Primer any de funcionament de l'Oficina d'Atenció Ciutadana - Diari de Girona\nAlt nivell de satisfacció dels usuaris\nPrimer any de funcionament de l'Oficina d'Atenció Ciutadana\nL'Oficina d'Atenció Ciutadana a Girona rep més de 550 visites diàries en el primer any de funcionament\nacn | 28.06.2011 | 17:49\nEl taulell d´informació de l´Oficina d´Atenció Ciutadana del Govern a Girona | ACN\nL'Oficina d'Atenció Ciutadana que el Govern té a Girona ha atès 118.739 ciutadans en el primer any de funcionament, el que representa una mitjana de 553 persones al dia i 3.706 a la setmana. El 52% dels atesos han sol·licitat informació genèrica mentre que el 48% restant han requerit una atenció especialitzada relacionada amb algun departament. Destaca que el 80% dels tràmits queden resolts mentre que el 19% restant queda pendent, segons una enquesta. El delegat del Govern a Girona, Eudald Casadesús, ha assenyalat que aquestes xifres demostren que la "decisió d'unificar els serveis en un sol edifici" fa més de 10 anys va ser un encert i ha recordat el seu caràcter pioner en ser única a tot Catalunya.\nL'Oficina d'Atenció Ciutadana, situada al renovat edifici de l'antic hospital de Santa Caterina, ha registrat una activitat de 118.739 d'usaris atesos en el seu primer any en funcionament. Des del 16 de juny del 2010 fins al 16 de juny d'aquest any, ha donat servei a una mitjana de 553 persones per dia, amb puntes de 800 i 1.000 usuaris en moments concrets, i 3.076 persones a la setmana. Pel que fa als departaments, on s'han registrat més tramitacions han estat a Benestar Social, Habitatge i Ensenyament.\nSegons una enquesta feta de forma aleatòria a 240 usuaris, el perfil de les persones ateses són tant homes (53,3%) com dones (46,7%), d'edats compreses entre 25 i 49 anys d'edat, que han nascut a Catalunya (un 56,3%) i resideixen al Gironès (65%) amb estudis primaris o secundaris (65%). Destaca que 1 de cada 3 usuaris han nascut fora de la Unió Europea i que el 35,8% no treballa actualment. La forma més habitual de coneixement de l'oficina són l'entorn laboral, amistats o familiars (32,9%) o d'haver estat derivat per altres institucions (29,2%).\nEl 53% dels enquestats van ser adreçats a una taula d'atenció generalista mentre que el 46,7% els van derivar a una taula d'atenció especialitzada. El 80,8 % dels tràmits o consultes es resolen mentre que un 19,2% queden pendents de resolució, especialment perquè cal esperar una resposta de l'administració o perquè l'usuari li faltava algun tipus de documentació.\nDestaca també el nivell de satisfacció dels consultats. La nota de mitjana és de notable alt, 8,4 punts sobre un total de 10, i els aspectes més ben valorats són l'ordre i la neteja de l'espai (8,9), l'amabilitat de les persones que hi treballen (8,8) i l'horari d'atenció al públic (8,8) -l'oficina obre de dilluns a divendres de 9 del matí a 6 de la tarda i els dissabtes de 9 a 2 del migdia, amb l'excepció de juliol i agost que l'horari de dilluns a divendres és de 9 a 3 de la tarda.\nMillorar el temps d'espera\nLa mitjana d'espera dels usuaris per ser atesos és de 7 minuts en el cas d'una consulta generalista i el doble, catorze minuts, si es tracta d'una atenció especialitzada. Són dades "molt raonables", assenyala la responsable de l'oficina, Mercè Nadal, que explica que estan treballant per millorar-les. El mes de desembre passat fan posar en funcionament la cita prèvia per a fer tràmits en els àmbits de Tranports, Benestar Social i Família, i Salut, amb la idea de descongestionar les hores punta de feina -que va de les 11 del matí a la 1 del migdia- i també per millorar el funcionament i l'organització de les 40 persones que atenen als usuaris.\nPer altra banda, també s'han proposat millorar la resolució dels tràmits que queden pendents, per afinar més l'efectivitat del servei.\nUna experiència pionera a Catalunya\nAquesta és la primera oficina de tot Catalunya on es concentren els serveis territorials d'una demarcació en un sol edifici per tal de "millorar el servei als ciutadans" i estalviar temps i desplaçaments a l'hora de fer les gestions. El delegat del Govern a Girona, Eudald Casadesús, ha assenyalat que les xifres recollides demostren que va ser una "bona decisió" quan ara fa més de deu anys es va apostar per unificar els serveis. El mes de juliol està previst que s'hi traslladi també una taula d'atenció per als tràmits de Justícia.\nLa pròxima oficina que s'obrirà al territori català serà a Tortosa, a començaments del 2013. Actualment, s'està construint l'edifici, situat al carrer Montcada i davant mateix de la delegació del Govern.


Art Hotel Gran Paradiso Sorrento Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia Catigliano 9, Sorrento, Sorrento, Itàlia, 80067 - Veure al mapa\n"Fantastic view of Bay of Naples from sea facing room and fro..."\nBen situat a la els paisatges area de Sorrento ciutat, Art Hotel Gran Paradiso us proporcionarà el millor lloc per a un merescut descans. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Aquest modern hotel està situat a prop de atraccions populars de la ciutat com ara Museo Correale, Nautica Sic Sic Boat Rental, Centre de Buceig de Sorrento.\nEl Art Hotel Gran Paradiso, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Els clients de l'hotel poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, Zones públiques amb Wi-Fi.\nL'ambient de Art Hotel Gran Paradiso es reflexa en cada habitació. aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, mini bar, escriptori són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses centre esportiu, piscina exterior, massatge, solàrium, billar, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Art Hotel Gran Paradiso la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Sorrento.\nTots els tipus de viatgers (126) Parelles (81) Viatgers en solitari (4) Famílies amb infants petits (5) Famílies amb infants grans (17) Grups (18)


Koymark. Consultoria Estratègica de Vendes - Inici\nLa bogeria és continuar fent el mateix i esperar resultats diferents\nSi fas les coses bé, t’anirà bé; si les fas malament, no esperis que et vagin bé\nPer tenir èxit no cal fer coses extraordinàries; és suficient fer coses ordinàries extraordinàriament bé\nSi vols anar ràpid, camina sol; si vols arribar lluny, ves acompanyat\nPla estratègic de vendes\nDisseny i posada en marxar d’un Pla de Vendes totalment orientat a l’acció\nProcés complert de selecció i formació de comercials interns i externs\nCursos de formació personalitzada per a l’equip comercial de les empreses, més enllà del seu sector\nAcompanyament a visites comercials\nMillorar el treball del comercial en les visites, en tots els seus processos\nQui més i millor coneix la seva empresa són els seus propis membres, per això ens basem en els seus coneixements, experiència i resultats, per aplicar els nostres mètodes de treball, buscant la innovació des del coneixement i l'eficàcia des de l'experiència, que ens permetin l'èxit en els resultats.\nEl nostre mètode és senzill a la vegada que exhaustiu en el seu desenvolupament:\n1.- On som i què hem fet per arribar fins aquí.\n2.- On volem arribar en un futur a curt o mitjà termini.\n3.- Què hem de fer per aconseguir els nostres objectius.\nLa missió de KOYMARK és oferir als nostres clients un servei de Consultoria, Assessorament i Acompanyament, totalment personaltzat, en l'àmbit comercial i d'habilitats directives, que els hi permeti incrementar vendes i beneficis, alhora que millorar la relació interna i el treball amb tot l'equip.\nLa cultura de KOYMARK es fonamenta en el fet que “vendre més sempre és possible”, a l'igual que sempre és possible millorar el treball amb els nostres equips. Estem totalment convençuts que “si fas les coses bé, t’anirà bé però, si les fas malament, no esperis que et vagin bé”.\nPensem i creiem que als resultats s’arriba mitjançant l’acció, ja que sense acció no hi ha reacció i que el millor moment per passar a l’acció, per fer les coses és ara, no demà.\nSom una empresa orientada a resultats i l’acció, provocant que les coses passin.\nNomés l’acció fa possible una reacció.\nEls nostres serveis giren al voltant d'incrementar les vendes dels nostres clients.\nPartim de l’Análisi de la seva situació, que ens portarà a desenvolupar un Pla Estratègic de Vendes.\n“Només hi ha una cosa més cara que formar a les persones i que marxin: no formar-les i que es quedin” – Henry Ford (fundador de Ford).\nAquí pots veure tota la relació de cursos a impartir, en l’entorn de les vendes i el coaching orientat a la venda.\nKoymark publica llibres sobre el món de les vendes.\nAquí pots trobar informació sobre els mateixos: sinopsi, índex i autor.\nTens diferents formes de contactar amb nosaltres o fer que nosaltres contactem amb tu.\nIncrementar les vendes requereix formació i entrenament\nInforma't sobre els nostres cursos de formació\nCOMPTE! Aquest lloc utilitza cookies i tecnologies similars.


L'UJI desenvolupa un videojoc contra el canvi climàtic\nLa Fundació Daniel i Nina Carasso proporciona les ajudes perquè el projecte tire avant\n21/10/2019 - Sandra Alonso\nLa Universitat Jaume I de Castelló, a través d’una ajuda de la Fundació Daniel i Nina Carasso, del creador de la marca Danone, posa en marxa un equip per a treballar la conscienciació del canvi climàtic mitjançant els videojocs. Es tracta d’una estratègia de la Universitat per a crear més consciència ciutadana i afavorir els canvis socials, alhora que es vinculen els jocs amb la divulgació científica.\nLa Fundació finançarà aquest projecte dins del seu programa d’Art Ciutadà, que se centra en iniciatives relacionades amb Compondre sabers per a comprendre els desafiaments contemporanis.\nS’han presentat fins a 152 propostes per a dur a terme aquest projecte. La directora tècnica, María Josep Picó, ha destacat la importància que els més joves tinguen la informació sobre el canvi climàtic. Actualment, són nou els grups d’investigació en l’UJI els que inspiren als alumnes de grau a abordar el canvi climàtic amb una perspectiva lúdica a través de la narrativa transmèdia, com ha explicat Picó.\nPlaneta Debug, la proposta elegida\nFinalment, la proposta de Planeta Debug, un living lab, ha sigut la triada per la Fundació de Daniel i Nina Carasso per a portar avant el projecte. Es desenvoluparà amb unes ajudes de la Fundació de 70.000 euros, a través de la Universitat Jaume I, que va ser la primera universitat espanyola que va oferir el grau de disseny i desenvolupament de videojocs.\nEl coordinador del projecte Planeta Debug és Emilio Sáez, professor en el Departament de Ciències de la Comunicació de l’UJI. Sáez agraeix l’oportunitat de crear una manera divertida i educativa de conscienciar a la ciutadania, utilitzant “el videojoc com a eina cultural de gran potencial amb la finalitat d’afavorir canvis socials“, i tractar el tema del canvi climàtic, que tango ens preocupa hui dia. Es tracta d’un projecte molt en la línia d’altres activitats realitzades per l’UJI, d’investigació de diferents disciplines relacionades amb el clima, l’impuls digital o el bé comú.\nPer part seua, la Fundació Daniel i Nina Carasso, va ser creada per Daniel Carasso en 2019, el fundador de Danone. El seu treball consisteix a acollir i donar suport a les persones que intenten construir el món de manera diferent en dues línies de treball: l’alimentació sostenible i l’art ciutadà. La Fundació va fer pública la resolució de totes dues convocatòries, seleccionant un total de 12 projectes d’impacte social entre les quasi 200 candidatures que s’han rebut enguany.


– Exposició – Els Ballets Russos de Diaghilev (***) – Caixa Fòrum |\n– Exposició – Els Ballets Russos de Diaghilev (***) – Caixa Fòrum\nJa fa uns dies abans d’anar al Teatre Lliure, van fer temps i ens varem aproximar a Caixa Forum per tal de veure una exposició que la nostra amiga Kalamar ens havia recomanat. De fet ja acostumem a anar a totes les exposicions de Caixa Fòrum, perquè mai ens deceben… mes aviat al contrari, encara que a vegades el temps que tenim es escàs i ens perdem alguna d’important.\nEs tracta de la exposició “Els Ballets Russos de Diaghilev 1909-1929. Quan l’art balla amb la música“.\nHi va haver un home que va elevar el ballet a la categoria d’art.\nQue va bastir un pont entre Rússia i occident.\nQue, a través del ballet, va fer arribar al gran públic les avantguardes artístiques del segle xx.\nQue va elevar a déus els principals ballarins.\nQue va afegir color al modernisme.\nQue va se anomenat “el fertilitzador de genis”.\nEl ballet, la més efímera de les arts, va arribar a ser la més sofisticada a principis del segle xx gràcies a l’afany de l’empresari rus Serge de Diaghilev de mostrar a tot el món el potencial dels Ballets Russos, la companyia que ell mateix va crear i que es componia dels ballarins més formats i disciplinats del món.\nPer primera vegada, un empresari va dedicar esforç a agrupar els millors artistes de tots els àmbits: pintors com De Chirico o Picasso, músics com Stravinsky o Prokofiev i ballarins com Nijinski van unir les seves genialitats per oferir al públic els espectacles més sorprenents i variats que van revolucionar les arts escèniques del segle xx.\nA Espanya, els Ballets van tenir una intensa activitat durant la I Guerra Mundial. Coreògrafs i ballarins es van impregnar de la dansa i la cultura espanyoles i van sorgir composicions com Las Meninas, El sombrero de 3 picos o Cuadro Flamenco.\nPer a aquestes creacions, Diaghilev va unir el talent rus amb el de figures espanyoles com Manuel de Falla, Josep Maria Sert, Juan Gris, Pere Pruna i, sobretot, Pablo Picasso.\nEns va agradar força, però únicament varem poder “invertir” un hora en l’exposició i per tant la varem veure molt per sobre; tenim que tornar per veure els diferents vídeos de dansa i que ocupen mes de 2 hores de temps. L’exposició es podrà veure a CaixaForum Barcelona fins al 15 de gener, i l’entrada es gratuïta.\n– Caixa Fòrum – Preu per persona GRATUÏT\nAquesta entrada s'ha publicat en Exposicions el 22 de desembre de 2011 per Miquel Gascon.\n← – Concert PALAU 100 (6/13) – HÉLÈNE GRIMAUD, piano (***) – Palau de la Musica – BON NADAL a tots els Voltaires !!! →\n9 pensaments a “– Exposició – Els Ballets Russos de Diaghilev (***) – Caixa Fòrum”\nJosep 22 de desembre de 2011 a les 23:16\nNosaltres ja fa unes quantes setmanes que hi vam anar. Reconec el meu gran desconeixement sobre el món del ballet, però les coses que va fer el Sr.Diaghilev son dignes de reconeixement. L’exposició em va semblar força interessant tot i que tampoc vam veure tots els vídeos.\nImma 23 de desembre de 2011 a les 10:51\nCom es pot copsar a la exposició, el mon del ballet es una mica un compendi de totes les arts : la música, la mímica, la pintura, la poesia … Per nosaltres, i per a mi mes particularment, es un mon en el que anem entrant mica en mica però que a cada nova representació a la que assistim ens atrapa una mica mes. Es sorprenent observar la gestualitat dels ballarins, la seva versatilitat i sincronització amb la música, el treball en equip, …. Amb preferència l’anomenat ballet contemporani sense deixar de banda, es clar, els “grans” clàssics.\nEns veiem al Liceu aquest vespre !!!!!!!!\nalopez47 3 de gener de 2012 a les 0:31\nFa alguns dies vaig anar a parar al vostre blog, precisament per aquesta entrada. Jo també vaig disfrutar molt de l’exposició a Caixa Fòrum. D’ençà que les meves dues filles (de 7 i 11 anys respectivament) fan dansa, ens hem aficionat a veure alguns espectacles relacionats. El darrer va ser la pel.lícula Pina. Una canya!!! De tota manera, amb dues criatures petites, la meva dona i jo no disposem de massa temps d’oci.\nImma 3 de gener de 2012 a les 10:39\nGràcies per visitar el bloc i per comentar, nosaltres també hem passat la època de nens petits que no et deixen ni cinc minuts per tu. Son èpoques que també val la pena gaudir perquè el temps passa massa ràpid i creixen molt aviat. Nosaltres ara ja els tenim grans i tot i que treballem fins a las set del vespre aprofitem al màxim les possibilitats que s’ens presenta’n de voltar i voltar.\nSalutacions i benvingut\nkalamar 23 de desembre de 2011 a les 12:04\nJo tampoc vaig veure tots els videos, només l’ocell de foc. El sr Diaghilev va fer una feina tan important que l’expo serveix per posar-lo a lloc. Jo em vaig quedar amb ganes de més..\nMiquel Gascon 23 de desembre de 2011 a les 15:08\nIntentarem anar un altre cop per veure els vídeos, abans del 15 de Gener.\nMira Kalamar, com t’has portat be, et farem un regalet… a veure si t’agrada.\nkalamar 23 de desembre de 2011 a les 16:46\nApaa!! quina gràcia! moltíssimes mercès.\nDemà, passareu pels calamars cap al vespre?, us espero\nMontserrat Fdez. Costa 3 de gener de 2012 a les 22:26\nHem intentat veure-la dos cops, però ens “allarguem” massa amb les altres dues exposicions que hi han i mira…!\nA veure si hi tornem abans del 15!!\nBon ANY a tothom!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!\nMiquel Gascon 4 de gener de 2012 a les 19:28\nAixò Montse es mes normal del que sembla… no tenim temps (encara) per tot el que voldríem veure. Nosaltres encara no hem pogut veure l’exposició de IMPRESSIONISTES al mateix Caixa Fòrum… i això si que de debò es imperdonable; sempre la deixem per un dia que tinguem molt de temps per gaudir-la com es mereix…. i al final encara ens la perdrem.\nBon Any parella.


Borja García i Aday es perfilen com a novetats per Miranda - Diari de Girona\nBorja García i Aday es perfilen com a novetats per Miranda\nMachín, que donarà avui la llista de la convocatòria, diu que tot i no estar per jugar 90 minuts, "si fa falta ens podran ajudar"\ngirona | jordi roura 03.10.2015 | 09:03\nPablo Machín donant ordres als seus jugadors durant el Girona-Llagostera de diumenge passat. marc martí\nMirandès - Girona (Dm 17h)\nBorja García i Aday es perfilen com les novetats a la convocatòria del Girona per jugar demà al camp del Mirandés. Pablo Machín no va assegurar ahir al 100% que els inclogui a l'expedició apel·lant al tòpic que falta el darrer entrenament ?-aquest matí- abans no doni la llista, però va dir que tot i no veure'ls per jugar 90 minuts "si fa falta ens podran ajudar". El tècnic del Girona té de baixa Javi Álamo, que dilluns va passar pel quiròfan, i Serrano, lesionat dimecres a Cornellà en el partit de Copa Catalunya i que haurà d'estar 10 dies absent, amb la qual cosa el carril dret se l'haurien de disputar Coris i Aday, que ahir mateix després de l'entrenament assegurava trobar-se "molt bé" i s'oferia per ser titular a Anduva: "tant de bo jugui d'inici; no estic al 100% després d'haver estat tres setmanes aturat, però estic preparat per si el míster em necessita".\nDesprés de l'empat contra el Llagostera (2-2) que va impedir que els blanc-i-vermells guanyessin el primer partit de la temporada com a locals, el Girona viatja a Miranda a la recerca de la tercera victòria fora de casa després de les aconseguides a Bilbao i a Oviedo. Machín va advertir que al davant es trobaran un rival "atípic" pel seu sistema de joc: "actuen amb tres centrals, una mica com nosaltres, però al mig del camp hi situen un rombe on els jugadors dels costats no són carrilers, i després juguen amb un punta i dos extrems".\nEl Girona acumula bons resultats a Anduva (l'any passat hi va gua?nyar 0-1 amb un gol de Richy de falta) però el tècnic va advertir que "el seu senyal d'identitat, la pressió, el no deixar jugar el rival, l'incomodar-lo, no l'han perdut i si no estem al 100% ho podem passar molt malament". Machín no va voler donar pistes sobre la defensa que alinearà després que contra el Llagostera situés Alcalá al lloc de Richy. Únicament va apuntar que va considerar que era un bon moment per donar descans al defensa gallec "perquè venia d'un bon moment, a mi no m'agrada assenyalar els jugadors i canviar-los després d'haver fet un mal partit".\nA Anduva l'entrenador del Girona tindrà un maldecap menys perquè podrà disposar de Pere Pons. El Comitè de Competició va acceptar dimecres el recurs del club i Machín ho va celebrar de valent: "ha sigut una grata sorpresa", va admetre, "perquè no tenim gaire clar quins criteris fan servir els comitès però aquest cop ens han donat la raó. Per mi potser era més clara l'acció de Richy amb Esteban a Oviedo, on va veure una groga per topar amb el porter de manera involuntària". En aquella ocasió al defensa li van mantenir l'amonestació.\nPer la seva banda Aday, que va comparèixer després de Machín, va confirmar que està a plena disposició del tècnic un cop superades unes molèsties musculars que va atribuir al fet d'haver-se perdut part de la pretemporada per l'operació que es va fer a l'estiu. Sobre el partit de demà el jugador del Girona va dir que "com sempre anirem a guanyar" i va deixar clar que la posició que pugui ocupar li és igual: "a la dreta o a l'esquerre, el que jo vull és jugar".


Xina Fabricants i proveïdors d'arrossegament de mitja lluna i fàbrica - Customized Midwater Trawl Wholesale - QinHo\nArrossegament de mitja lluna L'arrossegament de les aigües baixes s'arrossega, o pesca neta, a una profunditat més alta a la columna d'aigua que a la part inferior de l'oceà. Es contraposa amb la pesca d'arrossegament de fons. L'arrossegament a mitja lluna també es coneix com a arrossegament pelàgic i arrossegament de fons com a arrossegament bentònic. A la pesca d'arrossegament a mitja ...\nLa pesca d'arrossegament a mitja lluna és l'arrossegament o la pesca neta, a una profunditat superior a la columna d'aigua que a la part inferior de l'oceà. Es contraposa amb la pesca d'arrossegament de fons. L'arrossegament a mitja lluna també es coneix com a arrossegament pelàgic i arrossegament de fons com a arrossegament bentònic.\nEn la pesca d'arrossegament a mitja lluna, una xarxa en forma de cone es pot remolcar darrere d'un sol vaixell i es va estendre per les portes d'arrossegament, o es pot remolcar darrere de dos vaixells (arrossegament de parella) que actuen com a dispositiu de propagació. L'arrossegament a mitja meitat captura peixos pelàgics com ara anxoves, gambetes, tonyines i verats, mentre que l'arrossegament de fons s'orienta tant a peixos vivents de fons (peixos de fons) com a peixos semi-pelàgics com: bacallà, calamar, halibut i peix de roca, etc.\nTipus de nus: individual\nMalla de malla: 18 mm i superior\nGruix de nylon multifilament gruix de la xarxa: personalitzable\nTipus de nus: nus Singld\nForma de configuració de la calor: estirament de manera estesa (L / W) o estirament de profunditat.\nColor: Blancaneus o Blancs Naturals o altres\nHot Tags: xarxa d'arrossegament de la fauna mitjana, Xina, fabricants, proveïdors, fàbrica, venda a l'engròs, personalitzada\nXarxa de pesca trenada PE de nus simple\nLínia simple PE Twist Fishing Net\nPE trenat de la bivella colorida per a la xarxa\nLínia de pesca multicolor de niló blanc


De divendres a diumenge, jornades sobre intoleràncies alimentàries a la Fira de Sant Isidre de Solsona | ets el que menges\nDe divendres a diumenge, jornades sobre intoleràncies alimentàries a la Fira de Sant Isidre de Solsona\nXerrades, demostracions culinàries amb Mireia Anglada i tastet de productes\nInici › Notícies\t16 de maig 2014 per Marta Costa\nSac de blat\nSolsona celebra aquest cap de setmana la tradicional Fira de Sant Isidre, en què, en aquesta edició 2014, vol picar l’ullet a les al·lèrgies i les intoleràncies alimentàries. Des d’avui divendres 16 i fins diumenge, la iniciativa de Toleràncies Menjant amb Il·lusió organitza unes jornades que combinen teoria i pràctica sobre aquesta problemàtica.\nDivendres, a les 18.30 h, la xef especialitzada en cuina natural i col·laboradora d’Etselquemenges Mireia Anglada oferirà la xerrada “Aprenem quines són les intoleràncies actuals”. Demà dissabte, a les 10.30 h, la mateixa Anglada es posarà davant els fogons per portar a la pràctica tot el que haurà explicat en la conferència de divendres i farà una demostració culinària preparant plats aptes per a tothom.\nFinalment, diumenge, de 12.00 a 13.30 h, la plaça Sant Joan de Solsona acollirà l’hora del vermut, en què els assistents podran degustar productes aptes per a persones amb al·lèrgies o intolèrancies alimentàries.


Dissabte, se celebra la tercera Mostra d’Entitats de la Llagosta | La Llagosta informa\nDissabte, se celebra la tercera Mostra d’Entitats de la Llagosta\nL’Ajuntament de la Llagosta ja ho té tot preparar per a la cebració demà dissabte de la tercera edició de la Mostra d’Entitats. Unes 40 associacions de la nostra localitat han confirmat la seva participació en la Fira d’Entitats, que, amb el Mercat d’Idees, dóna forma a la Mostra d’Entitats.\nLa Fira d’Entitats es desenvoluparà, tal com ja va passar ara fa dos anys, al passeig de l’avinguda de l’Onze de Setembre i començarà a les 18 hores. Les entitats hi muntaran estands des dels quals es donaran a conèixer. Els assistents podran gaudir també amb les activitats que prepararan les associacions.\nLa Mostra d’Entitats, que té una periodicitat biennal, és la millor forma de conèixer el gran potencial en quant a associacions de tot tipus que hi ha a la Llagosta.\nDes de les 18 h i fins a les 24 h, s’han programat actes diversos. Les Llagostes de l’Avern muntaran a les 18.30 h una plantada i una exposició de bèsties de foc a la plaça de la Sardana i, a les 20.30 h, començarà una cercavila i una encesa de les bèsties. A l’escenari que hi haurà al passeig de l’avinguda de l’Onze de Setembre tindran lloc diferents actuacions. A més, l’Ajuntament ha preparat inflables i animació infantil. A partir de les 20.30 h, tothom podrà gaudir d’una botifarrada gratuïta. La Mostra acabarà amb l’actuació del grup Scarlet’s Diamond.\nRecuperació del Mercat d’Idees\nUna de les novetats de la tercera edició de la Mostra d’Entitats és la recuperació del Mercat d’Idees, que no es va fer ara fa dos anys. El Mercat d’Idees és un espai de trobada ciutadana que promou el debat i la reflexió al voltant del teixit associatiu. El Mercat té dues parts diferenciades; d’una banda la ponència d’un expert en participació ciutadana i de l’altra el debat obert amb tots els participants. El Mercat d’Idees va adreçat al teixit associatiu, però la participació és oberta a tota la població.\nEnguany, la ponència anirà a càrrec d’Óscar Rebollo, professor de Sociologia de la Universitat Autònoma de Barcelona i investigador de l’Institut de Govern i Polítiques Públiques.\nEn els darrers anys, Rebollo ha treballat sobre metodologies per al desenvolupament local, la participació ciutadana i el desenvolupament comunitari des de la perspectiva de la inclusió/exclusió social.\nA partir de les preguntes, inquietuds i dificultats que han manifestat les entitats, Óscar Rebollo proposarà un diagnòstic i fórmules per aprofitar les oportunitats que es presenten. Tot això, per promoure un associacionisme més viu i actual i amb un futur millor.\nEl Mercat d’Idees començarà a les 12 h al Centre Cultural i durarà un parell d’hores. L’alcalde, Óscar Sierra, serà l’encarregat de fer la presentació. Tot seguit, començarà la ponència d’Óscar Rebollo. A les 13 h, començarà un debat obert. La jornada acabarà amb les conclusions.\nMolta participació a la quarta Mostra d’Entitats de la Llagosta


Miquel Pueyo va demanar a la delegada del govern espanyol a Catalunya que demanés la regularització dels temporers, però no ha obtingut cap resposta\nL’alcalde de Lleida, Miquel Pueyo durant la compareixença per valorar l'anunci de confinar el Segrià. // ACN - Anna Berga\nActualitzada el 06-07-2020 22:41\nL’alcalde de Lleida, Miquel Pueyo, ha lamentat aquest dilluns al matí en una entrevista a El món a RAC1 la situació que viuen a Lleida molts temporers. Una problemàtica que es remunta més de 20 anys enrere, però que aquest any s’ha agreujat per la situació derivada del coronavirus.\nPueyo ha explicat que durant el confinament van continuar arribant moltes persones de les Canàries, les Balears i, fins i tot d’Itàlia, per trobar feina al camp.\nIdentificacions policials a temporers en un municipi de Lleida. // ACN - SOS Racisme\nDavant d’aquesta situació, l’alcalde de Lleida assegura que va demanar, a través de la delegada del govern espanyol a Catalunya, Teresa Cunillera, que el govern espanyol es plantegés la possibilitat de regularitzar la situació dels temporers però lamenta que no n’ha obtingut cap resposta.\nL’Ajuntament ja va expressar la seva preocupació i ens vam adreçar a la delegada del govern per demanar-li que es plantegessin la regularització d’aquestes persones i ens va dir que ho transferia al govern de l’Estat però no hem tingut cap resposta\nSegons Pueyo l’actitud de l’estat implica una “gran hipocresia” perquè moltes d’aquestes persones fa anys que no tenen papers i només els escombren d’una banda a l’altra traslladant el problema cap a una altra banda.\nL’Ajuntament acull algunes d’aquestes persones. Aquesta nit hem atès 194 nois en dos pavellons amb serveis bàsics. D’aquests, només n’hi ha 19 que treballen i la resta no treballen i segurament no treballaran perquè el marc competencial està en mans del govern de l’Estat\nRecupera l’article - La meitat dels ingressats pel covid-19 a Lleida tenen relació amb la indústria agroalimentària\nEls focus al Segrià, “en diversos punts”\nSobre els brots al Segrià, l’alcalde també ha dit que no s’ha de mirar només cap a una banda i ha dit que els focus se situen en diversos punts.\nNo és només una qüestió relacionada amb la collita. També té a veure amb els escorxadors, amb empreses agrofructícoles i també hi ha una part relacionada amb festes, trobades, i amb cert relaxament de les mesures\nPueyo, que ha agraït el suport de molts alcaldes i alcaldesses com les de Barcelona i Girona o els alcaldes de Tarragona i Saidí, també ha dit que ningú del Ministeri de Sanitat s’ha posat en contacte amb ell.\nNo m’ha trucat ningú del Ministeri de Sanitat. Jo vull pensar que el ministeri parla amb la Conselleria de Salut. Amb mi en concret, no\nAhir vaig parlar amb el president Torra, molts consellers i sobretot, alcaldes i alcaldesses i són trucades que s’agraeixen en uns moments difícils\nL’alcalde espera que la situació que s’ha donat aquest any serveixi perquè de cara a l’any que ve totes les administracions, inclosa la Paeria es “posin les piles” per evitar que torni a donar-se una situació com aquesta.\nDiverses persones passejant amb mascareta per l'eix comercial de Lleida, en el primer diumenge de confinament perimetral del Segrià. // ACN - Anna Berga\nPueyo també ha explicat que aquesta setmana es començaran a fer testos PCR a les residències, els escorxadors i les empreses fructícoles per tenir controlats els contagis i possibles brots.\nRecupera l’entrevista amb l’alcalde de Lleida, Miquel Pueyo:\nEntrevista a l'alcalde de Lleida, Miquel Pueyo\n06-07-2020 07:27 COVID-19


El PP perd el seu poder de seducció a Tarragona i també s'estimba\nL'estrepitosa derrota de Convergència i Unió i d'Albert Abelló ha restat protagonisme a la garrotda que ha rebut el Partit Popular i el seu candidat, Alejandro Fernández. Si la plantofada de CiU ha estat històrica, la del PP tampoc no s'ha quedat curta.\nPerd 3 regidors i es queda amb 4, els mateixos que tenia l'any 2003\nAlejandro, que ha estat tota la campanya fent-se dir alcalde, també és un dels grans perdedors, i en els seus tercers comicis com a candidat. Els populars han perdut 3 dels 7 regidors que tenien i es queden amb només 4, tal com estaven l'any 2003.\nFoto: Gerard Nomen\nSón els mateixos que C's, que li ha menjat espai i vots arreu de la ciutat, i que ERC, amb qui torna a estar en igualtat de condicions al plenari tarragoiní.\n"El resultat és decebedor i molt dolent, no era el que esperàvem i ho hem de reconèixer", ha reconegut el cap de llista popular. Això, sí, crits d'Alejandro, Alejandro i aplaudiments entre els militants populars, compungits i estorats per la patacada inesperada. La "Tarragona guanyadora", el lema del PP durant la campanya, haurà d'esperar.


Severiano Ballesteros confirma que pateix un tumor cerebral\nDesprés de dies d'especulacions sobre l'estat de salut de l'exgolfista Severiano Ballestero, ha estat ell mateix qui ha volgut aclarir tota mena de rumors assegurant que pateix un tumor cerebral. Les anàlisis realitzades a l'Hospital La Paz de Madrid han confirmat aquesta diagnosi però serà dimarts, un cop se'l sotmeti a una biòpsia, quan els metges decidiran com afrontar aquesta nova situació. Ballesteros ha agraït les mostres de suport rebut i ha volgut deixar clar que pensa lluitar amb totes les seves forces contra la malaltia.\n12/10/2008 - 18.37 Actualitzat 22/12/2008 - 11.59\nBallesteros, de 51 anys, es va retirar l'any passat dels camps de golf i està ingressat des de dilluns passat.\nEl golf mundial segueix molt pendent de l'estat de Severiano Ballesteros. A tot arreu s'han fet ressò de la malaltia de Ballesteros, especialment als Estats Units i les illes Britàniques, on Seve és considerat un mite. El que més destaquen els mitjans de comunicació és la determinació del golfista per lluitar contra la malaltia. El diari "The Times" ha iniciat una recollida de missatges de suport.


A Tarragona es van administrar 267 dosis, de les quals un 72% eren primeres dosis\nSalut i la Universitat Rovira i Virgili van habilitar durant cinc dies de setembre als tres campus de Tarragona i Reus URV\nDilluns, 04 Octubre 2021 17:37\nFins a 314 persones van passar pels tres punts de vacunació sense cita que el Departament de Salut i la Universitat Rovira i Virgili van habilitar durant cinc dies de setembre als tres campus de Tarragona i Reus. Segons informa la URV, l'objectiu era fomentar la vacunació especialment dels estudiants i del personal de la universitat perquè estiguin immunitzats amb la pauta completa, "de manera que la tornada presencial a les aules sigui el més segura possible", apunta, en un comunicat. La vacunació sense cita als campus també es va obrir a persones que no pertanyen a la comunitat de la URV per reduir les possibles barreres d'accés i de temps. En concret, a Tarragona es van administrar 267 dosis, el 72,32% de les quals eren primeres dosis.\nAl campus Bellissens, a Reus, s'hi van administrar 47 dosis. Més del 90% de les persones que van acudir-hi van rebre la primera dosi, i també la majoria pertanyien al col·lectiu de la universitat.\nTotes les persones que han rebut la primera dosi als campus de la URV rebran un SMS al mòbil amb la cita per a la segona dosi. A part, continuen oberts els punts de vacunació a diferents municipis de les regions sanitàries del Camp de Tarragona i les Terres de l'Ebre


Robert, vola en llibertat: El dolor... la por...\nPublicado por Brígida en 17:24\nHOLA BRIGIDA SOC LA SANDRA ESPERO QUE ET MILLORIS I QUE EN ROVER ESTIGUI FENTE MOLTA CUMPANYIA QUE DE VENT SEGUR QUE HO ESTA FENT.\nENS AGRADA MOLT LA FOTO QUE AS POSAT DEL TEU GERMANET SON MOLT MAQUES.\nUN PETO BRIGIDA PER TU I PER EN ROVERT.\n7 d’agost de 2008 a les 20:36\nESTIMADA BRIGIDA, No tamuinis , torna a demanà un dia de festa a la feina, el que vulgis, i jo i la SANDRA t estarem esperant per fe tot allò q està pendent. GRACIES per las teues paraules les tevas cartes i el teu poema, NO puc mès que dirte que tú tu mereixes tot i mès , ja tu e dit unas altres vegades,per mi trovarte, a sigut un miracle, m as donat moltas cosas espirituals, estás dintre meu ,gracies als nostres PRINCEPS, COM TÚ DIUS.FINS AVIAT. UN PETO PER LA MERCE EN XTEMA I EN JORDI-\n8 d’agost de 2008 a les 11:10\nsandra i cris ha dit...\nHola estimada Brígida...\nTambé a mi m'encantà coneixe't, compartir amb tu tot el que portem a dins. És increible com l'amor cap als nostres estimats ens va unint. Un pare sempre em diu que són ells que ens van ajuntant, perquè unint les nostres forces el camí serà una mica més suau. El dolor que portem no ens el treurà ningú, però el fet de poder compartir, riure, plorar parlant dels nostres estels és reconfortant.\nSaps amiga, els sentiments que avui expresses s'apropen molt al que sento. Hi ha dies que sento un gran abisme dins meu, una sensació de no pder viure sense la Dunia. Aquests dies, ploro i ploro i m'adono de tot el que em queda per treure. Potser aquests dies són útils per la ostra supervivència, útils per anar treient cap a fora aquesta ràbia que ens afoga. Així un dia podrem sentir més amor, i podrem parlar des del cor amb la certesa absoluta que mai ens han deixat, que sempre ens acompanyen.\nMolts petons, moltissims petonets\n8 d’agost de 2008 a les 22:21\nLa por "només" és una part de la vida, mira endins i alegra't de que estas viva i que en Robert esta pendent de tu.\nNo tinguis por a la por, nosaltres també som part d'ella i mentre més la rebutjis més estarà al teu costat.\nAbandona't, observa-la, deixa-la que t'invada tota sensera i veuràs que no és tan dolent tenir por. Algú va dir: "caer está permitido, pero levantarse es obligatorio", això ho he aprés d'una tieta molt estimada per a mi.\nUn petó estimada Brígida\n9 d’agost de 2008 a les 0:26\nVaya foro mas bonita que has puesto de tu hermano, las mariposas son seres de luz que nos quieren enviar una señal!!! Aparecen en los momentos mas insospechados y representan el amor!!!!\nEspero que estes mejor, fisicamente y tambien de animos...\nUn fuerte abrazo y mucha luz para Robert\n12 d’agost de 2008 a les 16:12


Per què la majoria de dones (i també alguns homes) no arriben a l’orgasme en parella?\nSi no et costa gens arribar al clímax quan et masturbes però sí en les relacions de parella, has de saber que això és més habitual del que sembla. A ‘La revolució sexual’ te n’expliquem els motius i maneres de resoldre-ho\nLa majoria de dones no arriben a l'orgasme en parella, segons un estudi de Control. // Freepik\nActualitzada el 08-04-2022 10:35\nT’ha passat mai que arribes a l’orgasme quan et masturbes, però no quan tens sexe amb una altra persona? Doncs és més freqüent del que sembla. Sis de cada deu dones espanyoles tenen problemes per arribar a l’orgasme en les relacions sexuals amb les seves parelles, segons un estudi de la marca de preservatius Control. Però això no vol dir que totes aquestes dones no arribin al clímax: de fet, hi arriben sense entrebancs quan es masturben.\nAquest problema també afecta els homes, però sembla que en menor mesura. Segons les xifres que donava un reportatge del Daily Mail, el 75% dels homes arriba a l’orgasme durant les relacions sexuals. Només el 25% té dificultats per aconseguir-ho. Al capítol 37 de La revolució sexual parlem de les dificultats per arribar a l’orgasme en parella amb la sexòloga i terapeuta Eva Moreno, autora de llibres com Mi deseo depende de mí. Aquests són els principals motius que fan que sovint sigui difícil arribar a l’orgasme en parella.\nPer què la majoria de dones (i també alguns homes) no arriben a l'orgasme en parella? // Freepik\n1) La manera de masturbar-se\nMasturbar-se molt sovint i fer-ho sempre de la mateixa manera pot dificultar que s’arribi a l’orgasme en les relacions de parella. “La masturbació sol ser molt mecànica i s’aconsegueixen unes sensacions i una intensitat que, en el joc amb parella, poden ser difícils d’aconseguir. Per exemple, si un home heterosexual està molt acostumat a masturbar-se amb la mà fins a arribar a l’orgasme, després li pot costar aconseguir-ho amb l’estimulació vaginal” explica Eva Moreno.\nLa masturbació sol ser molt mecànica i s’aconsegueixen unes sensacions i una intensitat que, en el joc amb parella, poden ser difícils d’aconseguir\nPer això, la sexòloga recomana masturbar-se de diferents maneres o gaudir de la masturbació conjunta amb la parella, evitant que el sexe estigui centrat, només, en la penetració.\n2) La por de perdre el control\nAquest factor afecta sobretot homes, segons Eva Moreno. “La por de perdre el control és molt freqüent. Hi ha homes que, tot sols, no tenen cap problema per arribar a l’orgasme, però amb la parella tenen por de descontrolar-se i això els impedeix arribar al clímax”. La pressió sobre els homes per “estar a l’alçada” en el sexe pot estar al darrere d’aquest motiu que evita relaxar-se i gaudir de la sexualitat en parella.\nHi ha homes que, tot sols, no tenen cap problema per arribar a l’orgasme, però amb la parella tenen por de descontrolar-se i això els impedeix arribar al clímax\nPer què la majoria de dones (i també alguns homes) no arriben a l'orgasme en parella? // CC BY Lia Coldiselli\nMÉS INFORMACIÓ - Què li passa al teu cos quan deixes de tenir activitat sexual\nUn dels grans mals del nostre temps que també ens afecta al llit. “La sexualitat no vol saber res de pensaments, el que vol és sentir”, diu Moreno. “Si vas amb el cap ple de problemes, el més normal és que això et desconnecti tant de l’orgasme com, en el cas dels homes, de l’erecció”.\nSi vas estressat, això et desconnectarà de l’orgasme\nCuriosament, aquí hi ha un efecte contradictori: “Quan estem molt estressats busquem sexe, perquè això desestressa, però si tens el cap carregat de pensaments és difícil gaudir-ne”. Per això, Moreno recomana “deixar-se portar, evitant pensar què passarà al final i si arribarem a l’orgasme o no”.\n4) El desconeixement del cos\nAl darrere de les dificultats per arribar a l’orgasme hi ha el desconeixement del cos i del plaer, especialment del femení. “Encara pensem que hi ha dos orgasmes diferents, un de vaginal i un de clitorià. Això evidencia que no coneixem la fisonomia del clítoris, perquè en realitat, tots els orgasmes són per estimulació del clítoris, encara que es faci a través de la vagina” explica Eva Moreno.\nEncara pensem que hi ha dos orgasmes diferents, un de vaginal i un de clitorià. Això evidencia que no coneixem la fisonomia del clítoris\n'Le Clitoris' és un curt de divulgació sobre l'òrgan del plaer femení. // Youtube, Le Clitoris.\n5) El tipus de joc sexual\nHi ha dades molt reveladores en aquest sentit: els homes heteros arriben a l’orgasme un 95% de les vegades que tenen relacions de parella; les dones heteros només ho aconsegueixen un 65% de les vegades i les dones lesbianes hi arriben un 86% de les vegades, més que les heteros però menys que els homes heteros. Són dades d’un estudi d’Archives of Sexual Behaviour en què van participar més de 50.000 persones i que demostren que, efectivament, les dones homosexuals ho tenen més fàcil que les heteros per arribar a l’orgasme.\nPer què passa això? Segons Moreno, “pel tipus de joc en parella. Les dones homosexuals dediquen més temps al sexe oral, i el tipus de joc que fan no està concentrat en el coitcentrisme, en ficar un penis dins d’una vagina com més aviat millor. És un joc més entretingut i més concentrat en l’estimulació del clítoris”.\nLes dones homosexuals dediquen més temps al sexe oral, i practiquen un joc sexual més entretingut i més concentrat en l’estimulació del clítoris\nEpisodi 37: No arribo a l’orgasme en parella\nAl capítol 37 de La revolució sexual hem parlat dels motius que fan que moltes persones no arribin a l’orgasme en parella, però també hi expliquem trucs per aconseguir-ho, revelem noves pràctiques sexuals que podeu explorar per arribar al clímax i recordem com és el clítoris i des de quins punts es pot estimular millor i de forma més plaent.\nAquí pots escoltar el capítol sencer:\nCapítol 37: No arribo a l’orgasme en parella\n[01.20] No arribar a l’orgasme en parella. És habitual?\n[02.30] Arribar a l’orgasme alhora, les dues persones: una pressió que ens hem de treure de sobre\n[04.03] La por dels homes a perdre el control sobre el seu plaer\n[05.00] La manca de comunicació, motiu de la manca de clímax en les relacions de parella\n[07.15] La masturbació de diferents maneres i altres consells per variar la manera d’arribar a l’orgasme\n[08.42] No hi ha orgasmes vaginals\n[11.12] La importància de conèixer el nostre propi cos i el nostre plaer\n[12.17] Com és el clítoris, l’únic òrgan que només serveix per al plaer\n[14.18] Punts clau del plaer de les dones\n[15.44] Consells per als homes que no aconsegueixen arribar a l’orgasme en les relacions sexuals amb la parella\n[19.21] El ‘cunnilingus’, una manera fàcil perquè la dona arribi a l’orgasme\n[20.10] Fingir l’orgasme: de què serveix?\n[22.12] Us proposem un llibre sobre la invisibilitat de la dona en la medicina\nFins ara s’han publicat 37 episodis de La revolució sexual . Ara parlem d’arribar a l’orgasme en parella, però també hem parlat de sèxting, de pegging, del sexe de la gent gran, de la virginitat, de l’addicció al sexe, de com superar una agressió sexual, de com gaudir del sexe amb la regla, de bisexualitat, d’embolics a la feina o de BDSM. Aquí podeu recuperar tots els capítols que s’han publicat fins ara.\nCapítol 36: Les dues cares del sèxting: com gaudir-ne evitant riscos\nCapítol 35: Pegging: quan la dona penetra l’home\nCapítol 34: Sexe i gent gran: el secret més ben guardat\n04-02-2022 12:22 ‘LA REVOLUCIÓ SEXUAL’\nPegging: la pràctica sexual en què la dona penetra l’home\n18-02-2022 12:15 ‘LA REVOLUCIÓ SEXUAL’\nSis consells per fer sèxting segur: com guardar les fotos i quines aplicacions fer servir


Informem a la vegada sobre les diferents conseqüències tant emocionals, de comportament, com legals. Treballem valors com el respecte i la companyonia, tot això a través d’un constant feedback amb l’alumne.\nComptem també amb el Programa Desconect@ contra l’abús de les noves tecnologies. Consta de 6 sessions grupals, amb un màxim de 15 alumnes per grup. Tant en la primera com l’última sessió es demana la participació d’algun dels pares.\nFinalitats: Respondre a les seves sol·licituds i remetre-li informació comercial dels nostres serveis, fins i tot per correu electrònic. Legitimació: Consentiment de l'interessat. Destinataris: No estan previstes cessions de dades. Drets: Pot retirar el seu consentiment en qualsevol moment, així com accedir, rectificar, suprimir les seves dades i altres drets a info@programadesconecta.com. Informació Addicional: Pot ampliar la informació en l'enllaç d'Avisos Legals.


Policia canina by pilarmestres 312 views\nPadrins by pilarmestres 294 views\nAniversaris desembre by pilarmestres 393 views\nActivitat de viure l'art by pilarmestres 216 views\nSortida fundació miró by pilarmestres 284 views\nAniversaris gener by pilarmestres 234 views\n1. EL TIÓ\n2. Aquesta setmana hem rebut una carta del tió. Estava perdut i tenia molt fred. Per aquest motiu hem sortit al bosc a buscar-lo. I… l’hem trobat!!! Ara només ens falta posar-li una manta i donar-li de menjar!!!\nActivitat de viure l'art\nSortida fundació miró\nSortida dijous gras\nBarrets de carnestoltes\nSortida al zoo!\nJoguines de reis


Tres treballadors resulten ferits lleus en un incendi provocat a l'Hospital General\n17 maig 2021 02:54\nSegons la Policia, un indigent del Refugi-Hospital de Nit podria haver estat detingut\nToni Gomis | 04 juliol 1999\nTres treballadors de l'Hospital General de Palma varen resultar ahir ferits de diversa consideració en produir-se un incendi a la segona planta de l'edifici, que aparentment va ser provocat. Aquesta es troba en període de reforma i, per tant, no té acollit cap pacient a les seves habitacions, per la qual cosa només resultaren afectats els tres empleats.\nEl foc s'inicià sobre les 11 del dematí en un distribuïdor que dóna a totes les terrasses i que està situat al segon pis. Segons les primeres conclusions dels Bombers, el focus on començà el sinistre és una pila de matalassos que hi havia prop de les sales d'electricitat i de control d'ascensors, que tot i que es registraren elevades temperatures no resultaren afectades.\nFonts pròximes a la investigació asseguraren que una porta situada vora el lloc del sinistre va ser trobada forçada, cosa que referma la hipòtesi que es tracta d'un sinistre provocat. L'incident creà una gran alarma entre els hospitalitzats, però no es registrà cap més desgràcia i no en va ser necessària l'evacuació.\nA més, la Policia Local de Palma informà que un indigent domiciliat al Refugi-Hospital de Nit havia estat arrestat per agents del 091, encara que les fonts consultades pertanyents a la Prefectura Superior del Cos Nacional de Policia no confirmaren aquest extrem.\nL'altra possibilitat que manegen els investigadors és que l'inici del sinistre hagués estat motivat per una negligència, ja que la llosca d'una cigarreta podria haver encès els matalassos.


El 30% de la població catalana va patir descens social entre 2008 i 2012\nAquesta dada es desprèn d'un estudi realitzat per la Fundació Jaume Bofill que analitza la crisi econòmica que es viu des de l'any 2008.\nLa investigació "Crisi, descens social i xarxes de confiança" analitza les trajectòries de classe, renda i estatus a partir d’una mostra longitudinal que ha resseguit les mateixes persones entre 2008-2012. Concretament han estat enquestades 1.530.\nAquesta investigació ha descobert que el 30% de les persones adultes de Catalunya d'entre 25 i 64 anys han estat desclassats i han patit un descens vulnerable que està molt segmentat pel nivell educatiu i de qualificació.\nLa recerca es centra en l'impacte que ha tingut la crisi econòmica en l'ascensor social català. L'anàlisi es fa entre els anys 2008 i 2012 a nivell intergeneracional (pares-fills) i intrageneracional. La perspectiva longitudinal permet analitzar les trajectòries de descens i desclassament, cosa que no hagués estat possible amb altres bases de dades.\nS'estudien les xarxes familiars, d'amistat i confiança, per copsar com s'activen enmig de la crisi i quins grups socials en fan més ús. També s'observa fins a quin punt hi ha inclinació a tenir com a amic o amiga principal a una persona semblant (homofília), o a buscar-lo o buscar-la entre persones que són diferents a nosaltres, en edat, sexe, nivell educatiu o origen geogràfic, entre altres variables.\nPots descarregar investigació completa a partir d'aquest enllaç i la nota de premsa a partir d'aquest altre.\npobresa, estudi, publicacions i estudis, exclusió social


Efecte placebo - Elhuyar Aldizkaria\nEn llatí, la paraula placebo significa “t'encantaré” i difícilment es pot explicar millor com s'ha interpretat millor el placebo en medicina. Tampoc és més significatiu el nom que els metges van fer dels remeis falsos.\nAvui dia, el placebo és un tractament que no conté substàncies efectives i que no obstant això, produeix una millora en el pacient. I a diferència del segle divuit, els metges i els científics li observen amb credibilitat. De fet, algunes sessions clíniques i experiments han demostrat, d'una banda, que l'efecte placebo és real i, per un altre, que no és un mer efecte psicològic, sinó que té efectes fisiològics mesurables.\nSegons les dades recopilades, l'efecte placebo té la seva essència en el cervell, però la veritat és que no sabem molt sobre aquest efecte. No és clar quin és el mecanisme d'acció, ni les condicions sensibles a aquest efecte placebo, ja que no totes les malalties i els dolors són ni molt menys sensibles al placebo. Hi ha hipòtesis interessants, però la recerca del placebo encara no ha donat teoria.\nA aquest efecte placebo li falten recerques i inversors que aprofundeixen en el coneixement, a més d'en el coneixement. De fet, amb credibilitat sí, però no es mira amb passió la recerca del placebo. Per a la indústria farmacèutica el placebo és el control per a provar medicaments i punt. No tenen gens d'interès a adaptar les sessions clíniques, ni a establir vies per a analitzar l'efecte placebo amb major profunditat i fiabilitat; no tenen res a guanyar, invertint aquí diners i esforços. D'altra banda, l'efecte placebo no es considera avui dia una eina terapèutica vàlida. A més, l'ús del placebo genera problemes ètics tant en la recerca com en la terapèutica.\nNo obstant això, l'efecte placebo pot ser molt més que una mica de mer interès acadèmic. Conèixer com pot afectar les persones per alguna cosa que no té una substància eficaç pot ensenyar-los molt sobre l'ésser humà, i aquest coneixement, ben gestionat, pot ser un bon aliat en un sistema sanitari que prioritzi a les persones.


Bloc Empotrat: Fox Stenico a la Cima d'Ambiéz.\nFox Stenico a la Cima d'Ambiéz.\n-Accés: Hem d'anar al poble de San Lorenzo in Banale, 11 quilómetres al Sud de Molveno.Seguim per carretera fins al restaurant Dolomiti, on hi ha un bon pàrquing per vivaquejar amb una font. Aquí comença una carretera vetada al transit que puja fins al Rifugio Al Cacciatore ( 1.819 ). Aquest tram de pista es pot fer amb uns taxis que crec que costen uns deu euros si van plens i que es podien contractar per telèfon. Sinó el tema és anar al mateix restaurant i parlar-ho amb els taxistes. Nosaltres ens pensàvem que estava més a prop i vàrem pujar a peu, a ull diria que hi ha vora els 900 metres de desnivell i una desena de quilometres. Vàrem trigar unes tres hores amb tot el material i menjar per tres dies. Si aneu de pirates i us voleu petar la pista amb el cotxe,jo diria que en algún punt és una mica justeta més pel tema pendent que per l'estat de la pista. En aquest cas millor pujar-hi de nit perquè de dia segur que us trobeu els taxis que baixen i en algún punt és força estreta la pista.\nUn cop al Cacciatore hem d'acabar de pujar fins al Rifugio Silvio Agostini ( 2.410 ), pel camí o per la pista que continua. Nosaltres vàrem pujar pel camí ( més maco ) i vàrem baixar per la pista ( més ràpid ? ).\nPel que vàrem veure els locals passen del vívac, tothom estava a dins del refugi. Així doncs tindrem tots els vivacs de la zona del refugi lliures per nosaltres. Aquests es troben en uns grans blocs al costat mateix del refugi. N'hi ha algún de descobert molt bo on potser hi quepiga una tenda petita de 2 plaçes. Alguns de coberts tenien ferros abandonats ( de quan vàren fer el refugi ? ) que s'haurien de treure.\n-Aproximació: Abans d'entrar a la vira de la base hi havia una pala de neu que es passava sense grampons. No se com deu estar aquest tram més al principi de temporada, en tot cas com que passem per peu de via podem portar-los i deixar-los a la feixa d'entrada, nosaltres així ho hem fet amb els bastons. A la vira hem de seguir caminant cap a l'esquerra, la via comença uns 25 metres abans del primer ressalt de la normal on ja caldria grimpar. Cal fer una primera grimpada de II fins a una segona vira, al costat d'un gran bloc caigut on podem fer la R0. En aquest punt hi ha escrit el nom de la via.\n-Material: Joc de friends des de l'Alien blau al Camalot del 2 ( 3 opcional) i alguns tascons. Els aliens petits van molt bé per assegurar els primers metres de la via.\n-Via: Ens ha agradat molt per variada, sostinguda i la roca boníssima, malgarat ser una via molt concorreguda no està gaire sobada. La via escala plaques i fissures de totes les mides. Bon ambient i magnífic paisatge. A la part de dalt sembla ser que es pot sortir pel díedre de l'esquerra o pel de la dreta, l'Orella. Tots els croquis ressenyen aquesta última sortida i així ho hem fet nosaltres, la primera tirada d'aquest díedre és molt bona. L'entrada de la via és una miqueta obligada, encara que a males podriem tirar d'Aliens, després hi ha algún tram de travessa que deu ser de V+ més o menys obligat pel primer i pel segón.\n-Ressenyes: El que portàvem nosaltres i que penjo per aquí ho vàrem treure d'Internet i de la guia. No són massa detallades peró com que la via és lógica, està feta i te força ferro ja es va seguint bé.\n-Descens: Dues hores del cim a peu de via. Del final de la via seguim una vira a l'esquerra que queda morta en una xemeneia canal ( per aquí es pot rapelar a l'aresta S?). Pujem un petit mur ( II-III,10 metres ) i seguim una vira a l'esquerra fins a una canal que hi ha a l'aresta S. Desgrimpem per aquesta canal i la seguim fins a una vira. Aquí hi ha fites que marxen a l'esquerra-cara oposada al refugi ( ?) nosaltres anem a l'altre costat i trobem una bona instal.lació de rapel ( 2 bolts ?). Tirem un ràpel de 50 mètres fins al coll que hi ha entre la Torre i la Cima. Aquest ràpel no vàrem veure cap instal.lació per fraccionar-lo tot i que si es pogués fer estaria bé perquè pot ser que s'ens enganxin les cordes. Al coll hi ha una istal.alció de ràpel crec que en un gran bloc.Tirem dos ràpels curts per aquesta canal intercalats amb desgrimpadaes que ens tornen a deixar a peu de via.\nPublicat per Bloc Empotrat a 8:03\nSteger al Catinaccio.\nSpigolo Piáz a les Vajolet.\nPrimo Espigolo a la Tofana di Ròzes.\nDiedro Armani a la Torre d'Ambiéz.\nDülfer al Fleischbank ( Wilder Kaiser ).\nIglesias-Torres-Casanovas a la Boleta del Portell ...\nRoco Hita Garcia a Patriarques.


El bus de Sant Andreu a Castellbisbal té 1.600 usuaris el primer mes\nLa línia Castellbisbal-Sant Andreu es va inaugurar el 4 de setembre amb la presència dels alcaldes de tots dos municipis\nSobretot és utilitzat per treballadors dels polígons industrials i estudiants\nLa línia Castellbisbal-Sant Andreu es va inaugurar el 4 de setembre amb la presència dels alcaldes de tots dos municipis | Aleix Mateu\nLa línia de bus entre Castellbisbal i Sant Andreu de Barca (L66) registra una mitjana de 400 usuaris setmanals i el consistori confia que la xifra augmenti. Es tracta d’una xifra que s’espera que s’incrementi a mesura que es consolidi el servei, però que l’Ajuntament valora positivament perquè, segons el regidor de Medi Ambient, Enrico Martinelli, “avala la decisió que vàrem prendre conjuntament amb Sant Andreu de posar la línia en marxa i assumir-ne una part del finançament”. I és que mantenir la L66 té un cost d’uns 60.000 euros que aporten, a parts iguals, cada un dels consistoris i la Generalitat.\nA dia d’avui, el bus a Sant Andreu ofereix cinc expedicions diàries que, sobretot, són usades per treballadors dels polígons industrials i estudiants. En aquest sentit, Martinelli considera que ara cal centrar els esforços en introduir una nova expedició “amb la qual es pugui obrir a més viatgers i a d’altres usos.”\nConnexió amb FGC i RENFE\nUn dels avantatges de la L66 és que connecta Castellbisbal amb l’estació dels Ferrocarrils de la Generalitat d’El Palau de Sant Andreu. A més, amplia el servei del Bus de l’Estació ja que també para a Renfe i, per tant, ofereix cinc viatges diaris addicionals.\nautobús mobilitat Sant Andreu transport públic


De Venècia a DubrovnikTren de llarg recorregut\nNo sé el perquè l’altre dia, veient la revolta urbana a Barcelona, segurament induït pels sentiments més que per les imatges, vaig recordar els dos llargs anys viscuts a Venècia. No descobreixo res si dic que Venècia és una ciutat quasi sagrada per mi. L’enamorament platònic emergit com un salt de pàgina i el candor mutilat per el impuls de la joventut en efervescència, varen acomodar-me en un món potser idíl·lic i irreal , però inesborrable.Temps convulsos per Europa en aquells moments. El terrorisme començava a ensenyar les urpes d’una manera sagnant i organitzada. Els diferents governs procuraven nadar en aigües amotinades totalment desconegudes. Wader Meinhof a Alemanya i les Brigades Roges a Itàlia posaven en escac tot Europa fent bullir l’olla del marxisme més excloent, sanguinari i àcrata. Els sindicats, immersos en una confusió general i ignorants de les veritables intencions d’aquells grups, varen iniciar també el sacseig de la societat amb vagues incontrolades.\nEn una tranqui-la i humida tarda de cels plumbosos, la ciutat dels canals va ser presa d’hordes enfurismades que en un parell d’hores varen devastar la ciutat. Canals i canalets anaven plens de tot menys d’aigües serenes i el tímid rumor. Els carabinieris, sorpresos i acovardits varen desaparèixer i un cadàver de bocaterrosa surava el Gran Canal avall mentre la xusma aplaudia des del Pont Rialto.\nLa ciutat va quedar assolada i algun dels seus monuments emblemàtics, malmès. Afortunadament teníem la inconsciència necessària per afrontar el que avui, només de pensar-ho, em posa “la gallina de pell”. Absents dels aldarulls i amb el cap buit i les butxaques com un colador, varem agafar un ferry a Alberoni, l’illa llonganissa veneciana, que després de dos dies de navegació d’infaust record ens deixà a Medulin, cap de banya de la Iugoslàvia comunista. Ara no m’explico com varem poder entrar. Cansats, abatuts i semi penedits varem iniciar el descens de la península vorejant la costa, entre rialles, grans dubtes i un nus al coll, per allò que ens havien ensenyat de que els comunistes portaven banyes, però no varem arribar a veure’n cap.\nLlavors no prenia notes com ara, ni falta que em feien. En canvi els records de l’Adriàtic, els centenars d’illetes i la retallada costa em varen quedar gravats. Zadar, Sibenik i Split són d’una bellesa que gaire bé s’han de veure per poder-t’ho creure. Recordo en mig de moltes ombres una nit d’alcohol i gresca a Split, fantàstica ciutat, en aquell moment coberta del to grisenc de les dictadures comunistes. I, per fi, Dubrovnik, amb els braços oberts al mar. Si Croàcia és un somni, Dubrovnik n’és el seu ADN. Tot aquest bastió de bellesa que és aquest país a sobreviscut a tantes desfetes bèl·liques que es fa difícil d’entendre com sempre han ressorgit.\nAixò ens parla d’un poble laboriós i amant de les seves senyes d’identitat que sempre l’han diferenciat dels bàrbars dels seus veïns des de temps immemorials. D’aquell penós viatge pocs i confusos records em queden, a diferència d’ara que recordo perfectament la mariscada que ens varem trincar al “Kamenice”, amb les seves terrasses penjades al mar. Any 2008, juliol. Quan creues la magnífica porta de Pile s’obre el panorama del carrer principal, Stradun, amb les llambordes polides i brillants com un palau i el major número de joieries per metre quadrat de l’Adriàtic. Priva el coral. Gent amable, acollidora i servicial. Paisatges que caus d’esquena.\nNo m’explico la relació entre els bàrbars del Parlament i Venècia o Drubrovnik. Com no sigui per la perseverança i la pròpia confiança del poble croata…Però bé, en totes aquestes coses pensava.


Madrid és Ayuso\nLa presidenta de la cominitat de Madrid, Isabel Díaz Ayuso , vota Cézaro De Luca / EP\nEl triomf aclaparador d'Isabel Díaz Ayuso a la Comunitat de Madrid consagra la radicalització del PP i la polarització de la política espanyola. És la victòria d'un populisme d'inspiració trumpiana i és, alhora, la normalització de la ultradreta de Vox, el discurs de la qual ha estat blanquejat per una Ayuso que necessitarà els seu suport per ser investida presidenta. Ayuso aspira ara a tot: a fer-se amb el control dels populars i a preparar, des de la plataforma que li dona el seu èxit rotund a les urnes capitalines, l'assalt a la Moncloa. La desaparició de Ciutadans també de l'Assamblea de Madrid, clau en a la victòria d'Ayuso, desbrossa per al PP el camí cap a l'hegemonia de la dreta amb la vista posada al govern de l'Estat. De fet, la victòria de la candidata popular no s'ha produït en clau local, sinó contra el primer govern de coalició d'esquerres de la democràcia, un govern PSOE - Unides Podem que va ser possible gràcies als vots de l'independentisme català i basc, per als quals l'ascens de la nova lideresa in pectore de la dreta extrema espanyola és una amenaça directa. S'eixampla la distància mental entre les majories electorals de Catalunya i Madrid. A la Comunitat de Madrid ha guanyat el discurs neoliberal desacomplexat i el discurs nacionalista espanyol desfermat: això és el que representa la suma d'Ayuso i el seu apèndix Monasterio. Ni la gestió del coronavirus ni la corrupció que arrossega el PP no han passat factura a aquesta dreta reinventada. Han comptat més els bars oberts i la promesa de baixada d'impostos, metàfores d'un precari i reduccionista ideal de llibertat, una bandera brandada davant l'espantall d'un suposat comunisme encarnat per Iglesias.\nPerò les eleccions del Gran Madrid no només han entronitzat, amb un ampli suport popular, un PP que finalment és el que Aznar volia, sinó que també han mostrat la impotència d'unes esquerres que, fragmentades i competint entre elles, han estat incapaces de contrarestar la piconadora ideològica i demagògica d'Ayuso, ben falcada per un incondicional cor mediàtic. Ni des del poder que suposa el govern d'Espanya han pogut frenar aquesta onada populista dretana. El PSOE, amb un candidat que ja d'entrada era percebut com a perdedor, ha patit un daltabaix històric: havia guanyat les eleccions del 2019. Iglesias, després d'abandonar la vicepresidència del govern espanyol, tot just ha aconseguit salvar els mobles per a la seva formació. I Més Madrid, amb Mónica García de candidata, ha fet un salt endavant meritori però insuficient per frenar l'allau ayusista. Les tres esquerres sumen menys que Ayuso sola. Sánchez ara haurà de decidir com planta cara a la seva probable futura rival a les urnes: si s'atreveix de debò a fer seva la idea d'una Espanya plural i progressista, o si es parapeta en el seu habitual tacticisme.\nL'altre dubte consisteix en saber si el fenomen electoral de Madrid representa Espanya o, al contrari, si és una fabulosa i poderosa excepció. ¿Aconseguirà Ayuso que la segueixi el conjunt del cos electoral de l'Estat? En tot cas, al contrari que la majoria de grans ciutats occidentals, el Madrid metropolità, per si hi havia cap dubte, aquest 4-M ha reforçat el seu acusat decantament cap a la dreta.\nIsabel Díaz Ayuso ASSEMBLEA DE MADRID Eleccions madrid Pablo Iglesias


Americana Film Fest | Novembre indie 2015: “Life” i “The diary of a teenage girl”\n30 Nov Novembre indie 2015: “Life” i “The diary of a teenage girl”\nPosted at 12:46h in blog\tby\tMarina Cisa\nDesprés d’un octubre més discret en termes d’estrenes indie, novembre es configura com un dels mesos forts pels amants del cinema independent nord-americà. Després de comentar la setmana passada l’estrena de Grandma i Mistress America, en aquest nou post en centrem en analitzar dos films vistos a la darrera Berlinale: el més nou d’Anton Corbijn “Life” i “The diary of a teenage girl”, la sensació dels independent Spirit Awards.\nL’holandès Anton Corbijn porta molts anys en el terreny de l’audiovisual. Va començar la seva carrera com a fotògraf, aconseguint elaborar instantànies memorables de David Bowie, Tom Waits i Nick Cave. Més endavant es va especialitzar en els videoclips musicals. Heart-Shapex Box de Nirvana, Personal Jesus de Depeche Mode i Viva la vida de Coldplay, són alguns dels més recordats. Al 2006 va fer el seu debut cinematogràfic: Control, un retrat íntim, realista i en blanc i negre del líder de Joy Divison, Ian Curtis, amb el qual Corbijn havia treballat en la seva joventut.\nAmb aquesta trajectòria és fàcil intuir perquè Cobijn va acceptar dirigir Life. L’artista escull les històries que li toquen d’una manera o altra i el film sobre James Dean, amb el seu component altament fotogràfic, tenia totes les de guanyar. Havent treballat a revistes importants com Vogue i Rolling Stones segurament va sentir molt proper el guió de Luke Davies.\nLife no és un biopic de James Dean. És un film que únicament segueix la mítica sessió fotogràfica que Dennis Stock va fer-li a l’actor abans que aquest saltés a la fama. Davies intenta treure tot el suc possible de la situació, i per això, entre fotografia i fotografia, elabora escenes (bastant anodines) que ens permeten endinsar-nos en la ment opaca, obscura i plena de secrets, de James Dean. El guionista escriu llargs monòlegs a la seva estrella i, gràcies a déu, en Dane DeHaan els recita amb molts matisos i convicció. És innegable que DeHaan fa un treball d’excel·lent, tot i considerant que no s’assembla gairebé gens a James Dean (físicament parlant). Lluny de la pretensió i la pedanteria en la que podria caure fàcilment, tal com va fer James Franco en el seu moment, Dane DeHaan ens ofereix una interpretació íntima, realista i molt honesta.\nSi és cert que creiem que DeHaan se’n surt prou bé, considerem que Robert Pattinson i el seu personatge són el més fluix de la pel·lícula. Davies dóna tanta importància a la llegenda de James Dean que s’oblida d’elaborar un bon embolcall pel personatge del fotògraf. Dibuixa la seva vida personal amb quatre pinzellades, cosa que ens fa impossible empatitzar amb ell, i la cara inexpressiva de Pattinson fa que ens sigui encara més difícil sentir alguna cosa pel fotògraf. Per nosaltres, Stock es converteix únicament en una càmera i un objectiu a través del qual podem veure a James Dean més d’aprop.\nTanmateix, potser Corbijn ja buscava aquest efecte, que el fotògraf fos un mer espectador de l’espectacle que ofereix l’estrella, d’una funció en la qual el públic no pogués participar. Tot i així, hem d’admetre que aquest espectacle és insuls i avorrit; li falta punch, estómac, empenta.\nLa fortalesa principal de Life resideix en la imatge i la recreació de les fotografies. Corbijn posa davant la càmera els mateixos escenaris que va trepitjar James Dean al 1955 i gràcies a la seva experiència com a fotògraf, podem entreveure com va anar aquella sessió tan recordada, quins van ser els rols del fotògraf i el fotografiat i com Stock va aconseguir finalment immortalitzar la llegenda en un grapat d’instantànies.\nLife no tindrà una historia potent al darrere, però sí té, al davant, algunes imatges per recordar i un Dane DeHaan més que entregat.\nQuan la setmana passada es van donar a conèixer les nominacions dels Spirit Awards una cinta indie “made in Sundance” va destacar per sobre de les altres. Era The diary of a teenage girl, la pel·lícula que ens ocupa ara. Discretament, el film es va emportar les nominacions a millor primer guió, millor òpera prima i millor actriu protagonista. No està gens malament!\nThe diary of a teenage girl és la primera pel·lícula de Marielle Heller, joveníssima directora, guionista i ocasionalment actriu, de 36 anys. La seva òpera prima està basada en la novel·la gràfica del mateix nom escrita per Phoebe Gloeckner. L’escriptora i dibuixant nascuda l’any 1960 va basar-se en la seva pròpia adolescència per fer el còmic, una dada que ens hauria d’escandalitzar fins a cert punt.\nThe diary of a teenage girl explora l’època més confosa, convulsa i esbojarrada de Minnie, una adolescent de 15 anys que s’enrotlla amb el novio de la seva mare. Ràpidament, la noia entra una espiral de sexe, drogues i males companyies del que li serà difícil sortir-ne. Només la seva passió pel dibuix i les seves obsessions particulars podran redreçar-la.\nBel Powley, de 23 anys, (a qui ja li plouen els projectes) és l’encarregada de donar vida a aquesta adolescent obsessionada amb sexe i amb un dèficit emocional que arrossega d’una banda a l’altra. El poc afecte que rep en l’actualitat per part de la seva mare, la porta a llançar-se a l’aventura i a acceptar la companyia d’ésser manipuladors i menyspreables com Monroe i Kimmie. Embadalida i cegada per falses promeses d’amor i amistat, la noia perdrà el món de vista per tal de satisfer els seus desitjos més íntims. The diary of a teenage girl se centra especialment en la confusió sexual de Minnie i en la seva obsessió per relatar-ho tot i plasmar-ho en vinyetes grotesques de l’estil de Robert Crumb i Aline Kominsky.\nÉs justament aquí on rau un dels majors interessos del film. Marielle Heller omple les escenes del seu film de grafismes i dibuixos i dedica una part del metratge a seqüències fetes purament amb animació. Cada gargot és més grotesc i explícit que l’anterior i gràcies a ells, veiem com se sent Minnie respecte el sexe. Ho troba fascinant, misteriós, fastigós, addictiu, malsà… tot es veu reflectit en aquells petits dibuixets multicolors.\nCert és que The diary of a teenage girl peca de llarga i repetitiva, i la trama va donant voltes sobre si mateixa esperant a que Minnie maduri i prengui una decisió: va a casa de Monroe i li diu que ho vol deixar, però el dia següent hi torna… s’enfada amb la seva mare i marxa de casa, però després torna com una filla pròdiga demanant disculpes… bé, el film funciona de la mateixa manera que ho faria la ment d’una adolescent rebel, de manera erràtica, obsessiva i delirant.\nAcompanyen a Bel Powley, Kristen Wiig, la qual ens va fascinar a The Skeleton Twins i aquí fa un paper que tot i allunyar-se del seu registre habitual li queda impressionantment bé i Alexander Skarsgard. Vist a ¿Qué hacemos con Maisie?, aquest actor posseeix tal bellesa que ens és difícil veure’l com el dolent de la pel·lícula, però el suec s’hi esforça tant que, cap a la meitat de la cinta, ja podem intuir que Monroe, per dins, és un desgraciat i està fet pols. Les escenes sexuals / “amoroses” entre ell i Powley són el que més predomina a la cinta i els dos ens ofereixen un duel interpretatiu bastant solvent i algunes imatges tòrrides pel record.\nEls enamorats de la dècada dels 70 veuran com The Diary of a teenage girl satisfà tots els seus desitjos. Minnie, amb el seu look de xicotot és una fanàtica de Iggy Pop, assisteix a l’estrena de The Rocky Horror Picture Show i grava cintes amb un micròfon i una gravadora vintage. La seva mare encara conserva algun resquill hippie tot i que intenta estar a l’avantguarda. Els papers de paret són vistosos, es parla de la síndrome d’Estocolm i de Robert Crumb. Bàsicament, és un cant a la cultura americana underground de l’època, virtut que molts sabran apreciar.\nHi ha qui diu que el millor de The diary of a teenage girl és el seu desvergonyiment, la manera en com es mostra el despertar sexual d’una adolescent amb les hormones disparades. Personalment, no sóc gaire fanàtica de les històries de nenes descarrilades que s’han de convertir en donetes i aprendre una lliçó i per això prefereixo centrar les meves lloances en l’estètica, les interpretacions i en una direcció tan personal i segura com la de Marielle Heller.\nI fins aquí fem l’indie per avui. Al proper article repassarem les pel·lícules independents americanes estrenades durant les primeres setmanes de desembre! Fins ben aviat i abrigueu-vos, que fa fred!\nAnton Corbijn Marielle Heller


Nova promoció de LIDL per a socis: 30% de descompte en detergents :: Fanoc\nHome / Serveis / RSS / Notícies\nNova promoció de LIDL per a socis: 30% de descompte en detergents\nLIDL segueix donant suport a les famílies nombroses associades a través de diferents descomptes i promocions. Ara els ofereix una campanya de detergents de la marca Formil, que podran adquirir amb un 30% de descompte entre el 15 i el 22 de juny, ambdós inclosos.\nLa promoció és exclusiva per a famílies que siguin sòcies d'alguna Associació integrada en la Federació Espanyola de Famílies Nombroses (FEFN). El procediment per beneficiar-se del descompte és molt senzill: primer has de trucar A fanoc i demanar el codi descompte de LIDL per a la promoció de detergents. Després, has d'entrar AQUÍ i, amb el codi, descarregar el cupó descompte per presentar en caixa.\nAquest cupó es pot utilitzar totes les vegades que es vulgui durant la setmana de campanya (del 15 al 22 de juny) i amb ell es poden comprar totes les unitats que es vulguin dels productes que formen part de la promoció.\nVeure bases completes de la promoció i llistat de productes AQUI.\n- Tornar a: Associació de Famílies Nombroses de Catalunya


Aire, per dins i per fora\nLa primera vegada que vaig sentir a parlar de La casa de l’aire vaig pensar que, de fet, totes les cases havien de ser així. Un lloc on l’aire, en el sentit literal i metafòric, fos bo i circulés per dins i per fora amb naturalitat. Resulta, però, que la cosa no va ben bé així. I cada cop més costa trobar espais nets en els llocs on vivim, especialment a les ciutats. La contaminació, el canvi climàtic… hi ha molts factors que fan créixer el risc d’afeccions respiratòries, especialment les al·lèrgies entre els més petits. És aquí on té sentit La casa de l´aire de la Fundació Roger Torné que, essencialment, proposa un seguit d’activitats per a l’educació respiratòria a l’aire lliure. Durant el curs, ho fan un cop per setmana, amb el programa Respiro i a l´estiu es concentra en deu dies de colònies al Montseny.\nAquesta entrada s'ha publicat en General el 27 de juliol de 2010 per lgarcia\nAvui, respirem al Montseny\nAvui, estrenem l´espai de Sobreàtic primera a El secret de l’estiu de Catalunya Ràdio. Ens desplacem amb la mòbil a Sant Pere de Vilamajor. Hi anem a conèixer les colònies Airea, organitzades per la Fundació Roger Torné, pensades per nois i noies amb problemes respiratoris, d´al·lèrgies alimentàries i d´obesitats. En un espai privilegiat, lluny de la ciutat i la calor, al Parc Natural del Montseny, parlarem amb els nois i podrem conèixer amb detall quin ambient s´hi respira en viu i en directe. Avui, a partir de les 18.30h.\nAquesta entrada s'ha publicat en General el 26 de juliol de 2010 per lgarcia\nDes del sobreàtic\nA vegades és difícil veure-hi. I ens cal explorar, agafar altura i adonar-nos que hi ha coses que ens havien passat per alt. Petites o grans, diferents, innovadores, sovint estranyes i a vegades quasi invisibles, imperceptibles, silenciades, conscientment col·locades als marges, fora de l´angle de visió. Si dic coses, vull dir idees, activitats, projectes, organitzacions… Que a través de l´art, la tecnologia i les xarxes socials, desde la gestió del lleure, del turisme o de l´agricultura i encara desde molts altres llocs aporten, desperten, transformen i sovint ens ajuden a viure millor. Almenys ens donen opcions. Des d´aquí, afinaré la mirada. Una mirada atenta, microscòpica si cal. I a poc a poc, anirem habitant aquest sobreàtic primera. Hi voleu entrar?\nI poso en marxa el bloc pocs dies abans de començar una col·laboració a Catalunya Ràdio, a El secret de l’estiu amb la Núria Coll, on parlaré d´alguns d´aquests projectes, en format estiuenc, a partir del 26 de juliol, els dilluns fins a finals d´agost. Us ho aniré explicant.\nAquesta entrada s'ha publicat en General el 15 de juliol de 2010 per lgarcia


La COS es presenta a la Seu d'Urgell i hi habilita un Punt d'Informació Laboral — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / La COS es presenta a la Seu d'Urgell i hi habilita un Punt d'Informació Laboral\nLa COS es presenta a la Seu d'Urgell i hi habilita un Punt d'Informació Laboral\nLa proposta, que s'ha presentat al Parc del Cadí, s'oferirà un dilluns al mes a l'Ateneu Alt Urgell, en horari de tarda. L'acte va comptar amb el responsable nacional d'Acció Sindical de l'organització, Daniel Marcos\nPresentació del sindicat COS a la Seu d'Urgell\nLa Coordinadora Obrera Sindical (COS) ha presentat aquest cap de setmana la seva nova assemblea de l'Alt Urgell, que es concreta en l'habilitació d'un Punt d'Informació Laboral (PIL) a la Seu d'Urgell. L'acte de presentació, que es va fer dissabte al migdia al Parc del Cadí, va comptar amb les intervencions de Daniel Marcos, responsable nacional d'Acció Sindical de l'organització; Montse Castanyé, treballadora del sector carni i delegada sindical a ESFOSA, i Maria Vidal, com a representant local.\nDe moment, les primeres sessions d'atenció d'aquest PIL a la capital urgellenca seran els propers dies 14 de juny, 12 de juliol i 9 d'agost, de les 6 a les 8 de la tarda, a l'Ateneu Alt Urgell, situat al carrer de Capdevila. Des de la nova delegació de la COS han afirmat que "pel moviment popular, en zones rurals com el Pirineu és molt difícil la mobilització política, i també el sindicalisme de manera concreta". Tot i això, creuen que "a l'Alt Urgell s'ha viscut un augment del moviment popular els darrers deu anys" i que "l'esquerra independentista hi ha tingut paper important".\nEn aquest sentit, Maria Vidal opina que el moment actual "és prou interessant per abordar el front laboral i l'organització de la classe treballadora en els seus llocs de treball" i "fer un primer pas" en col·laboració amb la COS, la qual defineix com "el sindicat combatiu en el marc dels Països Catalans i de referència dins l'esquerra independentista".\nDe la seva part, Daniel Marcos va presentar la COS com un sindicat que "al llarg de vint anys ha estat força residual, a l'ombra d'altres sindicats més grans", però assegura que des del 2010 ha experimentat un procés "d'entrada de molta gent nova", bàsicament vinculada al moviment independentista d'esquerres. Marcos afirma que en aquests anys "el creixement ha estat exponencial" i que el seu objectiu és "començar a ser un espai referencial de lluita dins les empreses".\nLa presentació de la COS a la Seu ha comptat amb el suport i la difusió d'altres col·lectius de l'EI ja presents a la ciutat, com ara la CUP, Arran i Endavant de l'Alt Urgell.


Suport de l'Assemblea de Sants i els borinots al detingut a les festes | betevé\nAfirmen que durant la festa un grup ultra va irrompre a l'espai de Castellers de Sants generant un conflicte i pertorbant la convivència dels veïns que estaven gaudint dels concerts\nRedacció | dissabte, 31 d'agost del 2019, a les 18.57\nL’Assemblea de Sants i els borinots han criticat l’acció dels Mossos d’Esquadra en el que consideren una provocació ultra durant la Festa Major i denuncien la detenció d’un antifeixista. Afirmen que durant la festa un grup ultra va irrompre a l’espai dels Castellers de Sants generant un conflicte i pertorbant la convivència dels veïns que estaven gaudint dels concerts.\nLa persona detinguda ha passat aquest diumenge matí a disposició judicial i el jutge n’ha decretat la llibertat amb càrrecs amb l’acusació sobre la taula de delicte d’odi i d’incitació a la violència.\nCom organitzadors de la festa, les dues entitats del barri, han volgut donar suport a la persona acusada de delicte d’odi i incitació a la violència. Alhora que han denunciat la impunitat del feixisme i han reivindicat unes festes lliures d’odi. “No acceptarem aquestes ingerències de persones amb ideologies de l’odi que volen venir aquí a imposar-nos les seves idees” ha sentenciat Amanda Ortega de les Festes Alternatives de Sants, al mateix temps que han afirmat que l’aldarull a l’espai casteller no va ser l’únic incident.\nUna vegada més, el feixisme ve al nostre barri a mostrar el seu discurs d’odi i intolerància. Sants som un\nbarri declaradament antifeixista on aquestes actituds no són benvingudes.\nNota conjunta d'@assembleasants amb els Castellers de Sants @borinots. pic.twitter.com/aqXodQc7Ka\n— AssembleaBarriSants (@AssembleaSants) August 31, 2019\nUna cinquantena de persones han participat en la concentració convocada per l’Assemblea de Barri de Sants aquest dissabte a la tarda en suport del detingut.\nSegons els Mossos, els fets van tenir lloc a dos quarts de tres de la matinada, al carrer de Vallespir, quan grup de joves va increpar un altre noi que, segons apunten alguns mitjans de comunicació, portava una samarreta amb la bandera espanyola i un emblema de l’exèrcit. Afirmen que hi va haver una agressió.\nEn canvi, segons l’advocat de l’acusat, Eduardo Cáliz, l’incident el va provocar un grup ultra que cridava consignes espanyolistes. Cáliz explica que un grup de joves va voler fer fora els ultres i, quan aquests van ser fora del concert, enfadats, van denunciar l’home i els Mossos el van identificar i detenir.\n— antifeixisme — Festes de Sants — Mossos d'Esquadra


El viceprimer ministre belga i responsable de la cartera d'Exteriors, el liberal francòfon Didier Reynders, ha cridat aquest dilluns 6 de novembre a l'ordre al titular d'Interior, el nacionalista flamenc Jan Jambon, per criticar el procés judicial obert contra l'expresident de la Generalitat Carles Puigdemont i el seu Govern, alhora que li ha demanat no "interferir" i "deixar fer a la Justícia".\nPuigdemont i els quatre exconsellers, en llibertat amb obligació de romandre a Bèlgica\n"Crec que cal deixar fer a la Justícia i deixar de pensar que tindrem una influència real en el que passa a Espanya", ha indicat Reynders en declaracions a la cadena RTL després de ser preguntat per si té por que les últimes declaracions de Jambon i altres membres del partit nacionalista flamenc N-VA tibin les relacions amb Espanya.\nTambé ha advertit que l'interlocutor de Bèlgica és Espanya i que ell personalment mantenen contactes regulars i "directes" des de la celebració del referèndum il·legal de l'1 d'octubre.\n"El primer és conservar el diàleg", ha apuntat, perquè és amb el Govern espanyol amb qui l'executiu belga treballa i col·labora en molts assumptes europeus.\n"Hi ha una exaltació a Bèlgica al voltant del cas que supera els límits del que és raonable. He vist moltes persones immiscir-se en el dossier quan no tenen res a dir", ha afegit, sobre les ordres europees de detenció i extradició emeses per l'Audiència Nacional contra Puigdemont i els quatre exconsellers que l'acompanyen a Brussel·les.\nJambon va criticar diumenge la resposta del Govern de Mariano Rajoy al desafiament independentista i es va preguntar "què han fet malament" els membres del exGovern per ser encausats, si s'han limitat a "seguir el mandat" dels seus electors.\nEl ministre d'Interior ha fet aquestes declaracions coincidint amb l'arrest de Puigdemont i els exconsellers a Brussel·les per prestar declaració durant diverses hores davant del jutge d'instrucció, que finalment els va deixar en llibertat amb mesures cautelars mentre es resolen les euroordres.\nReynders ha recalcat que es tracta d'un assumpte judicial que "fa sobretot a Espanya", encara que hi hagi "els que a Bèlgica creen tenir influència" en l'evolució del cas.\n"Cal deixar fer a la Justícia, a la belga i l'espanyola, perquè facin la seva feina", per després afegir sobre el fons del debat de la independència de Catalunya que és una discussió que ha de tenir lloc "a Espanya", entre Madrid, Catalunya i també altres autonomies que "tenen alguna cosa a dir", però que no correspon a Bèlgica pronunciar-se.\n"Quan vam passar un temps enorme a reorganitzar l'Estat a Bèlgica no preguntem als països veïns el que hem de fer", ha tancat.


Yalcin Hotel Resort Fatsa Turquia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nKumru - Korgan Yolu uzeri 1. Km Fatsa/Ordu, Fatsa, Fatsa, Turquia, 52400 - Veure al mapa\nDissenyat tant per oci com per negoci, Yalcin Hotel Resort està situat idealment a Fatsa; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Yalcin Hotel Resort, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. L'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, magatzem d'equipatge, aparcacotxes per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, calefacció, mini bar, balcó/terrassa, telèfon per satisfer els clients més exigents. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen centre esportiu, sauna, piscina coberta, massatge, parc infantil estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Fatsa, faci de Yalcin Hotel Resort la vostra llar.\nTots els tipus de viatgers (65) Parelles (18) Viatgers en solitari (21) Famílies amb infants petits (12) Famílies amb infants grans (4) Grups (10)


Com una cadena quieta que formen els instants: Amarga bellesa\nLa revolta del turban\nFeia massa temps que les dictadures que pateixen els àrabs dormien tranquil·les. En nom d'Alà i dels deus que fessin falta tenien als ciutadans quiets i mig adormits.; (o això ens volien fer creure). Però a hores d'ara són moltes les veus que s'aixequen al Magreb. Va començar Tunissia, segueix Egipte, Yemen, Algèria , Jordània i continuarà ,sembla, cap al Marroc. A mi m'encoratge veure com desenes de milers de ciutadans d'aquests països surten al carrer a manifestar-se contra dels seus governs. Potser diria i tot que em fa una mica d'enveja. Les conseqüències, de moment, ja les sabem: el govern de Tunissia ha hagut de fotre el camp amb la cua entre cames; el d'Egipte, avui ha tret els tancs al carrer en una demostració de la poca força que té. Tot una lliçó per l'esquerra europea, tant amiga de l'entesa i els pactes que poc a poc ens van prenen les minses conquestes socials que varem aconseguir anys enrere.\n29 de gener de 2011 a les 22:35\nJo em quedaria a Berlin perquè al Caire les masses enfurismades podrien tallar el seu preciós coll de princesa ...\n30 de gener de 2011 a les 17:39\nEs tan guapa. En directe talla l'alé.\n30 de gener de 2011 a les 19:25


Cristina, escort Barcelona amb telèfon 695256548 (695-256-548)\nMorbo i sensualitat a dojo. Això és el que t'ofereix Cristina, aquesta bonica escort russa que ha arribat a la teva ciutat per fer-te assaborir les mels del plaer. Les faccions angelicals de la Cristina, la seva lluminosa mirada i els seus llavis carnosos la converteixen en una temptació en la qual és impossible no caure. Juganera i entremaliada, aquesta bella dona russa adora el sexe i els seus plaers. Sentir el contacte càlid i suau de la seva pell i embriagar-se amb la luxúria de la seva petons són algunes de les experiències que podràs viure al seu costat si agafes el telèfon i marques seu nombre. Cristina t'està esperant per convertir en realitat els teus somnis. No la facis esperar.\nAcabo d'arribar al teu país i estic aprenent castellà. Fins que aprofundeixi una mica més en el seu coneixement potser tinguem algun problema per entendre'ns per telèfon, però no et preocupis ... segur que en les distàncies curtes ens entenem a la perfecció sense necessitat de recórrer a les paraules.\nGirlsBarcelona presenta a Cristina, una escort independent a Barcelona amb telèfon 695256548 (695-256-548) i que realitza els següents serveis: Atenció a parelles, Atenció a senyores, GFE, Lèsbic, Petons a la boca, Ejaculació facial, Sexe oral natural, Massatges, Striptease... Cristina és una escort de l'Est amb cabell ros, pits naturals, mesures 90-60-90, pell blanca i una edat de 23 anys. La seva nacionalitat és Russa i no ens facilita el correu electrònic de contacte. Atén a: apartament propi, apartament per hores, hotel, domicili client, vetllades... També està disponible per a viatges.


Joe DiMaggio - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(it) Giuseppe Paolo DiMaggio\nCàncer de pulmó (Càncer de pulmó )\nHoly Cross Cemetery (en) , Section I, Row 11 Area 6/7 37° 40′ 17″ N, 122° 26′ 45″ O / 37.67131°N,122.44585°O / 37.67131; -122.44585\n3 maig 1936 – 30 setembre 1951\nDorothy Arnold (1939–1944)\nMarilyn Monroe (1954–1955)\nDom DiMaggio i Vince DiMaggio\n(1947) Major League Baseball Most Valuable Player Award (en)\n(1941) Major League Baseball Most Valuable Player Award (en)\n(1941) Esportista de l'Any segons Associated Press\n(1939) Major League Baseball Most Valuable Player Award (en)\nJoseph Paul DiMaggio (Martínez, Califòrnia, 25 de novembre de 1914 - Hollywood, Florida, 8 de març de 1999) va ser un jugador de beisbol de les Grans Lligues que va jugar professionalment pels New York Yankees durant tota la seva carrera.\nVa ser el vuitè de nou fills d'un pescador que volia que els seus fills seguissin el seu ofici, però només els dos més grans ho van fer, mentre que tres (Joe, Vince i Dom) van arribar a ser jugadors de les lligues majors de beisbol.\nVa iniciar la seva carrera a les lligues menors en els San Francisco Seals pels quals va jugar durant tres temporades. L'any 1933 va assolir 61 jocs consecutius batejant de hit amb una mitjana de 340, amb 28 homeruns i 169 carreres impulsades.\nEl Yankee Clipper[modifica]\nEls Yankees el compraren perquè jugués durant la temporada 1936. No va debutar fins al 3 de maig per una lesió a les cames, la seva efectivitat a l'ofensiva va ser de 3-6. En aquesta temporada va batejar per una mitjana de 323 i 29 homeruns (dos en un sol inning), 132 carreres anotades, 125 RBI i 15 triples.\nL'any 1941 la nació sencera va estar atenta a la seva memorable proesa de 56 jocs consecutius batejant almenys un hit, que va començar un 15 de maig i va acabar el 17 de juliol. Molts d'experts consideren aquesta marca com la més gran proesa en la història del beisbol. Després del joc en què va acabar la ratxa, va anotar 17 jocs consecutius amb almenys un imparable. L'any 1942 va acabar la seva primera etapa en les grans lligues, ja que va servir a les forces armades del seu país en la Segona Guerra Mundial.\nQuan es va retirar l'any 1951 va assolir un average de per vida de 325. Va assolir tres títols de bateigs, i va ser tres vegades elegit com el jugador més valuós (1939, 1941 i 1947). Amb els Yankees va aconseguir deu títols de campió de les grans lligues. Com a jugador va tenir els sobrenoms de Joltin' Joe i Yankee Clipper. L'any 1955 va ser ingressat al saló de la fama de beisbol.\nEl 1954 es casà amb l'actriu nord-americana Marilyn Monroe, tot i que se separaren al cap de nou mesos.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Joe DiMaggio\nLloc web oficial de Joe DiMaggio\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Joe_DiMaggio&oldid=28173388»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 2 set 2021 a les 22:32.


Tots per Argentona - Participant en les entitats, es creen grans vincles\nLes entitats que treballen per a Argentona, ho fan per fer una Argentona més bona, més neta, més divertida, en definitiva per fer-la millor. Fan un servei altruista a la ciutadania: associacions veïnals que procuren per l'espai públic, voluntaris passejant els gegants, o gestionant fauna o natura, vigilants amatents als focs forestals, entitats programant actes sòcio-culturals o esportius...\nLa màxima d'alguns sectors de la societat que pensen que “com que pago impostos, l'Ajuntament m'ha de proporcionar tots els serveis”, és acceptable fins a cert punt, perquè no tot es pot pagar amb diners, sortosament. Els vincles que es creen participant en entitats, són d'una vàlua poderosíssima per establir complicitats. Les entitats són el pal de paller del teixit social. I el més important és que col·laborant en una entitat ens fem corresponsables socialment i ens impliquem en la vila i en el que hi passa.\nPer això es fa palesa la necessitat que l'Ajuntament doni suport a aquestes entitats per tal d'ajudar en les despeses de funcionament que puguin tenir, en tant que aquestes reverteixen directament a la ciutadania. En un poble amb recursos econòmics com és avui el nostre, això no hauria de ser un problema. El que és un problema i greu, és que, per manca de lideratge polític, el procediment administratiu per gestionar les subvencions s'allargui de tal manera que algunes es paguin a dos anys vista de l'execució de les accions. I més preocupant i alarmant és que en el ple d'octubre, a la pregunta de si les convocatòries de subvencions de medi ambient pel 2018 han sortit o no, la regidora responsable respongui que no ho sap. Bé, ja ho responem nosaltres: no, a data 11 d'octubre de 2108, les subvencions a medi ambient per l'any 2018 encara no han sortit.\nLa desídia és realment desesperant i un molt mal exemple per a tots els voluntaris que de manera exemplar, destinen una part important de la seva vida a col·laborar amb les entitats, és a dir, amb el poble.


© La col·laboració dels cristians\nHi ha una frase molt reveladora, d'autor anònim, que s'acomoda bé a l'explicació que posaria sobre la taula. “Per al que estima, mil objeccions no arriben a formar un dubte; per a qui no estima, mil proves no arriben a constituir una certesa.” En aquest cas concret caldria posar el complement directe, l'Església, al verb estimar. I també caldria recordar sempre que l'Església està formada per tots els batejats. Això, que és una obvietat per a molts, sembla que s'oblida desitjant posar en evidència la poca o nul·la feina de la jerarquia cap a la societat en moments d'angoixa. Caldrà repetir que les actuacions de tots els cristians repercuteixen, per bé i/o per mal, en la realitat i en la imatge de tota l'Església present en aquest món. Ho sabem bé tot i que en algunes ocasions se'ns oblida. És cert que a qui té més responsabilitat en la comunitat se li reclama un comportament més exigent amb els criteris de Jesús.\nNo voldria que aquestes línies fossin una opinió a la defensiva tractant de convèncer qui li és indiferent aquesta actuació. Ni tampoc una acusació cap a altres grups o col·lectius. Cada persona i cada organització són responsables de les seves decisions i, en general, quan la seva actuació és beneficiosa se la valora, aplaudeix i agraeix. En aquests moments hi ha molts cristians que, en els diferents àmbits socials, es desviuen per ajudar els seus semblants. Manifesten amb claredat les seves conviccions basades en la fe en Crist. Treballen en els hospitals, en les residències de gent gran, en els serveis públics de transport, de seguretat, d'informació o en l'atenció a les compres de primera necessitat. Vagi per davant per a tots ells la nostra admiració i la nostra gratitud.També existeixen institucions catòliques que són exemple de dedicació i servei a tots els que sofreixen els efectes del Covid-19. Parròquies que, amb els sacerdots al capdavant, atenen l'acompanyament i l'oració de les famílies amb difunts i obren les seves portes per distribuir els aliments necessaris per a moltes famílies vulnerables. Comunitats de religiosos que aporten la seva experiència i els seus recursos. Institucions amb llarga trajectòria que no han deixat de prestar ajuda o consol als més pobres, les Càritas parroquials i diocesana, Jericó, Mans Unides, l'Associació Vicenciana, Llars del Seminari... i moltes altres conegudes per tots vosaltres.\nUna consideració final. L'ajuda als altres és una conseqüència clara de la nostra fe però sense oblidar l'anunci lluminós de la salvació de Jesucrist que comporta la pregària, la participació en els sagraments i l'amor profund al Senyor i a la seva Església. Gràcies a tots per la vostra col·laboració.


Productes des de 0,80€ :: Joc de llençols setí 100% algodón ELSA :: Sanchez Hipertextil ::\n¿Ha oblidat la seva contrasenya? Joc de llençols setí 100% algodón ELSA --- 66,90 € Mida: Llit de 150cm. Elegant joc de llençols format per llençol de dat, de sota i coixinera de setí de cotó 100% amb deliciós tacte a seda i amb el nou tractament Easy Care, aquest tractament li proporciona al teixit un millor planxat. La peça des del seu primer rentat queda pràcticament sense arrugues. L'explicació és senzilla, els fils es tenyeixen abans de teixir, de manera que els colors perduren per més temps, ia més obtenim una major suavitat. Aquestes qualitats marquen l'excel · lent qualitat dels nostres productes. Disponible en color i mida únics, per a llit de 150cm, la funda de coixí està dividida en dues peces.\nProducte no disponible en aquest moment Joc de llençols setí 100% algodón ELSA Elegant joc de llençols format per llençol de dat, de sota i coixinera de setí de cotó 100% amb deliciós tacte a seda i amb el nou tractament Easy Care, aquest tractament li proporciona al teixit un millor planxat. La peça des del seu primer rentat queda pràcticament sense arrugues. L'explicació és senzilla, els fils es tenyeixen abans de teixir, de manera que els colors perduren per més temps, ia més obtenim una major suavitat. Aquestes qualitats marquen l'excel · lent qualitat dels nostres productes. Disponible en color i mida únics, per a llit de 150cm, la funda de coixí està dividida en dues peces.\nMida: Llit de 150cm. Producte no disponible en aquest moment Registre a la botiga online