Vull formar part de tu,\nAquestes sabates viatgeres,\nel seu cor mateix,\nDes de que he arribat a casa m’he descobert moltes vegades taral•lejant aquesta cançó de Frank Sinatra. No ho puc evitar. Aquesta ciutat i la seva marató m’han deixat una empremta molt profunda que no la podré oblidar mai.\nTot va començar fa 30 anys quan vaig córrer la meva primera marató a Barcelona. Era la seva primera edició a la ciutat, ja que les dues anteriors s’havien celebrat a Palafrugell. Recordo que en Ramon Oliu i el Dr. Pere Pujol, impulsors de la nostra marató, eren uns enamorats de la de New York i així ens ho van transmetre en els múltiples actes que es van realitzar per aquella època per divulgar la Marató de Barcelona, així com en les diferents publicacions (revistes, llibres,…) en les que van participar. Recordo també que a la fira del corredor d’aquella marató, o potser de la següent (la memòria és fràgil), em vaig comprar una samarreta amb el logo de la Marató de New York per aquella època esponsoritzava la marca italiana de roba esportiva Ellese. Em va durar molts anys perquè la tenia una estima especial. I des d’aquella època sempre vaig pensar que algun dia faria la marató de la Big Apple. He trigat 30 anys en aconseguir aquest somni. I l’únic que puc dir és que ha valgut la pena.\nRàpidament el meu cap va començar a fer números i càbales: queden cinc setmanes, un trencament es pot curar en tres setmanes, no puc avançar terminis perquè m’arrisco a tornar-me a trencar, hauré de ser conservador, només tindré dos setmanes tirant llarg per fer alguna cosa abans de la marató i tenint en compte que la darrera setmana ha de ser de descans, només em quedarà una setmana per fer algun entrenament seriós. Quina ràbia!!! Tants anys esperant i ara em trobo amb això.\nEls companys, la família, els amics i coneguts em deien que estigués tranquil, que anés a gaudir i a acabar-la perquè portava entrenament suficient a les cames. Si, tots tenien raó, però és que jo no sé gaudir d’una altra manera més que donant el màxim a totes les curses. I aquesta no podia ser menys. Jo gaudeixo posant-me el llistó alt i fer la marató només per acabar-la no em seduïa.\nLes dues setmanes van ser molt dures per a mi. El dolor i les molèsties no marxaven. Estava obsessionat. Feia tot el que m’havien dit la fisio i el doctor (estiraments, “sentadilles”, antiinflamatoris, relaxants musculars, etc…) i el dolor continuava allà instal•lat. La darrera setmana estava molt irritable i plenament convençut de que, tot i que començaria la cursa, hauria de caminar als pocs quilòmetres.\nI el dia del viatge va arribar. Tot i sabent que probablement no la podria fer corrent, tornava a estat il•lusionat. L’objectiu era arribar a Central Park encara que fos arrossegant-me.\nII. EL VIATGE\nPart de l’expedició ens vam trobar a l’aeroport del Prat: a part de la Tensi, hi eren la socanna, l’Orzo, la Natatxa, el Xavimiquel, la Rosa, el Jordi Renom i la seva companya, la Conxa. En Pau havia sortit unes hores abans, la Teresa (3a) ho feia des de Madrid, i els 5 singles (Cachirulo, Anfeca, Vtorres, Trinkel i el Marco) ho van fer el dijous. A l’avió vam coincidir amb nombrosos “correcats”, i en especial amb el jag75 i el miqueljardi, amb els quals vam compartir diferents moments de la nostra estada a New York.\nDavant del nostre avió d'American Airlines\nA les portes de la Fira del Corredor al Javit's Center\nA les 5 de matí em desperto just uns minuts abans de que soni el despertador. Trigo uns segons en posar els peus a terra. Em noto descansat i amb la sensació d’haver dormit profundament. No estic nerviós. Gens nerviós. Potser el fet de que aquesta marató no me la prengui de forma competitiva m’alleugereix una mica, tot i que donaria el que fos per trobar-me més pressionat.\nLa nit anterior ja havia deixat tot preparat: la samarreta amb el dorsal col•locat, el xip un pel estrambòtic que havíem de portar, les sabatilles preparades, la vaselina, la roba d’abric que portaria durant la llarga espera a Staten Island, i la roba neta que deixaria a la bossa per recollir-la a l’arribada de Central Park.\nA les 6 del matí ja estem tots preparats a la porta del nostre apartament. Encara és negra nit i la ciutat encara dorm, tot i que ha diferents indrets de la ciutat milers de corredors com nosaltres es trobaran ja en camí del lloc de sortida.\nTot el grup preparat per partir cap al Verrazano-Narrow Bridge\nArriba l’hora de les separacions. Cada ovella al seu corral. Petons, abraçades i els millors desitjos per a tothom. Els corredors del dorsal verd marxem a deixar les nostres bosses als camions d’UPS i, després de passar per enèsima vegada pels lavabos portàtils que a centenars havia disposat l’organització per tot el recinte, ens repartim pels diferents corrals. De mica en mica, a mesura que cada corredor o grup de corredors troba el seu corral, el grup es va reduint. Finalment quedem els del corral 3: la Socanna, l’Orzo, el Xavimiquel i jo. Allà trobem al miqueljardi embolicat en un edredó que més tard salvaria la vida a l’Anna.\nJust abans d'entrar al corral 3 (dorsal verd)\nPoc abans de la sortida, ens fan caminar en direcció al pont de Verrazano. Ja no hi ha volta enrera. Estem contents i fem conya de tot. L’orzo porta la càmera i immortalitza les darreres imatges prèvies a la cursa, i en especial, la forma que teníem alguns de descarregar les nostres respectives bufetes. L’Anna, que s’estava pixant literalment feia estona, amb l’edredó abans esmentat va trobar la solució. Va saltar la tanca amb el miqueljardí que li subjectava l’edredó i ja us podeu imaginar… Als pocs segons un bon grapat de dones van trobar també la solució als seus problemes, i en un tres i no res, es fa formar una petita filera de dones desesperades davant de la curiositat i el divertiment de centenars de corredors…\nTots en marxa!!! Jo a l'esquerra amb un gorro taronja\nPaso el km 15 amb un parcial dels darrers 5 kms de 23:38 que representa anar un ritme de 4’43”/km. Pensava que havia afluixat més des de que havia deixat l’Anna. Arribo a la milla 10 i el dolor persisteix. La sensació de que en qualsevol moment hauré de parar és fa molt present. Afluixo una mica més la marxa, però l’ambient que hi ha per la Bedford Avenue és impressionant. Com els carrers són més estrets l’animació es nota molt més. Gent a banda i banda, en més d’una filera, ens empenyen cap endavant. Tinc sensacions contradictòries, per una banda la ràbia de saber que això s’està acabant, al menys pel que fa al córrer, i la d’una profunda satisfacció de poder viure en primera persona aquesta bogeria.\nAnimació a Bedford Avenue\nCada pocs metres em poso la ma a la cama adolorida de forma instintiva en un tic que no evita el dolor però que no puc reprimir. La milla 11 deu estar molt a prop. Per una banda, desitjo que arribi ja per veure a la Maria però per una altra banda tinc por de que a l’aturar-me s’agreugi el meu problema. Al cap de pocs segons, veig la milla 11 davant meu. Havíem quedat que ens trobaríem just a la sortida de l’avituallament, i allà hi era ella. En mig de moltíssima gent, a l’esquerra, es trobava tota somrient amb uns altres amics. Quan em va veure (i jo a ella) ens vam fondre en una forta abraçada. L’imatge del seu pare que va morir aquest mes d’agost de forma inesperada em passa pel cap i m’emociona. Ella està molt contenta i em diu moltes coses que no acabo de recordar. Jo li faig un petó i li dic que no vaig bé però que continuo. Passen uns segons que visc intensament. M’acomiado d’ella i marxo corrent.\nAmb la Maria, la meva neboda\nEm trobo millor, fins i tot sembla que vaig més ràpid. Passats uns minuts em venen sobtadament moltes ganes de pixar. A la milla 12, puc fer una aturada tècnica. En aquells 30” o 40” sento alguna cosa especial. I surto del WC portàtil amb el convenciment de que ho aconseguiré. Porto ja 19 kms i aviat passaré la mitja.\nPerò abans d’arribar al Pulaski Bridge, on es troba la mitja marató, la cursa em té preparada una nova sorpresa. De sobte, i sense previ avís, em vaig veure transportat molts anys enrera. 50, 100 anys potser? El que veuen els meus ulls no em deixa indiferent. Desenes de jueus ortodoxes amb els seus vestits negres i barrets típics amb barbeta, ulleres i tirabuixons, sols o amb les seves respectives famílies. Les dones amb vestit llarg de color negre amb mocadors al cap i els nens i nenes ja de ben petits amb les mateixes vestimentes que els seus pares, em van deixar durant uns minuts aclaparat, al•lucinat, estabornit. Com és possible que en ple segle XXI al mig de New York puguin coexistir comunitats tan diferents i que puguin portar tan a “rajatabla” les seves tradicions religioses? Miro a dreta i esquerra i no m’ho acabo de creure. Haig de tornar un dia d’aquest a passejar tranquil•lament per aquesta zona. Els rètols coloristes en anglès d’establiments i botigues que oferien tot tipus de productes i serveis que fins aleshores ens havien acompanyat durant tota la cursa, van deixar pas durant uns instants a rètols austers en hebreu d’impossible comprensió. Van ser tant sols uns minuts, però molt intensos. Va ser un veritable espectacle. I el més curiós de tot és que passaven absolutament de nosaltres. Com si no hi fóssim. Com si allà no s’estès desenvolupant uns dels espectacles més importants del món. Només algunes criatures es mostraven encuriosides mentre les seves mares xerraven al mig del carrer. I fins i tot, algun d’aquests curiosos personatges s’atrevia a creuar el carrer per llocs impossibles plens de corredors posant en risc la seva integritat física o la d’algú de nosaltres.\nEl pas pel pont de Queensboro, pel que fa a la seva primera part de pujada, no té gaire història. Porto un bon ritme a l’inici i la cama no molesta més del que ho feia abans. Intento mantenir el ritme en la pujada concentrant-me en la gambada. No hi ha animació. Només molts corredors que ja comencen a mostrar signes d’esgotament. Alguns comencen a caminar. A la meva esquerra puc veure unes imatges impressionants de Manhattan, el nostre proper objectiu.\nQuan de mica en mica m’apropo cap al final del pont, en venen al cap unes paraules de la crònica del cachirulo de quan va córrer fa uns anys aquesta marató i on explicava com sentia d’una hora lluny la cridòria del públic que esperava fora del pont, just a l’entrada de Manhattan. Intento parar atenció, i efectivament, en la llunyania puc escoltar aquesta cridòria que a mesura que m’apropo al final resulta impressionant. En els darrers metres de baixada puc veure des de dalt el revolt de sortida del pont i com en unes desenes de metres es poden comptar centenars de persones embogides amb pancartes, banderes de països diferents donant-nos la benvinguda a Manhattan. Al passar aixeco el braç en senyal d’agraïment. I want to be a part of it, New York, New York... Si, vull formar part de tu, vull recórrer les teves entranyes, New York.\nEntro a la 1st Avenue i l’emoció que sento és molt gran, molt. Pensava que el que havia vist a Brooklyn no es podia superar, però no….. això era més gran encara. Milers de persones a banda a banda de l’avinguda cridaven sense parar al pas de tots nosaltres. No puc acabar d’entendre que motiva a aquesta gent a comportar-se d’aquesta manera durant hores i hores que dura la marató. Som corredors anònims a excepció d’aquells, poquets, que tenen els seus familiars entre el públic, i en canvi, tots, sense excepció (suposo que per contagi recíproc) no deixen d’animar, d’encoratjar sense descans a tots el atletes.\nL'animació a la 1st Avenue és espectacular\nA la milla 19, veig a la socanna que va una mica justeta. No pensava que pogués atrapar-la i ves per on, ja la torno a tenir a prop. Bona senyal per a mi, i potser no tant bona per ella. Estic convençut de que quan em vegi se’n portarà una gran alegria al saber que no he hagut de caminar i que torno a ser “viu”. Em poso a la seva alçada i la crido. No s’ho creu. Està gratament sorpresa. Crec que hauria d’haver-me quedat amb ella, però les cames m’empenyen cap endavant. Ens donem ànims i continuo corrent.\nPas pel Willis Avenue Bridge a l'entrada del Bronx\nAl llarg d’aquest túnel fosc veig molta gent a banda i banda del carrer que crida sense parar, o això crec, perquè no els sento, no els veig. Només percebo dolor a les cames, a totes dues, i molt cansament. Només vull arribar a la meta. Aquesta zona de la Cinquena és força dura. Hi ha molta pujada i poca baixada, o així m’ho sembla a mi. Corro per inèrcia. Potser caminant avançaria el mateix. A l’alçada del començament de Central Park veig la milla 23, a l’avituallament agafo un got d’aigua i camino mentre me’l bec. Són tot just 10”. Necessito córrer. No sé si per arribar abans o perquè les cames, després de tants quilòmetres, han interioritzat el moviment. Miro a la dreta i veig el Reservoir Lake i una mica més endavant deixem la Cinquena per entrar a Central Park. Dec passar al costat del Metropolitan. Hauria de mirar i gaudir una mica, però no puc aixecar els ulls del terra. M’agradaria agrair els ànims de la gent que continua animant però no els puc fer cap gest d’agraïment. Només em queda benzina per fer moure les cames cap endavant. Milla 24… go, go, go!!!…. Mentalment faig càlculs: 1 milla=1,6 kms, 2,2 milles per arribar=3,5 kms…ufff, això encara és molt. Paso al costat d’un senyor que porta un cartell amb alguna cosa com aquesta “Pain is temporal, proud is for ever” alguna cosa com “el dolor és temporal, l’orgull és per sempre”. Quanta raó té. El dolor és temporal. Miro el rellotge i calculo que encara em deuen quedar uns 15’ llargs de “pain”. No és, ni de bon tros, la primera marató que corro i conec sobradament aquestes sensacions. En aquest moment de la cursa el 95% és cap i la resta cames.\nPaso el km 40 al ben mig de Central Park amb un parcial dels darrers 5 kms de 26:38, a ritme de 5’19”/km, que tenint en compte l’aturada tècnica, no està gens malament. Bé, això ho penso després a casa veient els parcials, perquè en cursa, només premo el boto de “lap” però no sóc capaç de mirar res. Pocs metres després arribo a la milla 25, i veig per la proximitat dels gratacels del carrer Central Park South, que estem a punt de sortir de parc. M’havien explicat que la part final del recorregut era molt dura o això tenia entès. Però ara no sóc conscient d’això perquè només recordo baixades i cap pujada tret de la darrera abans de creuar la línea d’arribada.\nZombie per la Central Park South Street\nSurto del parc, i el carrer és una cridòria absolutament impressionant però vaig zombie. Tanco els ulls mentre corro per sentir els darrers crits d’ànim, o potser perquè ja vaig mig mort. M’avancen dos corredors amb la samarreta del Barça que vam molt frescos i no paren d’aixecar els braços per encoratjar encara més al públic que tenim a tocar. Veig la pancarta de 800 metres però ja no puc més. Tinc el dipòsit totalment buit. Intento caminar uns metres (10, 20?) però tampoc puc. He de córrer. Necessito acabar. Al fons veig el Columbus Circle que és el punt de retorn al parc que ens enfila cap a la línia d’arribada. La cridòria en aquest punt és ensordidora. Com m’agradaria poder gaudir d’aquests moments!!! Llàstima!! Conec aquest darrer tram. El dia d’abans l’havíem fet caminant i recordava que no era gaire llarg però que hi havia una pujada forta en els darrers metres…. La gent a banda i banda de la recta d’arribada crida sense parar. I jo tinc la mirada perduda en l’infinit buscant una cosa, només una cosa. L’arc d’arribada. Començo la pujada i ja el veig. Allà al fons intueixo l’arc que queda lleugerament amagat pels arbres del revolt. Ja està, em dic. Això s’acaba.\nAl fons l'arc d'arribada\nPublicat per FerRun el 21.11.10


ERMESSENDA DE CARCASSONA: Desfullant la margarida\nDins o fora de la UE\nCom diu la cançó, "la vida et dona sorpreses, sorpreses et dona la vida", i justament això és el que a succeït a Catalunya en els darrers anys, tot motivat per la crisi, els greuges de l'estat espanyol, i la ferma voluntat d'independència que ha rebrotat dins el mapa social i polític al nostre país.\nSom molts, de fet la immensa majoria dels catalans, els que fins fa quatre dies, no sabíem el que era la prima de risc, el PIB, el sostre de dèficit, com tampoc coneixíem conceptes de política mundial com el veto per a entrar dins de la UE, el contingut de molts tractats europeus, ni tan sols coneixíem com es realitzava el pagament de les pensions dels avis, ni els subsidis per atur; però vet-ho aquí que de sobte, aquests i d'altres conceptes econòmics i polítics han passat a forma part del nostre lèxic diari, condicionant cada cop més les mentides que ens arriben des de l'Estat espanyol, algunes de les quals, la veritat és que ens van arribar a fer molts gràcia, com aquella que ens deien que els títols universitaris catalans, no tindrien cap valor si Catalunya esdevenia un país independent, la veritat, és que no van fer barrinar gaire l'intel·lecte per dir tan majúscula barbaritat.\nDarrerament a Espanya, estan entestats en fer-nos menjar a tot hora dos conceptes, que si ens els mirem de manera individual, resulta que no són compatibles alhora. En primer lloc diuen que no ens reconeixeran com a nou Estat, i en segon lloc diuen que ens vetaran l'accés a la UE. Potser fa un any, ens podrien haver fet caure en el parany d'empassar-nos tant greus amenaces, però com deia abans darrerament els catalans hem madurat molt políticament, però destriem les dues acusacions per veure l'entranyat.\nA la primera acusació ens diuen que no ens reconeixeran com a nou Estat, bé, doncs aleshores, com que nosaltres si que ens auto-reconeixerem com a nou Estat independent, i farem tot el que fan els Estats independents, Espanya es trobarà davant d'un atzucac, perquè tindrà dins les "seves fronteres" un Estat independent el qual reconeix a Espanya com un altre Estat, amb el qual vol mantenir una relació com a iguals, però, els ciutadans catalans, tant en quan Espanya no els reconegui com a ciutadans d'un altre país, continuaran pertanyen a la UE, amb tots els pros i contres que això comporta, per la qual cosa, no podran fer-nos fora de la UE.\nA la segona acusació ens diuen que ens vetaran l'accés a la UE, doncs endavant senyors polítics espanyols, si us plau facin-ho ja, com més aviat millor, i que sigui per escrit signat i rubricat pel seu monarca a poder ser. Si, no us espanteu!, no he perdut el seny; en el moment en el que Catalunya demani l'accés a la UE com a Estat lliure independent, el sol fet per part d'Espanya de vetar l'accés del nou Estat, ja implica de "facto" el reconeixement d'aquest Estat, perquè és ben clar, que si Catalunya no és un Estat independent, no te cabuda dins del club dels Estats Europeus.\nAleshores com ho haurà de fer Espanya, per vetar i no reconèixer alhora a Catalunya com a nou Estat independent? Evidentment, no serem nosaltres els qui li donem a Espanya pistes per on pot entorpir el procés d'independència de Catalunya, però el que si que està cada cop més clar, és que s'hauran d'esmerçar molt més, si volen continuar atiant els fantasmes de la por envers els nostres objectius.\nCarme Rosanas 3 de novembre de 2013 a les 21:23\nQue ens vetin, que ens vetin, això voldrà dir que ja som fora de les seves urpes...


Serra i Abella: de juny 2014\nDe l'1 de juliol fins al 9 de juliol\nEl dia 30 de juny és la data de la publicació oficial dels resultats finals amb plaça assignada.\nEls llistats estaran penjats en el hall del centre, demaneu cita per la matrícula a consergeria.\nInformació compte de l'escola i preus públics.\nFull de matrícula cicles formatius de grau superior de primer curs (nou alumnat)\nFull de matrícula cicles formatius de grau mig de primer curs (nou alumnat)\nPer a la resta d'alumnes\nMATRÍCULA ALUMNAT DEL CENTRE CURS 2014-2015.\nDel 7 de juliol fins a l'11 de juliol.\nFULL DE MATRÍCULA i INSTRUCCIONS disponible a partir del 5 de juliol.\nPublicat per Serra Abella a 18:03 3 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: curs 2014-2015, matrícula, Secretaria\nPer als alumnes que el proper curs 2014-2015 (LOGSE) han de fer el projecte final de Gràfica publicitària amb la modalitat de briefing A i B, ja teniu l'enunciat dels dos projectes finals.\nEls arxius els podeu descarregar en el següent enllaç:\nSi us cal algun aclariment addicional, podreu parlar-ho amb els tutors corresponents que us comunicarem al setembre.\nEtiquetes de comentaris: cicles, curs 2014-2015, disseny gràfic, projectes finals\nPublicat per Serra Abella a 13:44 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: cicles, curs 2013-2014, disseny gràfic, fotografia, treballs acadèmics\nSecretaria: Horari d'estiu\nLa secretaria del centre a partir de dilluns 23 de juny fins a finals de setembre restarà oberta només als matins. L'horari d'estiu és el següent:\nDe Dilluns a Dijous de 11.00 h. a 13.30 h.\nEtiquetes de comentaris: curs 2013-2014, Secretaria, taulell d'anuncis\nPublicat per Serra Abella a 15:25 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: curs 2013-2014, disseny gràfic, ESDAP, Grau, projectes finals\nEtiquetes de comentaris: cicles, curs 2013-2014, disseny gràfic, exposicions, extraescolar, fotografia, treballs acadèmics\nEtiquetes de comentaris: crònica, curs 2013-2014, erasmus, Grau


Data: 10/07/20 12:16\nHOLA, mai em cansare de agraÏrvos la vostra feina i crec que mes endevant vull traballar de aixo. el que volia dires que per aprimarse primer que es te que fer tonificar i perdre pes o perdre pes i tonificar ?? ❤;-)\nData: 15/07/2020 10:08\nBon dia guapaa! Primer de tot moltes gràcies a tu, sense vosaltres la nostre feina no tindria sentit! Em comentes què va primer si tonificar o perdre pes. Jo crec que les dues coses van de la mà. De totes maneres jo sóc psicòloga i no sóc la més indicada per respondre el teu dubte. El meu consell és que et posis en mans de professionals o experts com metges, dietistes o entrenadors personals. Ja que cada cas és diferent, i el més important és adaptar un entrenament i una dieta a les teves necessitats. Hi haurà persones que per temes de salut potser primer hauran de tonificar, altres que potser serà important primer perdre pes. O, fer-ho de forma combinada. De totes maneres, és important tenir la supervisió de professionals perquè hi ha mil exercicis per tonificar i mil maneres de perdre pes, el més important és fer-ho de la manera que millor s'adapti a tu per estar sana i saludable. De totes maneres, pensa que potser no pots aconseguir el teu objectiu, ja que cada cos és un món i hi ha parts que no les podem canviar. I, no hi ha un exercici màgic que faci que de cop tinguem el cos que volem o que canviï només aquella part del nostre cos que desitgem canviar.\nEl més important és que t’acceptis i et valoris tal i com ets!!!\nEspero que et serveixi d'ajuda! Fins la pròxima guapaa!


¡¡ Aixó no sura !! Més be s'afona !! - Associació Veins Migjorn | Associació Veins Migjorn\nAl setmanari d’informació local 7-Dies, nº 630, del dia 01/11/213 “Migjorn” denunciavem la nova llei de regim local, ara li diuen, Llei de Racionalització i Sostenibilitat de l’Administració Local. Una llei molt restrictiva per als pobles, i ser un pas més que fa el PP per potenciar una entitat sangonera, que xupla els diners que haurien d’anar als pobles menuts i mitjanets, la!!Diputació ¡¡ Que han transformat en un cau de vividors (alguns assessors, no tots, clarament endollats) i de alguns politics de segona fila, que molts d’ells, quant no conocer personas por facebook tocaven poder clamaven per la seva des aparició.\nFora Diputacions!! “poble de pobles” diuen, es l’excusa que donen alguns diputats per seguir apegats a un poder fals, un poder que entre uns i altres, mal administren diners que tendrien que anar directament als pobles més necessitats, que son els que pateixen amb més virulència les salvatges retallades dels magnífics politics que cherche femme anglaise pour mariage manen sobre nosaltres. Aixó si amb molta ma dreta, i en Sahiwal garrot. ¡¡ No a la LRSAL!! Que serà l’estocada final per als pobles, doncs el teatre de “varietats” que pareix el govern central, (sembla la companyia de la Pavón i el gitano Blanco),que està retallant tots els serveis bàsics del Estat del ben estar social. Com quedarem quan la “cuba de purins” (diputacions) es fiquen xuplar amb aquesta gola que mai està plena.?\nFora Diputacions !! “poble de pobles” diuen. Aquí sols hi ha un sol poble, Castelló, que serà la resclosa on és quedaran retinguts els diners, que seran malgastats en camps de golf deficitaris, escoles taurines, assessors etc, assessors que son una fotracada, 30, trenta, més que l’alcalde de París, 14 catorze lligats a presidència, cap d’ells cobra menys de 1082,89 euros nets al mes, 7, set d’ells més de 2,000. La retribució bruta anual puja fins 916.000 euros, aquet proper any 2014 el pressupost és de 122,6 milions, i la inversió serà? de 22,6 milions, (Levante 14/11/2013) els altres 100 en què es gastaran? Els impostos que paguem on faran cap? Quant cobren els 27 diputats’\nSense diputacions el sr dom Carlos Fabra no tindria el neguit que ara te, dormiria tranquil.\nLa Generalitat deu a Vinaròs, 2,4 milions per no fer la piscina. Cobrarem?\nEl govern central ens deu a Vinaròs, 6 milions per fer els espigons i aportació d’arena, el Senador Ortiz que diu? Cobrarem?\nFora Diputacions!! Diputacions que NO son elegides democràticament\nNo!! a la Llei de Racionalització i Sostenibilitat de la Administració Local. Es més llarg el nom que els diners que arribaran als Pobles


La Fundació Telefònica ha donat a l'equip de Reprografia Vall Blanca el Premi Especial TIC inclusiva d'innovació educativa pel nostre blog i tot el treball que hem realitzat.\nPremio especial TIC inclusiva: Reprografia Vall Blanca – Una reprografia molt especial bit.ly/LfCHOB #GanadoresPremioFT\n— Premio FT (@PremioFT) setembre 17, 2012\nEl nostre blog ha sigut escollit entre molts projectes educatius TIC de tota Espanya i Sud-amèrica pel seu ús de la tecnologia per a la inclusió d'alumnes amb necessitats educatives especials.\nTant jo com tot l'alumnat que conforma l'equip de Reprografia Vall Blanca volem agrair a la Fundació Telefònica per este reconeixement al nostre treball i per donar visibilitat a projectes educatius que ajuden a una societat més inclusiva.\nAixí mateix volem agrair també la implicació i col·laboració dels i les professionals del CEE Vall Blanca que s'han implicat en el projecte i, sobretot, de les famílies. Este premi també és vostre.\nA tots aquells i aquelles que heu participat al blog i sou seguidor moltes gràcies!\nAra l'equip de Reprografia Vall Blanca continuarà treballant per demostrar de tot el que són capaços i per demostrar que l'educació pública és una educació inclusiva i de qualitat.\nPublicat per Reprografia Vall Blanca a 14:38 Cap comentari:\nVisitem una impremta i reprografia\nHui hem fet una visita a la Impremta i Reprografia "Penadés y Ureña" per a conéixer com és una empresa com la nostra.\nL'empresa es troba en el polígon industrial el Pla d'Ontinyent. Ací podeu vore la ruta que hem fet amb l'autobús:\nHem aprés que un polígon industrial és un espai de la ciutat on hi ha moltes empreses.\nQuan hem arribat ens ha rebut Javier, el gerent de l'empresa, que ens ha explicat molt amablement com funciona l'empresa.\nEl primer que hem vist ha sigut la seua secció de papereria i reprografia.\nAllí l'alumnat de Reprografia Vall Blanca han explicat a les dependentes i al gerent que nosaltres també treballem en la reprografia i papereria del nostre centre i que, per tant, coneixem molt bé com es treballa en un lloc com este.\nHe vist les seus zones d'enquadernació, fotocòpies, cisalla, plastificadora, papereria\ni la seua secció d'atenció al client, igual que en la nostra empresa.\nAllí ens han mostrat com funciona la seua enquadernadora en espiral que és automàtica, no com la nostra que és manual.\nDesprés hem visitat la zona d'informàtica de l'empresa\nEns han explicat que allí preparen tots els dissenys que després van a imprimir en la impremta. L'alumnat de Reprografia Vall Blanca ha explicat als treballadors d'allí que ells també estan fent la revista del centre que es publicarà el més que ve. Javier ens ha donat un bon consell i és que s'ha de revisar tot molt bé abans d'imprimir perquè sinó s'ha de repetir.\nDesprés ens han mostrat la zona de treball on fan tots els mostraris que els encarreguen les empreses tèxtils.\nAllí hem pogut comprovar com de laboriós i difícil és fer un mostrari ja que hi ha moltes teles a tallar i pegar.\nAcí Javier ens ha ensenyat com tenen una màquina molt gran per tallar les teles:\nEns ha ensenyat alguns mostraris acabats.\nI hem vist com treballen les empleades i empleats fent tot el procés del catàleg, des de el tallat i pegat de les teles fins a fer les tapes de cartró.\nI un secret... Esta xica que es pareix tant a Noelia, la secretària del centre, va i resulta que és la seua germana... El món és un mocador...\nDesprés hem visitat la zona de la impremta, on hem pogut vore de prop una màquina offset:\nEsta màquina, que per cert és molt gran, és la que imprimix molta quantitat de fulls, que van entrant per un costat i van passant per cada torre on hi ha un color i ixen per l'altre costat ja impresos.\nL'alumnat de Reprografia Vall Blanca ha reconegut els colors que s'utilitzen en impremta ja que són els mateixos que s'utilitzen en els toners de la nostra fotocopiadora:\nHem pujat a vore les torres de cada color:\nJavier ens ha ensenyat com ixen els papers una volta ixen impresos de la impremta:\nUna volta acabada la interessant visita per tota l'empresa l'alumnat empleat ha realitzat un qüestionari a Javier que havien preparat en el taller.\nEls i les alumnes han realitzat preguntes molt interessants com, per exemple, l'any de fundació de l'empresa, la quantitat de treballadors i clients que tenen, on tenen l'atenció al client, si també imprimeixen còmics manga o què vol dir S.L.\nHa sigut una visita molt interessant i de la que hem aprés molt. Sobretot hem pogut comprovar en una empresa real com està treballant-se tot el que l'alumnat està aprenent al taller de Reprografia Vall Blanca.\nAcí podeu visitar la seua web on podeu vore tot el que fan:\nHem de donar les gràcies a la impremta "Penadés y Ureña, S.L.", tots i totes les seues empleades i, sobretot, a Javier, per haver-nos obert les seues portes i haver-nos mostrat com treballen.\nPublicat per Reprografia Vall Blanca a 22:09 4 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Alis, Ana, Ángel, Àngela, Carla, David, Juane, Maria Castells, Maria Pérez, Matias, Óscar, Reprografia, Ricardo, Rosana, Rubén, Visites\nEl servei de fotocopiat ja està en marxa!\nDes de fa un parell de setmanes que ja està en marxa el funcionament del servei de la fotocopiadora en Reprografia Vall Blanca!\nAmb aquest aparell ja tenim tots els serveis de la nostra empresa en marxa i podem fer fotocòpies de color i en blanc i negre a tots els i les professionals del centre.\nL'alumnat-empleat de Reprografia Vall Blanca ha hagut d'aprendre tot el procés per a fer una fotocòpia. A més han aprés a diferenciar quan una fotocòpia s'ha de fer en color i quan en blanca i negre, ja que no tenen el mateix preu.\nTambé els i les empleades de Reprografia Vall Blanca han aprés a canviar en la màquina quan realitzar una còpia en format A3 o en format A4, i quan reposar els fulls si la màquina es queda sense paper.\nSi voleu aprendre a fer fotocòpies escolteu com l'alumnat-empleat de Reprografia Vall Blanca vos ho explica com fer una fotocòpia pas per pas.\nCom heu pogut comprovar l'alumnat de Reprografia Vall Blanca té molt clar com fer una fotocòpia correctament i han aprés tot el vocabulari adequat per a treballar amb esta nova màquina.\nAra sí que ja tenim tota l'empresa montada!\nUna vegada més l'alumnat-empleat de Reprografia Vall Blanca ha demostrat de tot allò que és capaç.\nPublicat per Reprografia Vall Blanca a 20:16 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Ana, Àngela, Carla, David, Fotocopiadora, Juane, Maria Castells, Maria Pérez, Matias, Óscar, Ricardo, Rosana, Rubén\nHEM GUANYAT EL PREMI FUNDACIÓ TELEFÒNICA D'INNOVAC...


Universitat de Barcelona - Comunicat sobre la posició de la Conferència de Degans i Directors de Centre de la UB davant la possibilitat d’un augment elevat dels preus públics de matrícula universitària\n> Notícies > Comunicat sobre la posició de la Conferència de Degans i Directors de Centre...\nComunicat sobre la posició de la Conferència de Degans i Directors de Centre de la UB davant la possibilitat d’un augment elevat dels preus públics de matrícula universitària\nEscut de la UB. 13/06/2012 La Conferència de Degans i Directors de Centre, reunida en sessió ordinària el dia 12 de juny de 2012, vol fer arribar a tots els col·lectius de la Universitat de Barcelona la seva posició sobre els possibles efectes derivats de l’aplicació del Reial decret llei 14/2012, de 20 d’abril, de mesures urgents de racionalització de la despesa en l’àmbit educatiu. Pel que fa als preus públics de matrícula universitària, la Conferència:\n1. Es manifesta a favor d’un model de finançament públic de la universitat que segueixi el referent existent a l’Europa continental, on es cobreix el cost total i s’estableixen preus i taxes públiques que no es relacionen amb el cost de l’ensenyament. El model ha de permetre donar coherència i sostenibilitat a cada universitat i al sistema universitari públic català.\n2. Fa seva la conclusió de l’informe Quant paga l’estudiant? Preus i taxes de la matrícula a Catalunya, a Espanya i al món, elaborat per l’Observatori del Sistema Universitari (OSU), que indica que no hi ha criteris objectius que justifiquin les diferències entre els preus dels estudis tant al si de cada comunitat autònoma com del conjunt del sistema. Segons l’estudi, Catalunya és la comunitat autònoma en què els estudiants paguen un preu més elevat per crèdit matriculat. 3. Comprèn les mesures que demana la situació de crisi actual, però només les assumeix mentre es plantegin com a conjunturals i no responguin a canvis ideològics o estructurals, i sempre que siguin justes amb el grau de solidaritat que s’exigeix a les institucions i als territoris. Des d’aquesta justícia entenem l’esforç addicional que representa per al Govern de la Generalitat de Catalunya el greuge comparatiu derivat de l’elevat dèficit fiscal que és imprescindible eliminar. Malgrat això, es manifesta en contra del fet que el pes del finançament addicional o la recuperació de les retallades recaigui sobre els estudiants, a través d’un increment substancial dels preus i taxes de matrícula universitària, i creu necessari establir les estratègies i les mesures adients per evitar situacions de risc en què una part dels estudiants no pugui realitzar o continuar els estudis universitaris per temes econòmics. Així doncs, i dins de la legalitat vigent, la Conferència es manifesta a favor que la Universitat de Barcelona mobilitzi tots els mecanismes possibles per evitar la repercussió negativa sobre el col·lectiu d’estudiants, com ara:\na. Analitzar la possibilitat de fraccionar el pagament de la matrícula aprofitant les possibilitats de la normativa interna, la intervenció de l’AGAUR o altres alternatives financeres.\nb. Estudiar la flexibilització dels terminis de pagament i de recàrrecs.\nc. Establir un fons compensatori per ajudar els estudiants amb pitjors condicions econòmiques que es quedin sense beca o en situacions injustes socialment.\nFinalment, la Conferència de Degans i Directors de Centre expressa i reitera la seva voluntat de treballar conjuntament amb tota la comunitat universitària per a la defensa i millora d’una universitat pública i de qualitat.


Inici > Estudiants UV > Beques i ajudes per a Postgrau > Ministeri d'Educació\nResolució de la Secretaría de Estado de Educación, per la qual es convoquen beques de caràcter general per al curs acadèmic 2020-2021 per a estudiants que cursen estudis postobligatoris.\nSer espanyol, o posseir la nacionalitat d'un Estat membre de la Unió Europea. En aquest últim cas es requerirà que el propi estudiant o els seus sustentadors es troben treballant a Espanya. En el supòsit d'estudiants no comunitaris, s'aplicarà el disposat en la normativa sobre drets i llibertats dels estrangers a Espanya i la seva integració social.\nEs recorda al beneficiaris i beneficiàries de beca del Ministeri d’Educació per al present curs 2020-2021 que, d'acord amb allò que disposa la convocatoria, s’entendrà que no han destinat la beca a la finalitat per a la qual s'ha concedit, les persones beneficiàries que hagen incorregut en alguna de les situacions següents:


Impressionant àtic dúplex reformat amb sostres alts i una terrassa assolellada a pocs metres de Passeig de Gràcia a Barcelona.\nAquest impressionant pis gaudeix de la màxima luxe i privilegi, situat a les dues plantes superiors d'un edifici de l'Eixample Dret.\nL'àtic, que disposa de sostres alts, finestres lluminosos i estades espaioses es complementa amb una gran terrassa. Ofereix espais de vida excepcionals d'estil modern que crea un ambient càlid i acollidor.\nA l'entrar al pis, ens encontarmos amb tres dormitoris de grans dimensions, un d'ells amb vestidor i bany en suite. Cada dormitori disposa de sortida a la seva pròpia terrassa. Dos banys complementen aquesta primera planta.\nLa combinació d'una gamma de colors neutres i tons fusta, present en ambdues plantes unides per una escala de metall, creen un disseny consistent que connecta l'impressionant saló amb la cuina moderna a la planta sobreàtic. La llum natural inunda la planta superior mitjançant la fantàstica terrassa amb zona chill-out, un espai que es completa amb una carpa mòbil. La terrassa és una de les característiques més destacades de l'àtic, juntament amb el seu jacuzzi i ofereix una zona exterior privada meravellosa i tranquil·la al cor de Barcelona.\nAquest edifici clàssic de l'Eixample es presenta en unes condicions excel·lents, i un conserge per garantir la seva tranquil·litat en el dia a dia.\nCal destacar que l'habitatge està registrada amb 161 m² a la primera planta i 187 m² a la planta sobreàtic més 49 m² de terrassa i 12 m² de traster. Sobre pla, tenim una superfície de terrasses a la planta àtic de 34 m² ia la planta sobreàtic de 162 m² a peu de saló i 108 m² a la coberta.\nZona de cuina i de el servei\nL'Eixample és el districte més cèntric de Barcelona, amb el seu famós disseny en quadrícula i una gran varietat de comerços, restaurants, mercats i cafès, així com la Borsa de Valors i moltes altres oficines centrals financeres.\nL'arquitectura modernista predomina en aquest barri, on trobem algunes de les meravelles arquitectòniques més famoses de Gaudí, com la Sagrada Família, la Casa Batlló i la Pedrera. A més, Passeig de Gràcia alberga algunes de les marques més luxoses de l'món.\nEs tracta de la ubicació perfecta per a gaudir de la platja i de el casc antic de la ciutat. A més, la zona gaudeix d'una connexió excel·lent amb les xarxes de transport públic i fan que sigui fàcil explorar la ciutat. L'aeroport és a només 20 minuts amb cotxe.


Moody's abaixa la nota al deute català i amenaça l'espanyol\nLES PERSPECTIVES ECONÒMIQUES\nL'FMI manté en el 0,8% les previsions de creixement per al 2011\nLa prima de risc espanyola (la diferència del cost amb els bons alemanys) va repuntar ahir fins als 354 punts bàsics, per sobre del 6%. Es tracta del segon rècord històric des de la instauració de l'euro.\nTONI GARGANTÉ Barcelona. Actualitzada el 30/07/2011 00:00\nUna vegada més, la relació entre els bons espanyols i alemanys a 10 anys es va convertir ahir en el termòmetre de l'economia espanyola. L'avís de l'agència nord-americana Moody's de retallar la qualificació del deute sobirà espanyol a llarg termini (podria produir-se en tres mesos) i l'efectiva rebaixa d'un esglaó de la de sis comunitats autònomes (entre les quals hi ha la Generalitat catalana) va ser suficient per incrementar el nerviosisme dels mercats financers. Immediatament, el diferencial (prima de risc) va escalar dels 340 punts bàsics en què va tancar el dijous fins als 354,3 punts, fet que significa augmentar el percentatge de cost d'un 6,03% a un 6,08%.\nAquest va ser el segon rècord històric des de l'entrada de l'euro (el 18 de juliol la prima de risc espanyola va augmentar fins als 366,8 punts bàsics). Pel que fa a la renda variable, la sessió va començar amb una caiguda considerable d'un 2,63% a causa de l'avís de Moody's, però a poc a poc es va recuperar.\nCal tenir present que aquesta agència també va situar en revisió negativa les principals institucions financeres espanyoles: Banco Santander, BBVA, CaixaBank i la mateixa patronal de caixes, la Ceca. Per si no n'hi hagués prou, a mesura que avançava la sessió borsària van arribar notícies sobre la falta d'acord entre republicans i demòcrates per incrementar el sostre de deute dels Estats Units. Al final, l'Íbex va tancar amb una caiguda d'un 0,27% i va fixar el pitjor mes de l'any, amb una retallada d'un 7,04%.\nAixí doncs, Moody's va retallar un pas (d'A3 a Baa1) el deute català, amb l'argument que la Generalitat no assumeix "compromisos creïbles" en millores fiscals, i va afegir que "les regions segueixen sent vulnerables a les pertorbacions del mercat a causa de les seves necessitats de finançament". Moody's fins i tot va fer referència en el seu informe al fet que "les pressions de liquiditat" que pateixen han provocat retards en el pagament de la Sanitat.\nD'altra banda, l'FMI va destacar en l'informe habitual sobre l'economia espanyola: "Hi veiem dues preocupacions: que les projeccions macroeconòmiques poden ser optimistes i que les regions no estan complint amb els objectius fiscals". L'organisme internacional va mantenir les seves previsions, que passen per esperar un creixement d'un 0,8% del PIB aquest any i d'un 1,6% el 2012. Això contrasta amb el que espera Madrid, que ha pressupostat uns increments d'un 1,3% i un 2,3%, respectivament. L'FMI va remarcar que la recuperació no és suficient per reduir el nivell d'atur.


Esports d�aventura a a Girona | Propostes.com\nEsports d�aventura a a Girona\nTria entre tot aquest llistat de propostes i ofertes. Veure totes les activitats a Girona a totes les provincies\nParc de la Selva Voleu despla�ar-vos entre les copes dels arbres sense posar un peu a terra? �s possible al Montseny. Una trobada entre natura i di\tDesde 13.00 euros\tGirona\tRefer�ncia: 381\nCap de setmana de comiat a Tossa de Mar Gaudeix, abans del gran pas, d�un cap de setmana ple d�activitats per terra i aigua.\n120.00 euros\tGirona\tRefer�ncia: 190\nPacks comiats de solter i soltera Organitza el teu comiat de solter/a cremant energies i deixant anar adrenalina amb les activitats que et proposem.\nDesde 20.00 euros\tGirona\tRefer�ncia: 237\nExcursi� en caiac per la Costa Brava La nostra proposta ofereix una excursi� per l�excepcional Costa Brava, adequada a tots els p�blics, en la qual s�assoleixen bonics\t45.00 euros\tGirona\tRefer�ncia: 87\nAventura en una embarcaci� semir�gida a Tossa de Mar T�oferim una combinaci� de vistes de la nostra costa, espectaculars penya-segats, cales verges i la sensaci� de planar damunt el m\t20.00 euros\tGirona\tRefer�ncia: 942\nPaintball a l�Empord� (Costa Brava) Durant m�s de 2 hores juga als nostres 6 camps diferents. Servei de: bar-terrassa amb m�sica, restaurant, allotjament en cases rur\tDesde 18.00 euros\tGirona\tRefer�ncia: 1670\nComiats de solters Pack catamar� Embarca�t en aquest sensacional catamar� i gaudeix durant 4 hores d�unes meravelloses vistes de la Costa Brava, mentre prens el so\t87.00 euros\tGirona\tRefer�ncia: 1386\nSegway per el Parc Natural de la zona volc�nica de la Garrotxa Tenim 3 rutes per escollir de 1.30 hores (depenent del grup ser� una mica m�s llarga). Totes les rutes inclouen ruta guiada amb ex\t35.00 euros\tGirona\tRefer�ncia: 598\nBateig d�immersi� a L�Estartit �s una iniciaci� a la immersi� amb escafandre aut�nom (amb botella) per a gent que no ha practicat mai aquest esport.\n60.00 euros\tGirona\tRefer�ncia: 2002\nClasses d�esqu� i snow a la Molina i la Masella Classes d�Esqu� i Snowboard per a totes les edats i nivells, individuals o en grup. Tot aix� a les estacions d�esqu� de La Molina Desde 22.00 euros\tGirona\tRefer�ncia: 511\nGimcama Treasure Hunt Els majors ca�adors del m�n es reuneixen a Tossa des de temps remots amb un mateix objectiu: trobar el tresor que Ombra Fosca, el 20.00 euros\tGirona\tRefer�ncia: 427\nDescens tur�stic fluvial pel riu Ter en canoa canadenca Veniu a descobrir i gaudir del Ter. Deixeu-vos seduir per paisatges ins�lits i de la naturalesa poc alterada. Mai mes veureu el Te\tDesde 15.00 euros\tGirona\tRefer�ncia: 1310\nDia de mar en un veler a la Costa Brava Aquesta activitat �s ideal per a fam�lies, parelles, grups d�amics, aniversaris, incentius d�empresa, acomiadaments de solter/a,\tDesde 80.00 euros\tGirona\tRefer�ncia: 1614\nRaquetes de neu + spa Despr�s d�una activitat de muntanya a la neu necessitem un merescut descans on ara l�aigua que ser� la nostre font d�energia i ben\tDesde 45.00 euros\tGirona\tRefer�ncia: 1311\nMitja jornada de mar en un veler Les diferents activitats s�n optatives i supeditades a les condicions de la mar. La visita de coves i petits canals en Zodiac auxi\tDesde 50.00 euros\tGirona\tRefer�ncia: 570\nRutes en Buggies per l�Empordanet Sortida amb buggie per a gaudir dels paisatges de l�Empord�. Ruta tranquil�la que passeja pels voltants de diferents pobles traves\tDesde 39.00 euros\tGirona\tRefer�ncia: 1669\nGincama CSI Tenim a les nostres mans la possibilitat de fer una aut�psia, per� aix� no �s tot, cal buscar proves, rastres sospitosos i superar\t20.00 euros\tGirona\tRefer�ncia: 595\nCaiac de mar a les Illes Medes Les sortides en caiac, on es combinen esport, mar i aventura, ens permeten descobrir amb autonomia racons del litoral inaccessible\tDesde 21.00 euros\tGirona\tRefer�ncia: 182\nExcursions familiars en K2 (Base Llan��) Aquesta �s l�excursi� m�s recomanable per tenir una primera experi�ncia amb el caiac. Visitarem la Cova del Castellar de Llan�� na\t25.00 euros\tGirona\tRefer�ncia: 68\nPaintball a Hostalric La combinaci� entre esport i diversi� �s la millor forma d�alliberar l�estr�s i les tensions de cada dia.\t23.00 euros\tGirona\tRefer�ncia: 1582\nRaquetes de neu al Ripoll�s i la Cerdanya Descobrirem les muntanyes nevades des d�una perspectiva l�dica i divertida. Sortides de 2 a 5 hores.\nDesde 30.00 euros\tGirona\tRefer�ncia: 89\nPack Tri-action Una experi�ncia en el mar amb una embarcaci� semir�gida dotada de dos motors foraborda, recorregut en quad a trav�s de les muntany\t82.00 euros\tGirona\tRefer�ncia: 2234\nPaintball a l�Oest i en un Temple Maya Les instal�lacions de paintball m�s grans d�Espanya. Tres camps de bosc, un camp amb casetes de fusta i un riu natural, un camp te\t20.00 euros\tGirona\tRefer�ncia: 596\nSnorkeling a les Illes Medes L�snorkeling �s el que habitualment coneixem com nedar i submergir-se amb tub i ulleres de busseig.\nDesde 21.00 euros\tGirona\tRefer�ncia: 2140\nUn passeig per l�Empord� Medieval en helic�pter Aquest meravell�s recorregut et portar� a visitar els simb�lics pobles de l�edat mitjana del Baix Empord� i els famosos arrossars Desde 140.00 euros\tGirona\tEsports d�aventura a a Girona\nVeure totes les activitats a Girona a totes les provincies\nMostrant de 1 a 40 de 249 propostes trobades


La província de Barcelona mostra una elevada concentració d'ocupació assalariada en sectors d’activitat clau, aquells que tenen un elevat efecte arrossegador o de dispersió sobre altres sectors i una alta capacitat de ser arrossegats o d’absorció per altres sectors. Així, el 34,7% dels llocs de treball del sistema existents a març del 2012 pertanyen a aquests sectors (sobretot comerç i reparacions). Els llocs de treball dels sectors impulsors, aquells amb un elevat poder arrossegador però poca capacitat de ser arrossegats, sumen el 22,3%. Els sectors estratègics, aquells amb elevada capacitat d’absorció per altres sectors però no d’arrossegament el 16,7% i els sectors independents, amb escassa capacitat d’absorció i d’arrossegament, concentren el 26,4% de l’ocupació assalariada.\nLes economies locals de la província de Barcelona. Impacte de la crisi i vocacions productives de futur per als territoris”, elaborat per tècnics de l’Àrea de Desenvolupament Econòmic Local de la Diputació de Barcelona. Es tracta d’un estudi que per la temàtica i la metodologia emprada ens ha semblat molt interessant, i per això hem demanat a dos dels autors de l’estudi que ens fessin cinc cèntims." data-share-imageurl="http://www.perfilciutat.net/sites/default/files/images/blog/node-186.jpg">\nrubí ocupació Habitatge enquesta activitat econòmica atur Girona població mercat de treball granollers registres administratius perfil de ciutat santa coloma de gramenet indicadors Demografia perfil de la ciutat Metodologia Grameimpuls estadística observatoris


Els acomiadats rebran 42 dies per any treballat més un ajut lineal, amb un màxim de 27 mensualitats, segons indica USOC\nPrincipi d’acord en l’Expedient de Regulació d’Ocupació (ERO), que afecta l’empresa Calsonic Kansei, del sector de components de l’automòbil i que té com a principal client Nissan. La societat va presentar un ERO d’extinció de 67 llocs de treball fa aproximadament un mes. Inicialment la direcció plantejava suprimir 67 ocupacions en els centres productius de la Zona Franca a Barcelona i a Santa Margarida i els Monjos. En total la companyia té 254 treballadors, segons explica el sindicat USOC, en una roda de premsa.\nDesprés de diverses reunions i d’unes complexes negociacions s’ha arribat a l’acord que redueix fins a 63 persones les afectades per ERO que s’aplicarà des de maig a febrer de 2020; les condicions indemnitzatòries són 42 dies per any més un lineal de 2.500 € i amb un límit indemnitzatori de 27 mensualitats de salari, i que millora les condicions econòmiques del últim ERO, afirma USOC.\nEl preacord s’ha signat per la totalitat dels 13 membres de la comissió negociadora que representaven els sindicats UGT, CCOO i USOC, i serà sotmès a l’aprovació de l’assemblea de treballadors i signat definitivament si és aprovat el 17 de maig.\nLes causes d’aquest ERO estan motivades per la caiguda de l’activitat de Nissan i s’espera recuperar la situació en un futur amb nous productes, derivades entre d’altres de les sinergies que pugui suposar la recent fusió de Calsonic Kansei i Magneti Marelli.\nPer a USOC, l’acord aconseguit el preacord que suposa “una millora substancial de les condicions legals de l’extinció dels contractes en un ERO”. No obstant això, el sindicat exigeix “un pla industrial de futur que asseguri l’ocupació i la continuïtat de l’activitat, que ha estat seriosament afectada amb dos EROS en un any”.


La selecció espanyola supera San Marino (5-0) amb un debut brillant de De la Peña\nLa selecció espanyola de futbol ha superat clarament la de San Marino en el partit de classificació per al Mundial del 2006. El combinat que entrena Luis Aragonés ha guanyat 5 a 0 en un partit que ha dominat de cap a peus i que hauria pogut acabar amb un marcador més ampli. Cal destacar el debut del jugador de l'Espanyol Ivan de la Peña que, juntament amb el blaugrana Xavi al mig del camp, ha estat un dels homes destacats del partit. Joaquín, Fernando Torres i Raúl, a la primer part, i Guti i Del Horno a la segona, han estat els golejadors.\n09/02/2005 - 00.00 Actualitzat 09/02/2005 - 23.54\nLa selecció espanyola ha sortit conscienciada per aconseguir el màxim nombre de gols possibles en el partit que els ha enfrontat contra San Marino de classificació per al Mundial 2006. Raúl, al minut 1, ha enviat una pilota al pal després d'una bona jugada de Joaquín. El jugador de l'espanyola Ivan de la Peña, que ha debutat com a titular a la selecció, ha desaprofitat un cop de cap per inaugurar el marcador. Només dos minuts després, al 15, Joaquín ha fet pujar el primer gol al marcador d'Almeria. Ha estat amb un xut ras que Gasperoni no ha pogut aturar.\nEl domini i la possessió de la pilota ha estat absolut de l'equip de Luis Aragonés, però la massiva defensa de San Marino ha impedit que els davanters de la selecció espanyola tinguessin facilitat per arribar a la porteria contrària.\nIvan de la Peña ha iniciat des de mig camp la jugada del segon gol. Després d'una bona combinació amb Fernando Torres, el jugador de l'Atlètic de Madrid ha deixat assegut el seu defensor i amb un xut col·locat ha fet pujar el segon gol del partit.\nRaúl ha estat l'autor del tercer. Al minut 42, el davanter del Madrid ha rematat de cap una centrada de Joaquín per fixar el 3 a 0 amb què s'ha arribat al descans.\nA la segona, la selecció espanyola ha seguit dominant, però l'espessa defensa blava de San Marino ha evitat una golejada. En els segons 45 minuts, els espanyols han marcat dos gols més. El quart ha estat obra de Guti. El jugador del Madrid ha aprofitat una jugada que ha començat De la Peña amb una passada en profunditat que Fernando Torres ha pogut centrar perquè el madridista enviés de cap al fons de la porteria.\nAl minut 76, Luis Aragonés ha canviat Ivan de la Peña per Guayre. Dos minuts després Del Horno ha establert el cinquè i definitiu gol.\nDesprés d'aquesta victòria, la selecció espanyola suma vuit punt amb dos victòries i dos empats. El mes que ve l'equip que entrena Aragonés jugarà contra Sèrbia i Montenegro.\nLa selecció espanyola d'handbol arriba eufòrica amb el títol del Mundial a la butxaca\nIván de la Peña debutarà amb la selecció espanyola com a titular


Les farmàcies catalanes fan més d’11.500 proves per detectar de manera precoç el VIH\nLes farmàcies catalanes han realitzat des del 2009 un total d’11.516 proves per detectar de manera precoç la infecció per VIH, en el marc del Programa de Detecció Precoç del VIH amb test ràpid, en què participen 129 establiments.\nDe les 11.516 proves realitzades, 119 han estat reactives, cosa que representa una taxa de 10 casos per cada 1.000 habitants que s’han fet la prova, ha informat aquest dijous el Consell de Col·legis Farmacèutics de Catalunya en un comunicat.\nEn un 91% dels casos, el principal motiu per fer-se la prova és el d’una pràctica sexual de risc, sobretot en el cas d’homes que declaren una pràctica heterosexual.\nLes dades de les farmàcies constaten que els homes que tenen sexe amb homes i les persones addictes a les drogues són els “ciutadans més exposats” a la probabilitat de contraure la infecció per VIH.\nLa prova, que té un cost de deu euros, consisteix a fer una petita punció en el dit per extreure sang, i en un temps de 20 minuts es determina si el resultat és reactiu o no, sempre garantint l’anonimat, i en cas de ser reactiu es deriva el pacient al centre hospitalari de referència.


Lloguer de cotxes a Alacant sense franquícia | Record go\nLloguer de cotxes a Alacant sense franquícia\nEl lloguer de cotxes a Alacant sense franquícia té molts beneficis. Un d’ells és no tenir bloquejada cap quantitat de diners a la targeta durant les vacances a manera de franquícia. Aquest gran benefici —molt valorat entre els nostres clients— és possible perquè la cobertura Total Confort de Record go és una cobertura molt àmplia amb la qual no cal bloquejar cap franquícia.\nLloguer sense bloquejos a la targeta: cobertura sense franquícia\nUna de les raons per la qual aquesta cobertura sense franquícia és tan valorada és, precisament, perquè a la majoria dels clients no els agrada que se’ls bloquegi cap quantitat a la targeta com a dipòsit en cas de danys, perquè volen disposar de tots el diners de la targeta per a les seves vacances i no només d’una part. Per a su lloguer de coctxes a l'aeroport d'Alacant, prefereixen contractar la cobertura Total Confort perquè així eviten la franquícia i poden gaudir de la resta d’avantatges que ofereix.\nProtecció davant danys per accident i robatori del vehicle\nEn línia amb l’anterior, un altre dels beneficis principals del lloguer de cotxes a Alacant sense franquícia és el de poder gaudir de la conducció i oblidar-te de tota la resta. Tenir la seguretat de que, tant en cas d’accident com de robatori, estaràs cobert i podràs seguir gaudint de les vacances és el que busquen els nostres clients quan contracten la cobertura Total Confort.\nCobertura addicional en el cas d’imprevistos\nSumats a la cobertura per danys en cas d’accident i robatori, els beneficis del lloguer de cotxes a Alacant sense franquícia amb la cobertura Total Confort de Record go van molt més enllà i inclouen fins i tot els danys causats als pneumàtics i a la bateria, entre d’altres. Perquè, a Record go, coneixem als nostres clients i entenem que —tot i que amb el seu vehicle habitual aquests tipus d’eventualitats no serien tan freqüents— quan parlem d’un lloguer, parlem d’un vehicle nou, amb comandaments diferents. A més, també influeix el lloc pel on es condueix, que és un lloc normalment desconegut i pel qual no s’està acostumat a circular. Per això hem dissenyat el lloguer de cotxes a Alacant sense franquícia amb la cobertura Total Confort, perquè els nostres clients gaudeixin de l’experiència de conducció i que ni una punxada ni un problema amb la bateria del cotxe frenin les vacances.\nAssistència en carretera prèmium inclosa\nEn relació amb l’anterior, també cal esmentar que a la cobertura sense franquícia incloem el servei d’assistència en carretera prèmium. Això és, sens dubte, un gran afegit a l’experiència de lloguer, ja que el client que triï el lloguer de cotxes a Alacant sense franquícia contractant la cobertura Total Confort, gaudirà de tots els avantatges en cas que els necessiti.\nEntre les característiques prèmium d’aquesta assistència en carretera, a més de l’assistència 24 hores, destaquem la possibilitat de reparació d’avaries in situ sempre que sigui possible. I si el vehicle s’ha de transportar a les nostres oficines, posem a disposició del client —també sense cost addicional— el servei de grua per traslladar el vehicle.\nI, per descomptat, també s’inclou el canvi de vehicle perquè el client pugui reprendre el viatge per Alacant tan aviat com sigui possible després de l’accident o l’avaria que hagi pogut tenir.


Més futbol que tsunami (Editorial)\nLa protesta de Tsunami Democràtic respecta el partit i queda per sota de les expectatives\n3 min. Barcelona 18/12/2019 23:13\nEl Barça-Madrid més especial des de fa dècades, marcat per la convocatòria de Tsunami Democràtic fruit de la situació política que viu el país, finalment va estar més marcat per l'espectacle esportiu que per la mobilització política, que va quedar a mig camí. Potser s'havien creat unes expectatives exagerades, impulsades pel mateix ambient mediàtic que havia pretès culpabilitzar la protesta i que ja va forçar l'ajornament del clàssic. Sigui com sigui, aquest dimecres el futbol ha acabat tenint més protagonisme que la protesta, la qual, alhora, ha sabut mantenir el to cívic i respectuós. Tal com ja havia assegurat l'organització anònima els últims dies, Tsunami ha permès que el partit es jugués.\nAl mateix temps, la Lliga, igual que la UEFA, ja ha après a minimitzar, almenys televisivament, l'impacte de les protestes i els missatges amb contingut ideològic al camps de futbol. Recordem els problemes que va tenir el Barça per l'exhibició d'estelades al Camp Nou en els partits de Champions. Això sí, ahir els espectadors de tot el món van poder veure les pancartes amb el missatge " Sit and talk", un dels objectius principals de la mobilització.


Aeribalta - Aviació: XVI Jornades d'Estudis Històrics Aeronàutics.\nXVI Jornades d'Estudis Històrics Aeronàutics.\nNota de premsa de la Sociedad Aeronáutica Espanyola.\nXVI Jornadas de Estudios Históricos Aeronáuticos:\n"La Técnica y la Industria Aeroespacial Española"\nOrganitzades per la Fundación AENA i amb la col·laboració de la SAE.\nTindrà lloc els pròxims 23, 24 i 25 d'octubre en\nel Palau de Zurbano a Madrid.\nPublicat per Aeribalta.com a 16:27


Quicos – Escrit(o)s (im)prescindibles\nDemà dilluns, si el fort grip que arrossego no m’ho impedeix, seré una dels centenars, potser milers de persones que acudirem a veure el concert de Quico el Célio, el Noi i el Mut de Ferreries a la Plaça Sant Jaume de Barcelona. El popular grup de les Terrers de l’Ebre celebra a les Festes de la Mercè els seus 20 anys de carrera artística, i ho fa també amb un nou disc, titulat, com no?, 20 anys, que espero poder escoltar aviat per comentar-lo. Tanmateix, he pogut escoltar ja algunes de les noves cançons, com Les aubades d’ahir i de sempre o La jota viatgera, en diversos concerts aquest estiu. Fidels al seu estil, continuen fent-nos riure tot denunciant els abusos del poder i la imposició d’un concepte materialista i deshumanitzat de modernitat, tot enriquint la música popular que interpreten —jotes, fandangos, boleros…— amb sonoritats i referències contemporànies d’arreu.\nVa ser aquest toc musical diferent el que va fer que m’apropés al treball dels Quicos fa ara prop de 10 anys. Els vaig veure per primer cop a la televisió, en una emissió tardana del concert al Palau de la Música amb el qual van celebrar els seus primers 10 anys als escenaris. Em van cridar l’atenció les ressonàncies jazzístiques dels solos de guitarra del Jordi Fusté —Varisto, en el seu personatge del Mut de Ferreries— i la riquesa dels arranjaments, que feien que aquelles jotes sonessin tan diferents a les que jo escoltava de petita quan intentava aprendre a tocar les castanyoles.\nEl meu pare era de la Franja i la meva mare, que havia interioritzat els discursos de patrioterisme folklorista de les monges responsables de la seva educació sentimental —mentre feia de fàmula per a les filles de la burgesia castellanoparlant barcelonesa—, considerava quasi com un homenatge al seu marit empassar-se les sis hores d’avorrida transmissió televisiva de l’ofrena floral a la Pilarica amb que TVE celebrava el Dia de la Hispanidad un any rera l’altre en els primers setanta. Per això, per a mi la jota, fins que vaig conèixer els Quicos, estava a mig camí entre la música de fons d’un reportatge del No-Do, els inefables festivals folklòrics que el Caudillo i Carmen Polo presidien al Santiago Bernabeu —reis sense corona d’un país imaginari on de tant en tant el vell nan cridava “Que le corten la cabeza”, o encara més sovint “Al paredón”— i la veu nasal de l’Aurora Bautista en la seva histriònica interpretació d’Agustina de Aragón. Per a mi la jota era una cançó que feia: “La Virgen del Pilar dice / que no quiere ser francesa / que quiere ser capitana / de la tropa aragonesa.”\nDescobrir que la jota va néixer a mig camí entre les Terres de l’Ebre i el Baix Maestrat, amb un peu a cada banda del Riu Sènia, abans d’enfilar-se Ebre amunt cap a l’Aragó, va ser com descobrir que la famosa Agustina es deia Saragossa i Domènech de cognoms —així, amb esses— i que va néixer al carrer de Sombrerers de Barcelona, que la van batejar a Santa Maria del Mar i que es va casar, amb un artiller català —Joan Roca i Vilaseca—, a Santa Maria del Pi. Res és el que sembla (o el que alguns volen que sembli)!\nFa quasi deu anys vaig descobrir que un grup de Tortosa havia fet de la jota la cançó protesta contra el transvasament de l’Ebre, i amb unes lletres i una música que barregen a parts iguals ironia i un punt de melangia romàntica per les coses que ens pren el pas del temps, els Quicos han alimentat l’orgull de pertinença de les gents de l’Ebre. I a la resta ens han ampliat força la perspectiva de la música popular catalana. Per a fer-ho, no només han posat en joc el seu talent musical i literari, sinó que han creat uns personatges entranyables on tots hi reconeixem persones que hem conegut: aquell oncle, aquell avi, aquell veí… a qui ens agradava escoltar, perquè ens connectaven amb un món que era aquí mateix però que ja no podíem veure.\nInspirada per aquests personatges, el 2004 vaig escriure un conte on inventava un tros del passat de Varisto, el Mut de Ferreries, que, com recorda sempre Quico el Célio, un dia va ser el guitarrista de Luis Aguilé. La meva història original incloïa un error de racord, que amablement em va fer notar l’Artur Gaya (alter-ego de Quico el Célio), perquè Varisto, com saben tots els amics dels Quicos, és sord-mut, i jo només l’havia fet mut. Un error que he esmenat en la versió que ara us ofereixo. Si us ve de gust, podeu llegir Lo estrany cas d’Evaristo Fusté a “La Habana”. Jo m’ho vaig passar molt bé escrivint el conte i m’ho he passat molt bé revisant-lo. Una història d’amor i amistat, escrita amb amor per a uns grans amics. ♦\nBy Adela Farréin Amics i família, Cultura 22/09/2013 23/09/2013 855 WordsDeixa un comentari\nEn arrencar la setmana vaig rebre una nota del meu amic Jordi recordant-me que, a Tortosa, tornava el Carrilet de la mà dels Quicos (Quico el Célio, el Noi i el Mut de Ferreries), i vaig pensar: “Ves per on, ja s’ha acabat l’estiu”. Quan la gent no vivia tan pendent dels rellotges i els calendaris, quan no hi havia Internet, ni mòbils, ni pedeas, ni totes aquestes coses, homes i dones sabien que havia arribat la primavera, fes el temps que fes, quan veien volar les primeres oranetes, i sabien que tombant la cantonada hi havia la tardor quan veien marxar les cigonyes. A Tortosa, estrenen l’estiu amb la Festa del Renaixement i l’acomiaden amb les Festes de la Cinta, i a un i altre esdeveniment els Quicos hi porten la seva música i el seu humor de firaires benintencionats.\nSempre he pensat que La Taverna di Enrico, el divertit espectacle que els Quicos porten des de fa ja onze anys a la Fira del Renaixement, resumeix millor que cap altre dels seus muntatges l’esperit de la troupe: el dels còmics ambulants que durant deu segles van fer camí, d’hostal en hostal, amb un petit repertori fet d’ofici dramàtic i sabiesa popular que oferien a tota mena de públics a canvi de la voluntat. Els Quicos també traginen, de festa major en festa major, d’envelat en envelat, un humor fàcil, no exempt de compromís i crítica social, de la mà de la seva voluntat de recuperar, conservar i popularitzar el folklore de les Terres de l’Ebre, especialment la jota.\nEl component teatral del treball d’aquest grup tortosí els fa diferents a d’altres formacions amb les quals comparteixen l’esforç d’actualitzar les músiques tradicionals, però també suposa, al meu entendre, la seva principal limitació, ja que la lògica dels personatges (aquests acudits i diàlegs tan ben trabats en una naturalitat ben assajada) pot arribar a emmascarar la música que interpreten. Però, vaja, aquest és un problema menor si el grup és capaç d’anar creant nous temes i noves escenificacions per apropar-los al públic. Ara ja fa més de dos anys que van produir el seu darrer disc, No es pot viure!, i una té la impressió que ja fora hora de veure un nou treball del grup i una nova proposta escènica.\nLa gent de Tortosa s’ha enfilat al carrilet, i la resta enfilem cap a la feina feixuga que ens porta la tardor i el nou curs. A més, el que se’ns acosta no és pas poc: un any de traspàs (allò que en castellà en diem bisiesto), d’eleccions generals i d’Olimpíades. No sé pas si ho aguantarem això (almenys jo).\nBy Adela Farréin Amics i família, Cultura 06/09/2007 15/09/2013 460 WordsDeixa un comentari\nAvui (bé, de fet ahir, 24 de desembre) vaig tornar a escoltar, després de molts mesos sense fer-ho, la música dels Quicos. És Nadal, temps melanconiosos, de retrobaments, dies en els quals mirem cap a casa buscant sentiments segurs als quals aferrar-nos: la terra, les velles amistats, les tradicions, la música que evoca la infantesa, els dolços i les moxaines que ens van fer i que vam fer… És temps de solstici d’hivern en què retem homenatge a la vida soterrada que dorm, amb l’aparença de mort, sota el fred i la neu: el tió màgic, l’arbre sant ple de llum, fruites i regals…\nEn aquests temps jo sempre em sento una mica com la Reina de les Neus, amb el cor glaçat i isolada en el meu palu de gel. Em costa trencar la crosta de gebrada que m’envolta, fins que la música no m’escalfa el cor. Avui han estat les nadales dels meus amics tortosins, i la seva forma burleta de tocar i cantar les cançons de tota la vida, que encara ara, després d’anys de sentir-les, em fan riure. M’agrada, per exemple, la Santa Nit a ritme de blues i l’acudit del pobre gall que veia acostar-se el Nadal amb esglai. Pots considerar-los valors segurs, que sempre són allí per tornar-hi, i no ho dic només perquè ho estigui escoltant en un disc: si vas a veure els seus espectacles saps perfectament el que hi trobaràs (entenc que a una part del seu públic és just això el que els agrada; a mi de vegades em sembla que malmeten el seu talent per no sortir-se mai del guió).\nTemps de retrobaments i de comiats. Avui he passat per la Llibreria Grau, que tancarà passat festes, quan enfila el camí cap als 75 anys (la va fundar Joan Grau, pare de l’actual propietari, el 1932). Pels lletraferits de Terrassa dir Grau és evocar una llibreria singular on, per norma, durant 60 anys no es va tornar ni un llibre a cap editorial, i aquests es van anar acomulant, acomulant, acomulant… fins que en els darrers temps del vell Grau, aquell home menut de moviments nerviosos et despatxava al carrer, ja que era literalment impossible entrar a l’establiment. Fa sis anys que el Valentí Grau, el fill d’aquell home singular que va començar com a pintor (pocs saben que abans de la guerra, la seva llibreria funcionava també com a sala d’exposicions), buida la casa que va heretar dels seus pares (operació que li han permès, entre d’altres coses recuperar una vella moto de joventut que havia quedat enterrada en llibres). Des de fa un any, a més, el Valentí liquida, i tot i així, en la darrera gran operació que ha fet per poder tancar la llibreria s’han encaixat més de 250.000 llibres!!!\nEn aquests darrers anys tots hi hem trobat coses sorprenents a cal Grau: llibres en català de totes les èpoques (jo, ja que parlàvem dels Quicos, hi vaig trobar una de les primeres edicions de Terres de l’Ebre, de Sebastià Joan Arbó, però també obres d’en Pitarra i sarsueles en català de finals del segle XIX, vells números de L’esquella de la torratxa, una edició de 1901 de Quan ens despertarem d’entre els morts d’Ibsen…), obres de consulta, de regal, novel·les negres, roses i de tota gamma de colors, contes infantils de tots els temps.\nEncara no em puc creure que tanqui la Llibreria Grau (el Valentí em deia aquest matí que ara que s’acosta el moment, ell tampoc s’ho acaba de creure). Ens quedarem com orfes el lletraferits terrassencs. Sí, ja sé que podem anar al Cau, i que el Narcís i el Lluís ens tractaran amb amabilitat exquisida i que ens trobaran tot el que busquem i, si no ho tenen, ens ho portaran tot seguit, però no serà el mateix. Aquest sí que serà un any nou diferent.\nBy Adela Farréin Amics i família, Cultura 25/12/2006 15/09/2013 663 Words1 comentari


Preciosa i màgica casa ocelleria de porcellana.\nDe color blanc i plena de detalls: una xemeneia, diferents finestres arreu de les seves parets i ocells a la teulada. A més, té una particularitat molt especial: les seves finestres guarden un punt asimètric, aportant-li a la peça un toc artesanal, original i autèntic.\nCasa ocelleria de porcellana blanca amb finestres asimètriques, una bonica xemeneia i ocells a la teulada.\nMides: 7 x 7 x 13 cm


Els quatre presumptes agressors de Mas de Barberans estan investigats per delictes de lesions, coaccions i danys\nbous, Mas de Barberans, activistes, plaça, públic, agressió, AnimaNaturalis\nImatge capturada del vídeo de l'agressió que pateixen dues activistes d'AnimaNaturalis durant un acte taurí a Mas de Barberans. Imatge del 29 d'abril de 2016\nHan intentat negar els fets a la jutge però s'han acabat reconeixent en les imatges de les agressions i la sostracció de les càmeres\nActualitzada 19/05/2016 a les 23:49\nEls quatre presumptes agressors de dues animalistes en una festa amb bous al Mas de Barberans (Montsià), el passat 29 d'abril, han quedat en condició d'investigats per delictes de lesions, coaccions i danys després de declarar, aquest dijous, davant la titular del jutjat d'instrucció número 1 d'Amposta que porta el cas. Segons fonts de la defensa, tots quatre - una dona, la seva parella, el fill d'ella i un nebot-, tots veïns de Sant Carles de la Ràpita (Montsià), han negat les agressions i que haguessin sostret les càmeres a les dues activistes d'AnimaNaturalis però han acabat reconeixent-se en l'informe de fotogrames dels Mossos d'Esquadra que s'ha elaborat a partir del vídeo gravat per altres animalistes que estaven a la plaça de bous. Tot i que han entrat esglaonadament als jutjats d'Amposta, els quatre investigats han sortit junts i d'amagat per una porta d'emergència per esquivar els mitjans de comunicació.\nEls quatre investigat han respost a les preguntes de la jutge i a les de la seva advocada però s'han negat a contestar a les qüestions del lletrat de les dues activistes d'AnimaNaturalis denunciants. La primera en declarar ha estat Janine Chale i després ho ha fet el seu company sentimental. Segons han relatat fonts de la defensa, la dona ha negat que agredís la noia que estava asseguda a la seva vora a les grades de la plaça de bous del Mas de Barberans. Tampoc la seva parella ha admès que sostragués la càmera de l'altra activista, Aïda Gascón, directora de l'entitat animalista a Espanya, en el forcejament que es veu al vídeo. Els dos nois més joves tampoc han acceptat ser responsables de cap agressió i el noi que es veu a la gravació llençant a terra una de les càmeres ha explicat que es va trobar "amb l'aparell fotogràfic a les mans" i va soltar-lo. En canvi, davant d'un exhaustiu informe de fotogrames del vídeo gravat, que han fet els Mossos d'Esquadra, tots quatre s'han reconegut en les imatges.\nLa setmana vinent està prevista la declaració de tres testimonis més, que són les tres activistes que van gravar els incidents, des de l'altre costat de la plaça de bous de Mas de Barberans. També quedarà per avaluar la prova pericial de la taxació dels materials sostrets i danyats i caldrà esperar la decisió del jutge sobre si el cas arriba a judici. El procediment es podria prolongar com a mínim un any.


“Vaig aprendre l’ofici d’orguener sobre la marxa i robant amb els ulls” - CENT PER CENT\n“Vaig aprendre l’ofici d’orguener sobre la marxa i robant amb els ulls”\nWilfried Praet (Beveren 1954) és el mestre orguener que realitza la restauració de l’orgue de Sant Vicenç Ferrer. Aclareix que és flamenc, i ja fa anys que ve a l’illa, on ha restaurat l’orgue de Santa Creu. Exprofessor de castellà i francès, parla un català impecable, i forma part de la comissió que gestiona l’avaluació i restauració de l’orgue de la Seu. Ha programat el treball a l’orgue de Manacor en quatre fases, i ara mateix es troba entre la segona i la tercera.\nCom va ser, això de convertir-se en mestre orguener?\nCap a la dècada dels 70, jo havia d’escollir un camí. Les coses no eren fàcils, així que em vaig inclinar per estudiar filologia romànica, francès i castellà. Paral·lelament, vaig aprendre l’ofici d’orguener, que era el que volia fer, treballant sobre la marxa, robant amb els ulls… Hi ha dues grans escoles de mestres orgueners, la francesa i l’alemanya, jo veritablement vaig aprendre sobre la marxa.\nQuants tallers hi ha, ara mateix, a Europa?\nDiria que moltíssims, la veritat, sobretot perquè hem de tenir en compte que les restauracions actuals es fan amb diners públics, i això implica molta burocràcia i molts papers. L’església hi dedica pocs diners, solament en casos molt excepcionals.\nCom vas aprendre el català tan bé?\nVaig arribar a Catalunya a finals dels anys seixanta amb els meus pares, jo practicava el meu castellà per aprendre, però vaig veure que hi havia uns cartells amb una altra llengua. Curiosament, el primer orgue complet que vaig haver de restaurar fou un del Priorat, i allà ens allotjàvem amb el capellà, molt catalanista. Però com que la meva dona i jo érem estrangers, ens parlàvem en castellà, i vam penjar un cartell al menjador que deia “parlau en català però a poc a poc per favor”. Així vam aprendre, però jo vaig aprendre sobretot d’uns picapedrers amb els quals vaig fer feina a una casa a Tortosa del Priorat, el meu català és bàsicament el d’aquells picapedrers.\nQuan vas venir per primera vegada a Mallorca?\nVaig venir als anys noranta com a turista per fer una primera visita i conèixer els orgues illencs. Havia llegit un llibre holandès Mixtuure, on es parlava d’ells. I aquí vaig conèixer a Tomeu Mut, l’actual organista de la Seu de Mallorca, vam simpatitzar i quedar en contacte. Vaig visitar sa Pobla, el Socors, Petra i Campos; i també l’orgue que manejava Mut, el de Sencelles. Era una manera d’estudiar, perquè necessitava inspiració i coneixements per restaurar un orgue del segle XVII a Catalunya, va ser la primera raó per la qual vaig venir, i sí, em va servir. Els orgues d’aquí al segle XVII i XVIII eren una mica arcaics, en evolució estilística anaven una mica darrere els de Catalunya i em servien de mostra per a un orgue del segle XVIII.\nQuè pots fer al teu taller?\nÉs un taller limitat, les coses les faig jo, però també m’ajuda molt la meva dona, fa detalls de\ncal·ligrafia, de decorat i també m’ajuda amb l’harmonització dels tubs. Altres obrers m’ajuden\npuntualment quan he de fer coses més grans.\nQuina és la situació actual de l’orgue com a instrument?\nÉs complicada, sobretot als països catòlics, perquè molts no veuen el què significa mantenir l’instrument, veuen sobretot els costos i el manteniment. La situació és una mica diferent als països protestants, perquè allà és l’orgue és més essencial en la litúrgia protestant, però també està canviant. Tot depèn del gust de cada mossèn cap a l’orgue. Pel que fa a la música contemporània, alguns compositors fan obres per orgue, però molts no saben massa de les seves particularitats, i la música que fan no fa realment lluir totes les característiques d’un instrument particular. El que sí és una evolució positiva és que els conservatoris de cada vegada donen més importància a la improvisació, això és bona cosa perquè la literatura clàssica, diguem, d’orgue, és solament una petita mostra del que improvisaven els organistes al Barroc, per exemple. La situació de Suècia i Noruega no la conec massa bé, però allà no hi ha orgues històrics, que és el que m’interessa més; a Noruega són funcionaris pagats per l’estat, i tenen una bona situació laboral.\nprevious post: Els gossos: un dinar de família, malentesos, comèdia i reflexions vitals\nnext post: “Energèticament, l’impacte del cotxe elèctric és molt menor”


Fòvea òptica, la part més central de la Retina té la major concentració de cèl·lules. Cada cèl·lula es creu estar connectat directament al cervell mitjançant els nervis propis. Foveal visió es basa en cons i és més eficaç llum ion. De fet, el procés de veure sobretot es desenvolupa a la fòvea i les zones adjacents. Aquesta és la zona on ull pot distingir bé detall, color, textura.


El 8 de juny la Biblioteca Pública de la Canonja obre el servei de préstec amb cita prèvia\nA partir del proper dia 8 de juny la biblioteca canongina reprèn el servei, tot i que ho farà de manera gradual.En un inici, únicament estarà disponible el servei de préstec i devolució de llibres. Per agafar material en préstec, heu de fer prèviament la vostra comanda i acordar una cita …\nCelebrem el Dia Mundial del Medi Ambient amb el superheroi Triple R\nEl dia 5 de juny se celebra el Dia Mundial del Medi Ambient i, en els últims anys, la regidoria de Medi Ambient ha organitzat les jornades Ecoverd amb tot un seguit d’activitats relacionades amb el respecte per l’entorn natural, les energies renovables i el reciclatge. Enguany, a causa de les …\nL'1 de juny comencen les obres de pavimentació del primer tram del carrer Marina, que provocaran afectacions al trànsit i al recorregut de l'autobús\nEl dia 1 de juny començaran les obres de pavimentació del carrer Marina, al tram comprés entre el seu inici i la plaça Mestre Josep Gols, que s’allargaran durant un mes i mig aproximadament. Durant el temps d'execució de les esmentades obres, l'accés dels vehicles als aparcaments …\nLa regidoria de Promoció Econòmica de l’Ajuntament de la Canonja ha elaborat un llistat d'ajuts i prestacions que han engegat les diferents administracions per donar resposta a les necessitats d’autònoms i empreses que ha provocat la pandèmia de la COVID-19. La finalitat principal és …\nL'Ajuntament s'afegeix als 10 dies de dol per les víctimes de la Covid-19 i al minut de silenci que es farà demà a les 12 del migidia\nL’Ajuntament de la Canonja s’afegeix als 10 dies de dol per les víctimes de la Covid-19 que aquest dimarts ha decretat el Consell de Ministres. També se suma a la convocatòria de minut de silenci, prevista per aquest dimecres 27 de maig a les 12 del migdia, en memòria de totes les persones que han perdut la vida durant la pandèmia.\nMor l'ex-regidor Salvador Canadell als 84 anys\nEl passat 11 de maig ens va deixar qui fou regidor d’aquest Ajuntament, Salvador Canadell Llauradó, als 84 anys d'edat. Salvador Canadell va ser una persona compromesa amb el seu poble i un referent en àmbits diversos, essent membre actiu de l'Associació de Veïns, l'Orfeó …


AMIPA CEIP ES PONT: de març 2012\nCRIDA!!!! per una educació pública de qualitat\nII Assemblea de l'EMBUT\n3 d'abril - 18h - C.P. Pràctiques (Palma)\nPublicado por AMiPA CP Es Pont en 12:19 Cap comentari:\nPublicado por AMiPA CP Es Pont en 9:59 Cap comentari:\nDIMECRES DE L'EMBUT\nUn grup de pares i mares molt dolguts per la situació que des de fa temps està patint l’educació pública i\nsobretot pels retalls que els darrers mesos s’han anat produint ens hem adonat que cal mobilitzar-nos per demostrar la nostra insatisfacció amb el que està succeint.\nL'embut és, en sentit literal, per allà on no volem passar. Per altre part també ens pot servir per cridar amb més força i així ser escoltades i escoltats.\nDIMECRES DE L’EMBUT\nEl dimecres de l’embut consisteix en que mares, pares, mestres, personal de l’escola, infants, padrins i qualsevol persona que es solidaritzi amb la causa portin cada dimecres de la setmana una camiseta verda amb el lema: CRIDA PER UNA EDUCACIÓ PÚBLICA DE QUALITAT.\nPer més informació i per comanar camisetes (3€/unitat):\nPublicado por AMiPA CP Es Pont en 13:54 1 comentari:\nA la fi, celebram Sant Antoni\nAquest divendres dia 9 de març, celebrarem la festa de Sant Antoni al pati de l'escola, si el temps ens ho permet. Esperem que sí, que ja toca!!\nA les 19h. gran torrada organitzada per l'alumnat de 6è!\nA les 20'30h. foc i fum amb els dimonions de l'escola "Els pixallits de l'infern", amb la col·laboració dels dimonis de la Factoria de so.\nPublicado por AMiPA CP Es Pont en 11:35 Cap comentari:


Participar en l'organització, planificació i objectius dels programes de la Unitat.\nParticipar en les activitats docents i d'investigació.\nExperiència i formació en psiquiatria, es valorarà experiència en l'àmbit de la DI.\nDiscreció i Acurat tracte personal. Capacitat de gestió adequada de la informació i la seva finalitat, tenint present en tot moment els límits del seu ús, mostrant una actitud d'empatia i expressió clara i assertiva.\nTreball en Equip. Capacitat per establir relacions de participació i cooperació amb altres professionals, compartint recursos i coneixement, harmonitzant interessos i contribuint activament a la consecució d'objectius clínics i organitzatius.\nEsperit de Superació. Capacitat d'ampliar coneixements de la pròpia especialització, a més de conèixer informació actualitzada sobre l'àmbit professional d'actuació, manifestant conductes orientades a el desenvolupament de carrera i la seva translació a la clínica.\nOportunitats d'investigació i docència.


Mare Terra - Fundació Mediterrània - La Coordinadora d'Entitats (CECT) reclama una reunió urgent amb Espimsa per conèixer la situació real del Mercat Central\nLa Coordinadora d'Entitats (CECT) reclama una reunió urgent amb Espimsa per conèixer la situació real del Mercat Central\nLa Coordinadora d'Entitats de les Comarques de Tarragona (CECT), que aglutina més de 80 entitats del territori, ha demanat una reunió urgent amb els responsables d’Espimsa per tal de conèixer de primera mà quina és la situació ara per ara de les obres del Mercat Central de Tarragona.\nDes de la CECT existeix una forta preocupació pel futur d’aquesta instal·lació imprescindible per als tarragonins, després que fa uns dies els grups municipals de CiU, PP i ICV bloquegessin en ple municipal la tramitació del supermercat que s’instal·larà en el recinte. Això provocarà que el Mercat Central no obri les seves portes com a mínim fins el 2015. A la CECT (de la qual són membres diverses associacions de comerç de la ciutat) li amoïna especialment les connotacions negatives que això tindrà per als negocis del voltant, que ja porten molts anys patint la tardança de les obres.\nEl president de la CECT, Ángel Juárez, ha afirmat que “no pot ser que una obra tan important i que fa tant de temps que hauria d’estar acabada com és el Mercat Central s’aturi ara per motius electoralistes. Tots els partits polítics de la ciutat haurien de pensar més en els ciutadans i no tant en les properes eleccions a l’hora de prendre decisions tan rellevants”.\nPer aquest motiu, la CECT vol reunir-se el més aviat possible amb els responsables d’Espimsa “i que ens expliquin quin és l’estat actual de l’obra, quants diners s’han gastat i quants falten, els motius pels quals s’ha endarrerit tant respecte al calendari inicial... En definitiva, volem que ens responguin tots els interrogants que hi ha, que són molts, perquè és un tema que afecta tota la ciutadania i la gent està farta de no saber què és el que està succeint”.\nJuárez s’ha mostrat confiat que l’empresa municipal atendrà la petició de la CECT i que la trobada tindrà lloc en els propers dies.


13 i 14 de març de 2020 a l'Espai Pujades de Barcelona\nTrobareu tota la informació a l'enllaç.\nDERIVACIÓ d'USUARIS i ASSESSORAMENT PROFESSIONAL\nUs recordem que el CLC ofereix als usuaris que ens contacten una llista de logopedes col·legiats que exerceixen a prop seu i que poden oferir-li uns serveis professionals ajustats a la seva demanda. Si esteu interessats us podeu donar d'alta en aquest enllaç i omplir el formulari amb les vostres dades professionals.\nComissió de Dones i Igualtat - La Intercol·legial\nL'Assetjament no és una broma. Com fer front i evitar l'assetjament sexual i per raó de sexe a la feina.


Festa Major 2008 patrocini\nFesta Major 2008 Preprograma\nEl programa de la Festa Major, per a la població de Vilafranca del Penedès, és l'element promocional més esperat de la festa. El programa es ven casa per casa (per voluntaris) i a les llibreries. El programa d'actes va acompanyat d'una estampa del patró de la vila i un regal decidit pels organitzadors (cada any tots aquests elements s'entreguen desordenats). Donat que aquest any l'estampa era molt gran, que el regal éren unes estovalles i que s'havia d'emmagatzemar i repartir còmodament per les cases, es va pensar en un pack molt sobri que contingués tot el material i que fos pràctic de transportar. El pack conté: programa de mà desplegable, programa complert d'actes en forma de llibre (en un sentit de lectura tenim tot el que ens trobarem a la FM'08 en format text i en l'altre sentit de lectura tota la FM en imatges enviades per gent de la vila), estampa del sant, estovalles i díptics informatius extra.


"Claus per entendre el turisme d'avui", nova edició d'Oikonomics - Blog d'Economia i Empresa\nFrancesc González Reverté, Soledad Morales Pérez\nTURISME – A 3 de Juny de 2017.\n“Claus per a entendre el turisme d’avui”: dossier monogràfic de turisme ja disponible a l’edició nº 7 de la revista Oikonomics.\nAquesta nova edició d’Oikonomics , la revista d’economia, empresa i societat de la Universitat Oberta de Catalunya, conté sis articles en matèria turística actual i sobre temàtiques claus per a entendre el turisme d’avui: consum, economia col·laborativa, DTI, turisme sostenible…\nPensar sobre el turisme avui en dia és una fita alhora complexa i rica. Pensem al voltant d’una activitat global que mou més de 1.200 milions de persones (el 16% de la població mundial), contribueix directament amb 2,3 bilions de dòlars a l’economia mundial i afirma que és responsable de quasi 300 milions de llocs de treball (directes i indirectes). Quedar-nos, però, en les xifres (sorprenents, això sí) que ens ofereix l’Organització Mundial del Turisme seria perdre l’oportunitat d’explorar una activitat que s’ha demostrat que és cabdal no solament en la configuració de les societats sinó també en la configuració de la vida i el temps de les persones. El turisme té la capacitat de modelar el territori i el paisatge, de (re)definir relacions socials i de catalitzar les forces i les tensions del capitalisme a la nostra societat, però també té la capacitat d’influenciar la manera com les persones viuen i perceben el món. Perquè el turisme i l’oci, actualment, han deixat de ser espais i temps excepcionals per a convertir-se en una dimensió fonamental de la quotidianitat.\nEns trobem en un moment en què conviuen formes de turisme massives i convencionals al costat de noves formes de veure i viure el turisme, associades tant a un model turístic com a una demanda que exigeix responsabilitat, transparència i actualització tecnològica, a una nova oferta connectada en xarxa i a uns territoris que necessiten diferenciar-se i afrontar els reptes i amenaces d’un context globalitzat i canviant. Sens dubte, les tensions generades per la coexistència d’aquestes visions (moltes vegades confrontades) del turisme, exemplificades en els conflictes que genera en l’agenda urbana de ciutats com Barcelona, i també els qüestionaments a les velles perspectives dels enfocaments postestructuralistes o els girs ontològics en ciències socials, han fet esclatar el turisme com a disciplina i moure’l des dels marges cap al centre de les ciències socials. Tant és així, que s’ha començat a mirar el turisme amb un interès renovat i nou des de disciplines abans allunyades.\nEn el marc d’aquest interès renovat pel turisme, el dossier que presentem vol ser l’aparador d’algunes de les temàtiques amb més projecció i interès al nostre país i que tracten no solament sobre el turisme, sinó sobre el que passa al seu voltant. És també el reflex de com entenem el turisme a la UOC (com el treballem en el grau de Turisme i en el Màster Universitari de Turisme Sostenible i TIC) i dels vectors sobre els quals recerquem els professionals d’aquesta disciplina a la nostra universitat.\nPer a dialogar amb aquestes temàtiques hem tingut la col·laboració d’experts de dins i de fora de la UOC, la participació i l’interès dels quals volem agrair des d’aquí.\nGaudeix aquí dels sis articles en matería turística actual de l’edició número de 7 Oikonomics. Dossier: «Claus per entendre el turisme d’avui» coordinat per Francesc González i Soledad Morales.


Qui som, vocalies. Contacte\nActes Junta- Actes Assemblea socis\nUn altre any més arriba un moment molt esperat per molts dels nens de la nostra escola. Els nens de p5, 2n i 4t marxen de colònies. Són dies on es comparteixen les 24h, que es preparen i es viuen amb intensitat i emoció. És una activitat amb un gran valor educatiu ja que potencien l'autonomia de l'infant, el respecte i el treball en equip, es gaudeix de la natura i es fomenten l'adaptació a noves situacions, ...\nMalauradament, no tots els nens podran viure aquests moments i serà per un motiu molt trist i aliè a ells mateixos: els diners.\nPer això, un altre any més, volem ajudar al nens més vulnerables de l'escola\nPer aquesta iniciativa, que va ja comenzar l'any passat i que es preten repetir en els propers, es van valorar possibles accions que permetin crear un fons destinat a atendre aquesta necessitat. Per això us proposem diferents opcions.\n1. Podeu col·laborar desenvolupant una activitat que ajudi a recaptar fons, o teniu el contacte d"alguna fundació o entitat social?, treballeu en alguna empresa que estaria disposada a contribuir?\n2. També podeu financiar parte d'aquesta despesa fent una donació. La pots fer a través del compte bancari de l'AMPA (ES0501823172810200381823) indicant en l'ingrés donatiu per a colònies, o donant la teva aportació a Eva en l'horari de l'AMPA.\n3. L'AMPA pot contribuir amb una part.\nSi, malauradament ets una de les famílies que et trobes en aquest cas t'agraïm que si us plau es posi en contacte amb l'escola (a8068331@xtec.cat - 933 83 76 15).\nVOLEM ACONSEGUIR QUE NO HAGI CAP NEN SENSE COLÒNIES PER MOTIUS ECONÒMICS.\n"Per educar un nen, cal la tribu sencera" Proverbi africà\nPublicado por ampa escola badalona port\nEl Rei Carnestoltes ja ha arribat per això l'Ampa us convida a la seva festa el dia 21 de febrer a les 16:45 al pati gran.\nHi haurà animació, sortejos, bar...\nCARNESTOLTES 22 I 23 DE FEBRE\nAquest any tornarem a participar a la Rua de Carnestoltes de Badalona el dissabte 22 de febrer, a les 17h.\nCom sempre aprofitem aquesta jornada per reivindicar les mancances en l'educació que patim cada dia a la ciutat, la construcció de la nostra escola i escoles veïnes, la invasió de "bolets" en escoles sense espai ni recursos per encabir-los, la baixada de ràtios, etc... per tot això hem pensat que anirem tots disfressats de pilotes i amb una carroza sota el lema " estem fars de que es passin la pilota".\nEnguany, per primera vegada, l'Ajuntament ha transformat la Rua dels barris de la Morera i Bufalà en el carnestoltes infantil municipal sota el lema "la vida saludable" i aprofitan que la nostra disfressa es molt addient ens afagirem a la convocatòria de diumenge al matí.\nNecessitem que les persones que volgueu participar ens envieu un correu a l'AMPA o un missatge al grup de delegats, abans de dimecres 5 de febrer, indicant quantes persones sou (diferenciant entre adults i nens), ja que això ens permetrà preparar material per el taller de disfresses que farem tots junts el dia 8 de febrer i així abaratir costos.\nUs animem a participar!!!.\nIniciativa de recollir els residuos temporal Gloria\nUs recordem que a la ciutat ha sorgit la iniciativa de recollir els residus que el temporal ha deixat la platja de BDN.\nLes AMPA de les escoles de les zones 4 i 6 , així com el CN Bétulo i veïnat es sumem a aquesta iniciativa.\nAixí doncs us animem a tots a que avui dia 26, us hi sumeu.\nConvocatòria a les 11:30 a la platja davant del c/Prim\nPorteu guants i bosses x la recollida!\nEntredes per a la Penya\nBona tarda famílies sòcies de l'ampa,\nUs volíem informar que estem parlant amb la Penya perquè ens faciliti entredes gratuïtes per a les famílies sòcies. Serien per al partit de diumenge 9 de febrer a les 17h.\nNo sabem quantes entredes ens donaran, així que si esteu interessats contesteu ràpid aquest missatge, ja que seguirem la llista de recepció de contestació. Teniu de termini fins aquest divendres 17 de gener a les 12.\nCom a màxim seran 4 entrades per família sòcia, excepte famiílies nombroses.\nImportant els nens han d'anar acompanyats d'adults.\nPer a sol·licitar les entredes indicar nom del nen i cognoms, curs i quantes entredes necessiteu.\nExemple: Enric Martínez Grau, 1r, 3 entredes\nNota informativa petició d'alliberament d' Enoc\nDes de l'ampa i l'escola ens sumem a la petició d'alliberament d'Enoc un alumne del Institut Escola Rafael Alberti de Badalona, que ha estat segrestat al seu país Hondures.\nDemà dissabte 11 de gener a les 3 de la tarda es farà un acte de suport per aquest fet a la pl. Catalunya (Barcelona).\nEsperem que aviat torni al Rafael Alberti amb tota la seva gent.\nFESTA DE NADAL I SORTEIG SOLIDARI 2019\nDes de l’AMPA us recordem que demà 19 de desembre farem el taller de Nadal a partir de les 16.45 al menjador de l'escola.\nHi haurà tallers nadalencs, sorteig d'un xec regal de l'Abacus per valor de 100€ (es vendran números fins a aquest mateix dia) també hi haurà una sorpresa per els més petits ja que ens acompanyarà un patge amb el qual es podran fer fotos. A més a més, els nens de 6è prepararan berenar i un mercat del trasto per recaptar diners per el viatge de fi de curs.\nPer fer un dels tallers necessitem que porteu la part de sota de una ampolla d'aigua de litre i mig buida.\nEls diners recaptat tant amb la venda de la rifa com de la fotografia amb el patge, seran destinats a costejar les extraescolars de diferents nens de l'escola que ho necessiten.\nEl preu de la foto serà de 3€.\nEl preu de la rifa es de 2 €.\nEl preu del taller per als no socis serà de 2€ per nen.\nAnimeu-vos a venir, és per una bona causa\nFESTA DEL DRETS DEL INFANTS\nBon dia familíes!\nEls vostres fills i les vostres filles porten dies treballant els drests dels infants a la escola.\nEl diumenge 24 de novembre es faran moltes activitats a la plaça Pompeu Fabra.\nDes de l'ampa us animen a assistir.\nTRUC O TRATE\nDemà 26 de'octubre a les 17h farem la festa TRUC O TRACTE on podreu disfressar vostre moniato. (Porta el teu moniato)\nTambé els nens i nenes de 6è faran el Túnel del Terror, el Bosc de la Tardo amb pintacares de Coco i després la pel·lícula de Coco.\nUs hi esperem . Passarem una bona estona 👻👻👻👻\nEtiquetas: activitas, activitats\nASSAMBLEA GENERAL DE SOCIS I SÒCIES 2019\nUs informem que el dia 16 d'octubre a les 17h serà l'Assamblea General de Socis i Sòcies de l'AMPA.\nUs passem l'orden del dia.\n2. Memoria de activitats.\nLa Lorena i el Morgan, els capgrossos de l'Escola\nELS DIMARTS POSA'T LA SAMARRETA GROGA\nHorari d'atenció 'AMPA\nDilluns a dijous a la tarda 17:30h. a 18:00h.\nMatins de 9:10h. a 9:30h