El Museu del Joguet de Catalunya reobre el divendres 10 de juliol - Empordà\nEl Museu del Joguet de Catalunya reobre el divendres 10 de juliol\nLes baldufes tornaran a rodar amb unes instal·lacions més segures, confortables i accessibles per a tothom\nEMPORDA.INFO 03.07.2020 | 18:48\nEl Museu del Joguet de Catalunya reobre el divendres 10 de juliol ACN\nEl Museu del Joguet de Catalunya torna a obrir les portes el proper divendres 10 de juliol. El museu, a més, compta amb unes instal·lacions més segures, confortables i accessibles per a tothom\nDes de museu expliquen que "hem implementat totes les mesures de seguretat i higiene sanitàries necessàries per tal que totes les persones que ens visiten gaudeixin d'una experiència segura i confortable".\nLes accions dutes a terme consisteixen en el control de l'aforament i del sentit de la visita per poder mantenir l'espai de separació adequat, la remodelació de les àrees de descans i renovació constant del cabal d'aire de les sales i l'aabilitació de mesures de protecció: mampares als punta d'atenció al client, dispensador automàtic de gel desinfectant hidroalcohòlic a l'entrada i dispensadors manuals al llarg de la visita.\nTambé han previst una priorització de pagament amb targeta i higienització dels datàfons i de les audioguies després de cada ús, un augment de la freqüència de neteja i desinfecció de totes les dependències i elements del Museu, i l'instal·lació de punts d'informació i de senyalització de seguretat per garantir una visita segura.\nFinalment, faran un ús d'equipament de protecció homologat per part de tot l'equip del Museu, com l'ús de mascareta protectora posada adequadament al llarg de tota la visita, la neteja de les mans al punt de gel higienitzant a l'entrada i el control de temperatura sense contacte per termòmetre d'infrarojos.\nEl Museu romandrà obert de dimarts a dissabte d'11 a 14 h i de 16 a 19 h.\nTornen amb moltes ganes de jugar amb vosaltres. Per aquest motiu, han planificat noves activitats segures per fer en família i noves visites guiades, de les quals informaran ben aviat. També, per facilitar l'experiència, es pot consultar l'apartat Descobreix del web del Museu com a guia de visita, gràcies al wifi gratuït disponible a tot l'edifici.\nEl museu vol agrair el suport de totes les persones que visiten el Museu. Per això, els 1.000 primers visitants rebran, com a record, una baldufa d'edició limitada del Museu del Joguet de Catalunya.


A l’Assemblea sabem on anem #FemLaRepublicaCatalana | Sant Cugat per la Independència (SCxI)\nA l’Assemblea sabem on anem #FemLaRepublicaCatalana\nEl primer acord important que el Secretariat Nacional ha adoptat va ser donar suport al Consell per la República, fer promoció del registre al Consell i que la presidència de l’Assemblea s’incorpori a l’òrgan executiu. Aquest suport, però, serà per tal que la implementació del Consell sigui efectiva i, a la vegada, esdevingui un veritable generador de cohesió estratègica. Sempre en coherència amb el Pla estratègic de l’Assemblea, assumint la via unilateral com la més probable per aconseguir l’objectiu de la independència efectiva i l’única que ens permet ser pro-actius.\nPer altra banda, Paluzie, ha anunciat que s’iniciarà un micro-mecenatge per finançar una campanya d’internacionalització. Al mateix temps, ha destacat que el judici s’ha d’utilitzar com un bumerang. L’Estat espanyol vol acabar amb l’independentisme per la via de la repressió. Que ningú més vulgui declarar la independència per què acabarà a la presó. També ha afegit que si estem forts i sabem utilitzar bé aquesta vulneració de drets, acabarà reforçant el món independentista, “hem de saber fer aquesta denúncia contundent. No pensem que serà jurídicament que ho guanyarem”.\nAquesta entrada es va publicar a Sant Cugat del Vallès a 10 Desembre 2018 per jlliberia.\n← A partir del 10 de desembre, a Terrassa, dejuni d’acompanyament a la vaga de fam dels presos polítics Estigueu atents i reserveu-vos el 21-D →


Max a escena i Max in Love tornen un any més a pujar als escenaris — Benestar Social - Serveis i Recursos - La Paeria - Ajuntament de Lleida\nEsteu aquí: Inici › Serveis Especialitzats › Actuacions per la promoció d'hàbits saludables › Notícies › Max a escena i Max in Love tornen un any més a pujar als escenaris\nEls projectes municipals Max a escena i Max in Love tornen un any més a pujar als escenaris, impulsats per la Regidoria de Polítiques per als Drets Socials, amb l’objectiu de prevenir els i les joves de 15 i 16 anys de conductes de risc a través del teatre. Les obres que els acompanyen son Max i Maxi, i Max in Love, es representen al Teatre Municipal de l’Escorxador. Per aquest curs està prevista la participació d’aproximadament 3.400 joves de 3r i 4rt d’ESO pertanyents a vint-i-tres centres de secundaria de Lleida.\nAmbdós espectacles teatrals estan dirigits per professionals de l’Aula Municipal de Teatre i interpretats per joves també de l’Aula. L’edat dels actors i actrius va dels 13 als 18 anys, provocant la immediata identificació del públic adolescent amb el que està passant damunt de l’escenari i motivant per al diàleg posterior.\nDesprés de visionar les obres de teatre, l’alumnat reflexiona amb els seus educadors/es sobre les temàtiques tractades, amb el suport d’una guia didàctica i de l’assessorament i la formació de les tècnics municipals.\nPlanteja sense dramatisme situacions típiques de la vida dels i les adolescents, amb l’objectiu de motivar la reflexió sobre temes tan cabdals per a ells i elles com els riscos del consum de drogues, la presa de decisions per davant de les pressions del grup, les alternatives saludables d’oci, les relacions familiars, el paper positiu del grup d’amics i amigues, etc. Tot plegat, apropant-s’hi de la forma que els i les joves tenen de viure aquests temes.\nAquest serà el 21è curs escolar que, de manera ininterrompuda, la Paeria ofereix als centres educatius la possibilitat de participar en aquest projecte. La vigència d’aquest projecte, que s’ha anat renovant, es veu confirmada amb la participació del 90% dels centres educatius de secundaria de la ciutat, tant públics com concertats.\nEls resultats de les avaluacions qualitatives i quantitatives de les projectes demostren que funcionen, fins al punt que el projecte està sent replicat a diferents ciutats catalanes, com Tarragona. Les millores de coneixements i els canvis d’actituds dels joves participants són directament proporcionals a les hores de dedicació que cada centre educatiu dedica a treballar aquests projectes.\nL’hi dona continuïtat abordant aspectes emocionals de l’adolescència lligats a les relacions, l’afectivitat, la sexualitat o els rols de gènere per promoure unes relacions afectives lliures, sense violència i sense risc. Enfocant el tema des d’una perspectiva bio-psico-social i educativa.\nCom a novetat dels darrers anys, l’Aula Municipal de Teatre va obrir la possibilitat de participar com a actor o actriu al projecte Max als joves, amb la voluntat que el projecte esdevingui encara més un projecte de tota la ciutat.\nRepresentació adreçada a les famílies\nEl dia 27 de març, coincidint amb el dia mundial del teatre, està previst fer una representació adreçada a les famílies per tal que pares, mares, tutors i tutores puguin gaudir de l’espectacle acompanyats dels seus fills/es, esperant que això els permeti encetar a casa el diàleg sobre les drogues i la sexualitat. L’entrada serà gratuïta fins a completar l’aforament.\nMés info a https://benestarsocial.paeria.cat/ o a Instagram @max.experience


L'Ambibus visita Vilassar de Dalt - Govern.cat\nquery_builder 13 novembre 2003 12:35\nL'Ambibus visita Vilassar de Dalt\nL’Ambibus és la unitat mòbil d’educació ambiental del Departament de Medi Ambient de la Generalitat. Del 17 al 23 de novembre està estacionat a la població de Vilassar de Dalt (Maresme).\nDel 17 al 23 de novembre estarà estacionat a la població de Vilassar de Dalt (Maresme), a l’aparcament "La Quintana".\nEls horaris de visita seran:\n- de 9.00 a 13 h. i de 15.00 a 17.00 h., reservat a centres educatius\n- de 17.00 a 20.00 h., per a tots els veïns\n- de 10.00 a 13.00 i de 17.00 a 20.00 h., per a tots els veïns\n- de 10.00 a 13.30 h., per a tots els veïns.


El cas Nóos va matar Manos Limpias?\nPau Molins ha passat aquest divendres per can Basté (RAC1). I ha parlat de la Infanta Cristina i del cas Nóos. Bàsicament perquè ell ha estat el seu advocat, el que ha aconseguit absoldre-la. I més enllà de la seva capacitat professional, Molins és un personatge comunicativament impecable: educat, amable, precís, convincent, sap ser pròxim, té sentit de l'humor, diu sense dir, les fot amb elegància... Vaja, l'advocat que tots voldríem tenir sempre a favor i mai en contra i el tertulià perfecte.\nI d’entre tot el que ha dit, una insinuació sobre Manos Limpias, aquell grupuscle d'extrema dreta que es feia dir sindicat i que va ser qui va aconseguir dur la Infanta a judici: “Darrere seu s’hi amagaven foscos interessos que pretenien usar el cas per acabar amb la monarquia”. Bé, tenint en compte de quina mena de gent estem parlant, l'argument sembla raonable. Però pregunto: podria ser que això fos cert en una part i que precisament fos aquest motiu el que va acabar amb Manos Limpias. Si li sembla, repassem breument qui eren i a què dedicaven el seu temps lliure.\nEl líder de Manos Limpias era Miguel Bernad, que té com a grans moments mundials haver estat responsable d'organització del Frente Nacional i haver estat ungit com a cavaller d'honor de la Fundación Francisco Franco. Com va dir el poeta “no hase falta desirt nada más”. Tot i definir-se com a sindicat, al seu millor moment des de la seva creació l'any 1995, van aconseguir tenir sis delegats a l'Ajuntament de Madrid i algun altre en algun ajuntament de Castella-Lleó i Andalusia. I res més.\nBernad deia que tenia 6 mil afiliats, però reconeixia que la quota anual de 60€ la pagaven només el 30%. O sigui, així a ull, els ingressos anuals, i mai demostrats, eren d'uns 110 mil euros. I si ens el creiem, amb aquests recursos tan minsos van presentar, per exemple, fins a 17 querelles contra Baltasar Garzón, cosa que val molts diners, sobretot quan les perds totes. Això sí, van fer cim a la 18ena, quan van aconseguir inhabilitar-lo per haver-se declarat competent dels crims de la Guerra Civil i el franquisme, sabent que no ho era. I era amb aquests limitats recursos que cada any es presentaven en una mitjana de fins a 100 casos de tot tipus. Apunti: contra Mas, Ortega i Rigau pel 9-N, contra l’actor Willy Toledo per un comentari contra la Hispanidad, demanant la il·legalització de la CUP “per ser una organització política que es dedica a delinquir”, contra les seleccions esportives catalanes, contra Nunca Mais, contra l'acampada dels treballadors de Sintel a la Castellana de Madrid, contra una parròquia de Madrid que donava la comunió amb galetes, contra Juan Mari Atutxa pel cas de la dissolució del grup Sozialista Abertzaleak, contra uns bombers de Madrid que van manifestar-se en calçotets, contra els Lunnis per fer “ostentació de l'homosexualitat”, contra la Guàrdia Civil per permetre que parelles del mateix sexe visquessin a les cases caserna, contra el 15-M per ser “un entramat criminal”, contra Ada Colau pels “escarnis” a Bankia, contra el jutge de l’11-M per destruir proves que demostraven l'autoria d’ETA, contra Patxi López per reunir-se amb Batasuna, contra Samuel Eto’o per haver cridat “Madrid, cabrón, saluda al campeón” a la celebració de la Lliga del 2015, contra l'Ajuntament de Donosti governat per Bildu per no rebre els tres Reis d'Orient, per no posar pantalles per veure la selecció espanyola de futbol, etc, etc, etc.\nI mai va passar res. La llei mai va actuar contra ells, tot i haver queixes que la seva presència als judicis alentia, complicava i encaria els processos. Mai ningú va investigar-ne el finançament. Mai ningú va intentar saber com era possible pagar tantes querelles condemnades al fracàs. Mai ningú va preocupar-se de si darrera d'aquestes actuacions hi havia xantatges del tipus “vostè paga i jo retiro la demanda”. Mai... fins al 29 de gener del 2016, dia que imputen la Infanta.\nTres mesos després, el 15 d'abril, la famosa UDEF inicia l'Operació Nelson contra Manos Limpias i Ausbanc per “extorsió, pertinença a organització criminal, frau en subvencions, estafa i administració deslleial”. La cosa venia d'uns indicis de la Fiscalia de l'Audiència Nacional segons els quals aquestes dues organitzacions extorsionaven entitats bancàries a canvi de “no iniciar accions legals contra elles als tribunals”. Tres dies després, el 18 d'abril, van decretar presó incondicional contra Bernad. I aquí es va acabar Manos Limpias.\nSí, Manos Limpias segurament pretenia embrutar i acabar amb la Casa Reial, com des del 1995 havia intentat embrutar i acabar amb tot el que tingués relació amb l'esquerra, amb Catalunya i amb Euskadi. I llavors semblava que a alguns ja els anava bé la seva existència. O almenys no van fer res per treure'ls de la circulació. Sí, Manos Limpias va demanar 2 milions d'euros a canvi de retirar la demanda contra la Infanta Cristina, com abans presumptament ho havia fet amb centenars de persones. Però la casualitat va voler que la seva fi arribés justament quan va arribar i no abans. El que no havia passat durant 21 anys va passar en tres mesos.\nI és que la vida, de vegades, té uns coincidències mooolt coincidents...\nEs evident que quant van deixar de llaurar dret i van gosar atacar persones reials els van liquidar. No em queixo de que ho fessin, em queixo de que no ho hagessin fet el primer dia.\nEn canvio el nom: a partir d'ara «Tonii». I tot això de Manos Limpias es va acabant quan toca la corona. Ai las!\nMai "no" va... mai "no" digué... mai "no" actuà... El català correcte, passa'l!\nComo Frankestein; hasta que el Monstruo de les escapo de la manos a las cloacas del Estado y tuvieron que tomar cartas en el asunto Esperamos con interes que nos cuenten lo que saben.\nMentre el Jesús Gil era un alcalde folklòric, populista, franquista y corrupte de Marbella, no va tenir cap problema. Quan es va estendre a Ceuta i Melilla i va plantejar saltar a nivell estatal, van descobrir-li tot d'irregularitats i va durar sis mesos


Mollet del Vallès aprova el 1er Pla Local de Prevenció de Residus | Sostenible\nL’Ajuntament de Mollet del Vallès ha aprovat per unanimitat en el Ple el 1er Pla Local de Prevenció de Residus.\nAmb aquest instrument es planificaran i prioritzaran les actuacions en matèria de reducció i reutilització de residus al municipi els propers 3 anys (2018 – 2020). El projecte del Pla ha comptat amb la participació i la col·laboració de la ciutadania de Mollet qui ha fet les seves aportacions a través de diferents canals.\nMollet, Ambaixadora Verda Europea\nEl compromís de Mollet amb el medi ambient va comportar que l’any 2015 fos reconeguda per la Comissió Europea amb l’European Green Leaf. Molt abans, però, diferents indicadors ja posaven de manifest el compromís de la ciutat amb la sostenibilitat, l’ús racional dels recursos i el creixement verd.\nEn els darrers anys, la generació de residus a Mollet s’ha estabilitzat al voltant de 1Kg per habitant i dia, sempre per sota de la mitjana del Vallès Oriental i de Catalunya.\nRecollida d’envasos (2007- 2016): hi ha hagut un augment de gairebé el 75%, molt per sobre de la mitjana comarcal (42%) i la de Catalunya (34%)\nRecollida de paper (2007 – 2016): En aquest cas hi ha hagut una davallada generalitzada arreu, tot i que a Mollet ha estat menor. Vallès Oriental (-43%), Catalunya (-35,5%), Mollet (-27%)\nRecollida de vidre (2007 – 2016): En el cas de Mollet, l’augment (5,7%) també supera la recollida feta a la comarca (2%) com a Catalunya (-17,6%)\nAl 2017 comença a Mollet la recollida de roba usada. Actualment hi ha 18 contenidors a la ciutat i ja s’han recollit 71 tones.\n13.286 usuaris de la Deixalleria l’any 2017\n2158 contribuents han gaudit d’una reducció del 10% de la quota de la taxa de recollida de residus municipals per haver fet un mínim de 5 usos de la deixalleria durant el 2017.\nPer aquest 2018, l’Ajuntament també ha decidit augmentar les bonificacions per l’ús de la deixalleria més enllà dels 5 usos: Si es fa un mínim de 10 usos: estalvi d’ un 15% de la quota. Si es fa un mínim de 15 usos: estalvi d’un 20% de la quota


TV Sant Cugat t'apropa al Sincrotró ALBA - TV SantCugat.cat\nTV Sant Cugat t’apropa al Sincrotró ALBA\nUn equip de TV Sant Cugat va fer una visita guiada al Sincrotró Alba amb la seva actual directora, Caterina Biscari per conèxer què s’hi fa dins i oferir-lo a la nostra audiència en aquesta entrevista en profunditat.\nEl Sincrotró Alba és un accelerador de partícules que produeix una llum molt útil per a l’estudi de la matèria. És una infraestructura científica de tercera generació situada a Cerdanyola, però a tocar de Sant Cugat, i és la més important de la zona del Mediterrani. La llum de sincrotró permet visualitzar l’estructura atòmica i molecular dels materials i estudiar les seves propietats. Genera unes 6.000 hores de llum anualment i està disponible per oferir servei a més de 2.000 investigadors. Els acceleradors funcionen les 24 hores del dia i els 7 dies de la setmana.\nEs tracta d’una de les instal·lacions científiques més importants de l’Estat espanyol que va tenir uns inicis difícils. Després de diverses traves burocràtiques (des del 1990 que es comença a gestar el projecte), finalment el 2006 es va poder iniciar la construcció del primer sincrotó de l’Estat espanyol.\nDesprés de tres anys de funcionament es va fer la inauguració oficial amb la presència del President del Govern Espanyol, José Luis Rodríguez Zapatero i el President de la Generalitat, José Montilla.\nDos anys més tard, a finals del 2012 es va collir el primer fruit: la primera publicació científica del Sincrotó Alba amb dades recollides a la línia MSPD.\nDes del 2013 el Sincrotó Alba ja es troba a ple rendiment i les set línies de llum ja han rebut usuaris oficials.\nEl programa dedicat al Sincrotó Alba forma part de la sèrie d’entrevistes que s’engloben a Sant Cugat 3.0, un programa sobre les empreses més tecnològiques de la ciutat. El pots veure en el següents vídeos.\nSaps que la “Plaça de Rafael de Casanova” era la “Plaza de los Caidos”?


SOS Costa Brava demana la creació del Conservatori del Litoral per protegir la costa catalana - Ràdio Palafrugell\nDes de SOS Costa Brava s’apunta que es podrien construir fins a 30.000 habitatges més a la costa gironina.\nEl Conservatori del Litoral hauria de permetre aturar les obres en nombrosos municipis costaners de Catalunya.\nEn una concentració de Salvem la pineda del Port d’Aro es va remarcar la urgència de constituir el Conservatori del Litoral. Aquesta iniciativa té com a objectiu salvaguardar el litoral català, mitjançant l’adquisició espais amenaçats en els diferents municipis. Sergi Nuss, de SOS Costa Brava, explica en què consisteix.\nFotografia: SOS Pineda Port d’Aro\nEs considera que el Conservatori del Litoral hauria de ser dotat de fons propi per a la configuració del Patrimoni Públic de sòl del litoral, adscrivint el 50% dels ingressos procedents de la taxa turística recaptada als municipis de la costa catalana. Atesa la pressió, la fragilitat i la singularitat del territori, per a SOS Costa Brava és irrenunciable constituir-lo amb la creació d’un organisme autònom de la Generalitat seguint el model francès del Conservatoire du litoral et de rivages lacustres.\nDes de SOS Costa Brava estan denunciant nombroses obres que s’estan executant en diversos municipis, entre elles a Sa Riera (Begur), la Pineda de la platja de la Farella (Llançà) o retalls de bosc a Aigua Xelida (Palafrugell), entre d’altres. Sergi Nuss remarca que consideren que moltes de les edificacions són il·legals i per això, les denuncien.\nUna de les zones que també estan intentant protegir és la Pineda del Port d’Aro, a la desembocadura del Ridaura a Platja d’Aro. Es tracta d’un espai de 15 hectàrees amenaçat per un projecte de marina navegable amb 272 amarradors, 339 apartaments i un hotel. Consideren que és un indret molt amenaçat.\nDes de SOS Costa Brava reclama que s’iniciï un inventari d’espais a incorporar al Conservatori, d’acord amb els següents criteris:\nEspais del litoral amb hàbitats d’interès comunitari. Especialment els dunars amb pineda mediterrània.\nEspais amb valor de connectors naturals per lligar la Xarxa d’espais protegits: Cap de Creus, els aiguamolls de l’Empordà, Montgrí-Illes Medes-Baix Ter, muntanyes de Begur, Cap Roig, massís de les Gavarres, massís de l’Ardenya i massís de Cadiretes.\nEls seixanta retalls de boscos en situació de perill de la Costa Brava, per configurar una xarxa d’espais lliures públics i àrees verdes al bell mig de les zones ja urbanitzades i transformades del nostre litoral.\nDemanda de la participació ciutadana\nPer tal de fomentar la participació ciutadana en la campanya del Conservatori del Litoral, s’ha renovat la web i, amb el suport de la Càtedra de Geografia i Pensament Territorial de la Universitat de Girona, s’ha incorporat una eina de cartografia participativa perquè la ciutadania pugui marcar espais de la Costa Brava a salvaguardar, així com la denúncia d’espais que pateixen actuacions d’urbanisme salvatge.\nEl manifest per a l’impuls del Conservatori s’obre ara l’adhesió d’altres entitats en l’àmbit català i amb el suport de la Xarxa per la Conservació de la Natura, que es farà extensiva la campanya de mapeig participatiu d’espais a salvar i de projectes urbanístics a denunciar.\nPer acabar, Nuss es mostra optimista sobre la creació d’aquest nou organisme.\nEtiquetes Castell-Platja d'Aro Costa Brava Sergi Nuss SOS Costa Brava Urbanisme


Pep Gol destaca la importància de la formació i mostra l'acústica dels instruments a grans i petits - FÒRUM.ad\nPep Gol destaca la importància de la formació i mostra l’acústica dels instruments a grans i petits\nOn: 02/05/17 20:19\nPep Gol ha estat l’encarregat de dirigir aquest dimarts el tercer taller formatiu de la temporada 2017 de la Fundació ONCA. Sota el títol ‘Sona com sona’, Gol ha mostrat l’acústica dels instruments tant a mestres com als més petits (una quarantena de participants), que n’han construït amb “materials senzills”. Gol ha destacat el fet que des de la Fundació ONCA s’aposti per la formació i, per exemple en el cas dels mestres, ha posat en relleu que el que aprenguin en les diferents formacions servirà com a “onada expansiva” per arribar a moltes persones.\nL’animador musical, membre del grup de jazz La Vella Dixieland i especialista en tallers creatius Pep Gol ha estat l’encarregat de dirigir aquest dimarts a la tarda el tercer taller formatiu de la temporada 2017 de la Fundació ONCA, sota el títol ‘Sona com sona’. Gol ha ensenyat a una desena de mestres i posteriorment a 32 infants i joves com funciona l’acústica dels instruments a través de la seva fabricació amb “materials senzills”. Tal com ha explicat Gol, el taller ha de servir per donar recursos als mestres per “treballar la música amb nens” i per als més petits ha de ser un impuls perquè “facin servir diferents instruments”.\nD’aquesta manera, tan grans com petits han pogut fabricar instruments de música per fer ritmes o improvisacions a través, per exemple, de tubs de mànegues de regar, bosses de plàstics o amb ampolles afinades. Els infants de vuit a onze anys han fet un conte musical.\nGol ha destacat el fet que des de la Fundació ONCA s’aposti per la formació i, per exemple en el cas dels mestres, ha posat en relleu que el que aprenguin en les diferents formacions servirà com a “onada expansiva” per arribar a moltes persones.\nPrevious Post: Les estacions d’esquí catalanes clouen la campanya 2016-2017 amb més de 2 milions d’usuaris\nNext Post: López acusa Govern “d’amagar” informació sobre el fort increment de l’endeutament durant el 2016


Maig al juliol | Lucía Ramírez\nSherpa Sonor. Músiques del món\nPot semblar estrany parlar del maig al mes de juliol, però té molt de sentit si parlem del maig del 68 durant el juliol del 2018. La Universitat de Barcelona ha organitzat un parell de cursos aquest juliol per tal de celebrar el 50è aniversari de l’any que va marcar el segle XX.\n© Xavier Miserachs. París. Maig del 68\nEl programa dels cursos Els Juliols de la UB ha volgut commemorar el 1968 amb els cursos “1968: quan empal·lidí el vermell de les senyeres” i “1968: relat històric d’un any viscut perillosament”.\nD’una banda, el coordinador del curs “1968: quan empal·lidí el vermell de les senyeres” i professor emèrit de la UB, Miquel Izard, explica que “aquest curs, més que ressenyar els esdeveniments, voldria detallar les expressions culturals de l’època”. També vol parlar sobre les petjades de l’Escola de Frankfurt, aportar el parer de dos testimonis i professores del curs, Verena Stolcke i Irene Castells, i glossar els canvis de l’Església, el rol de les dones i de la resta de protagonistes.\nA més a més, es farà un repàs pels principals esdeveniments del 1968, un any pletòric. Des del desencant d’alguns escriptors com Aub, Barral, Castellet, Enzensberger o els Goytisolo en el Congreso Cultural de la Habana, fins a la revolta estudiantil i obrera francesa, amb 7 milions de vaguistes i la República totalment paralitzada. Occident, traumatitzat per l’agressió nord-americana a Vietnam, va ser sotraguejat pel rebuig al capitalisme liberal: a França obrers i estudiants van pensar que un altre món era possible i el partit comunista francès va jugar tots els papers de l’auca i va ser incapaç d’encarrilar la revolta. També va trontollar el capitalisme d’estat a Cuba, creadors catalans van percebre els primers símptomes d’un estalinisme castrador i a Txecoslovàquia els tancs soviètics van fer palès que la dictadura del proletariat no toleraria ni les menors demandes d’autonomia o llibertat. A l’octubre, Fidel Castro, rere la massacre d’universitaris de Tlatelolco, va revelar que li era impossible de condemnar-la, com uns mesos abans no ho va poder fer pel despropòsit de la Primavera de Praga.\nEl curs acabarà amb unes sessions dedicades a les conseqüències dels fets del 1968 i el seu llegat social i econòmic. L’últim dia es reservarà per a fer una taula rodona on es debatrà el tema central: 1968.\nEl segon curs, “1968: relat històric d’un any viscut perillosament”, intentarà explicar, a través de deu sessions diferents, alguns dels grans fenòmens i esdeveniments històrics que van marcar l’any. Segons el coordinador del curs i professor del Departament d’Història i Arqueologia de la UB, Alberto Pellegrini, sovint es perd de vista el marc històric d’aquell any, que ofereix un relat basat sobretot en els canvis socials, en les tendències culturals, etc. Sense menysprear, per suposat, tot això, “hem considerat oportú presentar als alumnes un ‘relat històric’ que acabi constituint un marc en el qual entendre els canvis del 1968”. Per exemple, és ben conegut que una de les grans causes de la mobilització popular del 68 va ser la protesta en contra de la guerra del Vietnam. A partir d’aquí, Pellegrini es planteja les següents preguntes: per què no explicar què va ser la guerra del Vietnam? O també, com poder entendre la crisi de les esquerres comunistes tradicionals si no sabem el que va passar a Praga a l’agost del 68? En definitiva: quines són les grans estructures dins de les quals es produeix la ruptura de 1968?\nEl curs oferirà deu sessions sobre deu àmbits geogràfics diferents per a entendre les grans ruptures que es van produir a nivell mundial aquell any (i en els anys immediatament anteriors i successius). El professorat ha identificat deu àmbits fonamentals, des del Vietnam a Praga, des de París a Orient Mitjà, des de la Xina a Itàlia, als Estats Units, a Amèrica Llatina, que puguin constituir aquest relat històric general. Per acabar la darrera sessió, explicarà com la gran ruptura del 1968 va acabar-se, paradoxalment, amb un retorn de les forces conservadores al poder.\nQuant a les expectatives del curs, Alberto Pellegrini confia que la proposta resulti atractiva per a una bona quantitat d’alumnes. “Estem segurs que podem oferir un curs interessant en què els matriculats podran aprendre i descobrir no només sobre el 1968, sinó també sobre el món en el qual vivim avui en dia”. Cal tenir en compte que, en bona part, la nostra realitat és resultat dels canvis i dels fenòmens del 1968.\nAquests són dos dels prop de cent cursos que ofereix la 22a edició d’Els Juliols, els cursos d’estiu de la Universitat de Barcelona. Podeu consultar la programació íntegra de tots els cursos al web d’Els Juliols.


Fonaments físics - Les Rodes – Tot i més – BMW Motorrad Club Catalunya Fòrum\nMotopèdia del BMW M...\nFonaments físics - ...\nFonaments físics - Les Rodes\n19/05/2019 9:22 pm\nPer entendre com es comporten les rodes amb els seus pneumàtics, hem d'assumir que les rodes d’una moto son dos giroscopis. Aquesta és la raó per la qual la moto es pot mantenir en equilibri tota sola si es mou, es a dir: si les rodes giren.\nEs clar que per que aquest efecte giroscòpic s’iniciï de forma evident (aprofitable) cal un mínim de velocitat de gir que segons la segona llei de Newton, depèn de la massa en rotació, es a dir del pes de les rodes, i per una moto com per exemple una GS cal aproximadament una velocitat de rotació de 250 rpm, que equivaldria a una velocitat lineal d’aprox, 24 Km/h.\nÉs per aquesta raó que a baixa velocitat les motos es fan més difícils de mantenir en equilibri i sovint hem de fer més esforços amb el nostre cos i el manillar per mantenir la trajectòria.\nL’altra curiositat que es desprèn d’aquest efecte giroscòpic, es que les motos no giren per efecte d’actuar sobre el manillar (excepte a baixa velocitat), sinó simplement pel fet de inclinar la trajectòria amb l’ajut del perfil dels pneumàtics.\nDe fet les motos giren molt millor si empenyem suaument el manillar en la direcció contrària al gir en agafar la corba (empènyer el canto de dins de la corba i no el de fora). D’aquesta manera provoquem amb la nostra acció, la creació de la força giroscòpica de la pròpia roda que fa inclinar la moto en la direcció del revolt i ens ajuda a agafar les corbes mes tancades i amb menys esforç. Tanmateix sembla contra-intuïtiu, però amb una mica de pràctica els resultats son espectaculars.\n19/05/2019 9:25 pm\nI què és un Giroscopi?\nEl giroscopi es un dispositiu mecànic format essencialment per un cos simètric que gira a alta velocitat al voltant del seu propi eix de simetria. Quan se sotmet el giroscopi a un moment de força que tendeix a canviar l’orientació de l’eix de rotació, el seu comportament és aparentment paradoxal ja que l’eix de rotació, en lloc de canviar de direcció passivament com ho faria un cos que no girés, canvia la seva orientació en un eix perpendicular a la direcció esperada.\nEstem acostumats a anar en moto de forma intuïtiva, però si pensem una mica, veurem que les motos reaccionen seguint aquest mateix comportament estrany. Les rodes de la moto son dos giroscopis de fet, i amb la moto en moviment, quan girem una mica el manillar a la dreta o a l’esquerra, la moto s’inclina de costat en el pla perpendicular de la força que hem aplicat al manillar. Aprendre a anar bé en moto o bicicleta és aprendre aquesta íntima connexió, aquesta dansa entre els moviments del manillar i les inclinacions laterals del vehicle.\nEl giroscopi va ser inventat per Leon de Foucault al 1852 per demostrar la rotació de la Terra, muntant un disc en rotació ràpida sobre un suport cardànic per permetre llibertat de moviments angulars al disc. També va ser Foucault qui va experimentar que impedint certa mobilitat al suport del giroscopi, l’eix del disc giratori s’orientava en el sentit del meridià terrestre del lloc, això va conduir a la invenció del girocompàs, i ha permès una orientació més acurada no solament als vaixells i avions, també per qualsevol enginy mòbil (incloent els nostres smartphones), perquè el giroscopi s’orientarà sempre al nord verdader (eix de rotació de la Terra) i no al pol nord magnètic (que no és coincident), fent innecessàries les correccions addicionals que necessiten les brúixoles.\nAra podem intuir el que ja va descobrir Newton: Efectivament el giroscopi més gran sobre la Terra és la pròpia Terra, que gira sobre si mateixa amb una massa enorme, i provoca aquesta interacció singular amb els altres petits giroscopis mecànics de tot tipus construïts per l’home, incloent les rodes de les nostres motos.\nThis post was modified fa 1 any by J.M.


Cremes i ungüents - Flors i plantes medicinals\nRelació de les cremes i ungüents habitualment disponibles:\nA Flors i Plantes Medicinals elaborem les cremes a partir dels nostres olis macerats, dels hidrolats i dels olis essencials destil·lats a casa. També poden portar mantega de karité, de cacau, olis de jojoba, de rosa musqueta, d’albercoc…\nDepenent de l’ús que en vulguem fer, seran més o menys nutritives i hidratants. També en fem pels dolors musculars, articulars, per la tendinitis… Les envasem en vidre violeta o blau per protegir-les de la llum i conservar millor els seus principis i qualitats.\nEls ungüents són una barreja d’olis macerats i de cera d’abella de producció propia.\nTipus de cremes:\nCrema de mans, amb olis macerats, mantegues i hidrolats. Per pells seques, clivelles. Nodreix sense ser grassa\nCrema facial per pell jove, amb aloe vera, hidrolats, olis macerats… Hidrata, regenera i cuida la pell\nCrema facial per pell madura, amb mantegues, aloe vera, olis macerats, hidrolats… Hidrata, regenera, nodreix i cuida la pell\nConsolda i menta\nConsolda, ruda i caiena\nConsolda, plantatge, gingebre i milfulles\nA base d’olis macerats, tintures i cera. Pel dolor muscular, tendinitis, reuma, dolor articular, per la circulació\nProposa una crema, un ungüent, un hidrolat segons les teves necessitats o gustos\n50ml. i 100ml.


domingo, 13 junio 2021 - 10:36 h\nJosep Bagur Torres | 13/12/2020\nA Maradona se li dedicaran carrers, estàtues, homenatges. Les portades dels diaris de tot el món van obrir amb una foto seva l’endemà de la seva mort. El jugador argentí aquest dia va guanyar per golejada al virus. No sembla importar a ningú les denúncies per violència de gènere i una imatge pública deplorable per la seva addicció a les drogues. Al final, importa més com jugava a futbol, el seu ofici, que no com vivia.\nA altres personatges no se’ls hi dóna el mateix tractament. És clar que no es pot comparar la professió de futbolista amb la de rei, per exemple.\nJa sé que aquesta opinió no serà gaire popular, però crec que és convenient en un temps en què creix la intolerància i en què criticam fins i tot allò que molts de nosaltres també faríem si se’ns dona l’oportunitat.\nEl rei emèrit ha jugat un paper públic durant la transició que mereix un reconeixement, tot i els dubtes sobre el 23-F. Ha exercit prou bé la seva professió. Allà ell amb els desastres de la seva vida privada. És cert que els negocis que ha fet aprofitant el seu càrrec institucional no es poden considerar «vida privada» i crec que ha de respondre davant de la justícia i d’hisenda. També és lamentable que hagi abandonat Espanya en lloc d’estar aquí per respondre de les acusacions públiques, fins i tot abans que no les formuli la fiscalia. No tot ha d’esperar el veredicte dels jutges.\nPerò no hauríem de ser capaços de separar la tasca institucional que ha exercit amb un bon resultat de la seva possible responsabilitat penal per un enriquiment possiblement il·lícit? Quina portada farem quan es mori?\nLes places estan plenes d’estàtues de personatges que van destacar per alguna cosa, però que segurament no tenen una biografia neta com una patena. No són sants, són persones humanes imperfectes com totes.\nLa meva modesta opinió no pretén defensar el rei emèrit. Estic convençut que s’ha de ser molt exigent amb la corrupció, la gran injustícia contra els més pobres i els honestos. Voldria més tost defensar la tolerància i la moderació en les sentències públiques (no judicials).


Educació ambiental - ACCIO ECOLOGISTA-AGRO\nArrel de la web > Projectes > Educació ambiental\nLa Viquipèdia defineix l’educació ambiental com "l’educació orientada a ensenyar com els ambients naturals funcionen i en particular com els éssers humans poden gestionar els ecosistemes per a viure de manera sostenible, minimitzant la degradació, la contaminació de l’aire, aigua o sòl, i les amenaces a la supervivència d’altres espècies de plantes i animals".\nPer a nosaltres, Acció Ecologista-Agró, l’educació ambiental és un concepte molt ample que entenem de la següent manera:\n– Es tracta d’una educació amb continguts transversals, aplicables a qualsevol coneixement o forma de vida.\n– Va dirigida i és necessària per a totes les edats, des d’adults a xiquets. No sols la població més jove hauria de ser la destinatària d’aquest principis, també els adults hem d’aprendre i conscienciar-nos.\n– Per a garantir processos d’aprenentatge real considerem necessari el contacte amb la natura, la participació directa i l’avaluació dels nostres comportaments diaris.\nAixí nosaltres intentem desenvolupar els objectius de l’educació ambiental mitjançant visites guiades i reconeixement d’espais naturals; jornades de participació i/o voluntariat; tallers, xerrades o debats; i creant materials de comunicació i sensibilització que ens ajuden a difondre el missatge de respecte per la natura.\nSi compartixes amb nosaltres esta manera d’entendre l’educació ambiental i vols desenvolupar qualsevol projecte mediambiental, visitar un espai natural o realitzar qualsevol tipus d’activitat escolar, visita la NOVA PÀGINA WEB de la Comissió d’Educació Ambiental d’Acció Ecologista-Agró.\n19 de febrer, per AE-Agró\n19 de desembre de 2018, per AE-Agró\n14 de desembre de 2018, per AE-Agró\n16 de novembre de 2018, per AE-Agró\n25 d’octubre de 2018, per AE-Agró\n26 de setembre de 2018, per AE-Agró\n17 de setembre de 2018, per AE-Agró\n6 de juliol de 2018, per AE-Agró\n22 de juny de 2018, per AE-Agró\nLa marjal dels Moros (CD elaborat dins del programa d’educació ambiental de Bancaixa)


El que has de saber per celebrar el Cap d'Any\nDes de la llenceria sexi fins a les tradicions més remotes, fem un repàs a les qüestions més importants Per viure l'última nit de l'any 2011\nT. GUTIÉRREZ / E. SENDRA 30/12/2011 14:02\n260x366 CELEBRACIÓ A TIMES SQUARE A Nova York cada any milers de persones es reuneixen a Times Square per celebrar l'arribada de l'any nou. No hi falten les actuacions musicals ni la gresca. PER UNA NIT DE FANTASIA La firma de llenceria Andrés Sardá dissenya peces sexis i festives per a les festes d'hivern. 12 GRANS DE RAÏM PER CAP D'ANY La tradició diu que s'ha de menjar un gra de raïm amb cada campanada i que qui ho aconsegueix fer fins al final començarà un any de bona sort. / REUTERS / LUCAS JACKSONO ANDRÉS SARDÁ GETTY IMAGES CELEBRACIÓ A TIMES SQUARE A Nova York cada any milers de persones es reuneixen a Times Square per celebrar l'arribada de l'any nou. No hi falten les actuacions musicals ni la gresca. PER UNA NIT DE FANTASIA La firma de llenceria Andrés Sardá dissenya peces sexis i festives per a les festes d'hivern. 12 GRANS DE RAÏM PER CAP D'ANY La tradició diu que s'ha de menjar un gra de raïm amb cada campanada i que qui ho aconsegueix fer fins al final començarà un any de bona sort. / REUTERS / LUCAS JACKSONO ANDRÉS SARDÁ GETTY IMAGES\nJa falta poc perquè arribi el moment d'acomiadar l'any i donar la benvinguda al 2012. L'última nit -i la primera- és una de les més simbòliques i especials de l'any, i la gent se la prepara amb antelació. Hem fet un recull dels costums, les tradicions i les cites ineludibles que heu de conèixer per gaudir al màxim de la nit de Cap d'Any.\nUna nit per posar-se molt sexi\nL'energia i l'alegria del vermell s'encomana\nEl 31 de desembre té un color, el vermell, i un tacte sedós i delicat, el de les puntes i el setí. Les calcetes, els sostenidors, les picardies i els portalligacames es converteixen en protagonistes dels aparadors i de les marques de llenceria, que aposten per peces fines i sexis, més enllà de la típica roba interior vermella que, segons la tradició, s'ha de cremar per assegurar la fortuna en les hores, dies i mesos posteriors. "Intentem fer peces especials, més de fantasia, per somniar... i per a les festes d'hivern agraden", indica Núria Sardá, directora creativa de la firma Andrés Sardá. L'origen del costum pagà de portar roba interior vermella és incert, amb lligams amb l'Orient i l'època medieval. Aquest color, que s'associa a l'energia, la vida i la força, llavors es relacionava amb les bruixes i el món diabòlic, per això "estava prohibit vestir de color vermell", com resumeix Mercè Quesada, editora de moda de la revista Introversion . Per celebrar el solstici d'hivern, i malgrat que no es podien portar peces exteriors virolades, la gent tenyia les enagües i les peces interiors amb pigment i en duia d'amagat. La llegenda urbana més compartida ha arribat fins als nostres dies i ha arrelat tant als països nòrdics com a la Xina, on el vermell també és color de festa. A més de la llenceria també són buscats els complements eròtics, com el lot burlesc -format per unes manilles, un joc de mugroneres i una lliga-, els antifaços i les pintures per al cos -de gustos-. Des de Le Boudoir, Paula Estela defensa que la gent s'atreveix amb coses diferents quan arriba aquesta època de l'any: "És una excusa més per tancar el cicle i començar l'any jugant, de manera divertida i positiva".\nEl moment de les supersticions\nRaïm, monedes o anells. Tot s'hi val per cridar la bona sort\nSi hi ha un dia de l'any en què fins i tot la gent menys supersticiosa es deixa endur per aquestes tradicions és Cap d'Any. La superstició més estesa és la que ens porta a menjar-nos els dotze grans de raïm. És un ritual que a l'Estat se segueix de manera majoritària, i el consum mitjà de raïm arriba als 500 milions. La llegenda diu que cal acabar-se-les a temps perquè l'any nou ens porti sort, però sembla que l'origen d'aquesta tradició es troba a principis del segle XX, quan els viticultors van tenir un gran excedent de raïm que no sabien com col·locar. Amb molt bona idea -tal com s'ha demostrat després- van inventar-se que menjar raïm portava sort, i va funcionar: 100 anys després milions de persones creuen en la seva llegenda.\nPerò n'hi ha molts més: els que esperen que el nou any els porti diners tenen diferents rituals. Un consisteix, per exemple, a posar un anell a la copa de cava amb què es fa el primer brindis; una altra tradició diu que s'han de portar diners a les butxaques i monedes a les sabates per atraure la fortuna. Els que volen iniciar un bon any asseguren que cal menjar-se el raïm posant a terra només el peu dret, ja que diuen que és el peu correcte per començar l'any. També hi ha qui es posa la roba interior del revés per atreure la bona sort. Un dels rituals més rebuscats però que s'ha anat estenent requereix escriure en un paper tres desitjos per a l'any que comença. Cal desar el paper en contacte amb la pròpia pell tota la nit, i un cop s'entra en l'any nou cremar-lo.\nAltres tradicions per celebrar aquest moment\nSense un plat de llenties, no és Cap d'Any a Itàlia\nUn dels destins clàssics per anar a passar el Cap d'Any és sens dubte la ciutat de Nova York, on any rere any una multitud desafia el fred intens per concentrar-se a Times Square. La festa dura unes quantes hores, des de la tarda fins a la mitjanit, i hi ha actuacions musicals fins que arriba el moment àlgid en què baixa la bola amb què es dóna la benvinguda a l'any. A Itàlia si es vol gaudir d'una vertadera nit de Capo d'Anno s'ha de menjar per força un plat de llenties. Aquest és l'ingredient fonamental de l'últim sopar de l'any, perquè els italians estan convençuts que porten sort per començar el nou any. En països com Holanda i el Regne Unit la tradició és celebrar l'entrada al nou any amb uns espectaculars focs artificials, que es poden veure a les principals ciutats, com Londres o Amsterdam. Si el que us agrada és canviar de temperatura, el Cap d'Any ideal és a Sud-amèrica, on ara mateix és estiu. Un dels més recomanats és el de Rio de Janeiro, que se celebra a la platja de Copacabana. Allà el nou any es rep amb molta música en directe i focs artificials, i molts dels assistents es vesteixen de rigorós blanc perquè es considera un color que porta bona sort. Un altre dels destins on és estiu és Austràlia. A la ciutat de Sidney hi fa calor i el Cap d'Any se celebra amb un espectacle monumental de focs artificials des del port de la ciutat.\nRecordeu: no és Cap d'Any a tot el món\nMusulmans i xinesos enceten el 2012 més tard\nDes de la República de Kiribati, situada a l'oceà Pacífic, fins a Hawaii i en ordre cronològic, gran part de les cultures celebraran el canvi d'any la nit del 31 de desembre a l'1 de gener. Tot i que el nou cicle implica festes de purificació i renovació arreu del món, no tots els calendaris coincideixen amb el gregorià, el més generalitzat internacionalment i que marca l'esdeveniment. Els xinesos no donaran el tret de sortida a l'any del drac fins al 23 de gener, quan encetaran l'any 4709 del calendari. Si es pren com a referència la manera tradicional de mesurar el temps, l'any comença amb la segona lluna nova després del solstici d'hivern i es commemora amb la Festa de la Primavera, que durant quatre dies anticipa el final de l'estació més freda.\nLa comunitat bahai tampoc tancarà l'any l'últim dia desembre. El calendari lunisolar d'aquest moviment religiós, nascut a l'Iran al segle XIX, estipula que l'any nou coincideix amb l'inici de la primavera, el 21 de març. "El calendari bahai comença quan tot comença a créixer", explica un dels membres de la comunitat del Vendrell. En comptes de brindar per un bon 2012, els prop de set milions de seguidors d'aquesta cultura, que és perseguida a l'Iran i altres països àrabs, celebraran l'entrada a l'any 169. Una altra de les comunitats en què el Cap d'Any passarà gairebé desapercebut és la musulmana, per a la qual el canvi no tindrà lloc fins al 15 de novembre. La data depèn de la lluna, però sempre es correspon amb el primer dia del muharram, el mes u del calendari islàmic. Altres comunitats, com l'hebrea, l'ortodoxa, la tibetana, la hindú o la maia -que profetitzava la fi del món per al 21 de desembre del 2012, a partir d'unes antigues inscripcions trobades en una excavació arqueològica al golf de Mèxic- seguiran de prop la festa global, però no estrenaran el calendari l'1 de gener.\nLes cites ineludibles del primer dia de l'any\nQui no s'esperi a veure sortir el sol pot optar pel bany purificador\nAbans que comenci la festa moltes ciutats celebren la tradicional cursa de Sant Silvestre, que es va celebrar per primer cop el 1925 a Sao Paulo i es va estendre arreu. Però després de la festa i ja entrats en el nou any no s'acaben les tradicions. Continuen alguns dels rituals que busquen donar la benvinguda al nou any. Hi ha diverses poblacions de la costa catalana que celebren l'entrada de l'any nou amb una benvinguda col·lectiva contemplant el primer raig de sol que surt per l'horitzó. Normalment es fa en llocs especials, com el far de Sant Sebastià, a Palafrugell; la punta Montgó, a l'Escala, i el cap de Creus. En molts d'aquests indrets també s'hi fa una ballada de sardanes per celebrar el primer dia de l'any nou. A Barcelona, els més valents i menys fredolics tenen una cita al matí a la platja de Sant Sebastià, on ja fa anys que se celebra el tradicional primer bany de l'any. Es tracta d'una activitat popular que cada cop té més èxit entre tot tipus de persones, que un cop superen el tràngol de submergir-se en aigües força gèlides a canvi reben una tassa de brou i un diploma.


22 interns més han donat positiu al test de coronavirus, tots ells del mòdul 4 de Quatre Camins. Els resultats arriben després que es decidís fer la prova PCR a tots els 145 presos del mòdul, ja que s’havien detectat 5 casos en només 7 dies. Aquest dissabte a la tarda han arribat els primers 103 resultats, que revelen 22 nous positius, tots ells asimptomàtics. Falta saber 65 resultats de proves PCR. Amb aquests nous casos ja són 48 els interns que han donat positiu a la prova en presons catalanes, quatre d’ells donats d’alta. Tots els presos de Quatre Camins amb prova negativa seran desplaçats al mòdul 1 del mateix centre per aïllar-los del focus del brot.\nPer la seva banda, els positius amb símptomes lleus i que no requereixin suport respiratori es quedaran al mòdul 4, que actuarà com una extensió de l’hospital penitenciari de Terrassa. Els professionals penitenciaris i els sanitaris aniran equipats amb els mateixos equips de protecció. El mòdul 4 també tindrà un servei de desinfecció contractat per extremar les mesures higièniques i tots els interns del mòdul aniran obligatòriament amb mascareta.\nPel que fa a l’ocupació hospitalària, l’Hospital Penitenciari de Terrassa té 31 llits, 22 dels quals destinats a casos de coronavirus. D’aquests, 16 estan ocupats. La unitat de reforç de Brians 2 també té 22 llits, només 2 d’ells ocupats. El mòdul 4 de Quatre Camins té 145 llits, 23 dels quals ocupats. La resta d’interns afectats estan al seu domicili o a les infermeries dels centres corresponents.


Jornada final interclubs | Club d’escacs Alberic\n← Sopar final interclubs\nINTERCLUBS 2020 →\nLa jornada final de l’interclubs, on hi ha més de 500 jugadors d’escacs, pot passar de tot, i més encara si hi ha moltes coses en joc i cada ú va pel seu costat i mira el que li passa a ell o a un altre. Apart està el tema del desplaçament, que sí, que hi ha gent que protesta perquè ha de fer este desplaçament, normalment està acostumbrat a fer molts pocs quilòmetres i per això li senta molt mal fer esta jornada, en canvi, altres veuen este encontre amb molt de gust per poder vore a altres companys que porten temps sense saludar-se cara a cara.\nI és una jornada on tenim la presència d’àrbrits en el torneig per si es presenta alguna incidència o reclamació per part d’algú, que en esta última ronda els nervis estan al 200 per cent i tot pot passar.\nI per últim, tenim les situacions que van sorgint espontàneament i ens fan passar una bona estona de la vesprada amb rialles.\nNo vaig a entrar a valorar el que és correcte o no, vaig a tractar de enumerar uns fets que, si per una altra vegada es poden solucionar, millor, també pense que son de difícil solució, però si no intentem arreglar-ho, pot ser puga ser pitjor.\nEl BAR; som espanyols i per damunt de tot, valencians, si no hi ha bar on anem a jugar, mal (jajajaja), per fí s’ha pogut solucionar este tema, i vore a molta gent berenant per allí, també.\nEls serveis; com hi ha molta gent, és normal que es puguen formar coles per entrar, però que una persona es quede tancada allí, maaaal. Resulta que va ser un rival nostre i jo li preguntava a la meua companya, que si sabia on estava, perquè portava molt de temps i no apareixia. En esta situació, com hi havia àrbrits, es molestaren a passar a comunicar-ho al rival, per tal de parar el rellotge, se li va comentar que si feia falta, se li podia afegir temps, però l’àrbrit no va contestar. I casualitats de la vida, este jugador va guanyar perquè a la nostra pupila se li va acabar el temps.\nTot apunt per començar i encara faltava molta gent, resulta que un autobús es retrasava, no sé el motiu, però l’àrbrit no va deixar posar els rellotges en marxa quan tocava, uns 15 o 20 minuts de rellotge, més o menys (crec). Això valdrà també per altres vegades?? jo tocaré al rival que anem a tardar i que no posen els rellotges en marxa, i aixina podré anar més tranquil a jugar, no?\nEl que sol passar altres vegades i és un problema endèmic en els escacs, el Castalia no es va presentar i el Vila-real B, que es va presentar en 6 jugadors, ara resulta que guanyarà per 8-0.\nCamp de Morvedre- Dama Roja; el resultat més curiós que he vist fins este moment, 3-2,5. Perquè els primers acudiren a jugar en 6 jugadors i els rivals en 7 i el resultat oficial definitiu segons la federació, és un 3-3.\nSi parlem de mal, hi ha que comentar els empats del Xest-Castillo de Marines, Basilio B- Gambito-Benimaclet C i Silla B- Massanassa, on totes les partides finaitzaren en taules, Basilio B- Gambito-Benimaclet C totes en qüestió de 2 minuts de diferència, segons m’han dit.\nRecreatibos Saetabis de Xàtiva- Alzira B i nosaltres, Alberic- Alaquàs B, també 4-4, però només dos partides taules en cada encontre, per la nostra part les últimes en finalitzar.\nTabiya Alcoy-Cocentaina contra el Mate de Cox B, 4-3,5 perquè els “visitants” es presentaren en 7 jugadors.\nAteneo Marítimo B- Silla, un equip que baixa i l’altre que vol pujar, i com sol passar, l’equip descendit va a jugar en 6 jugadors.\nBenimaclet B- El Ocho, també 4-4, prou lluitades les partides i només dos partides taules, igual que l’encontre Alfaz del Pi- Alzira.\nEVA Manises- Basilio, 7-0 perquè els visitants es presenten en 6 jugadors i com l’equip B està jugant-se el descens, poden fer estes coses, perquè son legals.\nAteneo Marítimo- Mislata, 4-3,5 perquè els visitants es presenten en 7 jugadors, i aixina poden presentar millor equip en el B que està lluitant per no baixar de categoria contra un rival directe.\nI per finalitzar la jornada, ens quedava fer una bona acció, i això va ser en arreplegar el material i portar-lo al cotxe, quan ens vàrem trobar un bolso en terra i en anar al lloc per sopar es va procedir a tocar a la policia local per avisar que el teníem, poc desprès va vindre qui l’havia perdut per arreplegar el seu bolso.