51 Idees de reconeixement i reconeixement dels empleats - Negocis\nPrincipal Negocis 51 Idees de reconeixement i reconeixement dels empleats\n51 Idees de reconeixement i reconeixement dels empleats\nLa millor manera d’augmentar la moral (i les taxes de retenció) dels empleats és assegurar-se que el seu personal se senti valorat i apreciat i reconèixer-los quan van més enllà. Tot el que necessiteu és una mica de creativitat, una planificació adequada i una llista d’idees per començar.\nFins i tot s’han de celebrar victòries petites i quotidianes. Feu que tot el personal participi en el recorregut pels merescuts 'ataboys'.\nComenceu un llibre de presumència perquè els empleats puguin escriure-ho sempre que un company de feina mereixi gràcies o elogis. Llegiu les entrades setmanalment a la reunió del personal.\nCreeu un 'racó de felicitacions' a la intranet de l'empresa perquè el personal pugui compartir virtuals.\nEstablir un temps 'Open Mic' perquè els empleats tinguin la llibertat lliure del sistema de megafonia. Tindran un públic captiu per professar el seu agraïment i admiració pels companys de feina. (Una gran oportunitat per a la creativitat i algunes rialles també). Consell genial: Utilitzeu un registre en línia per permetre tres franges horàries de cinc minuts cada setmana.\nImprimiu targetes de lloança i proporcioneu una pila per a cada empleat. Es poden emplenar durant tot l'any i lliurar-les a les bústies de correu dels empleats per obtenir un reconeixement tranquil del treball ben fet.\nCompreu un barret divertidament vistós que es mostri obertament a l'oficina, fins que un empleat decideixi coronar un company de feina, és a dir. Tant el personal com els clients sabran que s’ha produït la grandesa quan veuen algú que porta el barret.\nReconeix l'excel·lència a les xarxes socials per compartir elogis davant d'un públic més gran.\nFeu que cada equip o departament planifiqui una hora feliç mensual. Els empleats han de complir els seus objectius per classificar-se per assistir. Consell genial: Utilitzeu un registre en línia per ajudar-vos amb la planificació i les tasques.\nSi la imitació és una forma d’afalagament, convideu els empleats a vestir-se com el company de feina que els agraeix o té més por. No hi ha res com un dia de clonació que infongui una mica d’il·lusió en els vostres esforços de reconeixement.\nPermet que els empleats s’expressin els seus agraïments a través de cartes d’amor. Llegiu-los dramàticament durant una reunió del personal amb música de telenovel·la que es reprodueix al fons.\nCreeu un lloc web destacat per als empleats que han guanyat el seu moment al centre de l'escenari.\nQuan algú us hagi impressionat, feu-ho saber amb una nota senzilla: honesta, sincera i manuscrita.\nIncloeu un empleat que mereixi en una reunió amb majors d'edat a la qual no esperava ser convidada.\nSorprèn i delecta fent un esforç per conèixer realment el teu personal com a individus. Quan una persona hagi anat més enllà, regaleu-li un paquet de sis de la seva cervesa artesana preferida o el llibre més recent del seu autor preferit.\nDesprés d'un gran èxit, deixeu que la treballadora triï la seva propera tasca. Tenir certa propietat (i poder treballar en coses que li agraden) va per un llarg camí.\nQuan estigueu realment impressionats i vulgueu cantar els elogis d’una persona des dels terrats, deixeu-ho. Contracta un telegrama cantant per fer un cop d’ull amb un divertit i ximple homenatge.\nDesafieu els vostres empleats a trobar algunes maneres divertides de reconèixer els èxits aconseguits. Us sorprendrà les bones idees que obtingueu quan demaneu informació.\nAccepteu l'ambient competitiu entre dos equips interns i deixeu-los emportar-se per curiositats. L’equip guanyador obté drets de presumir i els perdedors porten bunyols i cafè l’endemà al matí.\nPer descomptat, els esdeveniments previstos i els premis anuals són maneres fantàstiques de celebrar èxits a gran escala. Recordeu que els esforços menors també poden ser efectius.\nHonra un Big Hitter amb una torrada al final del dia, ja sigui xampany, suc de raïm escumós o un refredador ple de cervesa. Una breu festa de 20 minuts pot fer que una persona se senti celebrada.\nAssegureu els empleats que han assolit una fita important de la vostra empresa i convideu a la participació de tothom.\nComenceu una competició a tota l’empresa. Assegureu-vos de fixar objectius i terminis clars, proporcionar incentius emocionants i aconseguir que els sucs competitius flueixin per a tothom.\nFeu un sorteig de final d’any per obtenir un cobejat premi, ja sigui una targeta regal d’Amazon o una tarda de descans addicional. Els noms dels empleats s’introdueixen una vegada per cada felicitació que reben durant tot l’any.\nUna Mostra anual de premis és una manera fantàstica d’afegir una mica de fanfàrria a la festa. Reparteix els premis 'Rookie of the Year' i 'MVP', fins i tot 'Millor recolzament' i 'Millor retorn'. I assegureu-vos de crear alguns dels vostres propis premis per afegir a la barreja.\nEls estudis demostren que el reconeixement entre iguals pot ser tan satisfactori com el reconeixement de la direcció. Presenteu nominacions al People's Choice Award i no oblideu passar cap comentari detallat al guanyador.\nDóna als premis del personal un gir filantròpic deixant que la teva MVP triï una organització sense ànim de lucre propera al seu cor. L’empresa pot fer alguna feina pro bono o participar en una recaptació de fons per una causa digna.\nÉs fàcil celebrar grans èxits, però massa sovint els tipus de 'columna vertebral' entre bastidors no tenen res de glòria. Inicieu un Rock Solid Award per reconèixer a una persona que faci la feina de manera constant i fiable.\nEls superlatius d’oficina són una manera divertida de celebrar els talents individuals. Però agafeu-ho més enllà de 'Millor vestit' i 'Més probable que tingueu èxit'. Creeu els vostres propis superlatius i divertiu-vos amb ells, com ara 'Smoothest Talker', 'Best in a Pinch' i 'The Most Probable to Govern the World'. Fins i tot podeu incloure trets al cap i passar un 'anuari' abans de les vacances.\nAgraïment del personal\nEls esforços d’apreciació del personal no sempre han de seguir per guanyar una gran empresa. De fet, la majoria de la gent preferiria ser apreciada durant tot l'any.\nNo hi ha millor regal d’aniversari que un dia lliure! Penseu a fer dies de vacances d’aniversari a la vostra oficina.\nPassions de combustible. Doneu a cada empleat dues hores a la setmana per treballar en alguna cosa que els apassioni.\nDoneu al vostre personal la possibilitat de mostrar les seves famílies. El truc de tracte de Halloween és una forma divertida per als empleats de portar els seus fills d’oficina en oficina i d’escriptori a escriptori.\nPrograma un dia de mamografies mòbils durant el mes de sensibilització sobre el càncer de mama. L’assegurança individual cobreix les projeccions i els empleats poden fer anàlisis anuals de forma ràpida i còmoda.\nCelebreu els aniversaris dels empleats amb un petit regal, ja sigui una targeta regal de cafè, una pedicura o bitllets d’empresa per al proper gran partit.\nConvoqueu una reunió a la sala de conferències, repartiu armes Nerf i observeu com s’esdevé la diversió mentre els treballadors amb molta feina redueixen la tensió i es desestressen amb una Guerra Nerf.\nIntroduïu un quadre de suggeriments. Simple però potent: deixeu escoltar el vostre personal.\nFeu un esforç per conèixer els nous empleats. Programar un cafè individual o un dinar els permetrà saber que us preocupeu prou per invertir el vostre temps.\nDesprés d’una presentació del client o d’un llançament important que necessitava una nit o dos per preparar-se, enlluernarà els treballadors amb un dia lliure de sorpresa.\nCelebreu les victòries personals dels vostres empleats, ja sigui regalant un casament grupal, organitzant un baby shower o animant-vos a la meta de la primera marató.\nDe la mateixa manera, recolzeu-los per dificultats. Envieu flors quan pateixin una pèrdua i sigueu flexibles amb els horaris quan les malalties familiars requereixen gran part del seu temps.\nContracteu uns quants massatgistes per fer massatges in situ. Consell genial: Utilitzeu un registre en línia per gestionar les cites durant tot el dia.\nQuan s’acumuli la feina, haureu de lliurar el dinar per assegurar-vos que la vostra gent es cuidi.\nPrepareu la sala de descans amb jocs de taula o fins i tot una taula de futbolí si hi ha espai. Els empleats apreciaran un ràpid descans mental!\nInicieu un programa de mentoria. Els empleats superiors se sentiran valorats, mentre que els empleats menors apreciaran el temps invertit en el seu futur.\nRecompensa el compromís amb la salut i la forma física. Els empleats que facin exercici tres vegades a la setmana poden sortir una hora abans de divendres.\nEl primer bonic dia de primavera, sorprengueu a la gent amb un descans molt llarg per dinar.\nCelebra aniversaris amb festes mensuals d’aniversari. Els empleats esperaran amb ganes pastissos, gelats i descans a la tarda un cop al mes.\nTanqueu la botiga a primera hora del dia abans d’un cap de setmana de vacances i doneu al vostre personal una bona sortida en la sortida de la ciutat.\nTrieu una caminada benèfica i una carrera divertida i converteix-la en un assumpte d’oficines, desafiant cada departament a superar els altres en recaptació de fons o en temps d’execució.\nPer Acció de Gràcies, planifiqueu un dinar potlot amb tots els fixins tradicionals de l’Acció de gràcies. Consell genial: Utilitzeu un registre en línia per assegurar-vos que teniu prou pastissos per fer la volta (i no massa salsa de nabius!).\nTrieu un divendres per dormir a tota l'oficina. Obriu les portes dues hores més tard de l’habitual.\nPenseu en les sortides d’oficines trimestrals per divertir-vos i formar equips. La bola de pintar i l’etiqueta làser sempre són opcions divertides o ho fan senzill amb les bitlles o un viatge al parc de llits elàstics.\nAbraça March Madness i comença una piscina anual d’oficines de la NCAA. Aneu informal i animeu els empleats a portar samarretes que donin suport al seu equip favorit de cèrcols universitaris.\nNo espereu fins al final de la setmana / mes / any. Si veieu alguna cosa notable, reconegueu aquesta persona en aquell moment.\nEs demostra que els empleats que se senten valorats i apreciats són més productius, tenen un nivell més alt de compromís amb l’empresa i tenen menys probabilitats de marxar a una altra feina. A què estas esperant?\nMai no ha estat tan fàcil organitzar les vacances per a la vostra empresa\nUna empresa mostra el fàcil que és retornar organitzant-se en línia.\nAjudeu el vostre PTA o PTO a recaptar més diners per a la vostra escola amb aquests recaptatius fons creatius.\nAjudeu el vostre grup a trencar el gel amb aquests iniciadors i activitats de conversa.\nObteniu més diners amb idees de cistelles de rifes creatives per a la vostra escola o esdeveniment sense ànim de lucre.\nAjudeu els estudiants a aprendre passatges clau de la Bíblia amb aquests versos, organitzats per complexitat i temes.\nCreeu taulers d’informació divertits i informatius per a la vostra oficina que comunicin els missatges clau als empleats i els ajudin a conèixer-se.\n50 preguntes sobre trencaclosques per a clubs escolars\nquines triaríeu preguntes\nplans de lliçons de diumenge a l’escola\ncom planificar un festival o esdeveniment\njocs de ral·li pep per a l'escola mitjana\nidees de projectes de servei juvenil


Anna Lleonart i Miró, escriptora - Pànxing\nAnna Lleonart i Miró, escriptora\n“Amb les novel·les és important crear complicitats”.\nL’Anna és, aparentment, una dona tranquil•la, relaxada. Parla amb un to suau, que convida a escoltar-la amb atenció, i dóna moltes explicacions de tot. Aquesta calma no li treu un punt d’humor irònic, un pèl àcid que s’aplica a ella mateixa. Escriptora per vocació o per necessitat, per la necessitat d’escriure i expressar tot allò que sent, que viu, que veu… ha publicat recentment el Cuaderno de Coyoacán, una novel•la complexa on es creuen dues històries paral•leles d’una adopció a Mèxic.\nQuan comences a escriure?\nNo la sé contestar mai aquesta pregunta. Escriure forma part de la meva vida, no és una decisió que prenc en un moment determinat… es comença llegint molt, quasi de manera obsessiva i, sense adonar-te, un dia necessites escriure.\nDoncs en quin moment decideixes que l’escriptura sigui el teu “modus vivedi” o voldries que ho fos?\n(Després d’una gran riallada)… de fet mai m’ho he plantejat. Al contrari, arriba un dia que decideixo que això no pot ser el meu “modis vivendi” perquè veig que és inviable, quasi impossible. De fet, et diria que, en el meu cas, va arribar un moment que vaig decidir que no escriuria més, perquè intentar escriure i no trobar mai el quan s’acaba transformat en un patiment, però la veritat és que no ho pots deixar. Vaig descobrir que realment no és una cosa que pugui decidir sí vull o no vull.\nLlegint les dues novel•les que tens publicades, Mi marido, su velero y yo i Cuaderno de Coyoacán, es percep un punt autobiogràfic, donen la sensació de partir de fets molts personals…\nSí. Els punts de partida de les dues són absolutament autobiogràfics, però a partir d’aquí novel•lo. Hi ha autors que novel•len directament i jo ho passo tot per un filtre\nTant la teva primera novel•la com tots els teus escrits tenen un punt d’humor, un toc d’ironia àcida. Com passes d’aquest punt a un llibre com el Cuaderno de Coyoacán, que és molt íntim, amb escenes colpidores, que només es poden explicar si s’han viscut en primera persona?\nCom deia abans, tu no controles si vols escriure o no vols escriure, ja que hi ha coses que necessites escriure-les. En tot aquest procés jo necessitava escriure, per entendre què estava passant, en aquest cas era una necessitat i el que em va costar més va ser com fer-lo. Jo tenia el meu quadern de viatge (una mica el punt de partida) però era molt íntim i necessitava trobar el to. Com que m’agrada molt barrejar coses i llegir històries en diferents línies en narració, vaig decidir fer el mix que és el llibre, amb una part més personal i una altra més novel•lada.\nUn cop llegeixes el Cuaderno de Coyoacán, la novel•la sembla molt coherent i fàcil; en canvi, tu expliques que el procés va ser molt complicat.\nHa estat molt complicat escriure’l perquè em costava trobar el punt i la manera de fer-lo arribar, i també ha estat difícil tot el procés posterior fins que ha vist la llum. El llibre ha passat per moltes etapes buscant el camí fins que finalment neix Índex Edita.\nCom neix Índex Edita?\nDe fet quasi neix amb l’objectiu de publicar el Cuaderno de Coyoacán. La Pepi d’Índex és la meva llibretera de capçalera, ella estava molt al dia amb el procés del llibre i es van conxorxar una mica ella. El meu gran amic Carles Segarra (que ja no hi és) i el meu marit i em van convèncer. Ens ha costat molt tot perquè érem novells, de moment hem publicat el Cuaderno i ara tot està per veure per on fem camí.\nÉs una casualitat que les teves dues novel·les estiguin escrites en castellà?\nNo. El meu marit és valencià i a casa parlem castellà, dos llibres que tenen uns punts tan íntims de la meva vida, era quasi obligatori escriure’ls en castellà. I a part d’això, sempre he sentit que escrivint en castellà sóc més escriptora perquè l’idioma em posa com una barrera. Per a mi el català m’és més íntim, em surt més de dins; en canvi, amb el castellà em sento molt còmode perquè em permet prendre una distància que em dóna una posició diferent.\nQuina recomanació faries a una persona que vol començar a escriure?\nPrimer llegir molt i desenvolupar la capacitat d’observar, d’estar alerta, de saber percebre coses que passen al voltant, mirar, escoltar… tot plegat t’acaba donant la capacitat d’interpretar. Amb les novel•les és important crear complicitats i només les pots crear a partir de coses que has viscut o que coneixes. Crec que els escriptors som molt vampirs.\nSi has de citar un escriptor que ara, en aquest moment de la teva vida, t’enamora, qui recomanaries?\nBolaño. Bolaño sempre. Bolaño ara i abans. Sempre.l no oblidar que comptem amb alguns dels millors cuiners de renom que ens permeten pensar en la creació d’un col·lectiu de cuina, que ells siguin els nostres ambaixadors i que siguin qui ens puguin indicar les directrius a seguir per promocionar la cuina comarcal.


Toronto: Paul va a trabajar este verano\nPaul va a trabajar este verano.\nDesprés d’haver caigut rendit als peus de Michael Rabagliati pel seu Paul en el campo, tenia moltes ganes de llegir Paul va a trabajar este verano. No va ser fàcil de trobar a les llibreries de Barcelona, va sortir fa tres anys i amb una tirada de només 1000 exemplars. Però quan ja estava a punt de demanar-lo per internet a l’editorial Fulgencio Pimentel, vaig donar amb un al Continuarà…\nSi a Paul en el campo Rabagliati demostrava dominar el relat breu, a Paul va... trobem una única història llarga, però també amb un ritme narratiu molt ben traçat. L’autor es mou perfecte en qualsevol dels dos registres i aquesta història és… tan, però tan, bonica! Un nou retorn als paradissos perduts a través de Paul-Paulot, el seu habitual alter ego de ceies espesses. En aquesta ocasió, viatja al final de l’adolescència. Retrata el moment en que Paul penja els estudis i comença un trist treball com a aprenent d’impressor, que abandonarà quan accepta una feina de monitor d’uns campaments d’estiu per a nens amb problemes familiars.\nL’esperit de superació, el companyerisme, adquirir responsabilitats, la convivència, donar afecte i sentir-se estimat per aquests nens amb problemes, la relació amb la natura, mil anècdotes típiques dels campaments… són alguns dels temes (n’hi ha més, però no els desvetllaré!) i, com veuen, temes molt perillosos de caure en els pitjors dels tòpics i la sensibileria de vergonya aliena. Però no és el cas, Rabagliati està sempre al límit, perquè no deixa de ser altament emotiu, però no hi cau. Oblidin la llagrimeta fàcil als ulls dels ninotets o les grans sentències alliçonadores sobre la vida. És una meravella, i us ho diu algú que d’entrada sentia més rebuig pels campaments kumbaiàs que els dos nens de la família Addams junts. Els personatges es mostren de la manera més neta i també amb molt sentit de l’humor. Tots aniran aprenent dels seus errors i afiançant les seves virtuts, sense moralina alguna pel mig.\nLa música és una companya generacional més en aquell campament dels anys 70': dels hits moderns del moment de Led Zeppelin o Supertramp, als clàssics d’ahir i de sempre com Georges Brassens. La chanson serà un dels encants de Paul per guanyar-se als companys. Rabagliati té, com molts canadencs, un punt afrancesat, també present amb el record dels entrepans de paté de Paris, el berenar diari fins a l’avorriment.\nEl dibuix, en blanc i negre, està en la línia més polida i clara de l’autor, detallista, molt expressiu i amb un ampli desplegament de recursos amb jocs d’ombres, siluetes a la foscor, talls transversals o vistes panoràmiques dels paisatges. Té la bellesa i la gràcia de les coses sencilles.\nMichel Rabagliati fa d’en Paul un personatge molt real, que acabes sempre entenent i, fins i tot, estimant. El Paul adult i pare de familia del final de la història és, per sobre de guanyadors i perdedors, un autèntic heroi qüotidià.\nPublicat per Eduard Minobis a 19:25\nEn sóc fans, així, en plural (as Agrado said)... Ara penso si Pedro coneixerà a Rabagliati, tb seria un bon regal, noooo?\nEs q tu no m'ajudes a fer la meva "cajita"... Però tornant a Paul, és una obra mestra quasi, quasi, descatalogada: un luxe d'edició!!!\n10 d’agost de 2009 a les 12:00\nGeorges, Sobre el regal-cajita... crec que en Pedro contractarà escolta especialitzada en psicòpates quan ho obri vegi el contingut i llegeixi la carta... Paul segur que li agradaria, però si no t'espaviles et diran allò tan amorós de: ESTÁ DESCATALOGADO!!!\n10 d’agost de 2009 a les 22:24


Infosalut - L'Hospital de Manacor posa en marxa la Comissió de Sistemes d'Informació\nArticle anterior La UBS de Cala de Bou es trasllada degut a l'inici de les obres d'ampliació del centre\nArticle següent Les ambulàncies de reforç d’estiu del SAMU 061 inicien l’activitat a Mallorca\nL’Hospital de Manacor ha posat en marxa la Comissió de Sistemes d’Informació (CSI) i ha convocat la primera reunió.\nLa CSI es constitueix com a òrgan d'assessorament de la Gerència en tots aquells temes relacionats amb els sistemes d'informació. La seva finalitat és propiciar la participació de professionals representatius de diferents serveis de l'Hospital en els assumptes referents als sistemes d'informació, per mitjà de l'elaboració de propostes, estudis, dictàmens o informes.\nLa CSI abordarà qüestions tècniques i organitzatives en matèria de sistemes d'informació i en matèria d'informàtica, propostes de millores o implantació, interoperabilitat, plans i cronogrames d'implantació i desenvolupament, prioritats de dotacions, entre d’altres. La Comissió, igualment, tractarà les sol·licituds de canvis o millores en els sistemes d'informació i informarà dels avanços en els projectes propis de l'Hospital, i també dels projectes corporatius.\n[Font: Hospital de Manacor. 30/06/2020]


L'Ajuntament de Vacarisses demana una subvenció per millorar Coll Cardús - Diari de Terrassa\nL’Ajuntament de Vacarisses demana una subvenció per millorar Coll Cardús\nDes del setembre del 2020 ja ha rebut 80.000 tones de residus\nEs demana una subvenció de 9 milions d’euros, provinents de l’Agència Catalana de Residus, amb l’objectiu de fer millores, recuperar més rebuig i millorar els focus emissors de l’abocador de Coll Cardús. Així ho va anunciar l’alcalde de Vacarisses, Antoni Masana, al ple municipal que va tenir lloc aquest dijous per videoconferència. També va anticipar una nova reunió de la Comissió de seguiment de l’abocador de Coll Cardús i que ha demanat una actualització de les queixes rebudes en relació amb l’abocador, que des del setembre del 2020 ja ha rebut 80.000 tones de residus.\nL’abocador de Coll Cardús ha estat al centre de polèmica durant anys, ja que ha tingut diferents episodis de pudors i ha malmès l’estat dels torrents pròxims. L’1 de setembre del 2020 es van iniciar les obres de tancament del Coll Cardús, que s’havia ajornat per impediments i retards a causa de la Covid-19. Es preveu que el procés de clausura duri 3 anys. Per tant, segons el previst, l’abocador de Coll Cardús finalment tancarà les seves portes el 2023. Un cop assolit el seu tancament, la zona passarà a ser de protecció de paisatge. L’Ajuntament de Vacarisses no permetrà ni ampliacions ni cap altra actuació a l’abocador.\nDurant l’informe de presidència, Antoni Massana també va anunciar que s’ha demanat un crèdit de 120.000 euros per dissenyar un projecte de reparcel·lació de la urbanització El Ventayol i va informar que l’atur de Vacarisses ha baixat en 20 persones, però malauradament encara n’hi ha 408 d’aturades.\nDurant el ple municipal es va aprovar, per unanimitat, la permanència de Vacarisses al sistema central d’adquisicions de la Generalitat, del qual forma part des del 25 d’octubre de 2010. Es va impulsar una homogeneïtzació dels convenis d’adhesió al sistema central d’adjudicacions que requeria a les entitats manifestar la seva voluntat de permanència.Vacarisses s’adherirà a la totalitat de categories de subministraments i de serveis, sense que aquesta adhesió impliqui l’ús de tots els seus acords marc i sense que aquesta participació exclogui la participació en altres centrals de compra.\nTemes:Antini Masana, Coll Cardús, El Ventayol, Viladecavalls\nEnergia solar per al Consistori d’Ullastrell\nUna placa per la primera marató feta a Matadepera


Això s’ha acabat – Joan Vila\nAixò s’ha acabat ?>\n02/10/2017 Joan Vila Comments 1 comentari\nAhir vam aclarir moltes qüestions que estaven en dubte durant els últims anys. Una és si Catalunya és subjecte polític o no. Queda clar arreu del món que Catalunya és una nació per la llengua, la cultura, l´economia i perquè la seva societat ho sent així. Una altra és el dèficit fiscal, que Madrid confirma que és de 16.000 milions; havia estat titllat de mentida per Borrell i pel ministeri. Els darrers dies, diverses comunitats autònomes han anat fent números del que perdran amb la sortida d´Espanya i ahir el diari Expansión xifrava en 16.000 milions el que costaria una quotacom la basca per a Catalunya. Una darrera qüestió que ha quedat clara és l´estatus de submissió que té Catalunya envers Espanya. Ahir vam poder comprovar que la Guàrdia Civil i la Policia han envaït Catalunya, fent ús de la força de forma indiscriminada, atemptant contra la dignitat de milions de catalans.\nOne thought on “Això s’ha acabat”\nEls ministres del PP s’han desfet en lloances a les “Fuerzas de la Policia Nacional y la Guardia Civil”, però s’han oblidat de lloar llurs sitemes d’intel·ligència (CNI inclòs) que malgrat tenir unes primes de més de 3.000.-€ si trobaven urnes o paperetes, no han descobert a cap de les 2.300 persones que han gestionat les urnes i paperetes durant més 4 setmanes. Crec que nosaltres els hem de fer la lloança, no han trobat urnes perquè han estat ocupats persegint terroristes jihaidistes!!! Són uns grans professionals. Els estem agraïts.


Boí Taüll suma 8.500 dies d'esquí a la Puríssima 2019 - Diari de la neu\nBoí Taüll suma 8.500 dies d'esquí a la Puríssima 2019\nL'estació de l'Alta Ribagorça va acollir fins a 4.000 esquiadors el dissabte del Pont\nAlta RibagorçaAgències 10.12.201900.15 h\nBona afluència d'esquiadors a Boí Taülla durant els tres dies del pont de la Puríssima Autor/a: Boí Taüll\nExcel·lent inici de temporada per a Boí Taüll. L'estació ha sumat 8.500 dies d'esquí durant els 3 dies del pont. Divendres 6 i dissabte 7 van ser els dies de més afluència, en què es van superar els 2.600 i 4.000 esquiadors diaris respectivament.\nBon inici de temporada per a Boí Taüll, que ha iniciat la campanya d’hivern superant els 10.000 dies d’esquí acumulats des de l’obertura el dia 30 de novembre. La ubicació geoestratègica de l’estació ha permès als seus visitants gaudir d’una cota de neu superior a la mitjana durant el pont de la Puríssima, amb una mínima de 30 cm i una màxima de 90 cm de qualitat pols-dura. Una situació que, juntament amb el temps assolellat, ha propiciat un ascens exponencial dels esquiadors i visitants en general.\nAl llarg de la primer setmana de temporada, els usuaris, provinents majoritàriament de Catalunya, Madrid i la zona de Llevant, han valorat positivament l’estat de l’estació i les millores proposades per a aquesta temporada. Bones expectatives per a les festes Nadalenques i cap d'any El bon inici de temporada a Boí Taüll, i la quantitat de reserves acumulades als hotels del Pla de l’Ermita i la resta de la Vall de Boí, auguren una molt bona continuació, especialment entre els dies 26 de desembre (Sant Esteve) i el dia de Reis.\nBona afluència d'esquiadors a Boí Taülla durant els tres dies del pont de la Puríssima


Dimecres, 09 Mai 2018 20:23\nL'Associació de Fibromialgia València Nord (AFIVAN) de Burjassot ha començat avui (9-05-2018) les accions per a commemorar el Dia Mundial de la Fibromialgia i de la Síndrome de Fatiga Crònica, una data marcada en el calendari el 12 de maig.\nL'inici d'aquestes accions ha sigut amb una taula informativa en la Plaça de l'Ajuntament, en la qual han comptat amb la visita de l'Alcalde de Burjassot, Rafa García, i en la qual han donat informació sobre totes les activitats que l'entitat realitza al llarg de l'any, els seus tallers i xarrades a més del gran suport que es dóna a les i els malalts de fibromialgia.\nEl mateix 11 de maig, però ja a la vesprada i tenint com a punt de trobada la Casa de Cultura, AFIVAN ha programat una xarrada informativa sobre la malaltia impartida pel mèdic reumatòlogeg de l'Hospital IMED, Juan Alberto Paz Solarte. Serà a les 18 hores.\nPer a finalitzar les accions, el dissabte 12 de maig a les 12 hores oferiran al municipi una classe de ball oberta en la Plaça de l'Ajuntament, comptant amb la col·laboració de l'Acadèmia de Ball Ángel Ramírez. Després de la classe, sobre les 12:45 hores, es procedirà a la lectura del manifest commemoratiu del Dia Mundial de la Fibromialgia i de la Síndrome de Fatiga Crònica i es procedirà, entre tots els presents, a fer una abraçada col·lectiu com a mostra del suport a tots els malalts i malaltes de fibromialgia. Una abraçada en el qual l'entitat vol que participe tot Burjassot.\nEls associats de l'entitat, a més, tindran també l'oportunitat de gaudir d'una classe oberta de Chikung, impartida per Yolanda Regna, en aquest cas en el Centre Social Isaac Peral, el dimarts 15 de maig a les 10:30 hores com a colofó als actes preparats per l'entitat.


Aprenen els infants de forma autònoma? | CAFÈ PEDAGÒGIC\n← Les intel·ligències personificades. Capítol III: La Intel·ligència Musical\nLes intel·ligències personificades. Capítol IV: La Intel·ligència Interpersonal →\nEl Sugata Mitra va realitzar un estudi en el que, tenint en compte una població privilegiada, s’observava que els infants no incrementaven significativament els seus “resultats”. No obstant, pel que respecta a una població depauperitzada, la millora era força considerable. Tenint en compte que els programes d’introducció de NNTT a les escoles sempre es realitzaven, a l’India, a poblacions urbanes amb una situació benestant, el Sugata considerava que no s’havia pogut provar de forma contundent els beneficis que aquestes tenien sobre la població jove.\nÉs d’aquesta manera com va iniciar la investigació que el va dur a extreure algunes conclusions molt i molt interessants. El resultat va ser més que sorprenent ja que els infants van aprendre sols a fer anar l’ordinador en un temps record i sense ajuda de cap adult i, a més a més, va observar com els infants s’anaven ensenyant entre ells mateixos i com, a través, de mirar el que feien els uns i els altres anaven assimilant tota la informació.\nPerò deixem que sigui el propi Sugata qui ens ho explica, no sense abans donar les gràcies a les persones que nodreixen aquest bloc amb les seves recomanacions i consells.\nPosted in Pedagogia\t| Tagged Experiències, Noves Tecnologies, Vídeos\n3 thoughts on “Aprenen els infants de forma autònoma?”\n31 Mai, 2012 a les 10:09\nEncara recordo quan va entrar el primer ordinador a casa meva. Només era un marrec, però a mesura que l’anava utilitzant i anava provant li vaig anar agafant el ‘tranquillo’. S’ha de dir que l’ús d’un ordinador és bastant intuïtiu, així que és molt positiu que els infants l’aprenguin a utilitzar a força de provar-lo. Cada nou descobriment que fas encoratja molt!!\n26 Juny, 2012 a les 17:59\nGràcies pel vídeo, quin regal! Quina demostració tan pràctica i esperançadora!\nGràcies a tu per la teva visita i el teu comentari!!!


Mèxic: un terratrèmol de magnitud 6,7 mata almenys tres persones - Viquinotícies\nMèxic: un terratrèmol de magnitud 6,7 mata almenys tres persones\n12 de desembre del 2011, Mèxic\nLa nit de dissabte a diumenge, un terratrèmol de magnitud 6,7 a l'escala de Richter va sacsejar l'oest de Mèxic. Va matar almenys tres persones i va causar danys a diversos edificis, segons la Subsecretaria de Protecció Civil del país. Aquest sisme va ser força notat a la ciutat de Mèxic.\nMapa del sisme de Guerrero\nUna persona va morir desprès de la caiguda d'un sostre. Dues altres, una d'elles de 12 anys, van ser afectades per un despreniment de pedres mentre anaven amb cotxe per la carretera entre Mèxic i Acapulco.\nLes autoritats mexicanes estan fent l'inventari dels danys i de les pèrdues. Segons la mateixa font oficial, no s'ha registrat cap dany important pel que fa a les infraestructures. Tanmateix, cases i magatzems van desplomar-se a la regió de Guerrero. Alguns monuments històrics dels país, com la catedral de l'Assumpció de Maria, a Chilpancingo, van patir fissures.\nL'any 1985, un terratrèmol de 8,1 a l'escala de Richter va provocar la mort de al voltant de 10.000 persones.\n(portuguès) Renata Giraldi Terremoto de 6,7 graus na escala Richter mata três pessoas no México — Agência Brasil. 12 de desembre del 2011.\nObtingut de «https://ca.wikinews.org/w/index.php?title=Mèxic:_un_terratrèmol_de_magnitud_6,7_mata_almenys_tres_persones&oldid=148527»


«Senna: o brasileiro, o herói, o campeão» | Els Bastards | Blog en català de cinema, sèries i tot allò que envolta el món audiovisual\n26 maig, 2011 Comentaris (0) Visualitzacions: 766 Cinema Jep Soler\nAsif Kapadia va debutar amb la meritosa The warrior (2001) i va demostrar que dominava el cinema d’aventures a la perfecció. Més tard va intentar explorar el terror amb The return (2006) i el resultat no va ser tan reeixit. La seva experiència a l’hora de plantejar situacions angoixants queda palesa en el seu darrer …\n«Senna: o brasileiro, o herói, o campeão»\nAsif Kapadia va debutar amb la meritosa The warrior (2001) i va demostrar que dominava el cinema d’aventures a la perfecció. Més tard va intentar explorar el terror amb The return (2006) i el resultat no va ser tan reeixit. La seva experiència a l’hora de plantejar situacions angoixants queda palesa en el seu darrer treball: Senna.\nEl documental repassa la vida d’un dels millors pilots de fórmula 1. La història arrenca quan un jove Ayrton Senna arriba a Europa per participar en proves de karts. A partir d’aquí anem veient d’una manera acurada les millors carreres del pilot brasiler, des del seu primer podi a Montecarlo fins al darrer gran premi a Imola passant per la victòria al Brasil, les polèmiques al Japó, l’amistat amb la Xuxa i, sobretot, la relació (tumultuosa) amb Alain Prost.\nDestacaria tres coses que per mi són significatives:\n-El pes de la religió i sobretot de Déu, present en tot moment i puntal en la vida del pilot. Totes les seves decisions i els seu comportament es basen en la voluntat de l’ésser superior. L’espiritualitat de Senna li permet afrontar situacions difícils d’una manera valenta i decidida.\n-La relació de Senna i el seu país. Un Brasil enfonsat econòmicament, amb una violència emergent i sense esperança. Només trobaven la felicitat gràcies a Ayrton Senna.\n-Les disputes amb els dirigents de la FIA (Federació Internacional d’Automobilisme). Quan comença el documental ja veiem un Senna crític amb el funcionament del campionat del món, denunciant que la política desllueix el veritable espectacle de la conducció. Durant les gairebé dues hores de metratge anem trobant exemples que, segurament, tenia part de raó.\nKapadia estructura el documental de manera original i sense els recursos característics del gènere. Totes les imatges que formen part del film són antigues, no hi ha cap entrevista actual que trenqui el ritme cronològic de la història. Només la veu en off d’amics de Senna –Nelson Piquet, entre d’altres– que van recordant la figura del pilot. Tota la resta són fragments d’entrevistes al mateix Senna intercalats amb escenes reals de les curses més representatives. Cal destacar els vint minuts finals, muntats com si es tractés d’un thriller, amb l’angoixa justa per emocionar-nos en un final sabut i esperat, en què viatjarem dins el monoplaça de Senna en la seva darrera volta al circuit, acompanyats només per la fressa del motor.\n» Cinema » «Senna: o brasileiro, o herói, o campeão»


Programació colònies i informacions útils | AMPA Escola Sant Jordi\nProgramació colònies i informacions útils\n27/03/2014 | AMPA Escola Sant Jordi\nHo tenim casi tot a punt!\nUs deixem informacions útils sobre l’estada i un llistat del que s’ha de portar.\nPer a qualsevol dubte podeu enviar un email a Secretaria AMPA a l’adreça ampa arrova escolasjordi.cat\nMarxem el dia 14 d’abril. Hora de trobada a les 9.00 a l’escola. Allà recollirem les Targes sanitàries originals, les medicacions, i tota la documentació que ens hagueu de fer arribar. Recordeu que els medicaments no es poden posar mai dintre de la bossa. Serà el moment de comentar qualsevol tema que considereu important amb el monitor acompanyant, o si voleu accentuar qualsevol comentari de la fitxa que ja ens haureu fer arribar.\nA l’hora establerta, un monitor pujarà a l’autocar i acompanyarà el grup en tot moment fins a la nostra instal·lació.\nA l’arribada de la casa, cada monitor agafarà al seu grup (grups de 10-15 infants) i anirà a fer la instal·lació. Deixarem el trolley a la habitació, prepararem el llit i traurem la roba que ens posarem el dia següent .\nA partir d’aquest moment, explicarem els serveis que haurem de fer, i com funcionaran les nostres colònies.\nCada dia ens llevem a les 8.15 del matí, esmorzem a les 9.00, i a les 9.45 comencem activitats fins a les 12.45 on parem taula.\nDinem a les 13.00 i a les 14.00 hores fem racons dirigits ,amb activitats guiades pels monitors.\nA les 15.00 hores comencen les activitats fins a les 18.00 quan berenem, a les 19.00, i tenim un temps destinat a la higiene personal.\nA les 20.00 sopem i a les 21.00 comencem l’activitat de nit, que acabarà les 23.00 hores aproximadament.\nEl dia següent, el funcionament és el mateix, si és l’últim dia de l’estada, a primera hora farem les bosses, i començarem les activitats fins a l’hora de la sortida.\nLa tornada, serà igual que la sortida. Un dels nostres monitors anirà amb el grup en el autocar. Un cop arribem, controlem la sortida dels nois/es. La Tarja sanitària ja estarà a la bossa dels nois, juntament amb la medicació, si es donés el cas. Serà el moment de comentar amb el monitor/a qualsevol pregunta respecte a la vostra estada.\nMotxilla o bossa d’esports\nSac de dormir (Eix Estels proporciona el llençol baixer i la coixinera)\nCalçat còmode (bambes o botes de muntanya)\nRecanvi de roba interior (una per nit)\nRecanvi de roba còmoda (una per nit)\nRecanvi de mitjons (un parell per nit)\nJaqueta o anorac\nTovallola de mans.\nNecesser i estris d’higiene personal.\nLlanterna i piles de recanvi.\nGorra – atenent a l’època de l’any\nTARJA SANITÀRIA ORIGINAL.\nI MOLTES GANES DE PASSAR-HO BÉ!\nTambé us deixem els horaris del dia a dia i els menús (que estan subjectes a canvis, si les condicions de la casa així ho requereixen. Si teniu qualsevol dubte alimentari, si us plau, poseu-vos en contacte amb nosaltres)\nHoraris i Menús\nI res més. Ens ho passarem d’allò més bé!\nColònies\tColònies 2014\nOne thought on “Programació colònies i informacions útils”\nRetroenllaç: Convocatòria junta ordinària | AMPA Escola Sant Jordi


¿Què passa amb les actrius porno?\nLa mort de cinc estrelles en els dos últims mesos ha encès les alarmes sobre les treballadores de la indústria. Tres 'performers' espanyoles descorren aquí les cortines d'un sector precaritzat i molt estigmatitzat\nDissabte, 03/02/2018 | Actualitzat el 05/02/2018 a les 18:21 CET\nPrimer, les presentacions. Silvia Rubí, Anneke Necro i Irina Vega són actrius, productores i directores en el gremi del porno. I, en una conversa triangular, s’avenen a descórrer les cortines d’un sector amb una mascaró de proa –l’anomenada Vall del Porno, a Califòrnia– que ha vist com en els dos últims mesos morien cinc de les seves estrelles. Com sabeu, un suïcidi, dues sobredosis i dues morts més que encara són investigades han encès als EUA els llums d’emergència sobre les osques emocionals d’una indústria inestable, devoradora i precaritzada que arrossega un estigma social que no ha fet més que endimoniar-se amb les xarxes socials. «Sí, això potser és una professió d’alt risc», admet Silvia Rubí. «Sobretot si ets molt jove, vas sense cuirassa i no ets conscient del món en què t’estàs ficant».\nI continua: «Aquestes noies, joveníssimes, segurament van gravar 100 escenes en un any, mentre que jo les he fet en 10. I quan la cosa va tan ràpid, quan ho fas tot en tan poc temps, la patacada pot ser enorme». La Silvia, de 30 anys, va començar en el porno en fa 10. Aquí, doncs, una «veterana». Cursava batxillerat científic i volia estudiar imatge. Per a això, recorda, havia de desfer el camí, i ja portava dos cursos repetits. «Llavors ja havia treballat de caixera –explica–. Era sexualment activa i sempre m’ha agradat exhibir-me, així que em vaig presentar a un càsting per a una pel·lícula eròtica i em van agafar». Després d’un temps de prova, va decidir que allò que en principi s’havia pres com «un divertimento passatger, li podia donar recorregut».\nPrecarietat i abusos\nPerò, quan mira enrere, més que una dècada, sembla que hagi passat un segle. En aquest temps, explica, el sector ha viscut el declivi de les pel·lícules –«ara es graven escenes»– i les vendes de DVD, i ha assistit a la furiosa eclosió de les càmeres web que permeten el sexe inter-actiu i de les plataformes de porno mainstream gratuït que, segons la seva companya Anneke, «han destrossat la indústria». «Abans, era mitjanament rendible, però els primers perjudicats –afirma– han sigut les actrius i els actors». Es cobra menys –entre 200 i 700 euros l’escena– i les tarifes van augmentant segons el «nivell de requeriments físics». I cadascú, coincideixen, se les apanya pel seu compte, tant pel que fa al caixet com a les «situacions de desemparament».\n"Treballant d'estilista, vaig intentar parar un rodatge en què una noia plorava. El director em va engegar a passeig, em va dir que allò 'vendria molt'"\nActriu, directora i productora\n«Estem absolutament desprotegides –segueix l’Anneke–. No tenim cap conveni que reguli ni el salari mínim ni el que es podria considerar o no legal, ni abusiu o no. A més, tampoc comptem amb cap organització que ens pugui representar ni davant la que puguem acudir en cas d’abús». És clar que no en totes les productores oneja la bandera pirata. Tot i així, la llista de greuges que amb el temps ha anat recopilant el sector és llarga. Per exemple. Massa sovint, no són donades d’alta; els drets d’imatge se cedeixen «a perpetuïtat» per contracte, i, en ocasions, quan arriben al set de rodatge, hi ha un canvi de plans.\n'Canvi de plans'\n¿Han viscut alguna situació denunciable? Irina Vega sí. Les explica: l’encarregat a Espanya d’una plataforma de webcams en què va treballar l’assetjava i, quan el va denunciar a la companyia, la van expulsar a ella, encara que finalment van acabar traient al carrer l’empleat i l’empresa va fer un training antiabusos –així mateix– per als seus treballadors. «Jo una vegada –afegeix l’Anneke–, treballant d’estilista en un rodatge, vaig voler parar una gravació. Era una noia molt jove, de l’Est, que devia estar rodant per primera o segona vegada. Primer havia de gravar només amb un noi i, després, va aparèixer una segona actriu que es va sumar a l’escena. En un moment donat, va augmentar l’agressivitat, la van agafar pel coll i la noia va començar a plorar. ‘¡Talla això!’, vaig cridar. Però el director em va engegar a passeig. Allò, em va dir, ‘ vendria molt’. Em vaig sentir fatal. No vaig saber què fer. No vaig tornar a treballar amb ells. De fet, des d’aleshores, vigilo molt amb qui treballo».\n«L’encarregat d’una plataforma de ‘webcams’ m’assetjava. I quan el vaig denunciar, em van fer fora a mi»\nPreservatiu i MTS\nQue ningú pensi, diuen totes tres, que es pot viure de les escenes.Almenys, no elles. «Com a actriu, no tindria ni per a baguets», diu l’Anneke. Però treballant davant i darrere de la pantalla, en el seu cas combinant amb la producció, la direcció i els estilismes, «es pot sobreviure». Un mal mes pot ser que no guanyis res. Un altre pots emportar-te 1.500 euros. Si hi ha sort –molta, de mida gegant– pots arribar fins a 6.000 euros. La inestabilitat, doncs, és un motiu d’«estrès». I també la salut, i per això la Silvia afegeix a la llista de canvis urgents l’ús del preservatiu. «L’acord és que als rodatges s’exigeixen anàlisis amb una caducitat de 15 dies. Però en dues setmanes poden haver passat moltes coses, i les MTS són una preocupació constant».\nAssetjament i estigma\nA la Silvia, dèiem abans, li agrada treballar en el porno. Des que ho fa, diu, s’ha tornat més amable i pacient. La Irina, per la seva part, també se sent còmoda treballant amb la sexualitat. Viatja. Coneix gent. I aconsegueix recursos per finançar els seus propis projectes. La seva web. Les seves produccions. Però ¿saben què? Totes tres estan d’acord que l’assetjament a les xarxes –que per un altre costat s’han convertit en un fabulós aparador– pot ser asfixiant. A vegades, expliquen, els seus comptes es converteixen en escopidores de mida XXL. Les insulten. Els envien fotos de penis. Desenes de fotos de penis. I comentaris –«fins i tot de nens de 13 anys», diu la Irina–a propòsit de tot el que els agradaria fer-los. La Irina i la Silvia ho van «aguantant». Fins i tot repliquen customitzant els penis remitents. Però a l’Anneke l’afecta més. «La paraula clau és consentiment. Jo he accedit a gravar una escena en lloc d’estar plegant samarretes al Zara, però això no li dona dret a ningú a no tractar-me com una persona, a no entendre que tinc una vida més enllà del porno. La pantalla encoratja i molta gent es creu amb dret a tot. A ficar-se amb tu. A vexar-te. Internet és la vida real. I tot això ho acabes portant tot el dia a sobre».\n"Tu t'ho has buscat"\nL’estigma, convenen, és una càrrega pesada. Algunes mirades a l’entrar en un bar. Mares que se senten les empestades del col·legi. Si eleven alguna queixa laboral, la resposta més generalitzada és: «Tu t’ho has buscat, haver-t’ho pensat abans». O: «¿Per què no ho deixes ara mateix?». Sovint també encaixen les crítiques de la facció del feminisme favorable a abolir el treball sexual perquè, argumenten, mercantilitza el cos de les dones, i s’aprofiten de la precarietat, i el projecta com a accessible i disponible sempre. Elles, per la seva part, insisteixen que treballen en el que volen o poden. I que la clau és el consentiment. El debat és complex i intens. «L’assumpte de l’estigma –admet l’Anneke– m’ha portat a tenir un petit cercle d’amistats. I també ha creat moments de tensió en la meva família, que és molt d’esquerres. Ara tot està més tranquil, però algun cop em van dir que treballava per a l’enemic».\n«A vegades, a l’arribar al set, el que havia de ser sexe amb un noi es torna un trio o una orgia, i moltes no volen queixar-se»\nUn refugi misògin\nL’Anneke, de fet, només treballa en l’anomenat porno feminista, gènere que «paga de forma acceptable» i que ha aflorat en els últims anys com una esmena a la totalitat a aquest imaginari «fal·locèntric», violent i denigrant per a les dones que massa vegades representa el mainstream, cada vegada més endimoniat. Ara, i coincideixen en el diagnòstic, el que es porta en el gènere convencional són noies molt joves, «que acaben sent altament reemplaçables», amb cara acriaturada i sense tatuatges que apareixen en actitud submisa amb individus, sovint en grup, de mida armari. «¿Significatiu, oi?». Coincideixen totes tres que aquest tipus de porno s’ha convertit en una espècie de refugi on molts homes consumeixen misogínia i «fantasies de dominació». «Els estereotips no els crea el porno, sinó que el porno és reflex del masclisme», opina la Irina. Ella i la Silvia, que militen sobretot en l’escena del porno alternatiu, no roden, per exemple, escenes amb rols o imaginaris que els desagradin. «Si proposo canvis i no els accepten, no treballo. No vull participar en una cosa que critico», afegeix la Silvia.\nCanviar el consum\nPerò una altra cosa que també és necessari canviar, segons l’Anneke, és la forma de consum. «S’hauria de deixar de mirar pornografia de manera compulsiva i buscant l’efecte immediat, i optar per un porno més ètic. Si t’adones que darrere d’una escena hi pot haver abús o dolor, denuncia-ho, explica-ho. També resultaria molt saludable que s’expliquessin les escenes i que, per exemple, abans i després de la gravació, poguéssim veure els actors dient què els agrada i què no, i com han viscut el rodatge».\nCap al porno\nEl porno, subratlla la performer, és ficció i la seva vocació no és educar. «Ningú pensa que han tornat els dinosaures per veure Jurassic world, ¿oi?».No obstant, sí que considera que els seus missatges van introduint i normalitzant rols i pràctiques tòxiques. «I així t’acaben agafant pel coll sense previ avís i sense acordar res, i pensen que és una cosa normal, que a totes ens agrada». Ella, que creu que molt sovint els que veuen més porno després ho fan pitjor en el sexe, també assegura que es dedica a aquest gènere perquè pot ser «una eina molt transformadora». I ho explica en aquestes coordenades: «Jo crec en el poder de la pornografia per canviar la societat. La consumim en moments d’oci, quan hem abaixat la guàrdia, i així és molt més fàcil que cali el missatge. Per això és un perill, quan els imaginaris són perjudicials. No obstant, crec que si el feminisme s’acosta més al porno, a un porno ètic, en termes de sexualitat hi haurà grans canvis». Ja veuen que les batalles polítiques també es lliuren en aquest punt cec que és el desig.\nTemes: Assetjament sexual Relacions laborals Sexisme Assetjament laboral Porno Cine


Comiat del Ferran Pericas\nEscric aquestes línies per comunicar oficialment la meva decisió de posar punt i apart a la meva trajectòria en el CF Vilanova del Vallès. Ho faig amb el cap ben alt, amb la consciència tranqui-la i la plena convicció de que ha arribat el moment d’iniciar una nova etapa a la meva vida. No es un adéu, de ben segur serà un arreveure. Per mi comença ara una nova i il·lusionant aventura que afrontaré des de la distància però amb un ull sempre posat en aquesta casa, on hi deixo bons amics. A casa, em van ensenyar a ser sempre agraït amb tot aquell qui t’ajuda i t’obra la porta per brindar-te una oportunitat. A totes aquestes persones, tindré ocasió de donar-vos les gracies unes línies més avall, permeteu-me però, que abans posi en context certes coses per a mi, importants.\nLa meva història amb el CF Vilanova del Vallès va començar als 4 anys i per mi, va ser, ha estat i serà sempre un orgull representar i portar aquest escut i aquesta samarreta a allà on vagi. Quan observo tot amb certa perspectiva i analitzo fredament els moments que he viscut en aquest club i amb aquesta petita però gran família, me’n adono de que més enllà dels èxits esportius de la entitat, el que queda i perdurarà per sempre a la meva retina, són els records dels moments viscuts i especialment, el d’aquelles persones amb qui he compartit aquest gran viatge. Vaig començar a jugar a l’antic camp de sorra del club, amb nens de fins a 2 anys més grans que jo i provant sort com a porter, però al ser golejat cada setmana, vaig decidir penjar els guants i provar de ser jo qui fes el gol.\nMiro enrere i encara sembla ahir, quan anava els diumenges al camp de futbol amb el pare a veure el primer equip del club, amb en Gari com a president i en Jaume Batlle a la banqueta, admirant a jugadors com el capità Carmona, el porter Miki Cortés o els germans José i Paco Sevilla. Recordaré sempre també com vaig gaudir, jugant amb l’equip entrenat pel meu pare, Pere Pericas de qui vaig aprendre tots els valors de l’esport i la importància del treball en equip per poder assolir objectius comuns. No oblidaré tampoc la gran alegria de veure créixer i millorar dia a dia, a aquell prebenjami històric, entrenat per Jordi Mogas, amb aquella fornada fantàstica de jugadors amb Martí Batlle, Adrià Blanchart o Guillem Mogas com a principals exponents. També em resulta impossible oblidar l’apreci i la estima que hem van mostrar sempre persones com en Miquel Galbany, Josep Asmarats o l’Andreu Galbany, tots ells grans seguidors i part important del club. Amb nostàlgia, rememoro també la oportunitat de veure jugar el meu pare al futbol, en el que per mi, ha estat i serà el millor equip de veterans que ha tingut el club, amb jugadors com Paco Loinaz, Jordi Mogas, Pere Pericas o Josep Puig “Trumpet”, un equip de persones i futbolistes enorme.\nAplaudiré sempre el poder haver compartit gràcies al club, la oportunitat de viure experiències i haver conegut a companys d’Argentina, Brasil, Bolívia, Nigèria, Holanda, França o el Marroc, aprenent a través dels ulls dels meus companys i de les seves respectives cultures, tradicions i costums. Compartint amb ells, he obtingut una visió integradora i he entès que quan parlem de persones, no hi ha murs, ni fronteres físiques o ideològiques que ens puguin separar.\nEn primer lloc, vull en recordar-me i donar les gracies a TOTS i cadascun dels jugadors que he entrenat i dels qui guardaré sempre en gran estima. A tots vosaltres, nois, demanar-vos perdó si en algun moment us he pogut fallar o no he estat a l’alçada del que esperàveu de mi. Més enllà d’errors o encerts, espero com a mínim haver posat el meu petit grà de sorra per ajudar-vos a ser millors persones i si es possible i ja en segon terme, una mica millors jugadors. Moltes gràcies nois, perquè l’aprenentatge ha estat mutu, i durant tots aquests anys, m’heu permès créixer personal i professionalment al vostra costat. Heu de saber que amb o sense futbol, sempre hem tindreu pel que necessiteu. Tant de bo ens retrobem novament amb el pas del temps i ens recordem sempre amb apreci i un somriure a la cara.\nGràcies a tots els companys entrenadors del club, que us deixeu la pell cada dia amb i pels nanos -sovint inclús perdent diners de la vostre butxaca- i sempre sou al peu del canó, amb una il.lusió i dedicació digne d’admirar. M’he alegrat i m’alegraré sempre de que us vagi be a la vida, de que assoliu els vostres objectius i en l’àmbit esportiu, de les vostres victòries. Tots sabem que entrenar sol ser ingrat i que estem exposats a la crítica contínua i sovint gratuïta de persones que ni et veuen entrenar en el dia a dia, ni saben com es relaciona i comporten els jugadors dins el vestidor, ni coneixen el treball invisible que suposa les hores que invertim a casa en benefici de l’equip. A tots vosaltres companys, un plaer haver estat part del vostre equip i compartir guerres perdudes, batalles guanyades i també moments de dubte durant el trajecte.\nGràcies a tots els pares, que ens heu ajudat sempre que ha fet falta, (inclús quan els nanos han jugat dos partits el cap de setmana per ajudar a un altre equip del club que ho necessitava i condicionant el poder gaudir del vostre temps lliure). Molt agraït als pares que heu fet equip amb el club i que podent pensar de forma diferent a nosaltres en certs aspectes, ens heu expressat la vostra crítica de manera constructiva, per a poder créixer i millorar. Moltes gràcies també a tots aquells pares que respecteu la figura de l’entrenador i animeu als vostres fills a escoltar-lo, respectar-lo i treballar fort per a millorar i superar-se cada dia, com a persones i en segon terme com a futbolistes. Gràcies també a tots aquells qui heu evitat fer de representant dels vostres fills oferint-los per mitja comarca a esquenes del club, pretenent després vendre’ns una moto que ja teníem, quan ens heu transmès la vostra voluntat de provar sort en un altra club. Bravo! per dedicar-vos únicament a animar i a poder ser sempre un exemple positiu pels vostres fills. Malgrat la bogeria del futbol en aquest país, al final el futbol es només això, futbol. Sovint sembla que ens hi va la vida, però crec que hi ha coses força més importants en aquesta vida per a tots i es bo de tant en quan ordenar i recordar les nostres prioritats.\nGràcies al Josep Valls i a la Pepi Gonzalez, per fer-me sentir part de la seva família i com a casa, un cop trepitjava el camp durant tants i tants anys. Heu estat blanc de força critiques -especialment tu Pepi- però qui ho fa, en moltes ocasions es perquè desconeix el que et demanen els teus superiors i sobretot, perquè no et coneixen com a persona. Els qui et coneixem be –els nens del club en son la prova- sabem de com et preocupes per ells i com els mimes i cuides quan ho necessiten. Si la crítica es que no deixes jugar als nens al camp de futbol quan està lliure –perquè així t’ho exigeixen- es perquè per més d’un, es més còmode prendre quelcom al bar tranquil·lament i comentant la jugada que estar pendent de que fa realment el seu nen. Es com aquell pare que quan el nen plora, enlloc d’escoltar-lo i parlar amb ell, opta per posar-li el xumet a la boca i tapar així el problema. Sé que has patit per això Pepi, però creu-me pots estar molt i molt tranqui-la.\nGràcies al Rafael Abril, massatgista del primer equip del club, qui més enllà de vetllar pel meu estat físic, sempre ha estat un amic i un confident. Hi ha la part de la terapia física, però sovint es més important la emocional. Muchas gracias por todo Rafa!\nGràcies Juan Carlos Queipo, pel teu bon fer, suport i estima, especialment durant aquest darrer tram de temporada, on hem compartit grans moments.\nGràcies Santi Jr, per estimar com ho fas el club, per implicar-te per amor a uns colors i ajudar a l’entitat de diferents maneres perquè tot engrani be. Agraït de comptar amb la teva ajuda sempre que ho he necessitat i també pel teu suport.\nUn plaer, haver treballat en equip amb l’Arru i l’Álex Milian per intentar que el futbol base del club, fes un pas endavant. Els tres sabem de la dificultat que això comporta, però estic orgullós de la lluita i del treball que s’ha realitzat, malgrat en algun cas no s’hagi vist del tot recompensat. Sabem que sempre es pot millorar, però honestament considero i sento que hem pujat un petit graó més. Enhorabona per la vostra feina.\nI per últim, volia donar les gràcies de manera molt especial al Santi Bufí i a l’Abelardo Lopez. Gràcies per fer-me confiança, per brindar-me la oportunitat de poder treballar pel club que estimo i sobretot, per ajudar-me en tot moment en tot el que he necessitat. El vostra treball i dedicació, mai serà prou valorat, ni reconegut per la gent des de la distància, però si per tots aquells qui treballem a prop vostra. L’esforç que feu desinteressadament pel club, es enorme i fa feliç a molta gent, entre els que m’incloc. Moltes gràcies per tot, us estaré eternament agraït. Visca el Vilanova!\nPunts i posició final equips Vilanova\nCompetició / Grup\nJUVENIL SEGONA DIVISIÓ - GRUP 28\nJUVENIL SEGONA DIVISIÓ - GRUP 29\nCADET SEGONA DIVISIÓ - GRUP 30\nINFANTIL PRIMERA DIVISIÓ - GRUP 4\nINFANTIL SEGONA DIVISIÓ - GRUP 44\nALEVÍ SEGONA DIVISIÓ - GRUP 9\nALEVÍ TERCERA DIVISIÓ - GRUP 44\nALEVÍ TERCERA DIVISIÓ - GRUP 45\nALEVÍ TERCERA DIVISIÓ - GRUP 42\nBENJAMÍ 7 SEGONA DIVISIÓ - GRUP 14\nBENJAMÍ 7 TERCERA DIVISIÓ - GRUP 37\nBENJAMÍ 7 TERCERA DIVISIÓ - GRUP 36\nPREBENJAMÍ 7 - GRUP 40\nPREBENJAMÍ 7 - GRUP 37\nPREBENJAMÍ 7 - GRUP 41\nDOS COLORS UN SENTIMENT\nDia 10 de Juny de 2.017 a les 21,00 horas\nLloc PISTA COBERTA (porxada)\nTots els nens i nenes amb fitxa del C.F. VILANOVA del VALLES totalment gratuït .\nPares,Mares i tots els que vulguin assistir-hi tenen que treure el Tiquet al Bar Negre – Groc ( bar de la zona esportiva ) sobretot per logística abans del 4 de juny 2.017.\nPREU 5 € , NOSALTRES VILANOVINS ens faran el sopar , botifarra i cansalada amb un bon Pà amb tomaquet i begudes. I tindrem una animació que será un TRO tant per petits i grans. Desfruitarem tots junts que es la força del VILANOVA.\nEl C.F. Vilanova del Vallès nominat als premis solidaris\nEL CF VILANOVA DEL VALLÈS NOMINAT A LA I EDICIÓ DELS PREMIS SOLIDARIS DE LA FUNDACIÓ DE LA FCF\nGràcies a la obra benèfica del Gol Solidari, el nostre club ha estat nominat per a guanyar els PREMIS SOLIDARIS, que ha organitzat per primera vegada la FUNDACIÓ DE LA FCF.\nEls guanyadors es donaran a conèixer a la gala d’aquests Premis Solidaris que tindrà lloc l’última setmana de maig. Properament s’informarà del dia, el lloc i la hora, segons informa la pàgina web de la Federació Catalana de Futbol (FCF).\nDes del club estem molt orgullosos de poder optar a guanyar aquest premi. Tot i això, el simple fet d'estar nominats ens omple d'orgull per seguir organitzant aquest tipus d'esdeveniments per ajudar als mes desfavorits.\nSi voleu ampliar la informació:\nConcurs de document o fotografia\nPunts i classificació a 9/4 dels equips del Club\nGol Solidari 2017


Cerca totes les ofertes d'hotels a Areao Entrada:\nPousada Dubai...Habitacions per nit per només Poupahotel Unidade Bairro...Habitacions per nit per només Més zones a Taubate\nMés de 1.175.000 propietats en tot el móns - cada dia n'afegim més Amb la confiança de més de 31.000.000 clients satisfets Garantia de preus més baixos 12 milions i més resenyes de clients d'Agoda Amb disponibilitat a més de 58.000 ciutats en tot el món Llocs històrics de Areao Restaurants i cafeteries\nAdriano De Campos BarBar Do OlairBar e Minimercado SaldanhaCantinho Do LancheCasa Do Palmeiras\nAreao és la mescla perfecta de tranquilitat i oci a l'emocionant ciutat de Taubate. Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Areao té molt a oferir: llocs famosos, bons restaurants i una gama d'entreteniment emocionant. Gaudeixi de les millors ofertes d'Agoda.com quan decideixi estar a Taubate. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Simplement entri les seves dates d'estada a la nostra pestanya de recerca per a trobar les millors ofertes d'hotels a Areao.\nHotels destacats a Areao, Taubate\nAl visitar Taubate, vosté es sentirà com a casa a Pousada Dubai, què li ofereix un allotjament de...\nAl visitar Taubate, vosté es sentirà com a casa a Poupahotel Unidade Bairro, què li ofereix un...\nHotels a Areao: Poupahotel Unidade Bairro\nLlocs d'interès a Areao: Adriano De Campos BarBar Do Olair\nBar e Minimercado Saldanha\nCasa Do Palmeiras


La Plataforma per la Llengua pateix atacs per part de grups espanyolistes\n22 juliol 2019 06:31\nAquest divendres la Plataforma per la Llengua ha informat a través de les xarxes socials que l’ONG del català està patint una campanya d’assetjament i atacs per part de grups espanyolistes.\nEn aquest sentit, han assenyalat que La CatalApp i la ValenciApp no estaran disponibles al Google Play d'Android fins a principis de la setmana vinent.\nYo cada vez que leo este medio, pincho a traducir el idioma en español, recomiendo que hagan lo mismo los lectores catalanes cuando lean un medio en castellano, que pinchen, que pinchen su idioma, y todos tan contentos.\nTenen alèrgia a tot el que sigui cultura o identitat pròpies dels pobles. Ells només volen "una" España, buida d continguts per no haver d'apredre, "grande" perque hi càpiguen tots els ignorants i "lliure" només per ells i per fer animalades.\nI els que els lideren no son massa més intel.ligents, que è a encara més trist.


420 esportistes d'entre 6 i 17 anys disputen la II Duatló de Bétera — Bétera, diari digital de l'Ajuntament de Bétera\nDomingo, 21 de enero de 2018 | Leída 62 veces\n420 esportistes d'entre 6 i 17 anys disputen la II Duatló de Bétera\nLa II Duatló de Bétera va congregar el diumenge 21 de gener esportistes i familiars al Polígon de l'Horta Vella. Si l'any anterior s'hagué d'ajornar per mal oratge, en esta ocasió un sol radiant i temperatures primaverals acompanyaren els joves esportistes. L'alcaldessa i regidora d'Esports, Cristina Alemany, va ser convidada pel CEA Bétera a fer entrega dels premis. Les categories benjamí i prebenjamí es consideren no competitives i tots els participants reberen una medalla per haver acabat la prova.\nOrganitzada pel CEA Bétera amb la col.laboració de l'ajuntament i la federació de triatló de la CV, esta prova és puntuable per a la fase provincial dels XXXV Jocs Esportius de la Comunitat Valenciana. En total, més de 400 esportistes -alguns ben menuts- s'esforçaren per donar el millor durant la competició.\nTambé contribuïren a crear el millor ambient, les escoles, els familiars i amics que animaren en positiu i sense pressió als joves.\nL'esport, una eina fonamental en estes edats per a la integració en el grup, ho va ser també durant esta competició en què participaren xics amb capacitats especials. Amb una bici adaptada o un caminador per a poder córrer, no es rendiren fins a arribar a la meta.\nEn finalitzar la prova, completament exhaustes, la majoria pararen a l'estand on hi havia aigua i fruita per a recuperar-se a l'ombra.\nEntre els més xicotets, és considera una prova no competitiva, i tots reberen una medalla. Pel que fa a la resta, la classificació ha quedat així.


En Tembo i els altres: per iPhone, iPad y iPod touch\n2,69 € Per a iPhone, iPod Touch i iPad\n5 estels en AppStore\nEn Tembo mira al seu voltant. No està sol.\nVols descubrir qui són els altres?\nLes aventures d’en Tembo continuen. Aquest petit elefant vol descubrir nous amics i a la sabana coneixerà les zebres, el cocodril o la girafa. En Tembo i els altres és el quart conte de la col·lecció En Tembo tot ho aprèn. Quan acabis el conte gaudeix dels jocs educatius dissenyats especialment per tal d’afavorir l’aprenentatge de la lectura en nens a partir de 3 anys.\nApps dissenyades per facilitar la lectura\nEl plantejament lúdic i formatiu d’aquesta aplicació reforça l’atenció i la memòria del petit lector. A cada conte s’ha treballat de manera molt curosa la redacció del text i del vocabulari emprat per tal d’ajudar el nen o nena a identificar l’entorn on transcorre l’acció. En aquestes aplicacions el nen aprendrà a identificar els animals del conte i a interactuar-hi. A més s’inclouen diverses opcions de lectura i s’han implementat diferents funcionalitats per facilitar la comprensió lectora (dislèxia, TDAH, dificultats visuals…). Sempre amb l’objectiu que les nostres apps respectin la inclusió educativa.Descarregar Tembo 4\nPractica i aprèn un altre idioma\nLa col·lecció En Tembo, Tot ho aprèn és multillenguatge. Es pot llegir el conte en set idiomes diferents: espanyol, català, anglès, alemany, francès, portuguès i italià. A més, les locucions dels textos s’han realitzat en estudis del país d’origen de l’idioma i s’hi han utilitzat veus infantils per tal d’afavorir la identificació i crear un vincle d’aprenentatge amb el petit lector. Amb aquests contes el nen podrà fer les seves primeres passes en la pràctica d’un segon idioma.Descarregar Tembo 4\nLes nostres aplicacions incorporen jocs multilingües dissenyats especialment per reforçar l’aprenentatge de la lectura i perfeccionar el vocabulari de l’idioma seleccionat. Cada joc incorpora diversos nivells de dificultat per adaptar-lo a la comprensió lectora de cada nen. Amb el joc Memòria, es treballa l’atenció i el reconeixement de l’objecte. Amb el joc Troba’m, es treballa l’atenció i el reconeixement dels personatges esmentats en el conte; a més, el nen interioritza el coneixement amb més facilitat. I amb el tercer joc, Puzle, es pretén treballar l’atenció i l’anomenada psicomotricitat fina.Descarregar Tembo 4\nCom utilitzar les Apps\nAparença del text\nTeresa Campos es autora i il·lustradora d’àlbums pels més petits ( i els no tan petits…, de 0 a 99 anys…).\nLi agrada imaginar històries senzilles, simpàtiques i tendres i crear imatges jugant amb els colors, les formes i les textures. I és que amb molt d’entusiasme i una mica de temps, tot és possible!\nBubbleBooks és una editorial digital fundada a Barcelona el 2012, especialitzada en la creació d’aplicacions infantils que respecten la inclusió educativa. El nostre equip està integrat per professionals amb una àmplia experiència en el sector editorial i en el sector educatiu. Tots els nostres contes estan adaptats al format digital i s’han dissenyat per facilitar l’aprenentatge de la lectura en nens a partir de 3 anys i estimular-los les intel·ligències múltiples.\nVols estar al dia de les novetats d’en Tembo?\nAltres apps protagonitzades per en Tembo\nTembo, el petit elefant\nEn Tembo surt a jugar\nComentaris, peticions o informar d’errades


Controlava el pas dels minuts i potser dels segons per saber si arribaria a temps. Primer, perquè no m'està permès moralment llençar-lo a la babalà per la finestra i segon, perquè em pertany, és part de la meva existència i me l'estimo. Tel 42 35 46 Reformes Segarra: L'altra mà lliure d'en Jan començà abrigar el genoll feminal vers un destí superior i anava avançant per sota la faldilla que poc a poc s'arremangava pel pas del braç amenaçador deixant al descobert l'estilitzada bellesa de les dues extremitats femenines.\nSón uns mentiders de mena. Imagina que un món sencer et cau endins dels ulls, Que t'envolta amb novedoses clarividències d'un demà Ple de pluja i de pau, on la polèmica sigui un somriure. Mirant el curtail al blanc dels ulls. Vic dóna suport a la consulta Vic. El mestre ho ha après durant els darrers anys de sofriment. I el seu pes específic?\nPocs minuts després, amb les poques forces que li resten, obre ells ulls, i des de allí, a terra nova, com un nàufrag que toca terra, sota la nit, veu llegar altres supervivents. Va fer un brackish per entrar. He tornat per pocs dies!\nJo he complert la meva part, Marc també va fer-ho amb la seva. De fet, semblava que només jo, ni tan sols la mare, patís la pèrdua d'un ésser estimat. Ahí, assegut sobre els seus genolls, va fer-se la promesa de no utilitzar els benaurats beneficis del progrés fins no assolir el final del viatge. Duen un barret estrafolari. Cuina equi- pada, 2 banys.\nmagnificència : A Ferran d'Armengol\nDenial eren negres ni marrons. Aquell matí del mes de Març, feia una temperatura agradable. Jo- an Clota Garcia.\nNo cal que miris el teu rellotge\nAl cap d'un mes el cas és arxivat. És el primer cop que m'ho dius, Paula! Ara tampoc vulguis semblar un cadàver. Fregadores de banda, caladores, estris de fusta i màquines com- binades de fusteria de baby tipus. Comença a trepitjar el blat segat i cull un parell de roselles. El baixista en sabia de jugar i els hi estava donant peixet. El seu somni es faria realitat!\nCañero versátil al 100 % simpático


Onze de Setembre Onze de Setembre: de gener 2008\nUn mono amb una pistola!\nQue us faría més por què el fet d'estar tancat en una cambra amb un mono amb una pistola ?\nPublicat per Robert Verge Monclús a 13:11 1 comentari:\nAl final tindrem el que ens mereixem\nComencem el dia amb una altra notícia de com aconseguir, la raça humana, ser cada cop més inhumana.\nLa masacre de determinats animals que s’està duent a terme per a aconseguir les pells, o en aquest cas, determinats òrgans, no té perdó. Tan els traficants, com els compradors, ja poden resar i encomanar-se al seu Déu, perquè si realment existeix, i hi ha un judici final, ni amb la seva més gran misericòrdia, els salva.\nAl diari “El País” podeu llegir la notícia.\nPublicat per Mireia Consarnau Pallarés a 11:20 Cap comentari:\nNoves cançons de Contracop\nEls nois de Contracop, fills d'Alcanar, Godall i Tortosa, segueixen creant música i donant-la a conèxier.\nEn el seu Espai podreu escoltar Llibertat, La Cel·la i No és suficient.\nSobretot no deixeu de votar per ells al concurs Tercera Via. Voteu-los.\nPublicat per Robert Verge Monclús a 7:44 Cap comentari:\nBelletti torna a l'atac.\nEl Novembre passat vaig escriure un post on sortia Belletti fent un gran gol amb el Chelsea.\nDoncs sembla que li ha agradat, ja què n'ha fet un altre de semblant.\nCom ja vaig dir, mentre jugava al Barça només en va fer un, i no va ser gaire bonic, però ens costarà molt d'oblidar.\nGol enfront el Tottenham.\nGol enfront el Wigan.\nGol amb el Barça enfront l'Arsenal.\nPublicat per Robert Verge Monclús a 23:13 2 comentaris:\nEl Koan del Ganso\nAhir hem van explicar una història molt maca, potser algú de vosaltres ja l’ha sentit perquè sembla ser, que és força coneguda.\nEs tracta d’una història budista, la qual explica el problema que planteja un mestre zen als seus deixebles. Un home va posar un ganso dintre una botella, el temps va passar i el ganso va créixer, llavors els hi demanava una solució per treure el ganso de dintre de la botella, sense trencar aquesta, i sense que el ganso sortís ferit. Tots els seus alumnes van proposar diverses solucions, algunes d’allò més tècniques, però totes errònies. Fins que un alumne va trobar la resposta. No calia fer res. El ganso ja estava fora!\nSimplement es tractava d’un problema de perspectiva, de canviar el punt de vista (per què havia de ser el ganso que estava dintre, potser érem nosaltres els que hi estàvem), ja que segons la filosofia budista, nosaltres som observadors, hem de deixar que la vida segueixi el seu curs natural, sense forçar les situacions, les actituds que adoptem ens fan perdre la vida, nosaltres no som la vida, sinó que només en formem part.\nPublicat per Mireia Consarnau Pallarés a 10:22 Cap comentari:\nEsport Ebrenc: Futbol Ebrenc\nResultats diversos a les classificacions més altes de les nostres Terres. Mentre que el Roquetenc i l’Amposta aconsegueixen la victòria, el Tortosa-Ebre, la Rapitenca i el CD Tortosa cauen derrotats.\nA la Primera Regional podem destacar que Alcanar, Remolins-Bítem i Gandesa són prop de l'ascens que amb la seva victòria es coloca 4rt, molt a prop dels llocs d'ascens.\nA la Segona regional tenim al JE Ascó, La Sénia i Horta en els tres primers llocs, i només separats per 4 punts.\nFinalment els 2 grups de Tercera Territorial són liderats per el Corbera i l'Aldeana, seguits per Els Reguers i Masdenverge.\nPublicat per Robert Verge Monclús a 14:50 Cap comentari:\nSegurament tots haureu jugat al famós joc del Monopoly, i segurament a molts de vosaltres us agradarà tant com a mi.\nDoncs Parker Brothers, empresa propietària dels drets del Monopoly juntament amb els del Cluedo, vol treure un Monopoly Mundial. Cada carrer serà una de les principals ciutats del món.\nCom a gran campanya de màrqueting ha creat una web on podem registrar-nos i votar les nostres 10 ciutats preferides, les més votades seran incloses al joc, i no cal dir que dintre d’aquestes escollides, les més votades seran els carreres més cars. Si no canvia molt la cosa els equivalents al Paseig de Gràcia i Carrer Balmes seran París i Londres.\nUs ensenyo les primeres classificades i us animo a que visiteu la web i que voteu.\nTambé podem fer una mica de país i votar per Barcelona i no fer-ho per Madrid. ;)\nPublicat per Robert Verge Monclús a 7:35 Cap comentari:\nLa superioritat de la raça humana\nDes de que el món és món, i l’home viu en ell, sempre ha tingut la necessitat de demostrar la seva superioritat vers altres races, animals, dones, nens...\nUn acte com aquest no té paraules, l’únic que ve a demostrar és l’animal primitiu que molts encara porten dintre, deixa veure la falta d’humanitat i la mediocritat del seu esperit.\nCap humà, que pugui considerar-se persona, seria capaç de matar per matar. Com sempre, ara només cal esperar a veure què fa la justícia, ja que si no hi ha penes per assassinar a un altre ésser humà, de ven segur que matar a un animal, deu ser considerat com aparcar malament el cotxe. Visca el poder judicial!\nPublicat per Mireia Consarnau Pallarés a 21:25 Cap comentari:\nCoca del renaixement\nAhir parlant amb una amiga, vam recordar aquesta coca tan bona, que recorda als pastissets.\nAquí teniu la recepta, no es gens complicada de fer.\n½ l oli d’oliva\n100 ml mistela\n75 ml moscatell\nfruits secs (ametlles torrades, avellanes, nous, pinyons, panses...)\nPreparació: Comenceu mesclant l’oli amb la mistela i el moscatell. Afegiu els ous i remeneu la mescla. Tot seguit afegiu el sucre i torneu a remenar. Ara heu d’anar afegint farina fins que quedi una massa semblant a la dels pastissets (una mica trencallosa).\nUn cop tingueu la mescla la poseu en una safata, i per sobre poseu els fruits secs i la mel (a gust vostre).\nEl forn ha d’estar a una temperatura mitja, i aneu provant amb un escuradents, per veure com està de cocció.\nSuggerència: Per treure-la del motllo s’ha de refredar perquè sinó, se us trencarà. Ara, un trosset, en calent, està boníssim...\nP. S. (Em sap greu, però no tinc cap foto de quan n’he fet)\nPublicat per Mireia Consarnau Pallarés a 11:14 Cap comentari:\nParla en català!\nL’altra tarda varem anar a comprar quatre coses. En una botiga hi havia una dependenta d’Amèrica del Sud i aquesta és la conversa que vaig sentir entre la noia i un client de la nostra terra:\n* Client – “Hasta que día puedo devolver esta prenda ?”\n* Dependenta – “Parla’m en català que l’entenc, el parlo poc perquè em costa.”\n* Client – “Ah, millor.”\nEstar clar que podem usar el castellà si algú no ens entén, però primer parlem en català i hem de canviar d’idioma només perquè ens contestin en castellà, ja què, segurament ens entenen igual i, a més, els ajudem a què l’aprenguin més fàcilment.\nPublicat per Robert Verge Monclús a 9:06 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Catalunya, Cultura, Robert, Societat\nConferencia de Joan Ridao a Tortosa\nEl proper 2 de Febrer, Joan Ridao farà una conferencia a la Cambra del Comerç de Tortosa. L'acte començarà a les 11:00 h i porta per titol Objectiu: un país de 1ª.\nMés informació a la web d'Esquerra Tortosa.\nPublicat per Robert Verge Monclús a 18:18 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: ERC, Robert\nConsell 8: Realment importa tant?\nMolts cops ens capfiquem en que tal cosa no ens agrada, i si ho mirem des de fora, no deixa de ser una tonteria.\nAnalitzem les coses en gelat, i veurem que realment hi ha aspectes als que donem massa importància, i son absolutament nimietats.\nPublicat per Mireia Consarnau Pallarés a 11:48 5 comentaris:\nPublicat per Mireia Consarnau Pallarés a 11:28 2 comentaris:\nMor en acte de servei l'alcalde més vell d'Espanya\nEl passat 9 de Gener va ocorrer un fet, que tot i ser trist, no deixa de ser curiós. L'alcalde més vell d'Espanya, Gregorio García Antonio, de 92 anys, alcalde de Sinlabajos ( Avila ), va morir col·locant la primera pedra de la nova residència d'ancians del poble, que portarà el seu nom.\nAquí us deixo els enllaços: 1 . 2 . 3\nPublicat per Robert Verge Monclús a 15:30 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Notícies, Robert, Societat\nEsport Ebrenc: Tortosa-Ebre - 5. PBB La Roca -1.\nLes noies de Carlos Soler van derrotar sense cap problema a la PBB La Roca.\nEs van avançar ben aviat, minut 7, i a la mitja part el partit estava sentenciat, 4-0.\nEn aquests moment el Tortosa-Ebre és setè amb 24 punts.\nEl proper partit és al camp del filial l'Estartit, equip que va ser golejat (6-1) a l'anada.\n1-0, Carla, minut 7.\n2-0, Lilo, minut 37.\n3-0, Lilo, minut 40.\n4-0, Carla, minut 43.\n5-1, Mar, minut 75.\nPublicat per Robert Verge Monclús a 13:54 Cap comentari:\nNeix Contracop, un nou grup musical de les Terres de l'Ebre, i ho fa amb un bloc sota el braç. Un bloc d'on els podreu donar suport, per exemple, votant-los al concurs Tercera Via.\nTambé tenen un espai al Myspace, on podreu escoltar la seva primera cançó Llibertat.\nUs animo que feu un cop d'ull al seu Bloc i al seu Espai.\nPublicat per Robert Verge Monclús a 19:23 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Mireia, Música, Robert\nEsport Ebrenc: Campionat d'Espanya de Rem a Tortosa\nEl proper cap de setmana, els dies 19 i 20 de gener, Tortosa acull la VII edició del Campionat d'Espanya de rem ergòmetre i la IV edició de la Regata Internacional de Llarga Distància.\nPer a amenitzar la prova del diumenge, es comptarà amb la presència del grup musical Quico el Cèlio, el Noi i el mut de Ferreries i després hi haurà baldanada popular per a tots els assistents.\nPer a més informació no dubteu en visitar la web del Club de Rem Tortosa.\nPublicat per Robert Verge Monclús a 7:38 Cap comentari:\nFutbol Ebrenc: Victòries del Tortosa, La Rapitenca i el Roquetenc.\nA falta de conèixer el resultat del Amposta, podem dir que ha estat una bona jornada per als equips ebrencs de les categories més altes.\nA Tercera Divisió, la Rapitenca ha guanyat a la Pobla de Mafunet per 1 a 0.\nA primera Catalana, el Tortosa ha guanyat al camp del Roda de Barà per 1 a 3.\nI per acabar, a Preferent, el Roquetenc ha guanyat al Sanfeliuenc per 3 a 1.\nPublicat per Robert Verge Monclús a 16:36 Cap comentari:\nSeleccions.Cat estrena banner\nEn motiu de la nova campanya "Una Nació, una Selecció" 2008, la Plataforma ha editat un nou baner. Prem el baner per a més informació.\nEsport Ebrenc : Blocs Ebrencs de Futbol\nPer la xarxa trobem diferents Blocs Ebrencs que segueixen els seus equips locals de futbol.\nAlguns pràcticament són la pàgina oficial del club, com els de Campredó, o el El Perelló o el Miravet.\nD’altres són webs d’aficionats que fan les cròniques, generen debats i segueixen l’equip, com els de Tortosa, Amposta, Jesús i La Sénia.\nTambé hi ha Blocs més genèrics però que segueixen un club en concret, com Lo Portal de Remolins i El Bloc de Godall.\nSi en falta algun m’ho feu saber.\nPublicat per Robert Verge Monclús a 13:24 2 comentaris:\nDesprés de Donosti varem anar a Bilbao.\nBilbao és molt més gran i té més habitants. Varem passar dues nits al Hotel Petit Palace Arana, molt centric i molt acollidor.\nLa ciutat destaca pel Casc Antic, el Guggenheim, més bonic de fora que de dins, Sant Mamés i com no pels pinxos.\nHi ha dues zones de pinxos, el casc antic i la zona centre. De la zona centre us podem recomanar l'Urrestarazu, ambientat com un pub irlandès amb uns pinxos deliciosos.\nDel casc antic us recomanem els que hi ha al voltant de la Plaza Nueva, sobretot el Víctor i el Gure Toki. Prop de la Ría trobarem l'Irintzi, amb una bona varietat i bons preus.\nAquí teniu unes fotos de Bilbao.\nPublicat per Robert Verge Monclús a 7:39 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Robert, Viatges\nAquests dies hem estat a Donosti i Bilbao.\nA Donosti varem estar al Barceló Costa Vasca, un bon hotel, molt recomanable. No estava a la zona centre, però amb el bus només trigues 10 minuts, i millor encara, passejant pel passeig de "La Concha" només en 30 minutets.\nLa ciutat és molt agradable i moderna, plena de carrils bici, zones verdes i carrers peatonals. Podem destacar la Platja de “La Concha”, el Casc Antic, el turó Igueldo, on hi ha una gran vista de la ciutat, i la gastronomia.\nLa majoria dels bars fan pinxos molt bons, però recomanaria els de Foie a la planxa del Bar Sport, també cal esmentar el bacallà amb bolets i la truita amb patata i pebrot. Com a restaurant us recomanaria l’Egosari, on varem degustar el Lluç a la Koskera i el Filet de vedella amb salsa de vi. Dues delícies.\nAquí us deixo unes fotos, ja us parlaré de Bilbao.\nPublicat per Robert Verge Monclús a 17:24 1 comentari:


Oferta de treball de Auxiliar tècnic/a educatiu (ins. Garantia Juvenil) - Calldetenes - Borsa de Treball d'Osona\nFeina de Auxiliar tècnic/a educatiu (ins. Garantia Juvenil)\nAuxiliar tècnic/a educatiu (ins. Garantia Juvenil)\nOferta de treball d'Osona nº 96480\nContracte en pràctiques de persones joves beneficiàries del Programa de Garantia Juvenil.\n- Acompanyar i donar suport de manera integral (higiene personal, vestit, alimentació, administració de la medicació, activitats de la vida diària, de lleure i oci, inclusió social, ...) a les persones usuàries dels serveis promovent la seva autonomia per a la millora del seu funcionament i de la seva qualitat de vida, essent un referent per aquesta.\n-\tPreparar, recolzar i participar, en les intervencions de suport a les persones i al seu entorn, i promoure la participació d’aquestes.\n-\tDesenvolupar intervencions d’acompanyament i suport físic dirigides a les persones usuàries del servei, promovent l’autonomia i participació d’aquestes.\n-\tDesenvolupar intervencions d’acompanyament i suport sociosanitari dirigides a les persones usuàries del servei.\n-\tDesenvolupar actuacions d’acompanyament i suport psicosocial dirigides a les persones usuàries del servei.\nExperiència en l’atenció a persones amb discapacitat intel•lectual.\ninscrit com a demandant d’ocupació i a Garantia Juvenil.\nVacant de Auxiliar tècnic/a educatiu (ins. Garantia Juvenil) a Calldetenes que publica l'empresa ASSOCIACIÓ SANT TOMÁS


Argimon creu que la nova subvariant no alterarà els plans de canviar la gestió de la covid a la primavera - Canal 21\nEl conseller de Salut, Josep Maria Argimon, creu que la nova subvariant d’òmicron no alterarà els plans de canviar la gestió de la pandèmia a la primavera si els casos són lleus. En una entrevista a l’ACN, defensa que abordar la covid-19 com s’ha fet fins ara “no és sostenible” ni per a l’atenció primària ni “bo” des d’un punt de vista de salut pública. “També correm el risc de deixar enrere moltes coses que són tan o més importants, com la recuperació de diagnòstics. Hem de canviar l’estratègia. El virus ha canviat”, afirma. Argimon confia rebre de l’Estat els 1.400 MEUR addicionals que necessita Salut pel 2022 per afrontar la covid i les seves seqüeles i remarca que alguns canvis són estructurals, com la creació de 300 llits d’UCI.\nEl conseller assenyala que aquest subllinatge sembla que és encara més transmissible que l’òmicron original i apunta que això pot generar “més complicacions” en la vida quotidiana. Ara bé, “segons els primers indicis, no és més greu”, diu. Això sí, Argimon puntualitza que el coronavirus ha donat “moltes lliçons” i “voltes” des de l’inici.\nSobre aquest canvi en la gestió que va anunciar fa uns dies, Argimon indica que també es produirà a l’estat espanyol i a Europa. “Tots anirem en aquesta direcció. La situació actual és diferent a la de fa un any. Seguir abordant la pandèmia de la mateixa manera té poc sentit”, afirma el conseller, que destaca que la majoria de persones ja tenen algun tipus de protecció davant del virus, per la vacuna i/o per la infecció. També recorda que l’Organització Mundial de la Salut (OMS) va preveure que la meitat de la població europea es podria infectar amb l’òmicron en poques setmanes.\n“Encara que hi hagi pandèmia, haurem de canviar la manera de comptar i d’abordar-la si seguim amb la variant òmicron o una de similar amb els mateixos efectes. No és sostenible per a l’atenció primària ni és bo des del punt de vista de salut pública”, sosté el titular de Salut.\nEl que planteja el Govern de cara a la primavera sempre i quan els casos siguin lleus és deixar de comptar-los un a un i fer estimacions de les incidències a partir d’un model sentinella. També es podrien flexibilitzar els aïllaments i quarantenes quan els símptomes siguin lleus: “Farem el que sempre havíem recomanat: prendre’s antipirètics; hidratar-se; no anar a l’escola o a la feina i aïllar-se a casa, segurament no d’una manera tan estricta però no cal que passi tota la família per l’habitació”.\nEn aquesta nova fase, Salut voldrà fer un seguiment “exhaustiu” dels pacients greus i incrementar molt la seqüenciació en aquests casos. El conseller resumeix que la gestió de la pandèmia s’ha centrat fins ara en els casos lleus i a trencar cadenes de transmissió i la intenció per als propers mesos és focalitzar l’atenció en els casos greus. Aquest pla inclou crear un centre d’intel·ligència epidemiològica i un sistema de vigilància reforçat, diu.\nArgimon indica que en els pressupostos hi ha una partida de 160 milions d’euros (MEUR) per recuperar activitat diagnòstica i de tractament però ja avisa que en necessitaran més.\nPrecisament sobre els recursos necessaris per afrontar el coronavirus i les seves seqüeles, el conseller insisteix que el departament necessita 1.400 MEUR addicionals que espera que vinguin dels fons covid de l’Estat. “Contemplo clarament que vinguin de l’Estat. Si no, s’hauran de buscar”, afirma. Preguntat per si té un pla B en cas de no rebre’ls del govern espanyol, respon: “El meu pla B és l’acord de formació de Govern entre ERC i Junts. Les pàgines 14 i 15, me la vaig llegir bé”.\nEl conseller exposa que durant la pandèmia s’han introduït canvis que són estructurals i no conjunturals, com els 17.000 professionals sanitaris que es van contractar com a reforç. Els pressupostos del 2022 preveuen una partida per mantenir aquests contractes. Argimon també parla de l’increment de 300 llits d’UCI –que requereixen material i, sobretot, professionals especialitzats- i dels annexos que s’han construït en alguns hospitals, en què s’ha de continuar invertint perquè funcionin, recalca.\nEl titular de Salut adverteix que el sistema sanitari pateix un “infrafinançament crònic, no només a Catalunya” i que això repercuteix en les condicions laborals dels professionals i en un dèficit d’inversions en infraestructures i tecnologia. “Tenim un sistema de molta qualitat, perquè tenim professionals molt bons. Però no podem omplir-nos la boca de tenir el millor sistema si no invertim en ell. De retòriques, en faré poques”, assegura.\nTags: covid-19Josep Maria ArgimonSalut\nDirectors demanen la fi de les quarantenes d’alumnes que no són positius\nEl BIOCOMSC detecta una "tendència clara a la baixa" dels casos i preveu una primavera sense problemes als hospitals


#termedelasetmana: intrusió salina | TERMCAT\n#termedelasetmana: intrusió salina\nEn les preocupants notícies que comenten la situació del delta de l’Ebre i d’altres zones humides sovint apareix el terme que us volem proposar com a #termedelasetmana: intrusió salina.\nTambé se’n pot dir intrusió d’aigua salada, i fa referència a la penetració d'aigua salada en una massa d'aigua dolça, ja sigui a la superfície o subterràniament, a causa de la seva major densitat. Les possibilitats d'intrusió salina a aqüífers i aiguamolls costaners són cada vegada més elevades a causa principalment de la combinació de dos fenòmens relacionats amb el canvi climàtic: d'una banda, l'augment del nivell del mar i, de l'altra, la reducció de la precipitació mitjana anual en certes zones de la Terra, que fa que els aqüífers i els aiguamolls perdin recàrrega d'aigua dolça.\nDes del punt de vista lingüístic, es tracta d’un sintagma descriptiu, la base del qual és el mot intrusió, que ja en llatí tenia el sentit de ‘introduir-se indegudament en algun lloc’, i l’adjectiu salina (o el complement d’aigua salada), que concreten el tipus d’intrusió.\nPodeu consultar el terme, amb els equivalents en altres llengües, al recent Diccionari de l’emergència climàtica, on també trobareu molts altres termes d’interès del mateix àmbit, i també al Cercaterm.\nNous ciberatacs, en català


Primers acords palpables entre el Govern de Madrid i el de Berlín. L'Executiu espanyol s'ha compromès a acceptar la devolució d'immigrants que es trobin a Alemanya però que van entrar a la UE per Espanya, ha informat avui una portaveu del Ministeri d'Interior a Berlín.\nEs tracta de persones que han estat detingudes a la frontera alemanya i de les sol·licituds d'asil s'ha d'encarregar Espanya, ha explicat la portaveu, Eleonore Petermann.\nEl president del Govern espanyol, Pedro Sánchez, ja va anunciar la seva disposició a acollir aquests immigrants durant una reunió amb la cancellera alemanya, Angela Merkel, el passat mes de juny a Brussel·les.\nSegons el Govern alemany, l'acord es va assolir el passat 6 d'agost, entrarà en vigor l'11 i els immigrants afectats seran enviats a Espanya en un termini de 48 hores.\nTot i que no es preveuen contraprestacions per part d'Alemanya --ja que Espanya considera que el nombre de migrants que seran retornats és molt limitat -, sens dubte aquest gest de bona voluntat serà ben acollit per Merkel, a qui Sánchez dóna un cop per la seva delicada situació política arran de la crisi migratòria a Europa.\nDurant la reunió que tots dos dirigents mantindran el dissabte i el diumenge al Palau de les Marismillas, es donaran més detalls sobre aquest acord.


Pantalla de cartró? Standee amb Poncket per fullets Fabricants i proveïdors - Xina Factory - Pantalla Jiechuang\nPantalla de cartró? Esteu amb Poncket per fullet\nPantalla de cartró Standee amb Poncket per fullet Informació bàsica Model NO.:JC20160920 Especificació: ISO9001 Origen: Codi HS de la Xina: 4802109000 Descripció del producte Mida de la pantalla: 500 (L) x500 (D) x1650mm (H) Composició: Base, safata i capçalera Impressió: Impressió en offset de 4 colors. Processament de superfícies: brillant ...\nPantalla de cartutx amb Stand Poncket per fullet\nMida de la pantalla: 500 (L) x500 (D) x1650mm (H)\nComposició: Base, safata i encapçalament\nEmbalatge: embalatge separat i pla, cartró de 5 capes\nTemps de producció: de 10 a 15 dies\nAssegureu-vos que els estàndards de qualitat i enviament dels nostres productes compleixin els vostres requisits\nEl disseny OEM és benvingut. Qualificat per complir amb el vostre disseny especial únic\nLes mostres són gratuïtes, però haurà de pagar la tarifa d'enviament\n24/7 en línia per al vostre servei més còmode\nCréixer amb clients és el nucli de la nostra empresa, per assegurar que els interessos de les dues parts\nMostra MOQ 1 pc per començar. L'ordre del camí de mostra és benvingut.\nJiechuang Display és un dels principals fabricants i proveïdors de cartró de displays, la nostra fàbrica pot oferir als clients pantalla de cartró? Standee amb poncket per a productes de fullets amb bon preu. Si busqueu marques de visualització o productes d'alta qualitat, no dubti en contactar-nos.\nUn parell de: Cartutx de cartell de mostrador Pdq\nSegüent: Cadires d'alta qualitat de cartró per a nadal exposades a l'engròs


El govern espanyol assegura que ja coneixia l'informe sobre l'allau d'immigrants de Mauritània\nEl govern espanyol enviarà una delegació de la Guàrdia Civil a Mauritània per aconseguir frenar, a través d'un seguit de plans d'actuació, l'allau d'immigrants que intenten arribar a les costes de les Canàries. Aquest és un dels projectes que incloïa un informe de la Guàrdia Civil que s'ha fet públic quatre mesos després d'elaborar-se i que ha provocat una forta polèmica. El govern diu que ja el coneixia.\n21/03/2006 - 00.00 Actualitzat 22/03/2006 - 11.46\nUna circular interna de la Guàrdia Civil emesa el mes de desembre ha aixecat una tempesta perquè, segons s'ha sabut ara, ja alertava que uns 1.700 immigrants haurien mort a finals de l'any passat durant la travessia de Mauritània a les illes Canàries. La circular, a més a més, recomanava dotar amb material adequat la policia mauritana i establir patrulles mixtes per aturar les morts d'immigrants. Ara, l'Associació Unificada de la Guàrdia Civil, que ha denunciat descoordinació entre la Guàrdia Civil i el govern, ha demanat que s'investigui a fons l'afer.\nPer la seva banda, el govern central, que ha reconegut que tenia coneixement de la circular interna, ha negat les acusacions i ha assenyalat que, precisament arran dels reforços dels equips de vigilància espanyola a les aigües de l'estret de Gibraltar, s'han pogut salvar més de 600 vides entre els mesos de gener i febrer i mes de 10.000 entre els dos últims anys.\nI per evitar l'arribada massiva d'immigrants subsaharians a les Canàries, el govern espanyol ha enviat a Mauritània tres avions de l'exèrcit amb material per construir-hi un centre d'acollida d'immigrants. Aquest material, que ha arribat aquest dimarts a Nouadhibou, consta de 23 tones d'ajuda humanitària, entre les quals hi ha menjar, tendes de campanya, grups electrògens, un dipòsit d'aigua i altres materials necessaris per a la construcció d'un centre d'acollida amb capacitat per a dues-centes persones i un col·legi.


Població de Cocentaina al segle XVI. Entre l’expulsió dels moriscos i catàstrofes. | Història de Cocentaina\n← El taller dels Requena: Vicent Requena “El vell”\nPoblació de Cocentaina al segle XVI →\nPoblació de Cocentaina al segle XVI. Entre l’expulsió dels moriscos i catàstrofes.\nPosted on 31 desembre, 2013 by joseantonioquesadaadsuar\nCom a molts llocs de l’antic Regne de València, l’important fet històric de l’expulsió de la població morisca va suposar un dràstic i notable canvi en quant a la naturalesa dels pobladors de Cocentaina i també, al seu desenvolupament econòmic. Cal dir que els grans senyors que tenien com a vassalls a moriscos estaven totalment en contra, ja que estos eren qui treballaven la terra i feien les tasques de tipus econòmic que beneficiaven a les autoritats.\nUna vegada desapareix de Cocentaina la població morisca o també coneguts com els cristians nous, tindria lloc un episodi en el que la vila rep una onada de (re)població emigrada des d’altres nuclis. Així mateix, els vinguts per ocupar les terres que deixaren de treballar els moriscos, foren eminentment cristians vells, tant de poblacions castellanes com de poblacions valencianes. Del primer grup arribaren des de Montealegre, Villena o Yecla per exemple, mentre que del grup de pobles valencians vingueren des de Banyeres i Bocairent principalment, sent d’aquestes dos últimes localitats d’on provingué el gros poblacional. Resulta curiós indicar la presencia al territori Cocentaina (a Muro) de gent granadina, pot ser descendents d’aquells que van emigrar a Granada durant la revolta de las Alpujarras i tornaren?.\nEls cristians vells arribats des de Banyeres i Bocairent, foren els que es convertiren en els primers propietaris de les terres que abans ocupaven els moriscos. Els repobladors foren bàsicament, agricultors (que podien estar endeutats) o artesans, generalment dels estrats baixos de la societat, mentre que als pocs individus de posició privilegiada se’ls dotava tant de terres per a llaurar, com de cases per a viure.\nEncara així i amb un episodi repoblador després d’un notable descens de la població per l’expulsió dels moriscos, l’índex i el percentatge dels habitants no arriba a ser el mateix. Es així com a 1622, encontrem xifres més baixes que abans de 1609. La població es va reduir aproximadament un terç del que era originalment i a nivell comarcal la pèrdua va ser del 45%.\nA banda de la expulsió dels moriscos, també s’haurien de nomenar la incidència de catàstrofes vinculades a terratrèmols i èpoques de sequia, que feren tremolar el percentatge poblacional però el moment més intens va ser el generat per la pesta, que a començaments de juny de 1648 fa acte de presencia a Cocentaina fins a gener de 1649, quan la epidèmia ja ha acabat i probablement, es soldés amb la vida del 14 per cent de la població.\nEl període de recuperació poblacional al segle XVII esdevindria durant la segona meitat de la centúria, encara que el creixement va ser prou moderat sense poder parlar de xifres, tan sols es té un coneixement de tipus indirecte reconegut per l’augment de la producció agrícola i una major existència de terres llaurades, així com la construcció de més cases, cosa que implica l’existència de més gent habitant.\nThis entry was posted in Població. Bookmark the permalink.


Holiday home Erdö Sor utca-Balatonmáriafürdö Balatonmariafurdo Hongria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n-, Balatonmariafurdo, Balatonmariafurdo, Hongria, 8647 - Veure al mapa\nMés informació sobre Holiday home Erdö Sor utca-Balatonmáriafürdö\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Balatonmariafurdo, Holiday home Erdö Sor utca-Balatonmáriafürdö és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Holiday home Erdö Sor utca-Balatonmáriafürdö és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha aparcament de cotxes.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, nevera, forn microones a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Balatonmariafurdo, el Holiday home Erdö Sor utca-Balatonmáriafürdö és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.