fa, ja me'n sento lliure, catalana i lliure de sentir com vulgui.\nEl dia 11 seré al carrer, demanaré la independència, x recolzar els qui creuen que així millorarem, xò continuo pensant que si no canviem moltes altres coses, tan se dóna qui ens mani, els pobres seguirem fent-nos més pobres i els rics més rics.\nSon sentiments molt oposats, dues coses diferents, xò alhora crec que s'han de tenir en compte. Molta gent està convençuda que la independència ens farà sortir de la crisi, xò això sol no ho crec. Tan debò m'equivoqués.\nFerran 3 de setembre de 2012 a les 17:12\nMira que si es donés la circumstància que el mateix dia que et felicitem pels 1000, ens puguéssim felicitar tots per la (ditxosa, per fi aconseguida) independència!\n@Rits, no vindran les flors i les violes, amb la independència, això segur i sense cap dubte, però ens haurem tret del damunt un problema molt gros!\nSílvia 3 de setembre de 2012 a les 18:18\nMoltes felicitats, 1000 és molt, eh?! En pots estar molt i molt satisfeta. Espero que aviat arribem a compartir amb tu un post d'alegria en veure definitivament la nostra terra lliure!\nElfreelang 3 de setembre de 2012 a les 20:51\nPons no ho sè en falten 38 post suposo que amb el ritme actual trigaré uns tres o quatre mesos....ja anunciaré la fita!\nGràcies Xexu si més no un bloc molt postejat jajaja si és una xifra respectable! a veure si ens trobem a la mani...com que no t'he vist mai igual et tinc a la vora ...\nAAAAAmen Quadern de mots...així sia!\nCarme moltes gràcies per felicitar-me per endavant ....encara em queda per arribar-hi....!\nJpmerch em sembla que els francesos del XVIII encara no feien truita de patates! però podem fer un nou calendari!\nvicicle si em sortirà molt cara la truita o la tortilla! besets!\ngràcies Laura T no de fet no ho compto ho compta blogger per mi cada cop que faig un nou pot em diu quin número és....ja em rumiaré alguna cosa...\nGràcies Glòria si Sefarad és sorda i cega encara que muda no....espero que el ball de bastons sigui amb ball i sense bastons...alguna cosa remullarem quan arribi als mil!\ngràcies Jordi salut i independència!!!!\nRits no creguis tampoc discordes tant ...o almenys no ho veig així , no sóc tan ingènua per creure que sent independents es resoldria tot, i que de sobte la crisi es faria fonedissa, ja ho sé ...ni és ni serà tant fàcil, però mira al país basc tenen crisi com altres però la noten una mica menys perquè? perquè disposen dels seus propis recursos econòmics i això implica no fer tanta retallada.... primer la independència, després ja anirem perfilant, exigint i demanant quin model de país volem, quins serveis , i per això el poble seguirà amatent i d'aprop el que facin els seus governants , ja sé que potser es vol "vendre" la idea simple i simplista que molta gent vol creure's que tot s'arreglaria, és clar que no però d'entrada molta gent i molts serveis d'integració social, d'atenció a les persones i un llarg etcètera...no haurien de patir per no arribar apagar sous i haver de retallar serveis perquè com a mínim els diners serien tots per aquí els que produïm aquí , això d'entrada facilitaria les coses , quan la gent té clar el seu futur més proper tot va millor, evidentment jo vull que el futur estat europeu català sigui un estat de dret, que preservi i ajudi i protegeixi els drets de les persones i els col.lectius, que sigui just i social...no és la panacea però si almenys els diners els tenim després hi haurien d'haver eleccions, i demostrar tarannà democràtic per tal que tots hi tinguin cabuda a Catalunya, nadius, adoptats, i nouvinguts i fins i tot pels qui fa anys i panys que hi viuen i manifesten no entendre ni un borrall de català, jo vull una Catalunya que tingui en les seves mans la totalitat del seu destí ara per ara no en tenim gens , ens tenen esclavitzats , coartats i descapitalitzats.... i d'altra banda rits per acabar amb les classes socials i el capitalisme caldria una veritable revolució que de moment encara veig molt lluny, l'alternativa van ser durant dècades els països comunistes però ja hem vist els resultats ....primer la independència més tard la revolució social ....em recorda vagament el que va passar durant la guerra incivil , uns voline primer guanyar la guerra , els altres primer la revolució ( van col·lectivitzar transports, expropiar terratinents i ocupar palaus.... però al final es va perdre la guerra i la repressió posterior ho va anorrear tot, autonomia, vides, somnis i tot plegat , jo crec que hem d'anar pam a pam .....amb pas ferm ! visca Catalunya lliure!!!! i un altre món és possible només cal que comencem a fer-lo realitat!\nFerran si ara estic , estem vivint el pitjor dels malsons, aleshores seria viure el millor dels nostres somnis el post 1000 i la independència! ja veus que he respòs llargament a la rits\nGràcies Sílvia ! de tots els post no n'estic satisfeta de la xifra si és molt rodona i amb tres zeros...seria magnific! post mil i llibertat per decidir gastar els nostres propis diners!\nMarta 3 de setembre de 2012 a les 22:40\nAmén amb el teu post!\nElfreelang 5 de setembre de 2012 a les 20:10\namen Marta i gràcies!


Propostes: 2 ANYS DE FÒRUM!!\nHanako el Dv 26 Jul 2013 - 16:49\nDia 6 d'agost el fòrum acompleix 2 ANYS!!\nI per celebrar-ho, llencem la casa per la finestra!!!\nUs proposo que fem uns quants concursos, ja que ara estem en estiu i no teniu cap excusa per no participar en algun!\n-El que m'agradaria més proposar és un altre amic invisible com el que vàrem fer al Nadal! Seria molt divertit, oi? La darrera vegada va anar molt bé i ens ho curràrem molt. Us agrada la idea? Tendríem més temps per currar-nos alguna cosa guapa (ho dic perquè alguns us aneu de vacances, però no seria problema perquè donaríem molt de temps per currar-nos-ho!)\n-Podríem fer un concurs de dibuix, per no perdre el costum. Ja n'hem fet de chibis, de dissenyar personatges, de travestits... Teniu cap idea?\n-Havia pensat en un skype, però fa relativament poc que en vàrem fer un. Què en penseu? Potser a final d'agost, que tothom torna de vacances?\nMés idees, si us plau!!! Intentem celebrar aquests dos anys amb molta festa!! ^^\nRe: Propostes: 2 ANYS DE FÒRUM!!\nIfrit el Dv 26 Jul 2013 - 19:06\nCoses eròtiques. COSES ERÒTIQUES!!\nShizen Eriksen el Dv 26 Jul 2013 - 20:25\nUna videotrucada mai fa mal a ningu\nVictor Kudo el Dv 26 Jul 2013 - 21:11\nJo videollamada.... tinc una merda de portatil (com ja sabeu) que el micro ni va ni res (també ho sabeu)\nHaok-X el Dv 26 Jul 2013 - 21:41\nJo el mes d'agost no hi soc, i la web cam a mort, aixi que lo del skype pel que fa demoment no hi podria participar, per altre banda un altre concurs de dibuix? What a drag! No m'agrada dibuixar! bueno suda, tampoc podre estar mol pel fòrum d'aquí poc ja ni em veureu el pel fins que no torni de vacanses així que feu moltes cosses eròtiques i quan torni ja em direu *O*\nHanako el Dv 26 Jul 2013 - 22:15\nHaok-X escrigué: Jo el mes d'agost no hi soc, i la web cam a mort, aixi que lo del skype pel que fa demoment no hi podria participar, per altre banda un altre concurs de dibuix? What a drag! No m'agrada dibuixar! bueno suda, tampoc podre estar mol pel fòrum d'aquí poc ja ni em veureu el pel fins que no torni de vacanses així que feu moltes cosses eròtiques i quan torni ja em direu *O*\nDoncs això és molt poc eròtic, Haok\nBé, doncs anem concretant coses, no? Què us fa més ganes fer? O teniu altres idees més ciclades i eròtiques?\nMoules el Dg 28 Jul 2013 - 0:30\nJo sóc bastant nou al fòrum, o sigui que encara no he fet cap d'aquestes coses. M'agrada la idea del concurs de dibuix, això si.\nErwyn14KC el Dg 28 Jul 2013 - 12:18\nJo és que sóc molt poc original Q.Q No tinc més idees ciclades :\_\nA mi em sembla guai el concurs de dibuix, jo que només n'he participat a un, però vosaltres en deveu haver fet molts, ja... xD\nHanako escrigué: Ja n'hem fet de chibis, de dissenyar personatges, de travestits...\nDe trasvestits, de veritat?? XD Jajajajjajajajja On ho puc trobar? XD\nP.D.2: Lo de dissenyar personatges sembla guai, però amb la poca imaginació i originalitat que tinc i que ja ho heu fet, doncs res.\nK-Love [Tienes que estar registrado y conectado para ver esa imagen]:\n[Tienes que estar registrado y conectado para ver esa imagen]B1A4!\n[Tienes que estar registrado y conectado para ver esa imagen] BANGTAN.\nMinho![Tienes que estar registrado y conectado para ver esa imagen]\nIchigoBankai el Dg 28 Jul 2013 - 21:28\nHem de fer un bukakeeeee\nKenpachi Nafi el Dt 30 Jul 2013 - 16:00\nQue el forum se'ns fa veeeeell! Doncs a mi m'encantaria tornar a fer una videotrucada, i si no hi som tots pos mira, que hi farem...\nCrec que el concurs de dibuix és obligat, com a tradició (també es va fer l'any passat per celebrar l'anyet!).\nLo de l'amic invisible no m'inspira molt però és un capritxo meu, mai m'ha agradat...\nI veient que el rol està una mica mort podem fer un rol especial també, tot i que no se m'acudeix sobre que...\nTakiko el Dv 2 Ago 2013 - 20:55\nDoncs a mi me mola molt la idea de l'amic invisible! I la dels dibuixos tmb!\nNo se com ho vau montar l'altre cop, jo un pic en vaig fer un a un forum i ens vam regalar, avatar, firmes, dibuixos fets pel teu amic invisible i va ser molt guay!\n[Tienes que estar registrado y conectado para ver esa imagen]UCHIHA FANCLUB[Tienes que estar registrado y conectado para ver esa imagen]\nGooraa el Dv 2 Ago 2013 - 23:50\nCom ha dit la Nafi, lo de concurs de dibuix és obligat, si o si.\nLo de l'amic invisible no està malament, tots rebem i tots donem, lo que passa és la falta d'idees, ja que estem a distància no podem fer gaire... i comptem que per nadal hem de fer un ja que es per així dir-ho, la 'festa tradicional' que hem de fer a nadal per rebre i donar regals...\nI una videotrucada no fa mal a ningú, però jo el dia 6 no podria fer-la perque és el meu aniversari i el vull celebrar (si, compleixo anys amb el fòrum, estàvem predestinats) i no estaré per aquí.\nI no sé, de moment no se m'acudeix res més bo... cap idea la possaré per aquí\nHaok-X el Ds 3 Ago 2013 - 18:53\nUn rol entra tots molt bona idea Nafi!\nTakiko el Dv 16 Ago 2013 - 20:05\nNo se si arribo tard, però l'altre dia vaig pensar que en comptes de un concurs de dibuix, se podria fer un concurs de cómic! Una cosa curteta, i evidentment sobre Bleach xD\nHanako el Dt 20 Ago 2013 - 21:50\nVàrem fer un concurs de còmic, però no va anar gaire bé... He pensat fer un concurs de dibuix crossover, si us sembla bé! Consistiria en agafar un personatge de Bleach i dibuixar-lo amb un vestuari característic d'una altra sèrie. Què us sembla? Podria ser divertit, no?\nErwyn14KC el Dt 20 Ago 2013 - 22:13\nA mi em sembla genial la idea!! A veure què s'em acudeix ^^ En tinc moltes ganes!!!!*-*\nEditat per darrera vegada per Erwyn14KC el Dt 20 Ago 2013 - 22:24, editat 1 cop en total\nKenpachi Nafi el Dt 20 Ago 2013 - 22:15\nM'encanta m'encanta m'encantaaaaaaaaaaaaaa! Ja tinc ganes de fer-lo!\nP.D.: Demà (dimecres) piro cinc dies de campamento (fins diumenge), dona'm temps pls\nI per cert el tema de la videotrucada com ha quedat? Es va fer el mateix 6 o encara està pendent?\nHanako el Dt 20 Ago 2013 - 22:37\nEncara la tenim pendent! Per quan us vagi bé, gent eròtica!!\nProposem dates?? Quan teniu els exàmens?\nJavi Ciffer el Dt 20 Ago 2013 - 23:16\nami no em va dibuixar però ja que es pels 2 anys intentare alguna cosa xD\nTakiko el Dc 21 Ago 2013 - 11:22\nHanako escrigué: Vàrem fer un concurs de còmic, però no va anar gaire bé... He pensat fer un concurs de dibuix crossover, si us sembla bé! Consistiria en agafar un personatge de Bleach i dibuixar-lo amb un vestuari característic d'una altra sèrie. Què us sembla? Podria ser divertit, no?\nOh! no ho sabia però el crossover me pareix una idea genial!\nKenpachi Nafi el Dg 25 Ago 2013 - 20:17\nJo no tinc exàmens a la vista osigui que em va bé tots els dies en principi. Jo ho faria com l'últim cop (crec que va ser diumenge a la nit) que va anar molt bé n.n


Vinyasa Yoga - Mandala Ioga\nNyasa significa «col·locar», Vi vol dir «en un lloc determinat». Textualment seria «posar alguna cosa en algun lloc exacte».\nEn ioga, s’utilitza aquest terme per parlar d’un estil on es col·loca l’energia calòrica de la respiració Ujjayi en un punt determinat del cos a través de les asanes en moviment continu, per això se’n diu Flow (fluir).\nI, què és el Vinyasa Flow?\nVinyasa és un sistema dinànmic de respiració i moviment. Cada moviment implica una inspiració o una expiració. Quan la respiració i el moviment s’uneixen, la sang s’escalfa produïnt suor. La sang es torna més fluïda, lleugera i la seva circulació millora, afavorint l’eliminació de toxines.\nLa respiració que es manté durant tota la seqüència, generant calor interna, ajuda a crear consciència de la pròpia respiració i a mantenir la concentració durant la pràctica. Converteix, així, la pràctica d’asanes en una meditació en moviment.\nA l’inspirar, agafes impuls, t’omples, poses intenció (extensió del cos).\nA l’expirar, deixes anar, et buides, t’alliberes i et relaxes (flexió del cos).\nEl so que produeix aquesta respiració es converteix en un mantra que t’acompanya durant tota la pràctica i t’ajuda a centrar la ment.\nBeneficis del Vinyasa Yoga:\nLa respiració conscient calma la ment, això alleuja l’estrès i l’anxietat.\nEl moviment constant d’una asana a l’altra permet eliminar pensaments recurrents que afecten la concentració, per tant, millora la capacitat de concentració.\nAugmenta l’equilibri i la coordinació corporal.\nDesintoxica el cos amb l’eliminació de toxines a través de la suor.\nÉs considerada una disciplina cardiovascular.\nSessió de Vinyasa Yoga a l’Instagram de Mandala ioga:\nSessió de Vinyasa Flow (torsions)\nUna publicación compartida de Mandala ioga (@centremandalaioga) el 16 May, 2020 a las 2:06 PDT\nInstagram ja no permet guardar els directes durant 24 hores, així que la pràctica només es podrà fer en directe!


Xerrada Recursos Humans. 1r Batxillerat C | INS Manolo Hugué\nXerrada Recursos Humans. 1r Batxillerat C\nXerrada sobre Recursos Humans. Consells per a l’entrevista.\n1r de batxillerat C – INS Manolo Hugué\nAvui a l’hora d’economia de l’empresa hem tingut el plaer de comptar amb dues expertes en personal que estan en actiu a l’empresa Carglass. Elles són Verónica Álvarez de las Heras (que podeu veure a la foto) Directora de RRHH de Carglass i Pilar Tellez Directora d’Operacions & Logística a Carglass.\nHan donat consell s molt interessants als joves que penso que els seran molt útils en un futur, com ara com contactar amb el responsable de RRHH d’una empresa, la importància de la carta sol·licitud i del currículm vitae\n, què cal fer abans i durant l’entrevista de feina, entre d’altres.\nHan simulat un parell d’entrevistes de feina. La primera candidata no s’havia informat sobre l’empresa (valors, manera de fer) ni sobre l a vacant i es mostrava poc segura i nerviosa. La segona era totalment oposada s’havia informat sobre l’empresa i sobre la vacant a la que aspirava, mostrava seguretat, proactivitat, humilitat, creativitat i moltes ganes d’aconseguir la feina.\nAl acaba r ens han regalat un cotxe soft, antiestres, de publicitat de la seva empresa.\nPenso que el missatge que ha quedat clar a tots els joves és que val molt pena lluitar per aconseguir en un futur una feina que ens faci feliços ja que hi estarem moltes hores cada dia i rendirem més si la feina ens agrada.


Carles Moya: "No hem de deixar respirar el rival més de dues passades seguides"\nEl passat 1 de novembre el tècnic Carles Moya es va estrenar a la banqueta de l’Europa B. En dos partits ha sumat una victòria i un empat.\nCarles Moya ja dirigeix el Filial\nEl nou entrenador del segon conjunt sènior escapulat s'ha estrenat aquest matí al Nou Sardenya en sessió d'entrenament de l'equip.\nTriomf per pujar la moral\nL'Europa B va disputar ahir dimecres un amistós a domicili, al camp de l'Unificació Bellvitge, per tal de fer evolucionar aspectes del joc.\nJoan Pijuan i Albert Grau convocats amb la selecció andorrana sub-21\nEls jugadors de l'Europa B afrontaran a partir de demà la recta final del pre-europeu de la categoria contra la campiona Anglaterra i Letònia.\nSergi Monsó s'opera de la seva lesió\nEl futbolista del Filial va passar ahir pel quiròfan per tractar-se una hèrnia inguinal que no s'ha pogut recuperar sense intervenció.\nThuasne patrocinarà la samarreta del Filial\nLa nova aventura de l'Europa B dins la Segona Catalana vindrà acompanyada enguany de patrocini a la part frontal de la samarreta.\nEl Filial va 'in crescendo'\nUn gol de Jan va decidir l'amistós disputat ahir a casa per l'Europa B contra el Sarrià. L'equip d'Agustín Peraita va creixent conforme avança l'agost.\nPrimer triomf d'estiu de l'Europa B\nEl tercer partit de la pretemporada del Filial va servir per veure la primera victòria, un 1-2 a Sant Boi de Llobregat al camp del Marianao Poblet.


Sansa Sua ...Tot: Ultra-atletes\nCom bé vareu poder llegir a la seva crònica, el nostre president va acabar la seva primera marató, ni més ni menys que de muntanya, fa unes setmanes. Més de 5 hores amb 42 km, i uns quants milers de metres de desnivell acumulat, recorreguts. No puc més que admirar la seva força i valor. Un exemple pels que ens conformem amb uns 10 km ben fets. En tot cas, la seva fita i una sèrie de noticies escoltades a la radio m’ha fet pensar sobre on estan els nostres límits com a corredors. I el que potser és més important, si els nostres límits són físics o psicològics?.\nEvidentment, al nivell ens que ens movem els modestos aficionats, el límit és psicològic; pels que sortir una horeta un dia qualsevol després de la feina (pot ser a les fosques en una tarda freda) ja és més que un repte. Més enllà d’això hi ha els reptes personal de cadascú, com bé va demostrar el Jeroni, buscant els seus límits, el final de la seva resistència. Així, una mitja marató, una marató o pot ser una triatló és un somni que ens demanarà mesos de preparació. Un cop feta repetirem o no però mai serà una experiència buida de contingut. Però els “professionals”, les maquines humanes de córrer, fins on podem arribar?\nA la primera edició de l’era moderna de les olimpíades (Atenes, 1896) es va incloure La Marató, proba icona del atletisme, com a la proba reina, i encara ho segueix sent. Llavors es van córrer 40 Km i la va guanyar el corredor local Spiridon Louis amb un temps de 2:58:50. No va ser fins a les olimpíades de Londres 1908 que es van corre els 42 Km 195 m actuals, casualment la distancia que separava el palau de Windsor, des de on la família reial volia veure la sortida, de l’estadi olímpic. El primer en arribar va ser el carter italià Dorando Pietri, encara que va ser desqualificat al ser ajudat pels comissaris en desmaiar-se als compassos finals de la carrera. Malgrat tot va ser el guanyador moral. En parlaré un dia amb més detall. En aquella època es competia més que entrenats, amb coratge i orgull.\nActualment el record “oficiós” de marató el té l’etiop Haile Gebrselassie amb 2:03:59 i en dones la britànica Paula Radcliffe amb 2:15:25. Bufar i fer ampolles.\nA mesura que s’han anat succeït records, la marató ha deixat de ser el repte màxim dels corredors pel que s’han anat afegint kilòmetres i dificultats a les probes atlètiques de fons, no dins del circuit “oficial” sí en infinitat de probes i competicions organitzades. Si puc fer 42 Km, perquè no 84 km?\nCom a una bona mostra tenim les probes denominades ultrarunning, on es posen per davant dels competidor de 50 a 100 km en les més diverses localitzacions arreu del món, cada una més acollidora que l’altra.\nPer exemple tenim a casa nostra la costa brava xtrem running, amb uns assequibles 125 km i 5500 m de desnivell positiu en tres dies.\nTambé destacar les Ironman series (en aquest cas en modalitat triatló: 4 km nedant, 180 km en bici i una marató per acabar de escalfar les cames), on el corredor català Marcel Zamora ha guanyat 5 vegades la proba de Nisa. Quina maneta!\nPer acabar de complicar la cosa s’han hagut de triat les localització més dures possibles, destacant, entre moltes d’altres:\nLes curse d’alta muntanya com la GR-20 de Córcega, amb récord de Kilian Jornet. Parlaré un día de aquest home. 200 Km amb 12800 m de desnivell en 32h54’!!!\nThe Jungle Marathon (a la selva brasilera)\nhttp://www.junglemarathon.com/ on un equip català a quedat primer aquesta edició 2010. Bonic li van quedar els peus a algú.\nI per mi la més dura de totes, The Artic Ice Marathon http://www.icemarathon.com/\nRes més que 100 Km a l’antártida, a -20ºC de mitjana, 24 h seguides de sol encegador, on bufen els forts vents catabàtics i on ni tant sols hi viuen els pingüins. Per 10.000 $ t’hi porten a gaudir d’aquest exclusiu esdeveniment.\nDoncs, què més podem afegir-hi: córrer dintre d’una cova, sobre un volcà, el París-Dakar corrent,... El més fort és que pot ser algun d’aquests ja ho estan fent. Després de realitzar aquest estudi cada cop tinc més clar que els límits dels corredors encara estan per trobar i que els fixen més la imaginació i la voluntat que el nostre cos. Res a veure amb els tristos mortals que en conformem, eufòrics, amb les nostres petites victòries; conquestes de castells de cartró.\nPer acabar, us recomano aquesta magnífica crònica, en anglès, d’un ultratleta sobre la seva cursa de 100 milles (161 Km). Tot un cúmul de sensacions, sense dubte.


L'oferta ha augmentat un 32,3% a Espanya, cosa que ha forçat la baixada del cost del lloguer\nPalmaPalma és la quarta ciutat espanyola amb el preu més alt per habitació, de 338 euros, segons un estudi publicat per la immobiliària Idealista. Tot i això, el preu ha baixat un 7% a causa de l'augment d'oferta d'habitacions, que ha augmentat un 32,3% a Espanya respecte de les dades de l'agost del 2019.\nEl preu també ha baixat a altres ciutats com Barcelona (6%), Madrid (3,7%), Màlaga i Sant Sebastià (2,6% ambdós), Bilbao i las Palmas de Gran Canaria (0,6%) i Pamplona (0,1%). En canvi, el cost per habitació ha augmentat, principalment, a Segòvia (15%) i altres ciutats com Lleida (13,3%), Huelva (12,7%), la Corunya (11,3%) i Àvila (11,1%).\nEncara que el preu hagi baixat, Barcelona continua liderant el rànquing del valor més elevat, ja que la gent hi paga una mitjana de 415 euros per habitació al mes. Les següents ciutats són Sant Sebastià (414 euros), Madrid (400 euros) i Palma, ciutats on el descens ha afectat. Per altra banda, Ciudad Real és la localitat on és més econòmic viure (167 euros mensuals).\nTot i aquestes dades, Madrid i Barcelona són les ciutats amb major oferta de pisos, entre el 34% i el 26% de les habitacions anunciades a Espanya, i també hi ha campus universitaris. L'edat mitjana dels que comparteixen pisos és de 31 anys, i a la majoria de pisos (70%) hi conviuen homes i dones.\nlloguer preu del lloguer habitació PALMA Barcelona accés a l'habitatge habitatge


Què li devem al PSC? La República\nQuè li devem al PSC?\nLa destrucció del patrimoni cultural és una xacra que la Humanitat sembla que no es pugui treure de sobre. Ens horroritzen les imatges dels fanàtics d’Estat Islàmic arrasant jaciments, construccions […]\nJosep Maria Vall 01/03/2016\nLa destrucció del patrimoni cultural és una xacra que la Humanitat sembla que no es pugui treure de sobre. Ens horroritzen les imatges dels fanàtics d’Estat Islàmic arrasant jaciments, construccions mil·lenàries i obres d’incalculable valor artístic i històric. Però massa sovint, com pensant que les societats occidentals estan guarides d’aquests estralls, no tenim prou cura en la protecció d’aquell patrimoni que tenim més proper.\nAquí molts desconeixen, per exemple, que la necròpolis musulmana de Maqbara, als afores d’Àvila, va ser completament destruïda per fer-hi una urbanització, un supermercat i un pàrquing. Era un jaciment únic a Europa. El més gran cementiri mudèjar trobat mai intacte al continent. Però ni l’ajuntament d’Àvila ni la Junta de Castilla i León, dominats pel PP, van creure oportú protegir i conservar aquesta espectacular troballa.\nDe res van servir les protestes del món acadèmic i cultural. Ni pensar que en el futur l’excavació podria actuar com a reclam turístic de la zona. Eren els anys forts del totxo previs a l’esclat de la bombolla immobiliària, l’edat d’or de l’Aznarato. I sembla ser que al tradicional menyspreu per la Cultura dels polítics peperos, s’hi va afegir la voluntat d’esborrar el rastre musulmà de Castella, com si fos una part de la seva Història que els molestés. D’aquella tragèdia patrimonial sense precedents se n’ha fet un documental molt recomanable dirigit per José Ramón Rebollada.\nPer alguns catalans, Àvila i aquells temps potser queden molt lluny. Però a casa nostra també hem anihilat el patrimoni. local. El més trist de tot és que, a la capital, algunes d’aquestes destrosses s’han produït molt recentment. Qui no recorda la destrucció de la façana neoclàssica de l’antic cine París de Portal de l’Àngel? O de tota la magnífica estructura de ferro forjat que sostenia la plaça de les Arenas, obra de l’arquitecte August Font i Carreras? I la finca modernista de Còrsega, 292? D’altres, com les ruïnes del Born, es van salvar in extremis tot i que encara continuen qüestionades pels que no tenen la defensa del patrimoni i la memòria que li és inherent com una de les seves prioritats. I alguns, com el patrimoni industrial del Poblenou, sobre el paper estan protegits però a l’hora de la veritat la degradació i la deixadesa municipal estan posant-los en una situació crítica. Ara mateix hi ha set naus, entre elles la mítica fàbrica tèxtil de Can Ricart, en risc greu de deteriorament.\nA la comissió extraordinària de Cultura que es va celebrar a l’Ajuntament el passat 25 de febrer, on el republicà Juanjo Puigcorbé va presentar les propostes culturals més sòlides per a Barcelona davant les vaguetats de l’equip de govern, el representant del PSC, el regidor Daniel Mòdol, reclamava insistentment que s’agraís al seu partit una suposada gran feina feta durant els mandats socialistes.\nI sí, podem agrair al PSC la desaparició o mutilació de notables edificis d'interès cultural com la Casa Sicart (1992), obra mestra d'Antoni Maria Gallissà, el manicomi de Nova Betlem (1998), els palaus Finestrelles i Mauri (1999), la casa natal de Joan Maragall (2000), la masia Casa Morera (2005), el palauet de Miramar (2006), les restes del Baluard del Migdia (2007),… Moltíssimes gràcies PSC! Heu deixat un record inesborrable a la ciutat!!!