COMARCAL MEDIA | Grup mediàtic Comarques Centrals | Quadrilles i quintes participen en la Nit de Paelles\nQuadrilles i quintes participen en la Nit de Paelles\nActe organitzat per la Comissió de Festes\nL’últim dia de Novena, el passat dimarts, la nit de paelles es convertia en l’acte central a les festes d’Atzeneta d’Albaida. Nombroses quintes i quadrilles del poble participaren, cuinant al parc 9 d’octubre el plat valencià per excel·lència tant a gas com a llenya amb els ingredients sufragats per la Comissió de Festes del 2017; encara que va haver gent que optaria per la torrà d’embotits. I així mentre uns cuinen, altres paren taula en un ambient de germanor on es brinda i es canta.\nTot bon cuiner sap que s’ha de provar el caldo i després d’una hora les paelles estan llestes per a escudellar i degustar en bona companyia. L’alcalde també reparteix les racions per a aquesta taula repleta de convidats d’alcaldes de municipis de la comarca. No faltaren a la cita els organitzadors, els festers i la reina que té molt clar que el dia del Crist serà enguany més especial que mai.\nLa cita també va servir per lliurar els premis dels guanyadors de la Setmana Esportiva que va tindre lloc del 28 d’agost al 7 de setembre amb diferents especialitats: jocs de taula, futbet, frontennis, pàdel o volta cicloturista.\nAquest fou a més el dia, després dels actes de Moros i Cristians, en que s’encetaven les celebracions patronals.\nEl Crist de la Fe i del Mont Calvari baixarà en processó el dissabte a les deu i mitja del matí i la pujada tindrà lloc a partir de les vuit de la vesprada.


Sortides a Muntanya: La Maladeta (3308 mts.) pel Coll de la Rimaia.\nLa temporada 2016-2017 estar arribant a la seva fi, tenim al Xavi lesionat amb una contractura (vinga Xavi recuperat ràpid) i la Carme ja ha canviat el xip d'hivern a estiu i ja ha penjat els esquís, per tant una setmana més sortida amb la incombustible Teresa. Una de les sortides clàssiques és la pujada a La Maladeta (3308 mts.) pel Coll de la Rimaia. Divendres a la nit quan arribem a l'aparcament de La Besurta (1920 mts.) ja no trobem lloc per deixar el cotxe amb unes condicions òptimes per poder descansar unes hores i hem de baixar uns 500 metres per la carretera i a una de les entrades habilitades per poder aparcar sense que et posi una multa la guàrdia civil deixem el cotxe.\nDurant tota la nit no paren de pujar cotxes, finalment una mica abans de les 5 del matí sona el despertador. Iniciem la rutina de sempre amb la diferència aquesta setmana que hem de portar els esquís a la motxilla més d'una hora, passem per l'aparcament de La Besurta (1920 mts.) tot ple de gent, uns que es desperten ara, altres preparant per sortir uns altres per davant, hi ha gent per tot arreu, ja ser sap, a final de temporada tots al Massís de La Maladeta.\nAl final després de 50 minuts caminant i 2,5 kilòmetres arribem al Refugi de La Renclusa (2140 mts.), no ens aturem i continuem pel camí al costat del riu, uns minuts després parem a posar pells i ja ens calcem els esquís (2160 mts.). Iniciem la pujada per la part central, ja que pel torrent de la dreta es veu caure molta aigua (al migdia va morir una persona al trencar-se el pont de neu i ofegar-se al riu), les temperatures són altes i aquí ja fa dies que ha començat el desglaç, després de fer 4 o 5 girs deixem que tothom continuï pel camí normal i nosaltres ens desviem per la dreta com si volguéssim anar direcció al Pic d'Alba, a l'arribar a la cota 2260 deixem aquesta direcció i agafem el Torrent de la Maladeta.\nAnem guanyant metres ràpidament per què el pendent és constant tota l'estona, aquí la neu està magnífica, no fan falta ganivetes però està dura (quan baixem la trobarem al punt com així va ser) i et permet pujar amb certa rapidesa. Quan arribem a la cota 2660 decidim fer una petita parada per recuperar forces, uns minuts després ja estem en ruta un altre cop, uns metres més endavant comença el canvi de neu, aquí està més tova i hem d'anar obrint traça això juntament amb la calor que fa ens fa patir una mica aquests metres fins a arribar a la cota 3160 punt on deixem els esquís i posem grampons i piolet per iniciar la pujada al Coll de la Rimaia (3232 mys.) pel seu corredor.\nAquest corredor no té dificultat, amb un pendent màxim de 45º es puja molt bé amb un sol piolet, com diem sempre depèn de la qualitat de la neu que és més fàcil o difícil, avui era fàcil per què la neu no és dura i tant els grampons com el piolet s'agafen molt bé. Són uns 100 metres de desnivell fins a arribar al Coll de la Rimaia (3232 mts.), a partir d'aquí una fàcil grimpada ens deixa al mateix cim de La Maladeta (3308 mts.).\nGran visió des d'aquest cim cap a l'Aneto, Pico de la Rimaia, Llac de Cregüenya, etc. Després de fer les fotos al cim iniciem la baixada primer fins al Coll i després amb molt de compte desgrimpem el corredor de cara al pendent com diuen tots els manuals d'alpinisme, a l'arribar on hem deixat els esquís aprofitem per beure i menjar una mica i preparar-nos per gaudir d'un gran i meravellós descens.\nIniciem el descens des de 3160 metres, seran 1000 metres de desnivell que gaudirem a cada moment, aquests primers metres la neu està una mica pesada però es deixa fer bé, no s'enganxen els esquís i tot i ser una neu lenta baixem força bé, quan passem la cota 2900 la neu es transforma a primavera (com ja havíem vist a la pujada) i iniciem un festival de girs amb aquesta neu que et surt tot, uffff, quina baixada. Arribem al punt on aquest matí hem calçat esquís, ara toca el contrari, tornem a carregar els esquís a la motxilla i continuem fins a arribar al cotxe.\nBrillant dia d'esquí que a l'inici de setmana i amb les altes temperatures ningú no podia donar res per aquesta neu, a veure si la setmana vinent el temps aguanta i finalitzem la temporada amb un Aneto (3404 mts.)\nHorari: 8h, 18m.\nA primera hora del matí a l'aparcament de La Besurta (1920 mts.). Al fons el nostre objectiu.\nAvui ja toca carregar els esquís una bona estona a l'esquena.\n5 minuts després de passar La Renclusa ja ens els podrem calçar.\nJa estem arribant al refugi de La Renclusa (2140 mts.)\nEl refugi de La Renclusa, el passat any va celebrar els 100 anys de la seva inauguració.\nPrimers metres amb els esquís als peus.\nNosaltres girem a la dreta i pugem sense veure ningú amb tot el dia.\nAmples pales per gaudir primer de la pujada i després de la baixada. Darrere el Pic de Paderna (2622 mts.)\nAmb el zoom ja podem veure el cim de La Maladeta davant nostre.\nA partir de la cota 2700 la neu està força tova i hem d'obrir traça.\nLa Teresa amb el Salvaguardia (2738 mts.) a l'esquerra, a la dreta el Pic de La Mina (2708 mts.)\nCada cop està més a prop el cim, tot i que encara falten més de 450 mts. de desnivell.\nTorre Cordier 3050 mts.\nPujant per la glacera de la Maladeta.\nDues persones pujant al Pic Cordier (3263 mts.)\nUn dia força calorós i per aquest vessant sense trobar-nos a ningú.\nPer damunt meu ja reconec el Pico de la Rimaya (3265 mts.)\nInici del corredor (45º) per arribar al Coll de la Rimaia (3232 mts.)\nPrimers metres del corredor.\nLa Teresa iniciant el corredor amb un sol piolet.\nA la part inferior hem deixat els esquís.\nSortint del corredor.\nColl de la Rimaia (3232 mts.) al fons el cim.\nEl tram fàcil de roca per arribar al cim, darrere la cresta Pico de la Rimaia a Pico Cordier.\nPoc abans del cim podem veure la glacera de l'Aneto amb el cim més alt del Pirineu, serà la setmana vinent l'ascensió nº 49 al cim més alt del Pirineu??.\nAl cim de la Maladeta (3308 mts.)\nAneto (3404 mts.), a la dreta el corredor Estasen.\nDes del cim podem veure el Llac de Cregüenya (2660 mts.)\nAmb el zoom podem veure el Corredor Estasen, i a la dreta Variant Petit Black\nDesgrimpant cara a la paret.\nPendent de 45º.\nArribant al plateau on tenim els esquís.\nPrimers girs amb una neu una mica pesada però molt bona, a mesura que baixem, tot al contrari del que podem pensar, la neu estar molt millor.\nQuina baixada, quin descens.............................\nÚltims girs i arribem a l'herba a 5 minuts de La Renclusa (2140 mts.)\nI ara toca 1 hora caminant fins a arribar al cotxe 500 metres per sota de la Besurta (1920 mts.)\nPublicat per Josep Mª Moyà a 11:27\nIncreïble, quina diferència de pujar pel camí normal a desviar-nos cap a la dreta, només ens hem trobat amb "un altre ser estrany".\nLa desgrimpada de cara a la paret com diuen els experts en alpinisme,no d'esquena a la paret... CURA!!!!!!\nBaixada amb neu genial, genial.... a finals de maig, per recordar.\n29 de maig de 2017 a les 17:14


FERRAN PALAU. MÀSTER DE L’UNIVERS\n15 de maig de 2020 Carlos Perez de Ziriza Entrevistes, Grans Èxits\n“Quan et poses creatiu se t’obliden els mals”\nEn permanent ratxa creativa. Així està Ferran Palau, qui ha aprofitat els dies de confinament per a publicar un doble single amb una cançó, “Cel clar” (Hidden Track, 2020), que reflecteix, sense sensibleries, l’estat d’ànim de gairebé tots els que anhelem temps menys tèrbols que els que tenim a sobre. A més, el de Collbató ja està treballant, pràcticament sense solució de continuïtat, en el que serà el seu pròxim álbum, el cinqué del seu trajecte en solitari. Parlem amb ell.\nTant Blanc (Halley Records, 2018) com Kevin (Hidden Track, 2019) es van publicar amb molt poc de temps entre tots dos. Formaven part de la mateixa tanda de gravacions?\nNo formen part de les mateixes sessions, perquè jo vaig començar a compondre Kevin quan Blanc ja estava a punt de sortir. Ja havia anat a fàbrica. A més, és un disc que el vam gravar d’una altra manera. En aquest sentit formen part de sessions diferents. Però sí que és veritat que hi ha un punt de nexe, suposo que pel poc temps entre l’un i l’altre. Estilísticament, jo diría que Kevin afila una mica més algunes idees que estaven a Blanc. És com anar depurant una idea, llimant més que afegint coses. Buscant aquest minimalisme i aquesta buidor. Ara mateix estic gravant un disc nou i la història va per aquí. No diré que és un disc continuista, però sí un disc d’ara mateix. Del Ferran Palau d’ara.\nQuan dius que vas treballar en Kevin d’una forma diferent de la de Blanc, a què et refereixes, exactament?\nDoncs, per exemple, les veus: les vam gravar en un estudi, cosa que no havíem fet fins ara, ja que les gravàvem a casa. Volíem que quedessin el màxim de bé possible. I després, una adquisició important va ser el teclat que vam utilitzar, i que l’estem utilitzant per gravar el nou disc: un Roland que és el mateix model que es va emprar per a gravar la banda sonora de Twin Peaks. Aquests serien els dos canvis principals. Ens hem mogut més i ens hem aproximat més a la idea prèvia que teníem al cap. Cada cop ens acostem més, encara que no hem arribat.\n“He anat aprenent a comunicar-me millor amb la gent que m’escolta”\nCreus que el teu procés de depuració d’estil, i es veu de manera molt clara a la lletra de “Kevin”, també es trasllada als textos. ¿Estàs trobant la forma d’expressar sentiments amb més naturalitat, sense embuts ni rubors?\nCrec que he anat aprenent a comunicar-me millor amb la gent que m’escolta. Jo tinc una manera d’escriure que és molt acotada, molt tancada en mi mateix. Hi ha moltes paraules que no utilitzo. Són moltes més les que no utilitzo que les que sí. Tinc com una espècie de filtre amb les paraules. Sí que és veritat que en els últims dos discos he anat buscant paraules més senzilles, més simples. A Santa Ferida (Halley Records, 2015) hi havia un llenguatge més críptic, amb coses de parla antiga, inclús. Tot això ho he anat llimant una mica sense perdre la meva essència, que és aquesta cosa estranya que no saps ben bé de què parla. Una forma d’escriure molt random, molt inconnexa, empalmant frases que aparentment no tenen res a veure però que si les juntes et surt una tercera idea. Així va sortint la lletra, d’una manera una mica inconscient.\nA voltes t’he sentit dir en entrevistes que et costa trobar distància respecte als teus discos, fins que no els escoltes i amb el temps aconsegueixes situar-los. Hi ha altres músics que prefereixen no escoltar massa els seus discos perquè després se turmenten notant algunes errades o aspectes millorables. A tu et passa?\nA mi no, la veritat, perquè jo sempre estic pensant en el següent pas. No sóc de mirar enrere. Em serveix la perspectiva, però ara mateix no perdo temps pensat en què hauria d’haver fet a Kevin sinó aplicant-lo en un altre disc. Aquesta seria la idea. Pel que fa a valorar els meus discos, sí que ho començo a tenir més clar per la rebuda que ha tingut l’últim, que ha funcionat molt bé, amb números súper bons a les plataformes. Si jo estic content i a la gent li agrada, tot guai. Sí que és cert que quan escoltes un disc propi passats dos o tres anys, l’escoltes diferent. Tens un punt de vista diferent, perquè estàs en un altre moment vital i de colp te n’adones de coses, de com cantaves o de sons que ara no posaries. Però han de passar dos o tres anyets per a això.\nEn quina mesura la influència de Jordi Matas, el teu productor, ha estat important en els últims àlbums?\nMolt important. Primer perquè ell és espectacular, no només com a productor sinó també com a músic. Té una capacitat de tocar instruments de tota mena, i d’adaptar-se a totes les situacions, brutal. I té una orella d’or. Jo sempre parlo d’ell com a un productor tridimensional, que sent la música com una gran esfera: veu a dalt, a baix, cap a l’esquerra o cap a la dreta. Jo sóc molt més limitat en la meua oïda. Són molts anys junts, fent coses junts. De fet, ell em va ensenyar a tocar la guitarra quan jo era petit, imagina’t. Sempre ha estat al meu costat, des que vaig començar la meva aventura en solitari. Gravant i tocant amb mi. Hi ha una complicitat que és impagable i que és molt difícil trobar. Encara que anés a buscar a un altre productor, mai arribaría a tindre la complicitat que tinc amb ell. Ens coneixem d’una manera molt profunda, compartim gustos, maneres de fer… no cal ni que parlem. Estic agraït de tenir-lo, em sento molt afortunat de tindre a algú amb tant de talent, tan a prop.\nHi ha cap cosa, cap descobriment, siga a nivell de composició o de producció, que vos haja petat el cap i haja permeat al vostre llenguatge els últims temps?\nTots els que estan implicats en la meva música, ja siga el meu cosí, Jordi Matas, com Joan Pons (El Petit de Cal Eril) o la meva parella, Louise Sansom, som gent que escoltem molta música constantment. I de molts gèneres diferents. El que passa és que no acostumo a decidir què es filtra d’allò que jo escolto i què no. És una cosa que acostuma a passar bastant sola. Influències d’ara mateix, que jo et pugui dir, potser serien més bandes sonores de pel·lícules que jo veia a la meva infància, sobretot de terror o de cinema slash, tipus Viernes 13 o Halloween, que tenien aquests sintes misteriosos. Això es cola bastant en la meva música. I és curiós, perquè les veia quan tenia 11 o 12 anys. Són coses que se’t queden a dins i arriba un moment que acaben sortint.\nVaig tindre l’ocasió de veure’t en directe per última volta el novembre passat al Primavera Weekender, a Benidorm, amb formació de quartet. Tinc la sensació que en directe tracteu de no accelerar les qualitats de la teua música sinó aprofundir, i fins i tot traure-li molt de partit a eixa parsimònia amb què discorren les cançons. Sembla que feu com un exercici de contenció.\nJo diria que ens surt de forma natural, no és forçat. És més, toquem més a poc a poc en directe que en els discos. També he trobat els músics adequats per poder fer això en directe. Tenim molt clar que la nostra virtut no és fer música festiva. Busquem el que se’ns dóna bé i ens sentim còmodes i on poder transmetre bé el nostre rotllo. Al final és música amb la qual també et pots moure, la pots ballar a un altre ritme. M’ho diuen molt: que és lenta però que al mateix temps és com entrar en un trance, i jo flipo perquè per a mi és el més normal: no trobo que sigui especialment tranquil·la. Però a la gent li resulta molt atmosfèrica.\nPotser la clau estiga en el groove, independentment de la velocitat…\nSi t’hi fixes, en les meues cançons estan molt presents el baix i la bateria, que és el que et dóna aquesta cosa salsera, allò del groove. Aquest slow que et va movent, que et va portant… I després, al darrere, ja hi ha les melodies i la part més atmosfèrica. Però una cosa no funciona sense l’altra.\n“Sempre estic currant en música nova. He arribat a un punt\nque ja no distingeixo si estic gravant un disc nou o no”\nEm comentaves abans que ja estaves treballant en un disc nou, oi?\nNo sé quan sortirà. Jo sempre estic currant en música nova. He arribat a un punt que ja no distingeixo si estic gravant un disc nou o no, o què estic fent. Ara mateix hauria d’estar de gira, igual que vaig fer amb l’anterior disc. Tocar i gravar, tocar i gravar: tot forma part del que estic fent. Anem avançant, i quan tinguem per a un disc nou, el traurem.\nI com estàs portant estos dies de confinament?\nPer a mi no ha canviat gaire. La diferència és que no puc fer concerts i que tinc el fill a casa tot el dia. La resta de la meva vida continua bastant igual. Suposo que amb els mesos començarem a patir més econòmicament, però ja estem intentant fer coses per solucionar una mica la situació. Al principi sí que estava molt disgustat, perquè se’m va cancel·lar la gira i se’m presentava un any de concerts espectacular, el millor que hauria tingut mai. Això se’n va anar tot a la merda en un dia, i em va costar encaixar-lo.\nCom ho vas superar?\nDe seguida em vaig posar a pensar en música i quan et poses creatiu se t’obliden els mals. Té aquesta cosa la música: a la que agafes la guitarra, surt la màgia i oblides el disgust de colp. Vaig fer “Cel clar”, el doble single que va sortir el 10 d’abril, i la resposta ha segut increïble.\nNo t’ho esperaves?\nNo m’ho esperava gens. No diré que estic content, perquè això és una desgràcia i hi ha molta gent que ho està passant fatal i l’economia es ressentirà a saco, però sempre cal que et reinventis, que investiguis noves maneres d’arribar al públic… A mi, de fet, m’ha arribat a beneficiar pel que fa a seguidors a Instagram o d’escoltes a Spotify. Per aquesta banda, estic content. Per la dels concerts, és un drama. Podrem tornar a tocar. A l’estiu es podran fer coses. Ja trobarem la manera.\nEn quin sentit allò que esteu gravant ara representa el moment actual?\nSón cançons que em representen ara mateix. Jo sóc molt productiu, faig molta música, i he aconseguit escurçar el temps entre que componc una cançó, que és un reflex d’aquell moment, i la publico. Fa anys, amb Anímic trèiem un disc cada dos o tres anys. Quan sortia l’àlbum, a voltes les cançons ja tenien quatre o cinc anys. Passava molt de temps. Ara estic aconseguint que la música que toco en directe represente el meu jo del moment. Ho dic més en aquest sentit, no perquè sigui un disc que parli del confinament ni res d’això. No funciono així, mai escric del moment que m’envolta. Potser l’única excepció sigui “Cel clar”.\nText: Carlos Pérez de Ziriza.\nFotos: Ibai Acebedo


Esmeralda és un iPhone plantilla d'aplicació nativa que permet crear una aplicació personalitzada 100% sense una sola línia de codi.\nVostè pot canviar totes les imatges, els colors, el tipus de lletra, i importar-ne el contingut fàcilment. A continuació, pot enviar l'aplicació a l'AppStore, exactament com ho vam fer: https://itunes.apple.com/us/app/emerald-pura-vida/id599998403?ls=1&mt=8\nTambé hem creat una demo perquè vostè vegi totes les característiques d'Esmeralda. Pots descarregar-ho des Safari mitjançant l'ús de qualsevol dispositiu iOS (iOS 5.1 i superior requerit) aquí: http://coltboy.com/emerald/codecanyon/\nÉs compatible amb iOS 5.1 i superior i funciona amb iPhone 3GS / 4 / 4S / 5 i iPod Touch quarta i cinquena generació\nRequisits per obrir el projecte: OS X 10.7.4 o posterior\nUtilitzem mitjà Gotham en la demo i la versió AppStore. Hem reemplaçat per TitilliumText25L004 (frontal lliure) a la plantilla.\nEmerald Característiques v1.0\nPer obtenir més informació sobre la forma en Esmeralda treballa vostè pot comprovar la nostra documentació en línia.\nTria els seus característiques: la barra de pestanyes és una gran manera perquè l'usuari pugui navegar dins d'una aplicació per l'iPhone. Mitjançant l'ús d'aquest sistema de navegació vostè encara està lliure de triar el nombre de pestanyes, l'ordre i les característiques (articles, imatges, vídeos, àudio, Més) en el mateix.\nArticles: ganxo teus articles de Wordpress o XML. Esmeralda està prenent forma automàtica la cura del procés de vinculació de dades per a vostè. HTML i CSS són compatibles amb els seus articles.\nImatges: carregar les seves imatges Pinterest, Flickr o triar XML per seleccionar cada fotografia. Sorprengui als usuaris amb la seva HD i impressionants fotos!\nVideos: vincular el seu compte de Youtube o Vimeo a Emerald en pocs segons. XML també està disponible si utilitzeu un reproductor HTML5 personalitzat o per seleccionar cada vídeo.\nAudio: reproduir un nombre il·limitat de pistes o estacions de ràdio en la seva aplicació. És increïblement fàcil d'actualitzar les cançons / ràdio en temps real.\nMés: permeten a l'usuari saber més sobre el seu treball. Redirigir-los a qualsevol lloc web, afegir una biografia o una descripció, mostrar la seva ubicació en un mapa, inserir qualsevol etiqueta que vulgueu.\nCompartir: tot el contingut de l'aplicació pot ser compartida. Augmenti el seu trànsit amb les xarxes socials!\nDades en temps real: Wordpress, Pinterest, Flickr, Youtube, Vimeo, XML, Emerald s'encarrega de les seves dades. Tan aviat com afegir nous usuaris de contingut poden veure-ho en l'aplicació.\nLlista de lectura: els usuaris poden guardar els seus articles favorits en un sol toc a la llista de lectura. Una gran manera de gaudir del seu contingut sense connexió. Podeu desactivar aquesta funció.\nAlertes de xarxa i gestió de contingut: no hi ha res més frustrant veure una pantalla en blanc sense cap explicació. Esmeralda mostra alertes de xarxa, així com imatges de contingut buit / sense connexió de xarxa\nIdiomes: Anglès, madarín, Corea, Europa, etc... vostè pot canviar tot el llenguatge d'aplicació. Doni als seus usuaris una aplicació que poden interactuar fàcilment amb.\nFàcil configuració: vostè no té experiència amb codi o Objective C? Gran perquè vostè no necessita cap habilitat de programació per configurar Esmeralda.\nPersonalització completa: des de la font de totes les imatges, pot personalitzar l'aplicació completa.\nCodi net: si vostè està més avançada es pot editar i canviar el codi d'Esmeralda fàcilment. Ho vam fer net.\nSuport i documentació: Esmeralda ve amb un complet tutorial de la seva primera experiència amb Xcode a la presentació AppStore. El nostre equip està proporcionant suport de menys de 24 hores per ajudar a obtenir el treball realitzat.\nPuc afegir una característica única diverses vegades?\nCom vam prometre pot personalitzar l'aplicació completa, i si ho vols, pots tenir 5 pestanyes amb només els articles, o qualsevol altra característica.\nNo estic fent servir Wordpress / Youtube / Vimeo / Pinterest / Flickr, com puc afegir contingut?\nNo et preocupis, Esmeralda és totalment compatible amb XML.\nQuè necessito per presentar l'aplicació de l'AppStore? Ofereixen ajuda per presentar l'aplicació per a la revisió AppStore?\nVostè necessitarà un compte de desenvolupador iOS pagat. Hem creat un tutorial pas a pas per presentar l'aplicació de l'AppStore.\nJo no tinc cap dispositiu iOS. Com puc provar l'aplicació?\nXcode ve amb el simulador d'iPhone i li permet construir l'aplicació i interactuar amb ell com un dispositiu real.\nPropera actualització (v1.1)\nActualment estem treballant en treballs independents i fer el millor suport per als nostres clients. El nostre equip està treballant 10 hores al dia i va arribar a 100% de la capacitat de producció ara. Nosaltres els disculpes per informar de la 1.1 més endavant.\naplicació per iPad és en el seu camí i es ven com una partida separada. V1.1 planejat canvis:\n- Categories i filtres per a articles\n- Animació de la pantalla d'obertura\n- Dailymotion, iTunes, Twitter, Facebook, Tumblr, Feeds avançada aplicació\n- Més: imatges, implementació html contingut de format\n- Nova funcionalitat: Galeria\n- Imatges: zoom, desplaçar vista paginació\nPoseu-vos en contacte amb nosaltres si vostè té qualsevol petició per a la pròxima actualització! Llegirem cada suggeriment.\nPodem seguim parlant sobre Emerald però la millor manera de descobrir és provar en les seves pròpies mans. Descarrega en la AppStore o provar la nostra demo.\neCommerce, eCommerce, Tots els Articles, Tenda d'aplicacions, article, nen, nens, poltre, costum, maragda, is, iphone, mú, sica, natiu, cap codi, fotos, rà, dio, ví, deo


Andorra la Vella instal·la cartells informatius al passeig del riu – Ràdio Valira\noients avui: 588\noients aquí avui: 588\nDes d’aquest dijous el passeig que acompanya el riu Valira al seu pas per la parròquia d’Andorra la Vella compta amb uns cartells informatius destinats a facilitar l’activitat esportiva dels ciutadans i ciutadanes que vulguin córrer per la zona.\nSituats en el tram que es comprèn entre la plaça de la Rotonda i la rotonda de la Margineda, informen del punt del recorregut concret i de la distància recorreguda, així com de la localització de les fonts. També incorporen un codi QR amb informació de llocs d’interès propers, com l’Espai Columba, el parc de la Serradora o el Centre Històric.\nEn total, 4,37 kilòmetres d’un dels “pocs camins plans que hi ha a tot el país”, ha afirmat el conseller de Medi Ambient i Innovació, David Astrié, durant la presentació dels cartells. Tal com ha informat el conseller, la iniciativa s’emmarca en l’estratègia del comú de voler impulsar els hàbits saludables entre la ciutadania.\nSegons ha explicat Astrié, el projecte compta amb una segona fase, on es canviarà l’itinerari de la ruta per fer-lo passar per l’interior del Parc Central, en paral·lel a la Batllia, coincidint amb la zona on abans hi havia l’skate park i que ara s’està replantant. A més, s’habilitarà en el futur passeig que connecti la rotonda de la Margineda amb el poble de Santa Coloma.\nEl projecte s’ha dut a terme en col·laboració amb la Federació Andorrana d’Atletisme, que ja acostuma a fer ús de la ruta per entrenar. “Va baixant seguint el riu, i quan has de tornar costa una mica més”, ha dit el tècnic de la federació, Joan Ramon Moya, que considera que és una pista senzilla per fer esport i on “poder arribar més o menys lluny en funció del que vulguis fer aquell dia”.\nUn home llança una pilota a una balena a alta mar i el mamífer, la torna


La Fundació Joan Maragall organitza el cicle “Raimon Panikkar. Diàleg fe i cultura des de la intuïció cosmoteàntrica” La Fundació Joan Maragall organitza el cicle “Raimon Panikkar. Diàleg fe i cultura des de la intuïció cosmoteàntrica”\nEn el traspàs de Raimon Panikkar, diuen ens organitzadors, qualificant-lo de «creient apassionat, dolç amic, mestre d'una saviesa oriental transcrita i fusionada amb l'occidental», el President del Pontifici Consell de la Cultura, cardenal Gianfranco Ravasi va escriure: «El descabdellar-se del seu pensament era una infatigable oscil·lació entre gèneres diversos: de l'especulació al símbol, de l'anàlisi a la poètica, de la documentació a la intuïció, de la filosofia a la mística. Anàleg era també el desplegament del seu arc iris temàtic... el diví, l'humà i el còsmic no tenien en ell protocols codificats i rígids. Aviat les fronteres eren dissoltes per una hermenèutica que no només tendia a entreteixir les religions entre elles, sinó també les cultures i les espiritualitats, en una cristologia total, impossible de reconduir a la coherència d'un sistema».\nDimecres 24 d’octubre de 2018\nSensibilitat ecosòfica (cosmos)\nJordi Pigem i Josep M. Mallarach\nPerspectiva filosòfica (anthropos)\nFrancesc Torralba i Amador Vega\nIntuïció teològica (theos)\nSalvador Pié i Xavier Melloni\nLes activitats se celebraran a l'Auditori de la Fundació Joan Maragall (C. València, 244, Barcelona), de 19 a 21h.\nPer inscriure-us a aquest cicle, que és gratuït, i que s'emmarca dins de l'Any Raimon Panikkar, cal omplir aquest formulari. Per més informació, truqueu al telèfon 34 93 488 08 88.


Barcelona acull el cicle Bioquímica a la ciutat, dirigit al gran públic, en el marc del Congrés FEBS3+\nL’alimentació saludable, la manipulació genètica o la resistència als antibiòtics seran alguns dels temes centrals del cicle, que es durà a terme del 23 al 26 d’octubre en el marc del Primer Congrés de les Societats de Bioquímica i Biologia Molecular de França, Portugal i Espanya (FEBS3+). Les activitats tindran lloc en punts emblemàtics de la ciutat com l’Institut d’Estudis Catalans o el Mercat de Santa Caterina, i inclouran xerrades, taules rodones i visites guiades.\nParal·lelament al Congrés FEBS3+, que està presidit per presidit per Antonio Zorzano, membre de la Universitat de Barcelona (UB), l'Institut de Recerca Biomèdica (IRB Barcelona) i el CIBER de Diabetis i Malalties Metabòliques Associades (CIBERDEM), es desenvoluparan activitats satèl·lit, de caràcter divulgatiu i obertes al públic general, dins el cicle Bioquímica a la ciutat. Amb aquest cicle, la Societat Espanyola de Bioquímica i Biologia Molecular (SEBBM), la Universitat Pompeu Fabra i la Societat Catalana de Biologia (SCB) volen apropar la bioquímica i la biologia molecular a tots els membres de la societat i els conviden a participar en alguns dels debats científics més vibrants del moment.\nAquest mateix dia a la tarda, a les 18.30 h, l’Institut d’Estudis Catalans (C/ del Carme, 47) acollirà la taula rodona Antibiòtics: per què els bacteris superresistents són la propera gran amenaça?, en la qual participaran Juan Pablo Horcajada, cap del Servei de Malalties Infeccioses de l'Hospital del Mar de Barcelona, Jordi Vila, director de la Iniciativa de Resistència Antimicrobiana de l’Institut de Salut Global de Barcelona (ISGlobal, centre impulsat per la Fundació Bancària “la Caixa”), i Domingo Gargallo-Viola, director científic (CSO) d’ABAC Therapeutics. Moderarà l’acte Adelaida Sarukhan, redactora científica a l’ISGlobal.\nCom a colofó, el dijous 26 d’octubre, a les 18.30 h, s’organitzarà també a l’Institut d’Estudis Catalans la taula rodona Manipulació genètica CRISPR. La tecnologia CRISPR és una eina recent d’edició del genoma capaç de tallar qualsevol seqüència d’ADN del genoma d’una manera específica i permetre-hi la inserció de canvis. El desenvolupament d’aquesta tecnologia ha inaugurat una era nova per a l’enginyeria genètica en la qual es pot editar, corregir i alterar el genoma de qualsevol cèl·lula d’una manera fàcil, ràpida, barata i altament precisa. L’acte serà moderat per Carolina Llorente, coordinadora acadèmica del Màster en Comunicació Científica, Mèdica i Ambiental de la UPF Barcelona School of Management, i comptarà amb la participació de Lluís Montoliu, investigador del Centre Nacional de Biotecnologia del Consell Superior d’Investigacions Científiques (CSIC), Marc Güell, investigador principal de la Universitat Pompeu Fabra, i Itziar de Lecuona, sotsdirectora de l’Observatori de Bioètica i Dret de la Universitat de Barcelona.\nPer a més informació sobre el Congrés FEBS3+: http://febs3.barcelona2017.org


El Castell de Burriach |\nEl Castell en ruines simbol del Maresme\nS’ha convertit en un dels monuments més emblemàtics de la comarca. Un lloc molt recomanable on anar d’excursió, contemplar unes bones vistes, fer un pícnic o passejar els animals, es tracta d’un camí d’una dificultat assequible, i es pot realitzar fins i tot amb nens.\nLa característica del paisatge, és de pujols coberts d’un mantell de vegetació, constituït sobretot per pinedes de pi piñoner i alzines mediterrànies.\nEl castell de Burriach està situat a 401metres sobre el nivell del mar i a 3500 de la costa. És visible des de bona part de la comarca i domina el paisatge amb vista fins a Barcelona. Es troba situat entre les poblacions de Mataró, Argentona i Cabrera de Mar, en una posició on es controla visualment la costa i la plana del Maresme: la vall de Cabrera, així com de la riera d’Argentona i el coll de Parpers, important via de comunicació entre la costa i l’interior català.\nQue queda en peu del castell?\nEl veritable nom del castell que s’alça sobre el turó de Burriac es Castell de Sant Vicenç, en honor a la capella medieval consagrada a Sant Vicent, que és una de les primeres construccions a la zona. el nom de Burriac no apareix documentat fins al segle XIV, concretament l’any 1313.\nPujada a Burriach\nAquest itinerari presenta dos de les diverses ascensions que es poden fer al castell de Burriac, en aquest cas des d’Argentona i Cabrera.\nPer l’emplaçament que ocupa i per la seva dilatada història, L’interès d’aquesta excursió es pot complementar amb una aproximació a l’antic ofici del carboners i amb l’ascensió al cim de la Feu, un mirador privilegiat des d’on s’observen aus que volen de camí o de retorn de la seva migració a Àfrica. En cas d’estar interessats en aquesta observació, és del tot recomanable portar uns prismàtics i una guia d’aus per poder reconèixer-ho.\nLongitud: 5,33 kmDesnivel: MedioDurada: 2h 10minDificultad: Fácil Longitud: 10 kmDesnivel: Medio-AltoDurada: 2h 30minDificultad: Media\nHistòria del Castell de Burriach\nLes primeres restes de la presència humana en el pujol de Burriac es remunten a l’època ibèrica, a partir del s. VI a. En els vessants meridionals del turó es conserven importants restes d’un dels poblats ibèrics més importants de Catalunya, amb una extensió d’unes 20 ha. Sembla que la part més alta va ser destruïda a construir posteriorment el castell. Els historiadors creuen que aquest poblat correspon a l’antiga ciutat de Ílduro, un important nucli que va encunyar moneda ibèrica i que va precedir a la ciutat romana de Iluro, l’actual Mataró.\nEntre aquestes restes d’època ibèrica queden draps de la muralla, que en alguns llocs sobrepassaven els dos metres d’espessor, així com restes d’habitatges i sitges. Sembla que el poblat va viure el moment més florent de la cultura ibèrica, entre els segles VI i IV aC, i la seva existència es va allargar fins al s. III a. de C.\nDurant l’ocupació romana , en el cim del pujol es va establir un petit fortí militar romà, s’han trobat restes d’una cisterna romana del segle II-I aC en el mateix lloc. Servia com a punt de vigilància per controlar la costa, per on circulava la via *Sergia. Aquesta via de comunicació unia les terres costaneres amb les de l’interior i era usada pels romans per comerciar amb el vi, l’oli i minerals.\nEl castell es va construir sobre una torre de defensa anterior; la primera documentació que parla de la seva existència data de l’any 1017, llavors conegut com a castell de Sant Vicent, i la seva història està vinculada a alguns dels grans noms de la història catalana com el comte de Barcelona Berenguer Ramon I i la seva mare, la comtessa Ermessenda\nVa ser ampliat entre els segles XII i XIII amb una torre de l’homenatge, magatzems i una capella, dedicada al mateix sant, de la qual queden ruïnes del s. XV, quan va tenir lloc una reforma i ampliació més gran del recinte.\nLa fortificació es va deixar d’utilitzar durant el segle XVIII, però la capella va mantenir la seva activitat fins al 1836, quan l’edifici es va abandonar definitivament. Gràcies a les excavacions arqueològiques es conserva gran part de l’estructura medieval i una de les tres cisternes del castell. És molt curiosa l’existència aquests grans dipòsits d’aigua al castell, ja que a la zona no hi ha cap font ni curs d’aigua, se suposa servia per emmagatzemar l’aigua de la pluja o la que pujaven els habitants del castell. Una curiositat: en una d’aquestes cisternes es va suïcidar el jove poeta modernista Antoni Isern.\nLa Carrera de Muntanya de Burriac Atac o Burriac Xtreme es comença a escriure després de l’estiu de l’any 2002, quan diversos membres del Grup de Muntanya d’Argentonatenen la idea. Transcorre gairebé en tota la seva totalitat per l’àrea protegida del Parc de la Serralada Litoral, dins de la comarca del Maresme, passant pels termes municipals d’Argentona i Cabrera de Mar.\nGirona – Català


15 anys sense Enric Valor: «mirant cap al futur amb optimisme» | Des de la Mediterrània\nPàgina d'inici › Cultura i Societat › 15 anys sense Enric Valor: «mirant cap al futur amb optimisme»\nEl 13 de gener del 2000 ens deixava Enric Valor. Ara fa, per tant, quinze anys de la seua desaparició, i la seua figura, lluny d’haver-se esvaït per les escletxes de la memòria, és manifesta cada dia a traves de la seua obra literària present en les lectures dels nostres escolars, o de la seua aportació lingüística, que trobem en manuals gramaticals o vocabularis.\nNo cal dir que la commemoració del desé aniversari del seu traspàs el 2010 i la celebració del centenari del seu naixement el 2011, han contribuït a augmentar els coneixements que teníem del personatge, i a difondre la seua obra i el seu pensament en la societat valenciana.\nNo obstant això, encara està pendent la creació d’un organisme que treballe contínuament en la difusió de la seua l’obra, aspecte que s’ha reclamat insistentment en els darrers anys. En aquest sentit s’ha de recordar que en el marc del Simposi Enric Valor celebrat el 4, 5 i 6 de novembre de 2011 a la Universitat d’Alacant, s’aprovava una resolució reivindicant la creació de la Fundació Enric Valor, i que les Corts Valencianes instaven al Govern valencià en la reunió del 12 de novembre de 2013 a la cessió de la casa natal d’Enric Valor a l’Ajuntament de Castalla. Actualment aquesta cessió ja s’ha produït, i de fet, l’ajuntament castallut dedicarà el 2015 una partida pressupostària «al manteniment de la casa d’Enric Valor».\nAra bé, les Corts Valencianes també aprovaven en la Proposició No de Llei del 12 novembre de 2013 «agilitar la firma d’un conveni per a articular la col·laboració de la Conselleria d’Educació, Cultura i Esport en aquest projecte, que consisteix en la prestació del suport tècnic de cara a la museïtzació d’aquest espai i per a la promoció d’activitats culturals de qualsevol tipus per tal de difondre la vida i l’obra d’Enric Valor».\nDissortadament, però, a hores d’ara encara no s’ha materialitzat cap proposta per part de les institucions públiques i privades que moralment més s’haurien d’implicar, com ara la Conselleria de Cultura, l’AVL, Ajuntament de Castalla i altres de la comarca, les Universitats valencianes, els familiars i hereus d’Enric Valor, els editors de la seua obra gramatical i narrativa, representants del món cultural i educatiu valencià,…\nTot i això, el nostre desig és que l’any que encetem ens porte importants novetats respecte a l’estudi i difusió de la figura i l’obra d’Enric Valor, i fins i tot a la creació de la desitjada Fundació Enric Valor.\nEsperem que el 2015 convertisca en realitat els anhels de canvi que molts desitgem per al País Valencià i que s’inicie un nou camí en la política d’organismes autonòmics i ajuntaments que no gire l’esquena a les persones del present ni a les seues necessitats, ni oblide els personatges del passat que han configurat la nostra personalitat i singularitat com a valencians.\nSegurament aquest desig que manifeste m’ha portat a recordar les paraules que Enric Valor adreçava als valencians, com a president del Bloc de Progrés Jaume I, el 6 de maig de 1995, poc abans de les eleccions autonòmiques que van portar al govern a E. Zaplana, fent una crida a la participació en la manifestació que aquell dia havia de recórrer els carrers de València sota el lema «Guanyem el futur». Deia Enric Valor:\n«Anem a eixir al carrer milers i milers de valencians, i ho anem a fer en l’ambient lúdic, pacífic i democràtic que ens caracteritza com a poble. Anem a eixir animosos i esperançats, mirant cap al futur amb optimisme i recordant les tristors del passat no amb cap propòsit masoquista, ni amb ànim de revenja: però sí amb la fermesa de les nostres conviccions, amb la voluntat expressa i decidida que mai més torne aquest passat de negror, ni al País Valencià ni enlloc més del planeta».\nQue així siga don Enric!\n‹ Disseny de circuits electrònics amb KiCad\nFILL DE REI ›


Diferència entre revisions de la pàgina «Hispània» - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nDiferència entre revisions de la pàgina «Hispània»\nRevisió del 16:47, 18 maig 2015\n→Hispània i els seus habitants\nRevisió del 16:45, 18 maig 2015 (modifica)\n(→Hispània i els seus habitants)\nRevisió del 16:47, 18 maig 2015 (modifica) (desfés)\nEl terme '''Hispània''' és [[llatí]], el terme '''[[Ibèria]]''' és exclusivament [[Idioma grec|grec]]. Dir espanyol per ''iber'' o per ''hispanus'' és cometre una falta de pertinença, car porta amb si diferències d'època i d'ambient. En els textos que es conserven dels romans aquests empren sempre el nom d'Hispània (citada per primera vegada cap al 200 aC pel poeta Quint Enni, mentre que en els textos conservats dels grecs aquests usen sempre el nom d'Ibèria.\nGran part del conflicte entre [[cartaginesos]] ([[fenicis]]) i romans va tenir com a escenari les terres d'Ibèria, la península Ibèrica. El conflicte es va manifestar en el que es van anomenar ''[[guerres púniques]]'' i que van acabar amb el triomf de Roma. Llavors els romans van prendre contacte amb Ibèria, però per denominar-la van triar el nom que ells sentien als cartaginesos, '''Ispania''', al qual més tard van afegir '''H''', com també van afegir una H a ''' Hiberia'''. A més de la H van utilitzar el plural, Hispanias, com van utilitzar el plural en les Gàl·lies. Va ser la primera província on els romans van entrar i l'última acabada de dominar per [[August]]. loveeeeeeeeee\nEls romans van dividir al principi les Hispània en dues províncies (197 aC), regides per dos pretors, la '''Citerior''' i la '''Ulterior '''. Les llargues guerres de conquesta van durar dos segles, és el que es coneix com a romanització. Amb la conquesta es va tallar el curs de la civilització indígena que va ser substituïda per la hel·lènollatina. A través d'aquests dos segles hi va haver molts conflictes:\n* Guerres d'independència en què els [[ibers]] i altres pobles (primers pobladors de la península) van ser a poc a poc vençuts i dominats malgrat les grans gestes protagonitzades per la ciutat de [[Numància (Hispània)|Numància]] o pel cabdill [[Viriat]] i altres.\n* Guerra dirigida per [[Quint Sertori|Sertori]], pretor de la Hispània Citerior, des d'on va desafiar amb èxit el poder de Roma.\n* Guerra civil entre [[Juli Cèsar]] i [[Pompeu Magne]], que es va dur a terme en gran part en territori d'Hispània. kolauaugdjutujsgfj\n* [[Guerres Càntabres|Campanyes]] de Cèsar i d'August per sotmetre els [[galaic]]s, [[astur]]s i [[càntabre]]s.\n* Finalment arriba la ''pax augusta''. Hispània és dividida en tres províncies a la fi del segle I aC En aquest moment apareixen dos escriptors l'obra dels quals han tingut molt en compte els historiadors de tots els segles: el geògraf [[Estrabó]] i l'historiador universal [[Pompeu Troge]]. Tots dos dediquen en les seves obres sengles capítols a Hispània.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/wiki/Especial:MobileDiff/15263145»


Qualsevol anomalia ha de ser comunicada per escrit al fax 93 374 14 17 o a qualsevol dels correus electrònics: pedidos@latiendadelmaestro.es, comandes@labotigadelmestre.com, abans de les 24 hores des de la recepció de la mercaderia, enviant-nos l'albarà de lliurament del transportista en el qual facin constar aquesta anomalia. En cas contrari NO ens farem càrrec de posteriors reclamacions.\nEls preus d'un mateix article pot variar segons ofertes, promocions o campanyes que estiguin vigents, on en cap cas són acumulables. A més, el preu pot ser diferent segons el canal utilitzat (via Internet en www.latiendadelmaestro.es o en www.labotigadelmestre.com) per a l'adquisició d'aquest article.\nLa primera compra ha de ser al comptat a més de l'autorització que concedeixi el nostre departament de crèdit i risc. També dependrà del canal utilitzat, per via Internet en www.latiendadelmaestro.es o en www.labotigadelmestre.com.


A l’exposició virtual ART.gif s’han seleccionat 90 GIFs creats per artistes, il·lustradors i dissenyadors de tot el món els quals han adoptat aquest format dins la seva pràctica.\nEl GIF animat (Graphics Interchange Format) és l’arxiu que uneix art, publicitat i sentit de l’humor. Ha anat evolucionant des d’una funció merament decorativa i publicitària dins les primeres webs, fins a l’actualitat, on les xarxes socials l’han fet ressorgir associat a humor immediat i fugaç.\nL’exposició suposa una reflexió sobre els seus nous usos artístics, sovint experimentals. Es tracta de petites animacions pròpies del nou paradigma comunicatiu que neixen de manera intrínseca dins la cultura digital. Es consumeixen amb immediatesa i funcionen per si soles com a microobra. Igual que l’art urbà, les obres en GIF no poden deslligar-se de la cultura lliure, fetes per compartir de manera viral i il·limitada.\nEls GIFs seleccionats s’ordenen segons els gèneres de la història de l’art com són el dibuix, l’escultura i la fotografia; els quals es transformen en animacions, renders 3D i cinemagraphs un cop es porten al terreny del GIF. Es tracta d’una recopilació representativa dels GIFs d’art que hi ha en aquest moment a la xarxa, una selecció tant ampliable i mutable en el temps com el seu mitjà.


Notícies - L'equip de govern presenta un projecte de pressupostos del 2009 per fer front a la crisi i amb accent social\nL'equip de govern presenta un projecte de pressupostos del 2009 per fer front a la crisi i amb accent social\nImatge del consell de districte de les Planes\nel 17/des/08 Anna Bernadó Política PDF\nEl projecte de pressupostos de l'equip de govern del 2009 suma un total de 136 milions d'euros, 40 dels quals són del capítol d'inversió. La previsió d'ingressos només augmenta un 0,32% respecte l'exercici anterior a causa de la crisi, i les despeses fan èmfasi en les polítiques socials i en la reactivació econòmica. El tinent d'alcalde d'Economia, Jordi Joly, ha presentat al consell de districte de les Planes d'aquest dimarts el document que s'hauria d'aprovar el dilluns que ve en un ple municipal extraordinari.\nEl projecte de pressupostos del 2009 parteix de la situació financera actual i prioritza sis objectius estratègics a partir de la seva funció social i assistencial a la persona i de la reactivació econòmica. Així, les despeses dels comptes de l'any que ve han de respondre a la reenginyeria de serveis i inversions o bé han de garantir la capacitat inversora municipal. També es té en compte que les despeses es destinin a garantir la cohesió de la ciutat, a l'educació i que obrin Sant Cugat al coneixement i la innovació. L'últim objectiu fa referència a continuar impulsant l'oferta d'habitatges de protecció oficial.\nPrecisament la inversió pel 2009 prevista des de l'equip de govern posa l'accent en aquest punt. Dels 40 milions del capítol d'inversió, 30 són per a l'empresa municipal d'habitatge Promusa. D'aquests, la meitat són per a projectes de lloguer, tal com explica Joly.\nDels 40 milions d'inversió, 30 són de Promusa, tant de venda com de lloguer. Gairebé 15 milions formen la inversió d'habitatge de lloguer.\nJoly ha assegurat, a més, que l'Ajuntament de Sant Cugat no farà dèficit ni al 2008 ni al 2009.\nLa crisi econòmica i financera està present, però, en els comptes, que redueixen un 19% la previsió d'ingressos de plusvàlues, un 34% la de la taxa d'obres i un 40% la de l'impost de construcció i obres. L'increment més important de la despesa va destinat a les polítiques socials, que augmenten en un 26% la seva partida respecte l'any passat.\nEscoltem el titular d'Economia.\nLes polítiques socials són l'àmbit que més puja. És una mesura compartida amb els altres grups.\nJoly ha remarcat que el document pot patir variacions fins a la presentació del projecte al ple de dilluns pel diàleg que està mantenint l'equip de govern amb la resta de grups polítics. El tinent d'alcalde d'Economia també ha reconegut que, independentment del vot que acabin formulant les diverses forces, hi ha molt diàleg en el projecte de pressupostos i un debat 'molt productiu i obert' amb els altres grups.


El Bloc de Joan Sabaté: d’abril 2009\nAquest dimarts 14 d'abril, en la sessió de control del govern al Senat, li he formulat la primera pregunta de la sessió, a la nova vicepresidenta i ministra d'Economia i Hisenda, Elena Salgado. El motiu de la meva pregunta lliga amb l'anterior post que he entra en aquest bloc i més concretament sobre la necessària revisió de l'anomenada Estratègia de Lisboa en el 2010, coincidint amb la presidència espanyola de torn de la Unió Europea.\nEn concret a la pregunta li demanava que expliqués quines podrien ser les línies mestres de la nova orientació del creixement a la Unió Europea. La resposta ha estat força satisfactòria, recordant les mesures a curt i mitjà termini que ja ha acordat la Unió, com ara reforçar la confiança, fomentar l'estabilitat financera i reconduir l'economia real amb mesures d'estímul a la demanda, en el curt termini. Amb tot, va posar l'èmfasi més especial en la creació d'ocupació, en les persones i en el mercat de treball, en les polítiques pròpies de la socialdemocràcia que seran vitals per a sortir de la crisi amb garanties per a la majoria de la societat i, especialment, per als més febles.\nEstem davant d'una ministra molt capaç tècnicament, i amb bones arrels en els valors del socialisme democràtic, tot plegat una bona garantia per un futur que d'antuvi es presentava incert.\nPublicat per Joan Sabaté a 13:12 1 comentari:\nPublicat per Joan Sabaté a 19:44 Cap comentari:


Apartment Lyngbyvej IIV Lokken Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nApartment Lyngbyvej IIVApartamentNr. Lyngby, Lokken, Dinamarca - Veure al mapaPuntuació dels comentaris4,6Basada en 1 comentariApartment Lyngbyvej IIVVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 24 fotos\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Lokken, no busqui més enllà de Apartment Lyngbyvej IIV. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Amb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Apartment Lyngbyvej IIV és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Habitació familiar són només algunes de les comoditats que fan que Apartment Lyngbyvej IIV sigui diferent dels altres hotels de la ciutat. Les instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, aparell de televisió, plat de dutxa a cada habitació. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com piscina exterior. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Apartment Lyngbyvej IIV.


BBVA preveu una caiguda del consum del 14% aquest any i un creixement del 7% el 2021\nEls principals motius que expliquen la caiguda són el deteriorament de la renda i la riquesa de les famílies\nper Júlia Navarro dimecres, 4 de novembre 2020 - 12:33h\nLa caiguda del consum s'hauria donat pel deteriorament de la renda | Catalunya Diari\nLes restriccions adoptades per fer front a la crisi sanitària i l'increment de la incertesa provocaran una caiguda del consum del 14% aquest any, segons l'informe Situació Consum de BBVA Research corresponent al segon semestre de l'any. El 2021, la despesa augmentarà un 7% afavorida per la recuperació prevista de la capacitat de compra de les llars i l'absorció d'una part de la demanda «embassada» en aquest any. El sector de l'automòbil és un dels sectors més afectats per la pandèmia. Les previsions de matriculacions per al període entre gener i juny d'aquest any eren de 650.000 turismes, 315.000 més dels registrats.\nEls principals motius que expliquen la caiguda del consum d'enguany són el deteriorament de la renda i la riquesa de les famílies i la reducció de la despesa a les llars. Tot i la posada en marxa de polítiques de suport d'ingressos, com els Expedients de Regulació Temporal d'Ocupació (ERTO) o la prestació per cessament de l'activitat dels treballadors autònoms, la renda de les famílies s'ha reduït per l'impacte econòmic de la pandèmia.\nUn estalvi massificat\nPer altra banda, les restriccions i la incertesa, que es manifesten en un empitjorament de les expectatives sobre la situació econòmica, han impulsat l'estalvi. En el segon trimestre, la proporció de renda que estalvien les llars va superar el 22%, una xifra «sense precedents». Aquest any, s'espera que la taxa d'estalvi arribi al 15%, més del doble de la registrada el 2019.\nLa caiguda del consum d'enguany es recuperarà parcialment el 2021, amb un creixement del 7%. «La recuperació, per tant, serà incompleta», adverteix l'informe. Segons les previsions, a finals de l'any que ve, la despesa de les famílies encara se situarà un 5% per sota dels nivells registrats el 2019.\nEl sector de l'automòbil és un dels més afectats. Les previsions de matriculacions per al període entre gener i juny d'aquest any eren de 650.000 turismes, 315.000 més dels registrats. Tot i la possible recuperació de les vendes en el segon semestre, el mercat retrocedirà un 33% aquest any, fins a les 840.000 unitats.\nDe cara l'any vinent, el creixement esperat de la renda per càpita i l'absorció d'una part de la demanda de turismes embassada durant aquest any impulsaran les vendes, fonamentalment en el segon semestre, fins a superar l'1,1 milions de matriculacions.


Neix el Club d'Escalada La Bisbal amb l'objectiu de fomentar i potenciar aquesta pràctica al municipi • Ràdio Capital de l'Empordà\nEsportsAltres esportsNotíciesLa Bisbal d'Empordà\nEl principal objectiu del Club és ampliar el Rocòdrom del Pavelló Firal, que actualment disposa d’una zona de búlder amb diverses pendents, i fer-hi també una zona de corda.\nLa Bisbal d’Empordà té una nova entitat esportiva integrada per joves de la Bisbal i rodalies. El seu propòsit és contribuir a millorar el rocòdrom del municipi, ubicat al Pavelló Firal, i que adults i nens en puguin fer ús. Des del Club d’Escalada destaquen els beneficis que aporta aquest esport: superació personal, concentració, confiança i diversió; i apunten que durant la seva pràctica es treballa tot el cos, per tant és molt complet a nivell físic i també emocional. El principal objectiu del Club és ampliar el Rocòdrom del Pavelló Firal, que actualment disposa d’una zona de búlder amb diverses pendents, i fer-hi també una zona de corda. Cal tenir present que per fer ús de les instal·lacions s’ha de ser soci del Club d’Escalada La Bisbal. Les persones interessades poden posar-se en contacte amb l’Àrea d’esports de l’Ajuntament de la Bisbal d’Empordà, o bé al correu electrònic [email protected] o al telèfon 617 56 26 15\nArticle anteriorSe suspendran llicències urbanístiques per preservar un niu de metralladores a Castell Platja d’Aro\nArticle següentSufjan Stevens anuncia un nou disc format per cinc volums diferents


El compromís de la Carme\nDOL A LA POLÍTICA\nLa seva determinació no impedia una amabilitat i una calidesa humana tristament inusuals en la política\n10 de d’abril del 2017. Actualitzada 11 de d’abril del 2017 a les 16:05\nLa trucada d’un amic comú em sobresalta i em dona la notícia més inesperada. Sorpresa, dolor, pena i ràbia són sentiments que en aquell moment m’atrapen i em desborden. Són moltes les vivències, les alegries i les tristeses compartides.\nLa Carme ha sigut una persona que des de molt jove es va comprometre pels seus ideals del socialisme democràtic i pel seu país, Catalunya. Els seus valors van ser els de la seva família: el seu avi matern, Francisco, anarquista aragonès; el seu pare, Baltasar, d’Olula del Río (Almeria); la seva mare, Esther, dona compromesa des de molt jove en la lluita per les llibertats democràtiques. La Carme va viure uns valors i unes arrels que li van donar una identitat. I no hi va renunciar mai. Al contrari. Va entrar a militar als 16 anys.\nVa desafiar amb coratge i seguretat clixés, convencionalismes i prejudicis. Va inspirar a tothom. En va animar moltes\nTenia un somriure que desbordava. La seva determinació i les seves conviccions no impedien una amabilitat i una calidesa humana que són inusuals –tristament– en la política. Era ferma i atenta. Tenaç i sensible. La seva manera de ser, la seva proximitat i el seu compromís despertaven afecte i admiració. La Carme es feia estimar. I molt.\nPolíticament, tenia unes característiques que la feien molt especial. Era valenta. Era lleial. Era intel·ligent. Era sensible. Era capaç. La seva mort ens deixa impactats més enllà del que és inesperat, perquè la Carme semblava, permanentment, plena de vida i il·lusió. La seva llum personal era molt més que una brillantor o una espurna: ella il·luminava sempre, amb les seves idees i la seva passió, allà on fos.\nLa Carme ha deixat una empremta profunda en la vida política espanyola i en la comunitat socialista. Però, a més, ha guiat moltes dones –a tot el món– en la seva lluita per la igualtat i en el desenvolupament del seu lideratge. Va desafiar convencionalismes, clixés i prejudicis. Ho va fer amb coratge i seguretat. Va inspirar a tothom. En va animar moltes.\nEscric aquestes línies de pressa i totalment insuficients per expressar els meus sentiments i les meves idees. Cada paraula em fa mal, cada frase m’entristeix. Estic trencat i emocionat. Però vull escriure, amb orgull, que la Carme ha sigut una companya exemplar i una líder excepcional. Que he tingut la sort de conèixer-la, ajudar-la, acompanyar-la i treballar junts per una societat millor i unes millors relacions entre Catalunya i Espanya.\nLLEIALTATS I PROJECTES\nLa Carme volia el que volen la majoria dels catalans: més Catalunya i més Espanya, sense ruptures ni frustracions. Va lluitar per fer compatibles sentiments i compromisos. Lleialtats i projectes. Va ser un exemple, i ho seguirà sent cada dia més.\nL’última vegada que la vaig veure va ser en l’homenatge al nostre estimat i enyorat Toño Alonso. Els exministres de Zapatero ens havíem emplaçat a un sopar en les setmanes posteriors. Ja no serà possible amb ella. Desolació i tristesa.\n'La vall del riu vermell' és la popular adaptació al català de la cançó espiritual 'Red river valley'. La seva primera estrofa és molt coneguda a Catalunya. I la vull compartir. El dolor és profund i res ens consola tret de la convicció que no t’oblidarem, perquè el teu record serà inesborrable. Descansa en pau. Una abraçada permanent per a tota la seva família. En especial per al Miquel, el seu fill.\ndiu que ens deixes te’n vas lluny d’aquí,\nCarme Chacón revela que pateix una cardiopatia congènita\nno l’esborra la pols del camí".\nAltres articles de José Montilla\nDilema després del 14-F\nCatalunya i l'1-O


Recerca per la Ciutadania Global » Matemàtiques\nEn principi, la defensa militar de l’Estat hauria de correspondre al pressupost assignat al Ministeri de Defensa en els pressupostos generals de l’Estat. No obstant això, actualment existeix un debat sobre si determinades partides d’altres ministeris (Educació, Indústria…) són relatives a la despesa militar.\nQuè entenen per despesa militar les diferents fonts? Quines partides d’altres ministeris es qüestionen? Quins arguments s’han aportat al debat? Es podria dir que la despesa militar es troba disfressada?


TALEIA - CELLER CASTELL D'ENCÚS - Artencuina\nTALEIA - CELLER CASTELL D'ENCÚS\nFa uns quants dies, per casualitat, vaig provar un vi que no coneixia de res i que em va semblar diferent, extraordinari, amb una personalitat pròpia molt marcada i encuriosit. Vaig començar a investigar de quin vi es tractava.\nA Talarn, al Pallars Jussà, a una altura de 850-1000 metres, en un àrea de bona exposició solar i envoltada de massa boscosa, es troben les vinyes i el celler de Castell d'Encús. En aquest espai, al 1150 el monjos hospitalers ja hi cultivaven vinyes i produïen vi en els antics trulls de fermentació, picats a la pedra, que encara es troben al lloc, juntament amb una ermita de l'època. Els sòls són, en general, francs calcaris, i el contrast tèrmic entre el dia i la nit fa que s'hi puguin obtenir vins de superba qualitat.\nTot això va impactar tant el gran enòleg Raül Bobet que, juntament amb Joaquim Molins i Joaquin Pascuas, van crear el celler Castell d'Encús.\nUn dels vins de Castell d'Encús que vaig tenir la sort de gaudir és el Taleia 2008, un gran vi fet amb sauvignon blanc, fermentat en part en bótes de roure nou, amb una criança en ampolla de 5 mesos i amb una personalitat fantàstica que val la pena descobrir. Un vi excepcional.\nVARIETATS: sauvignon blanc / chemillon\nALTITUD: 850-1000 metres\nCRIANÇA: 5 mesos en ampolla\nALCOHOL : 13,2%\nLleuger oliva verda. Notes minerals, de cert sotabosc, vainilla i flor de farigola fresca. Especiat, fruita.\nLlarg, varietal i amb una constant acidesa que acompanya tota l'estona.\nAquest vi anirà desenvolupant en ampolla una important complexitat i podrà envellir força bé amb el temps gràcies a la seva important acidesa.


Editorial núm. 14 - Revista (Pausa.) Quadern de teatre contemporani\nCelebrem, en la nova etapa de la revista, la incorporació al seu consell de redacció de Jaume Melendres i de Joan Castells, professors de l’Institut del Teatre, que ja col·laboren en aquest número amb dos treballs de gran interès.\nPresentem en forma de dossier una reflexió sobre el teatre com a espai de treball. Hi publiquem una selecció de fragments de l’informe que Matthias Langhoff va presentar l’any 1987 a l’ajuntament de Ginebra, on plantejava extensament les condicions -que no van ser acceptades- per fer-se càrrec de la direcció del teatre de la ciutat. Són uns materials que encara il·luminen més el valor del quadern de càrregues que va redactar el malaguanyat Fabià Puigserver, com a exigències bàsiques del projecte del nou Teatre Lliure; unes notes que van introduïdes per un article de Guillem-Jordi Graells.\nCompleten el dossier un article sobre l’escenari com a espai de formació, un altre sobre els espais de creació de Els Joglars i Comediants, una anàlisi sobre la rebotiga ignorada de La Passió d’Esparreguera, i una reflexió sobre el teatre com a casa de propietari problemàtic.\nLa secció dedicada habitualment a Samuel Beckett l’ocupa en aquest cas una selecció de cites, en forma aforística, preparada per Víctor Molina.\nEl mateix Molina, mexicà afincat a Barcelona, col·laborador habitual i membre del consell de redacció de (Pausa.), dialoga amb una carta de Catalina Saavedra, una becaria xilena del curs iberoamericà que va organitzar la tardor passada la Sala Beckett. El tema de les relacions problemàtiques entre les dues bandes de l’Atlàntic i, de retop, entre Catalunya i Espanya, es dibuixa fragmentàriament en aquests textos.\nUna breu -però intensa- peça teatral és el resultat de l’encàrrec que la revista va fer al dramaturg Josep P. Peyró, guanyador d’un accèssit a l’últim Premi Ignasi Iglesias.\nEl número es completa amb uns fragments -de singulars ressons dramatúrgics- dels escrits sobre pintura de Leonardo da Vinci.\nEntrada anteriorBeckett Dixit Entrada posteriorTots nosaltres som Sarajevo


GARCIA FAURA enceta l'any amb grans reptes constructius - GARCIA FAURA\nGARCIA FAURAActualitat » Inici » Actualitat » GARCIA FAURA enceta l’any amb grans reptes constructius\nGARCIA FAURA enceta l’any nou amb grans reptes constructius en cartera. Alguns d’ells ja estan en marxa a diverses localitats d’Espanya i també a França i Luxemburg. A més, l’empresa està treballant per aconseguir les noves propostes que surtin en licitació. En resum, un trimestre que es presenta amb molta intensitat per als equips tècnics i operatiu de l’empresa.\nD’entre els projectes que ja estan en marxa a Espanya destaquen l’execució del centre comercial Palmas Altas de Sevilla, el més gran d’Andalusia, on l’empresa desenvoluparà, fabricarà i instal·larà 1.800 metres quadrats de mur cortina, i 3.500 metres quadrats de lluernes de tipus triangular, rectangular i trapezoidal.\nUn altre projecte d’envergadura on està implicat GARCIA FAURA és la renovació de l’aeroport de Son Sant Joan de Palma de Mallorca. L’empresa fabricarà i muntarà 575 metres quadrats de tancaments d’alumini per als executoris i una lluerna de 2.500 metres quadrats dissenyada a dues aigües amb perfils d’alumini de mur cortina, a més de 21 unitats de murs cortina corbs amb perfileria d’alumini que sumen 1.350 metres quadrats.\nFinalment, cal remarcar el gran projecte residencial Diagonal Zero, a Barcelona, per al qual GARCIA FAURA realitzarà diversos treballs de fusteria d’alumini, tancaments i vidre.\nEn l’àmbit internacional, GARCIA FAURA continuarà treballant per a la consolidació dels mercats francòfons. Així, per exemple, l’empresa està implicada en la rehabilitació d’un immoble del segle XIX de l’emblemàtic bulevard Haussmann de París per convertir-lo en un edifici d’oficines modern i funcional, tot mantenint només l’estètica de la façana exterior.\nAl nord de la capital francesa, GARCIA FAURA participa en la construcció del campus universitari Condorcet amb la instal·lació de tancaments d’alumini i d’un mur cortina mixt d’acer d’uns 1.500 metres quadrats. I a la ciutat de Nanterre, l’empresa realitzarà treballs de fusteria d’alumini i mur cortina, entre d’altres, per a un complex d’oficines.\nI, per primer cop, GARCIA FAURA portarà la seva feina a la ciutat de Luxemburg, on l’empresa participarà en la construcció d’un hotel i d’un edifici d’oficines. Es tracta d’uns projectes on es realitzaran treballs de fusteria d’alumini d’altes prestacions i màxima qualitat.\nFaçana de GARCIA FAURA en la renovada seu de Naturgy a Madrid\nL'empresa Naturgy ha inaugurat la seva nova seu a la capital espanyola, un edifici la façana del…\nprevious post: Menció especial per a GARCIA FAURA en els premis PYME 2018 Barcelona\nnext post: GARCIA FAURA participa en la remodelació del Pedralbes Centre


Per la reciprocitat total dels mitjans audiovisuals en català | Candidatura d'Unitat Popular\nTambé proposem que l’Ajuntament de Mataró s’adhereixi a la campanya “El català sense fronteres”, impulsada per la Plataforma per la Llengua, amb l’objectiu de traslladar a Europa la vulneració dels drets lingüístics dels catalanoparlants.\nLa Declaració Institucional, s’haurà de debatre en Junta de Portaveus aquest mes de juliol. En cas d’aprovar-se seria ratificada pel Ple Municipal.\nDECLARACIÓ INSTITUCIONAL QUE PRESENTA EL GRUP MUNICIPAL DE LA CUP PER LA RECIPROCITAT TOTAL DELS MITJANS EN CATALÀ\nLa reciprocitat total dels mitjans audiovisuals és aquella situació en la qual hi ha un intercanvi recíproc total de la televisió i de la ràdio entre diferents administracions territorials d’un mateix domini lingüístic, de manera que es reben tots els continguts dels canals i de les emissores de ràdio en la llengua pròpia.\n1. L’Ajuntament de Mataró treballarà a favor de la reciprocitat total dels mitjans audiovisuals de televisió i de ràdio entre els diversos territoris del domini lingüístic catalanoparlant, i traslladarà aquest compromís al Consorci Digital Mataró-Maresme i a Mataró Audiovisual.\n2. L’Ajuntament de Mataró s’adhereix a la campanya “El català sense fronteres”, impulsada per la Plataforma per la Llengua, amb l’objectiu de traslladar a Europa la vulneració dels drets lingüístics dels catalanoparlants reconeguts a la CELRoM i a la Directiva 2010/13/UE, i perquè la Comissió Europea i el Comissionat de Drets Humans del Consell d’Europa es posicionin davant les autoritats espanyoles, franceses i italianes sobre la infracció d’aquests drets.\nMataró, 16 de juny de 2016\nLa CUP ha presentat una moció on proposem que l’Ajuntament de Mataró defensi la reciprocitat total dels mitjans de televisió i ràdio entre els territoris de parla catalana, i que s’adhereixi a la campanya “El català sense fronteres”, impulsada per la Plataforma per la Llengua.\nDonem suport a l’establiment d’un salari mínim de 1.200€ a Catalunya\nExigim una regulació de l'espai del migdia als centres educatius de titularitat pública


El portaveu de Ciutadans Terrassa perd aigua | La torre del Palau\nEl portaveu de Ciutadans Terrassa perd aigua\nUn article de la Taula de l'aigua\nper La Torre, 27 de juliol de 2016 a les 08:45 |\nEl passat 21 de juny passat, es publicava a Diari de Terrassa un article d'opinió del portaveu de Ciutadans Javier González en el qual, entre d'altres, plantejava les presses amb què el PSC, a través del seu alcalde, manifestava que “la gestión directa del agua podría abaratar el recibo”. A aquestes paraules, el senyor González responia amb una bateria de signes grandiloqüents, però sense cap argument que el sustentés.\nResultava curiós que el portaveu de C's fes critica d'allò que ell mateix practicava. Acusava el PSC de posicionar-se abans de la finalització de l'estudi (encara que d'amagat com s'ha pogut veure, el Javi sempre ha sigut partidari de la privada), i ell feia el mateix: semblà ser que l'havien trepitjat “el callo” i ara cada vegada que algú es manifesta partidari de la gestió directa a ell li fa mal.\nEl portaveu de Ciutadans arremetia contra l'alcalde per posar de manifest les traves que l'empresa Mina-Agbar “pone al proceso de fin de la concesión”. Encara avui. el senyor González continua sense adonar-se que aquestes traves son només la punta de l'iceberg. Tot aquest procés tant sols ha tret a la llum alguna de les qüestions que venim denunciant i que vam veure en el seu moment: l'opacitat que en totes les qüestions imprimeix l'empresa concessionària. No és bo ni per a la salut ni per a la butxaca que l'aigua sigui gestionada des d'interessos privats. El ciutadà Javi encara no se n'ha assabentat, i potser li molesta que 20 regidors el facin repetir la lliçó.\nEl senyor González ens exposava: “Además en ningún momento se explica cómo se va a financiar el ciclo completo del agua.... Tampoco se dice de donde saldrá el dinero para mejorar una red de distribución que todavía contiene amianto, o la mejora de la calidad del agua que cuesta miles de euros a las familias en agua embotellada, depuradora de ósmosis, jabón para lavadoras, averías domesticas o cremas para aliviar el picor en la piel al lavarse con un agua extremadamente dura”. D'on ha sortit sempre, senyor Javi, de la factura de l’aigua que paga la ciutadania, però en beneficis a la ciutat i no al sector privat.\nSi el senyor González va descobrir-nos la roda, aquí ens l'ha portat. Aquesta ha sigut i és la gestió de l'aigua per part de Mina-Agbar, però, sembla que vostè no rellegeix el que escriu. Tot això és el que hauria d'haver cuidat aquesta companyia que durant 75 anys hem mantingut a través de les factures de l'aigua. Sí senyor, i això és el que deixa allà on va, la gestió privada que vostè defensa. La gestió que té com a motiu essencial de la seva existència fer negoci, i augmentar els guanys dels seus accionistes. És hora de que els recursos que aportem els destinem a reparar les qüestions que assenyala, i no a generar beneficis privats amb l'aigua.\nSenyor Javier, no pretengui vendre'ns fum. L'aigua té un preu que hem de pagar, si a aquest vostè li treu el benefici privat... A igual gestió surt més econòmica la gestió directa, aquest és l'objectiu. És vostè capaç d'assumir-ho? Altra qüestió és que vostè pensi que s'ha de continuar destinant una part dels nostres diners a enriquir multinacionals, a fer-se fotos de benefactors al diari i a continuar realitzant inversions “legals” a través de les seves Sicavs.\nSembla ser que el senyor González té el padrí que ens regalarà tot el que assenyala. El que no diu és que ho farà a terminis i amb interessos... Poca confiança té vostè en la capacitat de les persones d'aquesta ciutat a respondre el repte de gestionar l'aigua quan, a més, hi ha ciutats que han demostrat que es fan millor les coses. El senyor Javi ens surt un mes desprès amb l'enquesta telefònica; aquesta que fa mesos estan fent els seus amics? Aquesta que amb quatre preguntes ens farà coneixedors del que significa l'aigua?. Senyor González els seus amics fa mesos que estan en campanya i no paren de fer regals, caramels i globus. No s'amagui que se li veu el llautó.\nSenyor González, la solució que ens proposa, no respon ni en mode ni en forma al tema de l'aigua. La gestió directa que proposem implementarà elements que ha assenyalat, i alguns altres imprescindibles, els que calguin per a no tornar a caure en errors passats. Propostes noves, propostes de canvi que compten avui amb el suport de 20 dels 27 regidors i regidores de l'Ajuntament, i que volem ampliar.\nSenyor Javi, no se n'assabenta? Si al que vostè li fa por és un mal govern, “arremánguese” com fem tots i no busqui qui li faci la feina. Rellegeixi vostè el que ens va descriure, el panorama que deixen les privatitzacions i respongui's a vostè mateix, què és el que vol negociar i amb qui vol fer-ho. I després si continua amb el mateix, faci-s'ho mirar perquè en la gestió de l'aigua, el seu comportament és populisme.\nL'opinió de..., Ciutadans, C's, Javier González, Taula de l'Aigua, aigua\nDe vegades es perd aigua i de vegades es perd oli\nPer Anònim el 27 de juliol de 2016 a les 10:29\nPer perdre, n'hi ha que perden la xaveta.


Relaciona cada paraula destacada de les frases amb una altra de les que ... | Recurso educativo 519743 - Tiching\nRelaciona cada paraula destacada de les frases amb una altra de les que ...\nRelaciona cada paraula destacada de les frases amb una altra de les que tens a continuació de la mateixa família: Una bruixa horrible es desperta del seu son estival. Toca la terra amb els seus dits nuosos. La terra s'endureix com el ferro. Va encendre una mica de molsa i uns branquillons. Pensar en altres paraules de la mateixa família et pot ajudar a comprendre el significat de paraules que no coneixes.\nLlegiu les frases següents i contesteu les preguntes entre tots:\nAvaluació inicial T09 01 - La tragèdia\nRelaciona les paraules de la mateixa família:\nEscriu una paraula de la mateixa família:


Dissabte 8 de maig ‘Fem Dissabte!’, jornada de neteja i reflexió de l’entorn de Torelló - Consorci de la Vall del Ges, Orís i Bisaura\nInici > Medi ambient > Dissabte 8 de maig ‘Fem Dissabte!’, jornada de neteja i reflexió de l’entorn de Torelló\nEl dissabte 8 de maig, tindrà lloc l’activitat de neteja fluvial i de reflexió de l’entorn ‘Fem dissabte!’. El punt de trobada serà a l’aparcament del passeig del Firal, a dos quarts de 9 del matí, i l’activitat finalitzarà entorn de la una del migdia amb un taller artístic, amb música i aperitiu per a tots els participants, als jardins Vicenç Pujol.\nEl ‘Fem Dissabte!‘ forma part de la campanya Let’s clean up Europe, una acció comuna a tot Europa per conscienciar sobre la quantitat de residus que llencem de forma incontrolada a la natura i, alhora, promoure accions de sensibilització a través de la recollida d’aquests residus abocats il·legalment als boscos, platges, marges de rius, etc. A Torelló, està organitzada pel Consorci Vall del Ges, Orís i Bisaura i l’Ajuntament de Torelló conjuntament amb les entitats Escola d’Arts Plàstiques, La Vall Verda, Grup de Defensa del Ter i la Plataforma “Volem l’aigua clara, neta i nostra”.\nL’activitat començarà a les 8:30 h a l’aparcament del Passeig Firal amb una caminada que permeti realitzar diversos recorreguts per tal de cobrir bona part del transcurs dels rius Ter i Ges de l’entorn del municipi. La recollida de residus finalitzarà pels volts de les 11 del matí als jardins Vicenç Pujol, on es farà una activitat artística amb part del material reciclat que permeti reflexionar sobre la generació d’escombraries. L’activitat anirà a càrrec d’Alícia Casadesús i l’Escola d’Arts Plàstiques de Torelló. També hi haurà música i aperitiu pels participants a la jornada.\nPer a participar en l’activitat de neteja cal inscripció prèvia especificant el nom i telèfon de cada persona al correu eap@ajtorello.cat. Els participants hauran de portar roba i calçat adequat i, sobretot, guants gruixuts. L’Ajuntament de Torelló facilitarà bosses per la recollida de les deixalles.


Homes per la igualtat de tots i totes | el Blog de l'Associació de Dones Pal·las Atena\nLa lluita feminista, que durant tant de temps ha hagut de bregar en solitari té, des de fa uns anys, homes que defensen drets igualitaris per a tothom, sense distinció de gènere. Així ens ho relataven, aquest dijous 18 de maig de 2017, el grup Homes Igualitaris Socialistes, en la xerrada celebrada a Can Portabella. Aquest col·lectiu col·labora amb altres agrupacions d’homes de tot el territori de l’estat a través de l’associació estatal AHIGE (Associació d’Homes per la Igualtat de Gènere).\nTal com ens han explicat, les prioritats de la seva lluita se centren en el foment de la igualtat plena entre dones i homes i el rebuig a tota expressió que perpetuï les discriminacions contra les dones, tant en l’àmbit familiar com en el laboral. Així mateix, volen combatre el masclisme i les opressions que se’n deriven, unes opressions que no solament pateixen les dones sinó que, els mateixos homes, també en poden arribar a ser víctimes per tal com la societat espera d’ells l’èxit i el triomf, ser capdavanters, tant a la vida privada (són considerats els “caps de família”), com social i laboral. Si aquestes expectatives no es compleixen, el sentiment és de frustració i derrota. Per poder capgirar aquests estereotips cal reconèixer i posar en pràctica noves maneres de ser, i entendre la masculinitat des de la llibertat i el respecte entre els gèneres. Per això, un dels seus objectius, a més dels que ja s’han exposat, se centra en aconseguir que l’educació, ja des dels primers anys, sigui igualitària i no sexista.\nTots aquests plantejaments han estat llargament debatuts en un animadíssim col·loqui on les persones participants han evidenciat les mancances i discriminacions que existeixen, sobretot per a les dones, amb nombrosos exemples personals i en l’àmbit professional, amb l’evidència que, tot i que les lleis no són discriminatòries, la societat i el món del treball actuen de manera totalment masclista.\nEn algun moment s’ha dit que les dones hem tingut la sort de tenir uns models feministes que ens han precedit i que ens han servit per bastir la nostra lluita. Els homes manquen d’aquests referents i cal desitjar que aquests col·lectius incipients treballin, i molt, per aconseguir teixir una xarxa de valors d’igualtat per tal que siguin el referent dels homes que ara són infants.


365 paraules – històries, reflexions i estirabots del nostre dia a dia\n365 paraules\thistòries, reflexions i estirabots del nostre dia a dia\nhistòries, reflexions i estirabots del nostre dia a dia\tUn amic\tAixò de fer-ne quaranta no té cap mena d’importància. Com si en féssim cinquanta, o cent. Nosaltres sempre serem els nois de dotze anys que ens intercanviàvem cintes de cassette de rock català per gravar en aparells de doble platina. Va ser allà on vam decidir qui seríem i com ens entendríem al llarg dels… Llegir més\nUn transistor\tVas a la sala d’espera d’un lloc on t’extreuen sang, per tal de ser analitzada i poder comprovar que tot rutlla. Potser estàs nerviós. Però et trobes que hi ha una ràdio. Una ràdio d’antena. A la sala d’espera. Sobre la tauleta que ocupa el racó per separar els dos sofàs de braços. Una ràdio… Llegir més\nUn moment de dubte\tSeu a terra. És el primer que veig. I seu amb les cames rectes. En una posició anatòmicament estranya. Seu. Si fos una nena de cinc anys podríem pensar que juga o que ha agafat una rebequeria. I no vol seguir caminant. I s’ha assegut a terra per fer enfadar la mare o al pare…. Llegir més\nUna abraçada\tEns vam abraçar. Amb els nostres braços i les nostres mans d’homes fets i drets. Però no ens coneixíem de res. No ens havíem vist mai. No sabíem els nostres noms. I de fet encara no els sabem. No sabem res l’un de l’altre i no crec que, si algun dia arribem a creuar-nos pel… Llegir més\nForats i salts\tD’acord, hi ha un forat. Admetem-ho. Un cràter. Un buit. Un salt. Potser insalvable. Potser definitiu. Hi és. Com un accident que trobes al mig del camí. Com una palada de sorra en ple trajecte d’una formigueta un pèl desorientada. Hi és. I només podem fer una cosa. Admetre que ha aparegut i decidir si… Llegir més\n243. La nena del graó (II)\tL’Aina, sobretot, mirava sabates. Era el més senzill de fer per una nena de metre trenta-cinc que seia en un graó de poc més de vint centímetres. Les sabates de la gent que passava li quedaven gairebé a l’alçada dels ulls i eren molt fàcils d’observar. L’Aina havia après a imaginar vides senceres només de… Llegir més\n242. Sobre la nena del graó\tVeieu? Doncs he enganxat un conte que vaig començar l’altre dia. És una mena d’historieta llarga o de novel·la curta, encara no ho sé perquè no la tinc acabada. I em va venir de gust d’enganxar-la al text corresponent a ahir. I això és el que he fet i el que faré també eh? Perquè… Llegir més\n241. La nena del graó\tL’Aina, de nou anys, passava les hores asseguda a la porta de la botiga on treballava la mare. Era la millor manera d’esperar. L’escola s’acabava a les cinc i la mare no baixava la persiana fins a quarts de nou. Això volia dir tres hores d’espera com a mínim. Seure i observar era molt millor… Llegir més\n240. Un encàrrec (i IV)\tM’he estat mirant els temes sobre els quals tenia començats els textos. Ja veieu que les dates corresponen a dies correlatius, com si jo estigués escrivint això en dies diferents. I és mentida. L’única cosa que estic fent ara mateix és mirant de posar ordre al caos que m’ha deixat el noi, aclaparat per la… Llegir més\n239.Un encàrrec (III)\tFem una mica de resum. Primer, i abans de seguir diria que si algú ha agafat el text aquí, doncs que reculi fins al número 236 que és el primer text des que jo he agafat el blog. Més que res perquè no us voldria enganyar i fer creure que sóc qui no sóc. Reculeu… Llegir més\n238. Un encàrrec (II)\tVaja, el text anterior l’he clavat més. Reconec que l’estructura potser no és cap cosa. Però he arribat al nombre de paraules senceres així amb un punt i ha estat bé. Us deia que em va dir l’autor del blog que estava en un punt de bloqueig. Una paraula que agrada molt a la gent… Llegir més\n237. Un encàrrec\tMireu, això de tres-centes seixanta-cinc paraules no sé si ho sabré fer. Ja veieu que l’anterior text l’he acabat així de sobte. M’hi hauré d’anar acostumant. Per sort a mi aquestes coses de no saber què dir no em passen, o sigui que no heu de patir. Ja us he dit que sóc callada i… Llegir més\nEntrades recents\tUn amic\nUn moment de dubte\nForats i salts\nComentaris recents\tAnna Ramon Ocejo on 221. L’home xarxa365paraules on 194. 13 desembresMarc Dolcet Gasch on 181. Vint-i-dos paiosMARISOL RICO on 135. No és a facebookSusi on 148. Hello wind\tArxius\tMarç 2017\nens està passant\nSi deixes el teu mail podràs seguir el blog i rebre les actualitzacions.


Què podem fer durant el confinament? – Institut Marta Mata Report\nQuè podem fer durant el confinament?\nPublicat en 18 Abril, 2020 18 Abril, 2020 a Opinem/Tema del mes Per Lucía Blanco\nLa quarantena pot ser divertida si l’organitzem i la gaudim. Proposem algunes idees per saber com aprofitar el temps\nDegut a l’estat d’alarma decretat per l’Estat Espanyol pel COVID-19 ens hem vist obligats a quedar-nos confinats a casa per vèncer la pandèmia. Ja portem més d’un mes tancats a casa, però això no significa que haguem de caure en l’avorriment i l’angoixa. Si ens organitzem i aprofitem el temps podem fins i tot gaudir la situació. Hi ha moltes propostes culturals i lúdiques per fer a casa en família que us proposem:\nUn curset de cuina, per aprendre a cuinar des d’un pa de pessic fins a una pizza casera. Fes clic aquí si vols saber com fer un pa de pessic.\nDesprés de menjar un bon pa de pessic és hora de cremar les calories! Cada dia podem fer una hora d’esport en família. Per fer-ho d’una forma dinàmica i divertida podem jugar al Just Dance o seguir algun vídeo de YouTube.\nEn acabar els deures podem dedicar una estona a fer manualitats. Cadascú pot fer el que li agradi: dibuixar, pintar, crear un punt de llibre, crear jocs de taula.. Imaginació al poder. I sempre és bon moment també per a descobrir noves habilitats.\nPodem jugar a jocs de taula. Tothom segur que a casa en té un. I si no, no patiu que també podem fabricar-lo. Fixa’t.\nTambé tenim opcions virtuals. Abans d’acabar la tarda podem entretenir-nos jugant a algun videojoc. Sempre recordant que una estona està bé, però no hauríem de jugar en excés.\nQuan ja pràcticament acaba el dia, podem anar a aplaudir als metges i després dedicar un temps a la lectura. Pot semblar avorrida, però si ets capaç de trobar llibre que t’agradi, llegir-lo serà molt entretingut.\nJa veieu que el dia es pot aprofitar molt i ens ho podem arribar a passar d’allò més bé. Tot es tracta d’organitzar-nos i gaudir!\nHistòria Anterior Previous post: Llevo un año llorando\nPropera Història Next post: Si tenim una maquineta on endollar-nos, ja som feliços


Carme Torras - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nmatemàtica, doctora en informàtica i professora d'investigació al CSIC-UPC\n(S'ha redirigit des de: Carme Torras Genís)\nCarme Torras Genís (Barcelona, 4 de juliol de 1956) És llicenciada en matemàtiques, doctora en informàtica i professora d'investigació a l'Institut de Robòtica (CSIC-UPC).\nCarme Torras a la Nit de les Telecomunicacions de 2019\n4 juliol 1956 (63 anys)\nInvestigadora d'intel·ligència artificial i escriptora\n(2018) Premi Ictineu\n(2017) Premi Ictineu\n(2011) Premi de novel·la Ferran Canyameres\n(2009) Premi Ictineu\nCompagina la recerca científica amb l'escriptura, amb una producció de ciència-ficció de qualitat. És membre de l'Associació d'Escriptors en Llengua Catalana i de la Societat Catalana de Ciència-Ficció i Fantasia (SCCFF).\n1 Poducció científica i literària\n1.1 Obres de ficció\n1.1.2 Novel·la traduïda al castellà\n1.1.3 Relats en volums col·lectius\nPoducció científica i literàriaModifica\nEn l'àmbit científic, ha publicat llibres i articles sobre models neuronals, visió per computador, intel·ligència artificial i robòtica. Ha estat guardonada amb el premi Divulga del Museu de la Ciència de Barcelona, el premi Rafael Campalans de l'Institut d'Estudis Catalans, i la medalla Narcís Monturiol de la Generalitat de Catalunya. És membre numerària de l'Academia Europaea i membre electa de la Reial Acadèmia de Ciències i Arts de Barcelona.\nEn l'àmbit literari, les seves novel·les Pedres de toc (Columna, 2003) i Miracles perversos (Pagès, 2011) van merèixer els premis Primera Columna i Ferran Canyameres d'intriga i misteri. Amb La mutació sentimental (Pagès, 2008), traduïda al castellà (Milenio, 2012), va obtenir el premi Manuel de Pedrolo de ciència-ficció 2007 i el premi Ictineu 2009, premi que també va rebre, el 2018, la seva novel·la Enxarxats (Males Herbes, 2017).\nObres de ficcióModifica\nPedres de toc, Columna Edicions; premi Primera Columna, 2003.\nLa mutació sentimental, Pagès Editors; premi Manuel de Pedrolo, 2007 i premi Ictineu, 2009.\nMiracles perversos, Pagès Editors; Premi Ferran Canyameres, 2011.\nEnxarxats, Males Herbes, 2017; Premi Ictineu, 2018.\nNovel·la traduïda al castellàModifica\nLa mutación sentimental, Editorial Milenio, 2012.\nRelats en volums col·lectiusModifica\nZac i el rellotge de l'ànima, en el recull Els fills del capità Verne, Pagès Editors, 2005.\nLa vita e-terna, revista Catarsi Nº 13, 2013.\nUna arrítmia silenciada, en el recull Elles també maten, Llibres del Delicte, 2013.\nEl joc de jocs, en el recull Científics lletraferits, revista Mètode, Publicacions de la Universitat de València, 2014.\nL'indigent, en el recull Deu relats ecofuturistes, Males Herbes, 2016.\nColumna - 2003 - Pedres de toc.\nManuel de Pedrolo de narrativa de ciència-ficció de Mataró - 2007 - La mutació sentimental.\nIctineu de ciència-ficció a la millor novel·la original en català publicada l'any anterior - 2009 - La mutació sentimental.\nIctineu de ciència-ficció al millor conte original escrit en català l'any anterior - 2017 - "L'indigent", publicat dins el recull Deu relats ecofuturistes.\nFerran Canyameres - 2011 - Miracles perversos.\nIctineu de ciència-ficció a la millor novel·la original en català publicada l'any anterior - 2018 - Enxarxats.\nMedalla Narcís Monturiol al Mèrit Científic i Tecnològic, 2000.\nPremi Rafael Campalans de l'Institut d'Estudis Catalans, 1985.\n↑ 1,0 1,1 1,2 Carme Torras al Qui és Qui de les Lletres Catalanes\n↑ «Carme Torras». CCCB. [Consulta: 19 novembre 2015].\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Carme_Torras&oldid=21820522»\nDarrera modificació: 26 ago 2019 a les 14:21


Escola Santa Marina (Pratdip): 2017\nSortida a la fàbrica Danone i Museu Blau de Barcelona\nEstimades famílies, el passat dimecres 13 de desembre els alumnes de l'escola Santa Marina vam anar a visitar la fàbrica Danone i el Museu Blau de Barcelona.\nA la Danone, els nostres alumnes van aprendre quins són els components principals del iogurt i el procés de la seva elaboració.\nAl Museu Blau, van poder gaudir de diversos espais on van poder veure l'origen i l'evolució de la terra, un centenar de maquetes recreant diverses especies d'animals, una secció de plantes i minerals i una dedicada al món cel·lular.\nEls alumnes s'ho van passar d'allò més bé. Van preguntar, tocar, tastar i experimentar. Va ser una sortida molt divertida.\nA continuació us deixem un recull de fotografies perquè pugueu veure el dia tan divertit que van passar els vostres fills. Esperem que us agradin.\nLa classe dels més petoners del món\nEl nostre dia a dia a la classe.


Unitat roig-i-negra | Reusdigital.cat diari de Reus. Notícies i actualitat del Camp de Tarragona\n13 de Novembre de 2018, per Marc Busquets\nLa delicada situació econòmica del CF Reus ha enrarit l'ambient. Part de l'afició qüestiona la gestió d'Oliver i Llastarri, el futur immediat de l'entitat a la Segona A preocupa l'entorn i la plantilla de Bartolo sembla ja haver-se contagiat de l'ànim deprimit del club. La imatge a Cadis no va ser la millor, però carregar ara contra el tècnic i els jugadors (alguns dels quals del planter) no només no seria just sinó un greu error. Fan el que poden amb les limitacions que tenen. En conseqüència, els seguidors segueixen pendents de les informacions al voltant d'una possible venda sobre la qual no han trascendit detalls.\nÉs lògic, per tant, que a les xarxes hi hagi aficionats que hagin fet una crida a l'acció de cara al dissabte, quan l'equip rebrà l'Extramedura d'Almendralejo. Insten a xiular la directiva, o a lluir cartells en què s'hi llegeixi 'es ven'. La protesta és lícita, perquè el CF Reus ha manifestat en massa ocasions la seva opacitat, i la gent pateix pel desenllaç d'aquest tràngol perquè el silenci de la cúpula roig-i-negra no transmet precisament seguretat. Ara bé, allunyar les crítiques de la gespa potser és el més sensat, ara per ara. Després de tot, els futbolistes són altres afectats pel que està passant. Dues setmanes enrere, Oliver va admetre que no havien cobrat una nòmina. Ara ja en serien dues.\nD'aquesta manera, i si no es concreten les solucions que el màxim accionista va apuntar que es trobarien en el termini d'un mes (i d'això ja en fa 15 dies), amb el reglament a la mà del futbol professional de l'Estat alguns dels jugadors del CF Reus podrien sortir a la recerca de noves destinacions. El context econòmic del club, a banda, tampoc fa viable per ara que es segelli o es faci públic l'acord entre el consistori i l'entitat després del procés negociat per la concessió de l'Estadi. Que el club es trobi ara immers en aquesta situació fa pensar que l'anunci de la marxa a Riudoms per construir-hi un camp, fet mesos enrere, era molt poc seriós.\nÉs difícil mantenir la confiança a Oliver i el seu equip en un context com l'actual, sí. No obstant això, els seguidors del club del Baix Camp no poden fer cap altra cosa que esperar que aquest salvi can Reus d'un desastre majúscul. Dissabte, amb cartells o no de venda, afició i plantilla han d'aïllar-se de tot i centrar-se únicament en vèncer com sigui el rival. Més endavant ja hi haurà l'ocasió de demanar comptes a la directiva. Davant la adversitat, però, més que mai s'ha d'imposar la unitat roig-i-negra.