Aquest estiu, un any més, les àrees de servei de les nostres carreteres es converteixen en un element fonamental de seguretat i comoditat dels automobilistes, ja que els proveeixen de la infraestructura necessària per al descans en els llargs viatges de desplaçament fins al lloc de les vacances i, no menys important, per a estirar les cames, anar al lavabo, prendre un refrigeri o menjar. Es considera que cada 200 quilòmetres o dues hores de trajecte continuat és convenient parar uns minuts per descansar. Les desorientacions causades per la fatiga i el son estan darrere de bona part dels accidents de trànsit, per això és important concedir-nos prou períodes de descans quan conduïm trajectes llargs.\nTècnics de CONSUMER van visitar el passat mes de juny i fent-se passar per usuaris, un total d’àrees145 de servei situades en diverses de les carreteres espanyoles més transitades aquest estiu. Es van fer aquests vuit recorreguts: l’A-1 i AP-1 en el tram que uneix Madrid, Burgos, Vitòria i Sant Sebastià; l’A-6 i AP-6 des de Madrid fins a la Corunya; l’A-3 de Madrid a València; el trajecte entre Madrid, Jaén, Granada i Màlaga (A-4, A-92, A-44, A-45); el tram que passa per Sant Sebastià, Bilbao, Santander i Oviedo (A-8 i AP-8); el que uneix Bilbao, Logronyo, Saragossa i Barcelona (AP-68 i AP-2); l’AP-7, que uneix Barcelona, Tarragona, Castelló i València i, finalment, l’AP-7 i l’A-7 al seu pas per València, Alacant, Múrcia i Almeria. En total, es van fer amb cotxe més de 7.500 quilòmetres, en els quals tindran lloc bona part dels quasi 20 milions de desplaçaments que es faran al nostre país durant els mesos de juliol i agost d’enguany.\nLa investigació ha analitzat la qualitat i la diversitat dels serveis oferts a l’automobilista i els seus acompanyants en estes àrees de servei, la seguretat vial en l’interior de la zona, l’estat de manteniment i de netedat de les instal.lacions, els preus, i l’accessibilitat per a usuaris discapacitats.\nEl més destacable és que el 43% de les àrees de servei analitzades suspenen l’examen de CONSUMER, si bé més de la meitat d’aquestes ho fan amb un “regular” i es queden a les portes de l’aprovat.\nNo totes les carreteres són iguals\nD’entre les rutes realitzades, la que millors resultats obté per a les seves àrees de servei és la del Mediterrani AP-7 entre Barcelona i València, amb un 92% d’aprovats i un “bé” de mitjana global, seguida de les situades en el recorregut València-Almeria amb un 73% d’aprovats i un altre “bé” de mitjana final. El 75% de les àrees de servei del trajecte Madrid-Sant Sebastià van aprovar, però la mitjana va ser només d'”acceptable”. En l’altre extrem, la proporció més alta d’àrees de servei amb un suspens es va trobar en el vial que uneix Madrid amb Màlaga, amb només un 23% d’aprovats i un “malament” de mitjana, i en l’itinerari que comunica Madrid amb Lugo i la Corunya, amb un escàs 37% d’aprovats i un altre “malament” de mitjana. Parlant en general, els punts forts de les àrees de servei són la qualitat i diversitat dels serveis, i la senyalització (ambdós, amb un “bé” de mitjana), mentre que la higiene i el manteniment, l’accessibilitat per a usuaris en cadires de rodes i la seguretat tenen prou coses a millorar, ja que només van aconseguir un “regular”.\nEl que ha de millorar\nAlguns dels aspectes crítics de les àrees de servei són la inexistència d’àrees de descans a l’aire lliure (més de la meitat no n’ofereixen) i de font d’aigua potable a lliure disposició del públic (no n’hi havia en el 55% d’àrees), la implantació insatisfactòria de la recollida selectiva de fems (el 63% de les àrees no tenen contenidors específics per a cada tipus de residu), la marginació a què se sotmet els usuaris de cadires de rodes (un exemple: la meitat de les gasolineres no disposen de lavabos adaptats) i la manca de zones per a no fumadors als restaurants (el 71% dels visitats a les àrees de servei no en disposen). Però això no és tot: només el 28% d’aquestes àrees compten amb una zona de jocs per a nens, en el 65% no hi ha passos de zebra a l’aparcament, en vuit de cada deu no hi ha sistema de videovigilància a l’aparcament i en quatre de cada deu no es van veure senyals de limitació de velocitat en l’àrea de servei.\nAltres aspectes manifestament millorables: en una de cada quatre àrees de servei els lavabos estaven bruts, en la meitat les cabines de telèfon no permeten l’ús de targetes, en una de cada cinc (d’entre les poques que en disposaven) la zona de jocs infantils estava descuidada i en una proporció semblant el seu ús podia comportar perill, en una de cada cinc el restaurant no ofereix menú del dia als clients, i en aquesta mateixa proporció no hi ha aparcaments diferenciats per a vehicles pesants. A més, en una de cada sis àrees de servei es van detectar perills potencials, com ara excés de trànsit desordenat, o camions i autobusos fent maniobres o manca de tanca que separi el trànsit de la zona de vianants, i en una de cada cinc es van observar perills en la zona de jocs infantils: gronxadors oxidats o trencats, torçats o massa vells.\nPreus superiors a l’habitual\nAquest informe ha servit també per a constatar el que ja és sabut: els preus que hi ha a les àrees de servei són superiors als que l’usuari està acostumat a pagar en establiments semblants (botigues, bars, restaurants) fora d’aquestes. Les dades indiquen que el menú del dia en un restaurant d’aquests espais per a descans de l’automobilista costa 9 euros de mitjana, i arriba fins als 11 euros de mitjana en l’AP-7, que uneix Barcelona amb València, si bé es queda en menys de 8 euros de mitjana en el tram entre València i Almeria. Els més barats cobraven 6 euros i el més car, quasi 19 euros; aquesta cridanera diversitat de preus es va trobar fins i tot en un mateix recorregut, Madrid-Màlaga, per la qual cosa convé conèixer els preus que hi ha en aquests restaurants abans d’aturar-se en les àrees de servei per a menjar.\nTambé es va comprovar quant costava un refresc al bar o cafeteria d’estes àrees de servei: el preu mitjà va ser d’1,5 euros. Els més cars es van veure en les rutes Bilbao-Barcelona i Barcelona-València (1,7 euros de mitjana) i els més econòmics (1,1 euros de mitjana) en el trajecte que uneix València i Almeria. El bar que el venia més barat exigia 0,9 euros i el més car, 2 euros. Finalment, l’opció de consum més modesta que té el viatger, adquirir una ampolla d’1,5 litres d’aigua en la botiga de la gasolinera, també va ser cara: va significar un cost mitjà d’1,1 euros; el recorregut amb preu mitjà més car (1,3 euros) va ser el de Barcelona-València i el més car que es va pagar va ser d’1,5 euros, mentre que el més barat va representar 0,6 euros de desembors. En tots els casos, són preus molt superiors als que fixen la majoria dels comerços per una simple ampolla d’aigua mineral.\nEstat de les instal·la- cions : higiene, manteniment i accessibilitat\n10% de les àrees de servei estudiades\nQualitat i diversitat dels serveis oferts\n16% de les àrees de servei estudiades\nSeguretat en l’àrea de servei\n18% de les àrees de servei estudiades\nSenyalització en l’àrea de servei\n27% de les àrees de servei estudiades


RAPSÒDIA: Casaldàliga, una mirada cap al futur lluny del pragmatisme\nCasaldàliga, una mirada cap al futur lluny del pragmatisme\nFa molt pocs dies citava en aquest blog el Bisbe Casaldàliga i l'impacte que ha tingut el seu testimoni en els actors protagonistes de la serie que emetrà TV3 aquesta primavera. Doncs ahir mateix hem sabut que, arran d'unes amenaces de mort dels poders que lluiten per prendre les terres als nadius ha hagut d'amagar-se lluny de casa seva per primer cop en 44 anys.\nL'editorial del diari ARA m'ha semblat tan encertat que he volgut reproduir-lo aquí:\nCASALDÀLIGA, una mirada cap al futur lluny del pragmatisme.\n"Conservar la memòria és conservar la vida i, al capdavall, el futur dependrà en gran part del que hagi estat el nostre passat". Són paraules del bisbe Pere Casaldàliga. Fa només uns mesos, va viure l'experiència del rodatge que deixarà el testimoni de la seva lluita, una lluita silent, incansable i esperançada amb les causes que ell considera fonamentals: la pobresa, el servei a la comunitat i la identitat dels pobles.\nDes del 1968, en què va trepitjar per primera vegada la riba de l'Araguaia, ha consagrat la seva vida a atendre els que no tenien ningú que els defensés. Ara, 44 anys més tard, el clam que ell sempre havia reivindicat, el retorn de les terres als indígenes, li ha costat haver d'experimentar allò que no volia: abandonar casa seva per protegir la seva vida.\nCasaldàliga no sabia si mai veuria el retorn de les terres als indígenes i si s'acompliria el seu desig de revertir l'equilibri de forces per eradicar l'abús dels terratinents brasilers que va començar fa quaranta anys. Ara té 84 anys, està malalt i ha hagut de fugir de casa seva, però sap que malgrat les amenaces de mort que han provocat aquest desterrament, la seva actitud pacient i sacrificada ha valgut la pena.\nPere Casaldàliga és, sens dubte, un exemple d'integritat i coherència que en aquests moments resulta un testimoni imprescindible per a tots els que, lluny d'allà, amb altres problemes que sovint se'ns fan difícils, tendim a substituir la lluita pel pragmatisme. Renunciem als projectes a llarg termini perquè ens domina el possibilisme, el presentisme. El bisbe Casaldàliga ha de servir-nos de mirall especialment ara. Vivim immersos en el curt termini, per donar compte públic dels petits èxits de les nostres negociacions, per poder apuntar-nos rèdits per l'endemà.\nTant de bo ara, més que mai, la mirada de futur del bisbe Casaldàliga sobre les aigües calmes de l'Araguaia s'imposi també aquí entre nosaltres i ens ajudi a veure-hi més enllà.\nCarme 9 de desembre de 2012 a les 22:39\nManquen persones així al món, tot seria diferent. Ara que la integritat i la coherència són valors que, com deien a casa meva, "brillen per la seva absència".


Ja tocava veure un bon partit dels nostres a casa i va ser en el derbi local contra l’ Stoitchkov. En acabar el partit, els jugadors de l’Atlètic estàven molt enutjats amb el penal assenyalat per l’àrbitre (que només va veure ell) i que significava el gol de l’empat pels visitants deixant als locals amb un home menys. Coses dels derbis.\nDeixant de banda la injustícia del seu gol, no seria honrat per part nostra dir que els visitants no es van merèixer un resultat positiu ja que ocasions en van tenir, encara que no les van materialitzar, i també els locals en la primera part van tenir les seves opcions en grans xuts de mitja distància (com el gol) que van portar molt perill, inclòs un al travesser. Dos estils de joc diferenciats, cadascun amb virtuts i inconvenients, ambdós prou vàlids i els dos equips a la recerca d’un objectiu comú, la victòria, que, un cop descartats objectius de classificació pels que no s’hi juguen res, és d’agrair que defensin allò que en diuen l’honorabilitat i l’esperit de competir i que enalteix l’autoestima en aquests partits de rivalitat local, els derbis.\nEns quedem però, com fet més destacat, en la lluita de tot l’equip de l’Atlètic que va haver de treballar molt i superar l’inconvenient de tenir un home menys quan era un partit molt físic i de contacte. Gràcies, nois, per la vostra entrega.\nLa propera jornada ens desplacem al camp del líder, el MARIANAO POBLET UD "B", a Sant Boi per jugar el dissabte dia 25 de maig a les 14,15 h. del migdia.\nAlineacions (entre parèntesi, els gols): Josep Mª i Sergi (porters); Gerard, Kevin, Àlvaro, Martí, Pol, Pau, Guillem, Adrià(1), Raül, Joan, Àngel, Ramon, David, Oriol i Cristian.\nP.D.: Ens afegim a les felicitacions al Juvenil A de Preferent pel seu gran partit amb victòria que comporta la confirmació de la permanència a la categoria.


Esplai del Pi: Dissabte 27 d'abril\nHola Famílies! Com ha nat aquest cap de setmana sense esplai?\nCom bé sabeu els monitors hem estat fora de Barcelona aquest cap de setmana i avui, quan hem tornat a l'esplai ens han dit que ens havien deixat una carta per nosaltres, es veu que van passar dissabte i no ens van trobar! Ja és mala sort!\nAquesta és la carta que ens han deixat:\nL’altre dia, tot passejant per Zona1, vam veure que hi havia un munt de nens i nenes que portaven un fulard de colors al coll i que s’ho estaven passant d’allò més bé. Aleshores vam fer memòria de quan nosaltres tres érem monitors, ara farà uns trenta-cinc anys. Cadascú de nosaltres érem d’un esplai diferent: esplai Natzaret i Betània, esplai del Pi i esplai Xerinola. Un dia vam fer una excursió tots junts, vam anar al parc de Joan Brossa i vam enterrar-hi un tresor. Us agradaria anar a buscar-lo tots junts? Però... us coneixeu entre tots? Doncs us proposem que agafeu un tros de cartolina de mig full DIN A4 de color blau clar i escrigueu: el vostre animal preferit, el vostre color preferit, els anys que teniu, el vostre menjar preferit, els dibuixos que més us agradin, la vostra assignatura preferida, el nombre de germans i el nom de la vostra escola. Sobretot, recordeu portar la fitxa el dia 27 d’abril al parc de Joan Brossa!\nEls antics monitors de Zona1\nUs fa ganes anar a buscar el tresor? Segur que si! Així quedem el pròxim dissabte 27 d'abril a les 15.45h a l'esplai per trobar-nos amb els altres nens i joves dels esplais de la Zona i poder trobar el tresor! La fitxa de color blau que ens demanen la farem a l'esplai abans de marxar!\nUs demanem que si podeu porteu una tarja de metro (t-10, t-12...) ja que haurem d'agafar el metro fins el parc Joan Brossa!\nTambé us recordem que aquesta nit preparem les roses de Sant Jordi i demà estarem tot el dia a les escales de l'església venent roses, xapes... Us hi esperem a tots!!\nPublicat per Esplai del Pi a 19:43\nAnem a vendre roses: s'acosta Sant Jordi!!\nDissabte que ve no hi ha esplai!


Ahir es van inocular 1.644 vacunes al Camp de Tarragona i 296 a les Terres de l'Ebre.\nLes dades de vacunació d'aquesta setmana presenten un estancament, ja que des de dilluns s'han posat 7.706 vacunes, gairebé la meitat que els registres d'agost\nActualitzada 17/09/2021 a les 10:46\nEl Departament de Salut ha notificat una nova defunció per coronavirus al Camp de Tarragona, que suma un total de 1.205 defuncions durant la pandèmia, 448 en residències per la gent gran. A les Terres de l'Ebre la xifra es manté en 189 morts per covid-19, 51 d'aquests en geriàtrics.\nA la província s'han notificat 42 nous contagis amb proves PCR o Test d'Antígens. D'aquests, 29 corresponen a les comarques tarragonines, 62.078 en el còmput total. Les comarques ebrenques sumen 13 nous positius i la xifra total s'eleva a 14.681.\nPel que fa a les dades epidemiològiques, cal destacar la millora que registren les Terres de l'Ebre, que començava la setmana amb un risc de rebrot de 134 punts i un índex de propagació (Rt) d'1,34, però que avui veu reduïdes aquestes xifres dràsticament: el risc de rebrot avui se situa en 88 punts, en risc moderat, i la Rt en 0,89. Al Camp de Tarragona el risc de rebrot és de 71 punts, nou menys que ahir, i la Rt és d'1,01.\nEn relació amb la pressió hospitalària, les xifres han disminuït lleugerament. Als centres de les comarques de Tarragona hi ha 32 pacients ingressats a planta, 2 menys que ahir, i les UCI redueixen els llits ocupats i ara n'hi ha 14, un menys. A les comarques ebrenques actualment hi ha 10 pacients ingressats a planta i 5 a les UCI.\nFinalment pel que fa al procés de vacunació, les dades d'aquesta setmana presenten un estancament en la inoculació dels vaccins. Des de dilluns s'han posat 7.706 vacunes, gairebé la meitat que els registres d'agost. En total a la província hi ha 567.485 persones tenen la pauta completa, d'aquestes 452.403 pertanyen al Camp i 130.867 a l'Ebre. A Tarragona hi ha un total de 452.403 persones amb la primera dosi i 394.061 amb la segona, això significa que ahir es van injectar 1.644 vacunes. En el cas de la regió de les Terres de l'Ebre, un total de 134.595 persones han estat vacunades amb la primera dosi i 119.263 amb la segona, per tant ahir es van inocular un total de 296 vacunes al territori.\nEl Departament de Salut ha declarat 17 hospitalitzats menys a causa de la covid-19 en les darreres hores (629) i 21 crítics menys ingressats a les UCI, que passen d'un total de 237 a 216. En paral·lel, s'han notificat 652 nous contagis confirmats per PCR o TA, que situen el total des de l'inici de la pandèmia en 905.980. L'Rt baixa una centèsima, a 0,88, i el risc de rebrot continua lleugerament a la baixa i se situa en 83 (-4). S'han notificat 13 morts en les últimes hores i el total de defuncions des de l'inici de la pandèmia és de 23.8018. El 3,12% de les proves que s'han fet en la darrera setmana han donat positiu. La incidència acumulada a 14 dies passa de 102,91 a 98,82, mentre que a 7 dies baixa de 45,65 a 44.\nPugen a 62 els grups escolars confinats (+31) i hi ha 2.381 persones en quarantena\nComenta el contingut : Milloren les dades epidemiològiques a tota la província però el Camp de Tarragona suma una nova defunció


OAR Vic – Infantil-Aleví\nCategoria: Infantil-Aleví\t0\nEl diumenge 12 de juny es portarà a terme una nova edició de la Trobada de futbol femení a l’Estadi Torras i Bages.\nHi prendran part EF Manu Lanzarote, At. Ripoll CF, CE Llerona, FC Joanenc i OAR Vic.\nInfantil Aleví: informació temporada 2015/2016\nOAR VIC – INFANTIL ALEVÍ 2015/2016\nJoana C., Abril M., Xènia A., Laia R., Íngrid A., Anna M., Berta S., Helena G., Caralt D., Caralt F., Iris V. i Judith S.\nEntrenador: Lluís Vergés. Segona entrenadora: Irene Febrer.\nPrimer entrenament: dilluns, 31 d’agost, a partir de les 17:45 h.\nHoraris d’entrenament: dilluns i dimecres (17:45 h – 19:00 h).\nHorari com a local: diumenge, 11:30 h.\nOAR VIC – INFANTIL ALEVÍ PRETEMPORADA 2015/2016\nOAR VIC – CF TORELLÓ\nCF PALAUTORDERA – OAR VIC\nSTA M. PALAUTORDERA\nOAR VIC – CE LLERONA\nCrònica de la jornada: Trobada de Futbol Femení\nMolt futbol, molt femení i molta calor. Diumenge 7 de juny al matí, les instal·lacions de l’OAR Vic van acollir la tradicional Trobada de Futbol Femení que se celebra habitualment any rere any com a manera de passar una bona jornada de partits amistosos i reivindicar l’esport femení. L’Estadi Torras i Bages va reunir cinc clubs diferents en quatre categories de futbol femení que, des de les 10 del matí fins a quarts de tres de la tarda, van disputar deu partits en els dos camps de gespa artificial.\nLlerona, Sabadell, PBB La Roca, Sant Quirze i OAR Vic. Els cinc representats d’aquest esport van celebrar una Trobada calurosa, que van iniciar els equips de les categories Infantil-Aleví i Aleví-Benjamí Femení. Els tres equips de cada una de les dues categories van jugar un triangular a l’Estadi, mentre que al Torras i Bages s’hi van poder veure els dos equips formats per les jugadores de l’Escola de Futbol Femení de l’OAR, que competien per primera vegada contra clubs ‘de fora’, ja han destinat la temporada a entrenar i participar de les lligues de l’Escola de Futbol del club.\nPilar aixecat pels Nyerros de la Plana a la Trobada Femení | Foto: Joan Camps\nUn cop complerta aquesta primera franja, els Nyerros de la Plana van alçar un pilar al centre del camp amb l’ajuda de jugadores i entrenadors de diversos equips, com a símbol que ‘la unió fa la força’ entre els clubs de futbol femení. A la segona part de la Trobada, el Juvenil-Cadet i el Sénior Femení de l’OAR van disputar un partit sencert contra la PBB La Roca i el Sabadell, respectivament. Així va cloure una jornada de futbol i reivindicació a l’Estadi.\nParal·lelament, també va celebrar-se l’activitat ‘Fes un gol al càncer’, organitzada conjuntament entre el club i l’entitat Osona contra el Càncer, que fa anys que lluita contra la malaltia. Amb l’objectiu de recollir fons per Osona contra el Càncer, qui volia va poder llançar penals contra porters de l’OAR a canvi d’una col·laboració econòmica i es podien adquirir productes de l’entitat per un preu simbòlic. Finalment, es van fer més de 150 llançaments durant tot el matí com a complement a unes hores intenses de futbol, companyerisme i solidaritat a l’Estadi Torras i Bages.\nActivitat ‘Fes un gol al càncer’, organitzada a favor d’Osona Contra el Càncer | Foto: OAR Vic\nDiumenge, dia 7 de juny, a partir de les 10 del matí, l’Estadi Torras i Bages acollirà una nova edició de la Trobada de futbol femení organitzada per l’OAR Vic.\nHi prendran part, a més de l’OAR Vic: CE Sabadell, UE Sant Quirze, PBB La Roca i CE Llerona.\nL’Infantil Aleví participa al 6è Torneig de Futbol Base del Bisaura\nEl primer dels quatre equips de l’OAR Vic a participar al Torneig del Bisaura serà l’Infantil Aleví. Consulteu tota la informació a l’enllaç.\nINFANTIL ALEVÍ – PARTITS AL 6È TORNEIG DEL BISAURA\nUE ST QUIRZE – OAR VIC\nOAR VIC – AEC MANLLEU\nOAR VIC – CE MOIÀ\nOAR VIC – ST FELIU DE CODINES\nCERDANYOLA DEL VALLÈS – OAR VIC\nOAR VIC – CE GRAMA (SEMIFINAL)\nCròniques de la jornada: Infantil A 2-2 Moià / Infantil-Aleví Femení 3-5 G. Manresa\nJornada de líders a l’Estadi Torras i Bages el cap de setmana: doble enfrontament de primers classificats visitants (Moià i Gimnàstic de Manresa) contra segons classificats de l’OAR Vic. Finalment no hi va haver victòria de cap equip local però la lluita per les posicions capdavanteres segueix després dels partits de l’Infantil A d’en Miquel Funes i l’Infantil-Aleví Femení d’en Lluís Vergés.\nInfantil-Aleví Femení 3-5 Gimnàstic Manresa\nInfantil Aleví: OAR Vic – Gimnàstic Manresa\nLes jugadores de l’OAR no van tenir massa opcions contra el líder del grup, que només havia perdut un partit fins aleshores. Les visitants van portar la iniciativa en tot moment i tan sols hi va haver uns minuts de domini local després de l’empat a un al segon quart. Les bagenques es van avançar ràpidament al marcador, gràcies a un gol de la seva davantera Isabel, autora de quatre dels cinc gols pel seu equip, gràcies a una bona passada en profunditat. Ella mateixa va gaudir de dues ocasions més, una ben resolta per la Clara -atenta als xuts de les visitants- i l’altra que es va estavellar al pal. L’OAR, en canvi, gairebé no va trepitjar el camp visitant en atac.\nEls millors minuts de les vigatanes van arribar amb l’empat a un de la Júlia, executant un bon xut llunyà que va entrar per l’escaire, com a conseqüència d’una bona combinació entre les companyes. Però l’alegria va durar poc i en dos minuts abans del descans, el Nàstic de Manresa va marcar dos gols més per situar un 1 a 3 difícil d’encarar al segon temps. De fet, durant el tercer quart la diferència encara es va ampliar amb una nova diana d’Isabel. L’OAR majoritàriament es defensava, amb una Clara molt activa a la porteria i sense trobar la tecla per fer mal al Gimnàstic a la seva àrea.\nEls últims 18 minuts tan sols van servir per maquillar el marcador: un xut de la Judit va precedir el gol de l’Andrea, contestat al cap de sis minuts amb el 2 a 5 després d’una acció de contraatac. L’Ariadna també ho va provar però es va trobar amb una intervenció de la portera, que no va evitar l’últim gol de la Júlia, amb un xut des de la distància, per posar el definitiu 3 a 5 al marcador.\nPer l’OAR van jugar: Clara, Erola, Laia, Ariadna, Judit, Ikram, Clara Bou, Andrea, Júlia, Laia Tomàs i Arlet.\nInfantil A 2-2 CE Moià\nInfantil, Segona Divisió: OAR Vic – CE Moià\nEl primer partit del cap de setmana a l’Estadi Torras i Bages va ser un apassionant OAR Vic – CE Moià. Els dos equips arribaven a l’enfrontament amb el liderat compartit, després d’haver sumat tots els punts possibles.\nLa primera part va ser visitant. El Moià va sortir amb molta empenta imposant-se en el joc, també en les accions de força i velocitat. A més, els groc i negres van veure com una jugada desgraciada pels de Funes significava el 0-1: una pilota endarrerida a l’últim home va acabar al fons de la xarxa després d’una dissortada patinada amb el camp encara gebrat.\nAmb el marcador a favor el Moià va intensificar la pressió i Abel va fer una gran aturada en un tir a boca de canó que hauria pogut significar el segon gol. Per la seva banda l’OAR només va trobar perill en una acció aïllada però clara per a l’empat que va acabar a córner. Tal i com assenyalava la dinàmica del joc, els del Moianès van ampliar el marcador amb un fort tir des de banda dreta de Carles pels volts de la mitja hora. Els de l’Estadi van anar a remolc per frenar als visitants els minuts restants fins al descans.\nNo sabem com va anar la xerrada a la mitja part, però el fet és que a l’OAR li va anar d’allò més bé el descans: a la represa l’equip va ser un altre, molt més agressiu i ràpid en el joc. Com a conseqüència va arribar el gol (golàs) que escurçava distàncies: centrada des de banda esquerra que bota al centre de l’àrea i Jamal, al segon pal, rematava amb gran tècnica a mitja alçada i de primeres a l’escaire. Poc després podia haver arribat l’empat amb un 1×1 que Nil resolia amb una vaselina que sortia fora per poc.\nDesprés d’aquesta acció, va minvar una mica l’empenta local i el Moià va tornar a ficar-se al partit, igualant el joc. Però en aquesta fase una falta indirecta des de llarga distància suposava l’empat amb un tir d’ismail per alt. Al tram final el Moià va tornar a agafar la iniciativa però en aquesta fase, amb els dos equips ja molt desgastats, només va arribar el perill amb tirs des de llarga distància.\nAixí doncs, OAR Vic i CE Moià segueixen aquesta bonica lluita al capdavant del grup 23 de 2a Divisió infantil, amb sis punts d’avantatge sobre Calldetenes i Taradell, immediats perseguidors.\nPer l’OAR van jugar: Abel, Èric, Miquel, Roger, Aleix, Jean Carlos, Vergés, Edgar, Nil, Ismail, Àngel, Oriol, Joan, Gerard, Martí, Jamal, Adrià i Belis.\nInfantil Aleví femení: calendari de Segona Divisió, grup 4\nJa podeu consultar el calendari de Segona Divisió, grup 4, en el qual jugarà l’Infantil Aleví femení de l’OAR Vic. L’equip debutarà el dia 5 d’octubre a l’Estadi Torras i Bages davant del CE Moià i a la segona jornada visitarà a Futbol Base Solsona Arrels.\nSegona Divisió grup 4: UD SANT QUIRZE BESORA, UD TARADELL, CF RIPOLL, C. GIMNÀSTIC MANRESA, OAR VIC, CE MOIÀ, CF TORELLÓ, FUTBOL BASE SOLSONA ARRELS, CE BERGA, CF SANT FELIU DE CODINES, AEC MANLLEU I ESCOLA F. VALL D’EN BAS.\nVídeo de l’stage femení a El Collell\nL’stage que tres equips femenins de l’OAR Vic (Aleví-Benjamí, Aleví-Infantil i Juvenil-Cadet) van fer a Santa Maria del Collell del passat 1 de setembre al dia 4 va deixar moltes imatges pel record als protagonistes d’aquesta experiència de pretemporada. Durant quatre dies, les més de 35 nenes i els quatre monitors -en Valentín, la Clara, en Martí i la Laura- van entrenar matí i tarda, a més de fer diverses activitats alternatives al futbol per fer equip i pinya de cara l’inici de la temporada 2014/15.\nL’últim dia, abans de marxar de tornada cap a Vic, es va projectar un vídeo resum amb imatges i fotografies dels entrenaments de futbol i activitats com la piscina o els jocs d’aigua que us mostrem a continuació!\n‘Stage’ femení a ‘El Collell’\nEls equips femenins de l’OAR Vic -Aleví/Benjamí, Infantil-Aleví, Juvenil-Cadet i Escola de Futbol femenina- participaran des del proper dia 1 fins al 4 de setembre en un stage de pretemporada a les instal·lacions d’El Collell, situat a Santa Maria del Collell (Banyoles), com a part de l’impuls al futbol femení que vol fer el club a partir de la temporada 2014/15.\nDurant els quatre dies de què constarà l’estada, es realitzaran diferents activitats per fomentar la pràctica esportiva (amb dues sessions d’entrenament al dia i prevenció de lesions), la preparació de la temporada i la cohesió de grup a través de: jocs i activitats lúdiques -jocs cooperatius, parc d’aventures, karaoke, paintball làser, discoteca, decatló i una activitat sorpresa- com també moments de piscina, una excursió i jocs de nit.\nLes jugadores i l’equip tècnic corresponent de l’OAR, amb els entrenadors que es faran càrrec de cada equip femení durant la temporada, gaudiran de les instal·lacions del complex lúdic ubicat entre el Pla de l’Estany i la Garrotxa. La casa té més de 15 anys d’experiència en el sector del lleure amb l’organització de colònies d’estiu, campus esportius i tot tipus d’estades esportives i d’altres.\nAquesta estada substituïrà els entrenaments que s’havien de realitzar en el mateix període a l’OAR, permetent així a tothom gaudir d’una experiència diferent i útil per a la preparació de la temporada futbolística i l’ambient del grup vinculat amb el futbol femení del club.\nSortida: dilluns dia 1 a les 8:30h de l’Estadi Torras i Bages\nArribada: dijous dia 4 entre les 17h i les 17:30h (horari aproximat) a l’Estadi Torras i Bages\nInfantil Aleví femení – Info pretemporada\nINICI DELS ENTRENAMENTS: dimecres 3 de setembre\nESTADA DE PRETEMPORADA: de l’1 al 4 de setembre a “El Collell” – Ampliar informació\nHORARIS D’ENTRENAMENT: dilluns i dimecres (de 17:45h a 19:00h)\nVESTIDOR: entrenaments núm. 6\nPLANTILLA PROVISIONAL: Erola Camps, Arlet Del Cabo, Júlia Font, Andrea Gonzàlez, Ariadna Moya, Clara Sabadell, Ikram Sakali, Laia Tomàs, Laia Torner i Judit Vidal.\nENTRENADORA: Clara Puntí\nOAR VIC INFANTIL ALEVÍ FEMENÍ – PRETEMPORADA 2014/15\nCE LLERONA – OAR VIC\nCF TORELLÓ – OAR VIC\nOAR VIC – UD SANT QUIRZE\nESTADI TORRAS I BAGES\nOAR VIC – PBB LA ROCA\nInfantil Aleví femení\tSEGONA DIVISIÓ GRUP 4\nCLASSIFICACIÓ PLANTILLA Joana C., Abril M., Xènia A., Laia R., Íngrid A., Anna M., Berta S., Helena G., Caralt D., Caralt F., Iris V. i Judith S.\nENTRENADORS Lluís Vergés i Irene Febrer\nPRIMER ENTRENAMENT dilluns 31 d'agost\nHORARIS D'ENTRENAMENT dilluns i dimecres (17:45 h – 19:00 h).\nPARTITS COM A LOCAL diumenge, 11:30 h\nCopyright © 2017 — OAR Vic. Tots els drets reservats - Disseny web i allotjament per KiroWeb


Assolint objectius gràcies a un treball molt intents - A.E. BELLSPORT L'Hospitalet\nAssolint objectius gràcies a un treball molt intents\npor AE BELLSPORT | Dic 14, 2018 | Futbol Sala Masculí\nSoc l’Alex Jiménez, Director Tècnic de l’entitat i responsable del Sènior Masculí de Futbol Sala. A continuació us parlaré una mica de la trajectòria que porta el primer equip des de que va donar inici la temporada 2018-2019.\nA data d’avui, portem tretze jornades disputades. Ens trobem en segona posició a la lliga amb vint-i-set punts, a vuit punts del líder (CCR Castelldefels) i tres punts per sobre de l’equip que marca la zona d’accés a la Copa del Rei (Escola Pía Sabadell). De moment ens trobem assolint l’objectiu que ens vam marcar a inici de temporada, però encara queda molt i un cop s’hagin jugat les trenta jornades de lliga, farem valoració.\nAquest diumenge passat, vam jugar contra el CCR Castelldefels. Era el partit de la jornada i la veritat que per a l’espectador no va defraudar. Partit molt intens, amb bon futbol sala i amb jugadors sobre la pista de moltíssima qualitat i experiència. Des de el meu punt de vista, el resultat (3-3) no reflecteix el que es va veure sobre el 40x20.\nCrec que el nostre equip va ser superior en tot moment durant els 40 minuts. La manca d’encert de cara al gol, ens va deixar sense la victòria. Vull aprofitar el post per felicitar al cos tècnic i jugadors per el gran partit realitzat i l’esforç que van fer. També aprofito per felicitar a l’afició, ja que va tornar a omplir el Sergio Manzano.\nFeia molt de temps que no veiem el Poliesportiu amb l’ambient del diumenge, així que MOLTES GRÀCIES!!!\nAquest cap de setmana, visitem la difícil pista del FS Canet (dissabte a les 18:30 hores). Esperem tornar del Maresme amb els tres punts a la butxaca. Respecte a la Copa Catalunya, no entrem en competició fins a la quarta ronda (17/03/2019), així que caldrà esperar una mica.\nAlex Jiménez – Director Tècnic


Greenpeace denuncia una greu crisi del litoral de BCN\nEl Periódico 18/09/2004\nL'organització ecologista Greenpeace va denunciar ahir l'impacte negatiu de les obres del Fòrum i de l'ampliació del port sobre els ecosistemes del litoral barceloní. L'organització ecologista s'uneix així a la protesta feta a finals d'agost per la Confraria de Pescadors de Barcelona.\nGreenpeace va indicar que la construcció del Fòrum ha provocat la pèrdua de caladors de mol.luscos com les tellerines o les petxines brillants que s'estenien davant del Camp de la Bota i eren explotats per la flota artesanal. "Abans de les obres, una barca podia extreure una mitjana de 100 quilos de petxines en un dia de treball mentre que ara amb prou feines se n'aconsegueixen 15 quilos", va denunciar l'organització.\nLa responsable de la campanya de costes del grup ecologista, María José Caballero, va assegurar que, per culpa del Fòrum, uns fons arenosos productius s'han convertit en "erms fangosos on la vida es concentra en uns quants esculls artificials". Caballero també va fer referència a la situació dels pescadors de la zona: "La crisi de la pesca artesanal polivalent de Barcelona és el trist testimoni que l'artificialització del litoral comporta la destrucció d'ecosistemes submergits".


Lotto i want to be londji\nUn joc de loteria per petits i grans. Qui aconsegueixi completar primer el cartró amb imatges d'oficis serà el guanyador.\nUna bombera, una paleta, la modista, el granger, l'astronauta i el cuiner. Les il·lustracions fomenten la igualtat mostrant homes i dones de feines diverses sense discriminar per sexe.\nL'objectiu de cada jugador és aconseguir el material de cada ofici, siguin guants, un casc, culleres, el camió de bombers...\nEl material compta amb 6 cartrons d'oficis i 36 fitxes delicadament il·lustrades per Àfrica Fanlo amb imatges de les diferents feines. Fanlo és la mateixa il·lustradora del dominó circular I want to be, també de la marca Löndji.\nEn els dos jocs en els oficis no hi ha discriminació per sexe. Se fomenta l'educació emocional i la coeducació.\nMides producte: 14 x 22 cm (carta)\nMides embalatge: 27,5 x 15 x 4,5 cm.\nJoc de cartes de diversitat familiar FAMILYVERSE\nJoc de taula de cartes que visibilitza l'àmplia div...\nÉs un joc per entendre què és el consentiment i les ...\nUn joc de loteria per petits i grans. Qui aconsegueixi ...


Mirant endavant: Anàlisi del mercat laboral Post-covid19 - Job dream\nIncertesa i desconeixement són dues de les paraules que defineixen el nostre entorn actual. Tant és si parlem del mercat laboral, de l’economia, la sanitat o l’educació. Res és absolut ni segur. I amb aquest escenari és difícil predir amb exactitud que succeirà en el futur. No obstant, hi ha algunes evidències que deixen entreveure com serà el mercat laboral post-covid19.\nLes competències digitals entre les més demandades a les persones en cerca de feina\nAquest reclam no ha arribat amb la crisi del Covid19, sinó que el mercat laboral ja demanava competències digital abans. Existeix una direcció clara cap a la digitalització de les funcions i processos que desenvolupen els professionals. És doncs un imprescindible en l’evolució i innovació del mercat laboral. Amb l’arribada del covid19, el camí cap a la digitalització ha incrementat la velocitat. I ens hem trobat que tot d’una, els treballadors hem d’avançar amb passos gegants per adaptar-nos a un entorn digital.\nCada vegada més es valoraran els coneixements tecnològics dels candidats en cerca de feina. En aquest know how hi trobem sistemes de comunicació, softwares de gestió, dispositius electrònics, solucions informàtiques per l’optimització de processos interns, gestió de dades, etc.\nAbsolutament, en tots els llocs de treball es pot valorar la competència digital. Per tant, cada professional pot aportar valor amb aquest coneixement.\nTreballar per projectes Vs Treball indefinit\nQuantes vegades em sentit dir, no facis el ximplet i busca un treball per tota la vida. Aquesta frase està perdent valor a marxes forçades.\nVolem deixar per endavant que els contractes indefinits no han desaparegut. Continuen sent una opció per moltes empreses i sense dubte, generen una seguretat i estabilitat al treballador que altres relacions laborals no ho aconsegueixen.\nNo obstant, la tendència per part dels CEOs i directors generals de les empreses és treballar per projectes. De fet, aproximadament 38% de les empreses abans del covid19 ja contractava els treballadors pensant en el desenvolupament d’un projecte.\nQuè implica treballar per projectes?\nAquest sistema de treball significa que un equip de professionals es coordina per assolir un objectiu. Aquest equip pot estar format per persones de diferents àrees de l’empresa doncs cadascú aporta el seu coneixement i competències professionals.\nAixí doncs, deixem de parlar de departaments o àrees i passem a crear equips de treball. És possible, que a part dels treballadores interns, l’empresa necessiti incorporar un professional extern per completar l’equip. Un cop aconseguits els resultats finals, la relació de l’empresa amb aquest nou treballador dependrà de si existeixen d’altres projectes en el que el seu talent sigui necessari.\nPer tant, treballar per projectes no significa que mai més aconseguiré estabilitat laboral. Però si que has d’estar preparat/ada per moure’t pel mercat laboral aconseguint diverses oportunitats professionals.\nCapacitat d’adaptació en un entorn de crisi\nEl mercat laboral s’ha vist sacsejat pel covid19. Alguns treballadors estan desenvolupant funcions que no els hi pertocava. Molts s’han convertit en facilitadors de solucions pensant en estratègies de millora, quan abans realitzaven tasques operatives. A més, molts d’altres s’estan formant per ampliar els seus coneixements i adquirir major competències professionals.\nLa vida és canvi, dinamisme i evolució. Aquesta idea l’hem de tenir molt clara doncs com a professionals ens demanaran que tinguem la capacitat d’adaptar-nos a aquests canvis i flexibilitzar en alguns punts. Si ens mantenim ferms en no moure’ns de la nostra zona de confort, l’empresa no creixerà i no considerarà la nostra candidatura com un valor afegit.\nAdaptar-se al canvi és una actitud. Cal estar convençut per fer-ho ja que si ho fas amb desgana i sense il·lusió, segurament no tindràs èxit. És una manera de viure, de fer. Es tracta de buscar diverses maneres per millorar allò que ja fas, escoltar altres persones per a que et donin un punt de vista diferent, etc.\nEt proposem llegir l’article, ” Per tenir un bon currículum, evita aquests 5 errors”. Pots consultar-lo aquí


Anar de dol a la ‘festa franquista’\nSi no formes part de l’esquerra acomplexada i domesticada per la dreta, és possible que veure sortir el taüt de Franco amb certs honors -i amb 44 anys de retard- per la porta del Valle de los Caídos t’hagi generat una il·lusió relativa. No obstant això, és incontestable que dijous va ser un dia històric per a la democràcia espanyola, que per fi ha aconseguit desposseir del seu lloc d’honor pòstum un dictador que va fer tot el que tenia a les seves mans perquè no poguéssim viure en l’actual règim de llibertats, que, malgrat la seva fragilitat, hi són.\nEls més de vint familiars de Franco que van estar presents dijous a la vall de Cuelgamuros -¿ja no cal comprar la terminologia franquista més temps, no?- van fer-hi acte de presència vestits de negre rigorós (01, 02, 03). Un color que tothom sap que mostra tristesa per una pèrdua i respecte al difunt. Sincerament, no em veig amb la capacitat de jutjar ni que hi anessin ni com hi van anar. Com que no tinc cap familiar genocida, mai m’he vist en una situació així i, per tant, no sé què faria si em toqués anar a recollir una mòmia. Així d’entrada, però, puc intuir que no hi hauria anat. Per més que sigui el teu abu -es veu que a casa li deien així...-, si saps que ha estat gairebé 40 anys matant gent potser una mica d’estima li perds, no? En cas de tenir una mínima ètica, esclar.\nPerò deixant de banda la no dissidència dins del clan Franco, el que m’incomoda del reality show de l’exhumació és que els representants de la democràcia presents hi acudissin vestits de dol, sobretot perquè ens representaven a tots. La ministra de justícia en funcions, Dolores Delgado (04), hi va anar de negre absolut i, entre els dos acompanyants seus, la cosa més allunyada del negre va ser una corbata blau fosc.\nAquesta vestimenta deixa bona mostra de quin és el fons de tota la qüestió i de com està el panorama. Des del meu punt de vista, la fosca posada en escena de Delgado i dels seus alts càrrecs evidencia que els líders democràtics actuals no volen aixecar polèmica quan es tracta de defensar el nostre sistema davant dels que el menyspreen. Que prefereixen no irritar el feixisme i que -ves a saber- fins i tot íntimament pensen: “Potser ens hem passat”.\nAnant de negre, els representants del govern espanyol no mostraven cap signe de normalitat en un acte que potser és el més normal de la història de la nostra democràcia. Que a sobre aquests siguin socialistes resulta especialment desolador, ja que demostra com està d’acomplexada l’ esquerra. No era dia de compungiment per a un demòcrata: era un dia de normalitat absoluta. De fet, els opinadors que qualificaven el dia per les teles espanyoles deixaven constància de com està de malament l’Estat, ja que donaven per bo que una cosa tan normal com no honorar un dictador en democràcia aquí és especial: una espècie de privilegi.\nQue els representants públics triessin el negre parla molt de com estan les coses portes endins -i ments endins!- i no genera cap tranquil·litat respecte a la feina que hi ha pendent en matèria de desfranquitzar l’Estat. No calia anar de vermell, perquè el triomf de dijous no era d’una part. Era de tots. De tot el pantone, van triar el pitjor, el dels hereus del règim. Diuen que a vegades una imatge val més que mil paraules. Tant de bo en aquest cas no fos veritat.\nUns que sí que es van preocupar molt de no mostrar cap proximitat amb la mòmia van ser els reis emèrits. Tal com publicava ¡Hola! divendres, el matrimoni que mai van junts enlloc casualment van dinar plegats dijous en un restaurant del centre de Madrid. Concretament, en un bistrot situat ni més ni menys que a Chueca! No em diran vostès que no són persones cosmopolites els reis emèrits, eh! Pura avantguarda. Res a veure amb els Franco. Ells no hi tenen res a veure. Res!\nQue bonic que seria que això sonés versemblant, oi? Una llàstima que la realitat sigui tan obstinada i que algunes operacions d’imatge no colin de cap manera. Potser és que jo soc molt malpensat, però no deixa de ser curiós que, justament aquest dia en què tanta gent opinava que el principal vestigi del franquisme no era el mausoleu del dictador sinó la monarquia que ens va imposar per la via testamentària, el matrimoni surti -junt!- d’excursió pel centre de la seva capital. Si a sobre coincideix que els paparazzis se n’assabenten i ells surten del restaurant somrients i mirant a càmera... Jo diria que la jugada mediàtica és evident. Tant com la necessitat de la institució que representen de fer olor de nou.\nExhumació Franco Francisco Franco\nEl 6% que surt del barret


Les TIC a l'aula: PDI (1B): CHISPAS TIC Y EDUCACIÓN. Blog Pere Marquès\nEn aquest Blog del professor Pere Marquès s'argumenten molts motius pels quals les pissarres digitals interactives (PDI) han d'estar presents a totes les aules:\n- "Una pizarra digital es un gran "espejo mágico" que, muchas veces con la ayuda del "genio Google", nos mostrará en clase cualquier información, foto, simulación interactiva, periódico digital, vídeo… que le pidamos." Amb aquesta frase, el professor Pere Marquès es refereix a que una PDI a l'aula serà de gran ajuda per poder explicar qualsevol cosa als alumnes. Servirà com a suport d'una explicació, amb imatges, videos, documents... tot extret d'internet.\nMolt important- Ha d'haver una PDI a cada classe i que estigui en bones condicions, sense cables pel mitg i ben subjectada a la paret. No te que haver cap problema de connexió i ha de ser visible per a tots els alumnes de l'aula.\n- "Una pizarra digital también es un "visualizador de documentos multimedia"." Una pissarra digital també ens pot servir com a visualitzador dels esquemas, exercicis... qualsevol cosa que el mestre hagi preparat per facilitar-li alguna explicació. També ens pot servir per veure exercicis que han fet els estudiants i que estan penjats en algun blink o pàgina web de l'escola. L'avantatge d'aquesta pissarra és que no s'haurà de perdre el temps tornant a escriure totes les frases d'un exercici, sinó que ja estarà copiat a la pissarra digital.\n- A las pissarres digitals es pot escriure a partir del teclat de l'ordinador o a mà, com a les pissarres de guix. També ens permet escriure o fer anotacions a sobre d'una imatge o document baixat d'internet i després guardar-lo i poder-lo reutilitzar en un altre moment.\nSegons aquest mestre, les PDI son eines didàctiques que ens ajudaràn a afrontar els reptes dels nostres temps. Segons ell, això està al nostre abast i per aquest motiu, d'aqui molt poquet totes les aules tindràn la seva pissarra digital interactiva.\npresentació del mestre\nSi després de llegir aquest blog, entrem al blog Bitàcola de MestreTIC de l'Anna podrem veure una opinió totalment contrària. En aquest blog que tracta sobre les PDI a l'aula, l'Anna expressa que les PDI no son essencials ni importants. Que el que conta més a l'aula és el mètode que el professor utilitzi per a ensenyar als seus alumnes i que tenir una PDI a l'aula no canviarà res. Els nens seguiràn aprenent el mateix.\nSegons ella, la gent normalment parteix del malentès de que les PDI implican una millora en l'ensenyament, en l'educació. Això, segons ella, no és cert. I per demostrar-ho millor, pública aquest video.\nPublicat per Nora Lopez a 11:34


Definides les banquetes dels Juvenils A i B\nFranc Artiga ja dirigeix el Juvenil A, mentre que Òscar López es fa càrrec del Juvenil B i debutarà el proper diumenge contra el Badalona\nLes banquetes del Juvenil A i Juvenil B ja estan definides. Franc Artiga, com es va anunciar, ja dirigeix el Juvenil A, mentre que Òscar López, fins ara segon entrenador del Juvenil B, debutarà el diumenge, 13 d’octubre, a casa contra el Badalona. El cos tècnic del Juvenil A, que juga dissabte a les 16.00 hores a la Ciutat Esportiva Joan Gamper contra el San Francisco, es completa amb Alberto Encinas, com a primer assistent, i amb Marcel Sans, com a segon assistent. Andrés Martín i José Bermúdez segueixen com a preparador físic i entrenador de porters, respectivament.\nÒscar López, per la seva part, estarà acompanyat al Juvenil B per Pol Planas, fins ara segon entrenador de l’Infantil A, com a primer assistent i amb Gerard Sarrà, fins ara segon entrenador del Benjamí B, com a segon assistent. Xavier Franquesa i Ricard Segarra continuen com a preparador físic i entrenador de porters, respectivament.\nA les categories inferiors també s’han produït tres moviments. Pere Olivé, fins ara segon entrenador de l’Aleví C, passa a ser el segon entrenador de l’Infantil A de David Sánchez. El seu càrrec a l’Aleví C l’ocupa Pau Tripiana, fins ara coordinador de l’etapa de formació de la Barça Academy. Formarà equip a l’Aleví C amb Álex Urrestarazu. El darrer moviment és l’arribada com a segon entrenador del Benjamí B d’Albert Batalla, fins ara primer entrenador de la Barça Academy. Formarà equip al Benjamí B amb Mario García.


Trivial tecnològic: sabries dir quan es va enviar el primer e-mail? | Consumer\nL'ordinador personal, el wifi o les xarxes socials estan entre els 10 fites que tot amant de la tecnologia deu conèixer\nPer Lidia Baños, Sophiadigital 25 de maig de 2018\nEl més segur és que estigui llegint aquest article a través d’un mòbil, o potser des d’un ordinador. També és probable que avui hagi utilitzat almenys dues apps. I és molt possible que al llarg del dia hagi entrat en alguna xarxa social . Tot això no podria ocórrer sense els. múltiples avanços tecnològics que han anat desenvolupar al llarg de la història. I és que aquestes innovacions han transformat de forma radical els nostres hàbits i maneres de vida. Quines són les més interessants? A continuació es llisten deu.\nEls 10 fites tecnològiques més transcendents\nLa tecnologia és un dels eixos de l’evolució social i, per això, és fonamental ser conscients d’aquests esdeveniments que han marcat la nostra història, des dels més bàsics fins els més complexos. Des del. naixement de la Xarxa fins la. creació d’aplicacions mòbils , tots aquests canvis han afectat profundament a la societat i a la seva mentalitat. Han motivat transformacions d’etapes, han assegut les bases del futur i, en definitiva, han marcat un abans i un després. Seria capaç d’esmentar els més rellevants? Aquests són alguns dels més importants:\n1. El microprocessador\nExisteix un dispositiu amb el que es poden exercir tasques tan diverses com redactar un informe pel treball, comunicar amb els amics i fer gestions administratives? És molt possible que el primer en que hagi pensat sigui en l’ordinador, un instrument que no existiria sense la fabricació del primer microprocessador en 1971 . Es tracta del. Intel 4004 i estava integrat en un únic xip, reunint tots els elements clau pel funcionament d’un ordinador.\n2. L’ordinador personal\nEl microprocessador va propiciar el desenvolupament dels ordinadors, però eren equips molt diferents als d’avui dia. Tan sols estaven presents en algunes grans empreses, en universitats i en centres governamentals. Caldria esperar fins 1977 per. el naixement del primer ordenador personal, l’Apple II.\n3. El mòdem\nL’arribada al mercat dels primers ordenadors personals va canviar el concepte que es tenia d’aquest dispositiu fins a la data. I aquesta transformació es va veure potenciada amb el desenvolupament del mòdem . Encara que ja existien abans, va anar en la. dècada dels 80 quan es van utilitzar per connectar els ordinadors a xarxes com Internet o, en altres paraules, per obrir aquests equips informàtics al món.\n4. El correu electrònic\nÉs una de les eines digitals clau. Va canviar per complet la manera de. comunicar i transmetre informació i arxius . Sí, es tracta del correu electrònic, la versió del qual més arcaica va sorgir en 1971 per connectar els nodes informàtics del sistema de llavors. Avui dia, costa imaginar l’existència sense ell i s’ha convertit en una aplicació indispensable en les relacions interpersonals o en l’àmbit laboral, entre altres.\nEl científic Tim Berners-Lee és el creador de la. World Wide Web , el pas posterior a Internet. I és que abans de. 1993 , any de creació de la WWW, en Internet sola es podia accedir a pàgines de text, i no a. imatges, vídeos, so i hipertext.\nAquests dispositius estan tan integrats en el nostre dia a dia que, a vegades, no s’arriba a ser conscient de la seva importància. Van arribar en 1995 per permetre guardar arxius i, des de llavors, han simplificat de manera considerable aquest procés.\nEl canvi de mil·lenni va portar amb si una revolució vital: l’arribada del wifi o, expressat en altres paraules, les bases de la. universalització de l’accés a Internet.\nEncara que no va ser el primer cercador , sí va ser el més eficaç i fàcil de manejar. Això va ser que va impulsar el seu creixement des del seu naixement en 1998 com una plataforma facilitadora de l’accés a la informació en tot el planeta.\n9. Les apps\nL’auge dels dispositius mòbils i el seu perfeccionament ha anat acompanyat del desenvolupament de les aplicacions mòbils . La primera disponible per la seva instal·lació va ser el popular joc Tetris en 1994.\n10. Les xarxes socials\nUna vegada que la base tècnica estava desenvolupada, en Internet van anar sorgint eines de caràcter més social i comunicatiu com els blogs , nous altaveus que irrompien davant l’hegemonia dels mitjans de masses, i les. xarxes socials , un nou concepte d’interacció entre persones. Encara que les més populars són Facebook, Twitter i Instagram, la primera xarxa social va ser Classmates.com , nascuda en 1995 amb el propòsit de connectar a antics companys de col·legi, institut o universitat.\nUn futur mecànic?\nEncara que hi ha moltes fites tecnològiques ressenyables, aquests han estat alguns dels més rellevants sense els que ens seria impossible comprendre el present. Però la tecnologia no deixa d’avançar i, en l’actualitat, segueixen implementar canvis radicals i obrir noves línies de recerca centrades en tendències noves com la. intel·ligència artificial . Potser els llibres del científic Isaac Asimov no vagin tan desencaminats i en el futur convisquem amb robots com iguals. Caldrà esperar per saber-ho.\napps google-ca movil-ca ordenador-ca Wi-Fi xarxes socials


Uploaded by Giuseppe Crossed Rivers Foix\nuso de la memantina\nJosé Antonio Foix Vidal\n.Estructura del compost actiu………………………....Activitat terapeutica………………………………………… ………… 4.Polyamines in Drug Discovery: From the Universal Template Approach to the Multitarget-Directed Ligand Design Strategy……………………………………………… …………… 6. 2.........INDEX Introducció…………………………………………… …………………..Bibliografia………………………………………… ………………………… 1- 3 4 5 6 7 14 2 . 3....Mode d`acció……………………………………………… ……………… 5....\nel seu pare treballava com a notari i consultor legal. La fortuna heretada de la seua dona li permetria dedicar-se a la investigació. Fill d’una família catòlica i acomodada. alteracions de la conducta i un greu trastorn del llenguatge. El cervell de la dona va ser estudiat per Alzheimer. amb una tesi doctoral sobre les glàndules de cerumen de les oïdes. Va iniciar els seus estudis de medicina a Berlín en 1883 i va continuar en Tübingen i Wüzburg. La pacient va morir per una infecció deguda a les ferides que li havien aparegut per estar immòbil durant molt de temps en el llit i per una infecció pulmonar. En 1894 es va casar amb una viuda d’origen jueu que posseïa una gran fortuna. Va aconseguir graduar-se quatre anys després. al·lucinacions i finalment mort. Allí va conèixer el patòleg Franz Nissl. desorientació. seguit d’una ràpida pèrdua de memòria acompanyada d’al·lucinacions. El doctor Alois Alzheimer va nàixer en Marktbreit. Kraepelin. amb el que va establir una relació que perduraria tota la vida.1. desorientació . Un any després de la mort de la seua dona. uns filaments 3 . que va trobar un número disminuït de neurones en el còrtex cerebral. Baviera (Alemanya) en 1864. anomenada Augusta D que havia ingressat en 1901 en l’Hospital de Frankfurt a causa d’un quadre clínic caracteritzat per un deliri de zels. paranoia. un conegut psiquiatre alemany va ser anomenat director d’una clínica psiquiàtrica a Munic i li va oferir la plaça de cap de laboratori i d’anatomia patològica. una institució amb prou prestigi en aquell temps per la seua labor investigadora. junt amb cúmuls de proteïnes. Introducció. En 1906 va descriure una nova malaltia que produïa pèrdua de memòria. La malaltia va ser diagnosticada per primera vegada en una dona de 51 anys. En 1888 va començar a treballar com a assistent en el sanatori municipal per a dements de Frankfurt. La col·laboració entre ambdós va ser fructífera i van publicar diversos treballs sobre aterosclerosis cerebral en 1904 i sobre el corea de Huntington en 1911. Van tindre tres fills però ella va morir en 1902.\nla causa de la qual no és del tot coneguda. Encara que cada dia se sap més sobre la malaltia. Aquests últims van ser descrits per primera vegada en la història per aquest autor.neurofibrilars en el citoplasma de les neurones. degeneratiu. produït per la pèrdua gradual de neurones cerebrals. es fa necessari la constant investigació de nous fàrmacs per tal de pal·liar els efectes d`aquestes infermetats neurodegeneratives. que han comprovat la presència de lesions cerebrals que consisteixen en ovulets neurofibrilars (un cúmul de fibril·les que substitueixen a les neurones) i les plaques d’amiloide (un altre tipus de lesió que es produeix per acumulació d`altres proteïnes en el cervell). especialment en zones corticals. que es el fàrmac que tractarem en aquest treball. la cerca de nous medicaments. és un trastorn greu. El cervell dels dos primers pacients del doctor Alzheimer van ser estudiats novament a finals dels 90 per un grup d’investigadors alemanys. La Malaltia d’Alzheimer. Es tracta d’una malaltia molt rara en els pacients jovents. Estructura del compost actiu. La malaltia afecta a les parts de cervell que controlen el pensament. encara es desconeix la causa exacta de la mateixa i ara com ara no es disposa d’un tractament eficaç. 2. ocasional en els de mitjana edat i més freqüent a mesura que es compleixen anys. Es va decidir cridar a la nova patologia 'Malaltia d’Alzheimer' en honor al seu 'descobridor' i el terme va ser utilitzat per primera vegada per Kraepelin en l’octava edició del 'Manual de Psiquiatria' en 1910. es la causa més freqüent de demència en els ancians. El que en aquell moment es pensava que era una malaltia rara es va demostrar posteriorment que era la causa més freqüent de demència. Moriria en 1915 a l’edat de 51 anys a causa d’una endocarditis. i l’absència de lesions de tipus aterosclerótico en aquests pacients. La memantina. la memòria i el llenguatge. Un dels medicaments utilitzats en aquesta infermetat es tracta de la memantina. El doctor Alzheimer va ser anomenat en 1912 professor ordinari de psiquiatre i director de la clínica de la Universitat de Breslau. Degut a l`augment d`aquesta malaltia i d`altres similars. te la següent estructura: 4 .\nVa ser sintetitzat per primera vegada per Eli Lilly and Company en 1968. 3. 5 . es situa en el centre actiu del receptor. La Memantina es comercialitza davall les marques Axura i Akatinol per Merz. Amantina Memantina Com s`observa en la imatge. Activitat terapèutica. la memantina que es un antagonista del receptor NMDA. De forma que al quedarse unit el fàrmac al receptor bloqueja l`acció del receptor impedint la seua acció. quedant-se unit aquest. Namenda per Bosc. Aquest medicament sols tracta els símptomes de la infermetat d`Alzheimer i no atura la progressió de la infermetat. Ebixa i Abixa per Lundbeck i Memox per Unipharm. La memantina és un nou fàrmac derivat de l’amantadina que pertany a la família dels antagonistes de receptor de NMDA.\nAquest excés de neurotransmissor. resultant en el dolor neuropàtic. 4. els senyals nociceptives que porten dels nervis perifèrics sobreexciten les neurones de les corresponents àrees cerebrals i espinals. permetent l’entrada de Ca 2+. Encara que no es coneix amb exactitud el mecanisme d’aquets procés es creu que els receptors de NMDA juguen un paper important i que el bloqueig dels mateixos alleuja el dolor. prevé el deteriorament i la mort de les neurones associades a una sèrie de malalties nervioses degeneratives. actuen sobre els receptors NMDA de les membranes de les neurones pròximes. En efecte. la malaltia de Huntington i el dolor neuropàtic. les neurones lesionades o deteriorades alliberen quantitats excessives de l’aminoàcid glutamat. En determinades condicions patològiques. En estes condicions. un dels més importants neurotransmissors excitadors. que romanen oberts massa temps. incloent-hi la malaltia d’Alzheimer. l’esclerosi lateral amiotròfica. el bloqueig de la canal iònic dependent del receptor de NMDA. les neurones lesionades del SNV poden generar senyals de dolor al llarg dels nervis perifèrics. Com a conseqüència de l’augment de calci intracel·lular. En el cas del dolor neuropàtic. A diferència de molts altres fàrmacs que actuen sobre els receptors de NMDA que han sigut assajats clínicament. les cèl·lules s’unflen i esclaten. Mode d`acció. no sols prevé el deteriorament neuronal sinó que també bloqueja les intercomunicacions neuronals provocant en alguns casos al·lucinacions. es creu que la memantina actua modulant l’entrada de calci en la neurona i no bloquejant el canal. El resultat final dels quals és la mort de la neurona en l’àrea afectada. alliberant el glutamat que emmagatzemen. 6 . Aquets efectes psicòtics no han sigut comunicats amb la memantina. psicosi o inclús el coma.Els resultats de les investigacions realitzades amb la memantina han posat de manifest que aquest fàrmac. Aquest glutamat estimula al seu torn els receptors de NMDA tancant un cercle. receptors que al seu torn activen els canals iònics.\nQuan un sol medicament no es suficient. La segona estratègia consisteix en tenir dos o més fàrmacs en una única composició. La investigació en el segle XX. que es com es coneix a la tercera estratègia. però podrien ser inadequades per a malalties amb diversos factors patògens. com pugui ser la malaltia d`Alzheimer. La selecció d`una molècula líder per al desenvolupament és difícil i serà diferent per a cada procés. Des de l`antiguitat els medicaments han sigut una font d`interès ja que han servit per a poder salvar i millorar notablement la vida dels essers humans. Aquest desenvolupament seria més fàcil si hagués una sola molècula capaç d`afectar a qualsevol objectiu. MTDL. ja que aquest seria el responsable únic d`una infermetat. Una qüestió clau en el descobriment de fàrmacs es la selecció d`un cap de sèrie que sigui el principi per al desenvolupament de noves molècules per al tractament d`infermetats. es poden seguir tres estratègies. farmacocinètiques en el metabolisme. Els mètodes empleats per els alquimistes disten molt dels avui en dia utilitzats. els dissenyadors de fàrmacs es troben davant de grans dificultats. A pesar de tot.5. una de les més importants es deguda a que en l`actualitat no es troba un acord de com realitzar la feina correctament. però la tercera estratègia encara està baix un procés de maduració. que suposa la mescla de diversos medicaments. Molts son les avantatges d`aquesta nova estratègia. evita l`administració de diversos fàrmacs que poden tenir diferents biodisponibilitats. ja fos de forma positiva o per el contrari de forma 7 . Aquests tipus de molècules podrien ser de gran d`utilitat en infermetats amb un sol factor patogen. per al desenvolupament de nous fàrmacs. entre d`altres. que consisteix en única molècula que realitza diversos objectius en una malaltia. A més. redueix el risc d`interaccions farmacològiques i a més a més simplifica el règim terapèutic Per tots aquets factors es deriva el fet que el desenvolupament de MTDLs podria conduir a nous tractaments farmacèutics per a diverses patologies amb diversos factors com ara be pugui ser la infermetat d`Alzheimer. Polyamines in Drug Discovery: From the Universal Template Approach to the MultitargetDirected Ligand Design Strategy. Les dues primeres estratègies han sigut de vital importància en moltes infermetats. La primera d`elles. I finalment la tercera estratègia. però la finalitat sempre ha sigut la mateixa. s`ha centrat en el descobriment de medicaments que podrien assolir un únic objectiu.\nAquest fet es deu a que el receptors de neurotransmissió es pleguen en cadenes de polipèptids. nucleòtids. i per tant son les cadenes laterals dels aminoàcids els encarregats de interactuar amb el fàrmac. en principi seria possible dissenyar una molècula amb una cadena de poliamina. El descobriment d`aquesta poliamida: benextramina disulfur tetraamina. es un antagonista irreversible del α-adrenoreceptor. glutamat. proteïnes quinasa. Aquests aminoàcids es troben enllaçats mitjançant enllaços peptídics (enllaços amida). D`aquestes cadenes. La suposició que una poliamida pot servir com un producte farmacèutic clau es basa en el següent: els receptors encarregats de la neurotransmissió tenen un alt percentatge d`homologia. en principi. ciclases i receptors. aquests enllaços tenen una funció estructural. 8 . Així doncs. però en proporcions diferents i també en seqüències diferents. i els residus aromàtics son particularment importants per a l`unió amb lligams catiònics mitjançant interaccions catió-π. Aquestes poliamines es troben en totes les cèl·lules del organisme on juguen un paper fonamental en la proliferació cel·lular. Resumint el dit anteriorment. No obstant això. aquesta molècula es anomenada “plantilla universal”. La seqüència d`aquestos aminoàcids constitueixen la estructura primària de la proteïna. reconèixer diferents sistemes receptors. Aquesta molècula seria capaç de interactuar amb totes les proteïnes del receptor. Altres poliamines es troben involucrades en rutes de senyalització a traves de l`efecte que tenen sobre les proteïnes G. ja en 1988 es va proposar que l`esquelet d`una poliamida pot servir com a plantilla universal. i aquesta similitud augmenta dins dels subtipus d`una família de receptors. D`aquesta forma es presenta el problema d`aconseguir la selectivitat del fàrmac per a un receptor específic. sempre i quan la distancia entre les funcions amina de la molècula es ajusti a la separació dels carboxilats o dels aromàtics en el receptor. els muscarínics i també en els receptors Y neuropeptídics. la homologia del receptor pot ser explotada per a dissenyar entitats moleculars que poden. En aquest context l`enorme varietat d`origen natural de les poliamines indica que ens troben davant d`unes estructures privilegiades.però poc després també es va veure que actuava en altres receptors com el nicotínics. Les poliamines naturals mes comuns com la putrescina. Una proteïna pot tenir diversos grups carboxilats i/o residus aromàtics en algun lloc de la seua estructura. tenim que una poliamina podria ser considerada un esquelet clau en el procés de reconeixement de un receptor. Aquest assoliment s`ha aconseguit en una molècula. que contenen sempre els mateixos aminoàcids. Per tant.negativa. ja que aquest es pot trobar en conformacions diferents amb la finalitat de poder interactuar amb diferents funcions. espermidina i espermina son molècules alifàtiques amb grups amina al llarg de la seva estructura. aspartat.\namb un gran potencial per a la identificació de noves molècules per a diferents malalties. existeixen uns altres per justificar el transport de les poliamines. la qual cosa suggereix que les polliamines poden estar distribuïdes al llarg del cos per a complir el seu paper. Així doncs. el desenvolupament de les poliamines es un camp per explotar dins del sector farmacològic. també de receptors nicotínics utilitzant la següent molècula com a punt de partida. aquestos transportadors estan accionats per un potencial de membrana i segrestat a les vesícules per intercanvi de protons a través d`un gradient de pH. Per tant la capacitat de les poliamines per interactuar amb anions biològics.De les seves interaccions es pot saber que les poliamines poden tindré una funció com neuromoduladors. Així doncs. Un dels models es basa en que el transport de poliamines a la cèl·lula es fa mitjançant uns transportadors de membrana. S`han identificat múltiples sistemes de transport en diversos tipus de cèl·lules. Es sap que al augmentar el nombre d`interaccions entre un receptor i un lligant. també augmenta les possibilitats del lligant de ser capaç de distingir entre receptors de distints sistemes. així doncs estan implicats en trastorns mentals. mentre que l`adició de substituents podria augmentar l`afinitat.A pesar de aquests dos models. pot estar relacionat amb les seves propietats catiòniques. la distància entre l`àtom de nitrogen d`una poliamina es crític per al reconeixement. Un altre model proposa que son les cadenes laterals del sulfat d`heparina en el transport d`espeminina i assumeix que el reciclatge de GPC1 es la base del transport de la poliamina. però també la selectivitat entre un fàrmac i un receptor. Aquestes dianes tenen diversos lligams que poden interactuar amb diferents dianes biològiques. també es troben moltes poliamines sintètiques amb un esquelet lineal. A més les poliamines poden ser o be endògenes o exògenes. L`aplicació d`el model de plantilla universal es pot exemplificar per el desenvolupament de poliamines com antagonistes selectius d`un subtipus de receptor muscarínic i a més. Per tant una modificació apropiada de la cadena podria augmentar l`afinitat. 9 . D`altra banda. S`ha observat que les poliamines a pH fissiològic es troben altament en la forma protonada. A més a més les poliamines tenen una influència en les propietats de les vies de diversos neorotransmissors.\nDe tal forma es van realitzar uns canvis en la molècula 1. Apart de la substitució del pont disulfur per dos metilens. encara que ho fa amb una modesta afinitat.La molècula 1 inhibeix covalentment els receptors α-adrenergics a través de la formació d`enllaços entre un tiol i el pont disulfur. La molècula 1 també antagonitza competitivament alguns subtipus de recpetors muscarínics. L`altra modificació va consistir en la incorporació de substituents en els quatre àtoms de nitrogen. 10 . es van realitzar altres modificacions que van ser: modificació de la llargària de la cadena entre el àtoms de nitrogen interior. I l`ultima modificació va consistir en la variació en el nombre de nitrògens.\nAquesta molècula es capaç de distingir entre els diversos receptors muscarínics.4-dioxa-8-aza-spiro[4. A més. que actua com antagonista del receptor muscarínic. Per dur a terme aquest fet. es va veure que eren necessàries per a l`afinitat i la selectivitat de la molècula. ARN i també proteïnes amb una afinitat i selectivitat que no es tindrà amb allò que no sigui un objectiu. Degut a que els quatre àtoms de nitrogen de la molècula 2 es troben protonats a pH fisiològic. Les investigacions van portar a que tant les distàncies m i n son importants per a l`activitat. Aquest estudi va permetre descobrir la molècula 2. que es un membre prototípic de la superfamília de canals iònics activats per lligant. encara que fos amb una baixa afinitat. La columna vertebral de la molècula 2 ha estat modificada de forma simètrica i asimètrica donant afinitats per el receptors nicotínics de tipus muscular.4]benzodiazepine-6-one va portar a la molècula 3. corroborant que el nombre de nitrògens es fonamental per a discriminar entre receptors muscarínics M2 i altres tipus de receptors. porten a la molécula 4. si els nitrògens tenien 3.5]decan-2-ona . es a dir es capaç de diferenciar el receptors M2 i M3 muscarínics.3-b][1. La suposició de que una poliamina pot servir com a esquelet es deu a que les poliamines mitjançant interaccions amb llocs aniònic o aromàtics es asseguraran el reconeixement de macromolècules com les del ADN. molts objectius diferents. degut a que presenta una major afinitat per el receptor M1 i una menor afinitat per el receptor que es volia investigar. es va deduir que aquests podrien interactuar amb quatre llocs aniònics.11-dihydro-6H-pyrido[2. En principi.3-diphenyl-1. es poden 11 . En canvi. Aquesta modificació del nitrogens amb11-acetyl5. que en aquest cas te una selectivitat inversa pel que fa a les molècules 2 i 3. Curiosament es va observar que la interacció entre els receptors diana i la molècula 2 amb els seus derivats corresponents eren apreciables a concentracions nanomolar. Cal dir que l`us de plantilla universal no sols s`ha aplicat a proteïnes com s`ha comentat anteriorment. i una no selectivitat per als no objectius. En quant al paper del nitrògens en les molècules 2 i 3. que va resultar ser un dels antagonistes competitius més potents i selectius de M2. depenen amb que estiguin units aquets nitrògens el perfil biològic es pot veure seriosament modificat. que es un prototip d`una tetraamina polimetilenada. Llavors el pas crucial es aconseguir la selectivitat per als objectius corresponents en una malaltia amb diversos factors. Per a poder dur endavant el concepte de plantilla universal. Al llevar un o dos àtoms de nitrogen de la cadena principal. va provocar el descens de l`afinitat pels receptors muscarínics M2. es fonamental la capacitat de la cadena principal de la poliamina d`assolir qualsevol objectiu. sinó que també s`ha utilitzat en el receptor muscular de tipus nicotínic.En la imatge anterior es veu l`estratègia de disseny. una plantilla universal deuria de reconèixer. mentre que la citotoxicitat es podia observar ja en el rang micromolar.\ncomercialment les úniques opcions terapèutiques son: l'acetilcolinesterasa. Així doncs. A pesar dels seus devastadors efectes. La inhibició de la Ache augmentaria la concentració d`acetilcolina. El desenvolupament del memoquin. Així com amb aquest disseny poden colpejar més d`un objectiu presenten un millor perfil farmacològic en la infermetat d`AD. rivastigmina. es dedueix. que la mateixa molècula líder podria conduir a modificar entitats que modifiquen simultàniament diversos factors en una infermetat com ara la d`Alzheimer. on intervenen diversos factors. El disseny de poliamines com a molècules contra la infermetat d`AD es basa en la molècula 1. galantamina. Per tant deuria de ser factible la inserció de farmacofors en els àtoms de nitrogen o en la separació d`aquests àtoms en l`esquelet de una poliamina.utilitzar els coneixements disponibles per colpejar els objectius individuals involucrats en una malaltia amb diversos factors. i per factors endògens com el mal plegament d`algunes proteïnes. la investigació en aquesta infermetat es una necessitat clínica excepcional. Ningun d`aquests medicaments pot impedir l`avanç de la malaltia. Després el grup del requadre de la molècula 7 va ser reemplaçat per el radical 1. Una modificació de la molècula 1 ens portaria a la molècula 7: Aquesta modificació de la molècula 1 va resultar ser per les seues millores una nova molècula líder per poder desenvolupar millors poliamines anti-AD. serveix d`exemple de l`estratègia de disseny MTDL. dos objectius més en la patogènesis de l`AD. si una poliamina pot ser modificada per aconseguir la selectivitat d`un objectiu específic. En altres paraules. estrés oxidatiu i la formació de radicals lliures. i aquest fet es degut a que els medicaments estan dirigits a un únic objectiu. Aquesta modificació estructural ha provocat un augment global del nombre de contactes amb els objectius seleccionats. Avui en dia l`infermetat d`Alzheimer en una infermetat devastadora. que es un eliminador de radicals del coenzim Q. a més a més. donepezil. La modificació de la molècula 7 va portar a la molècula 8: 12 . causada pel medi ambient genètic. tacrina i la mematina.4-benzoquinona. ja que pot colpejar el receptor musarànic M2 Ache i. que es un fàrmac per al tractament de AD.\n13 . Finalment per demostra l`eficàcia de la molècula 8. A més a més la molècula 8 també impedeix l`acumulació de la proteïna tau. Aqueta molècula va resultar deu voltes més efectiva que el donepezil. mentre que altres molècules com la galantamina i la tacrina no ho van mostrar. aquesta s`ha comparat amb la galantamina i la també amb la caproctamina.4-benzoquinona es va introduir en la molècula 8 amb l`objecte de retenir les propietats antioxidants de la CoQ. El perfil biològic de la molècula 8 ha estat avaluada in vivo en ratolins. la resta de 1. una altra característica fonamental de l`infermetat d`Alzheimer. Degut a aquets fets la molècula 8 es una ferm candidat com a fàrmac. Finalment la molècula 8 va resultar que inhibeix l`enzim β-secretasa que amb l`enzim γsecretasa és responsable de la formació de Aß. A més. Els resultats mostren una disminució de plaques Aß.Aquesta molècula ha estat estudiada tant in vitro com in vivo per poder observar la potencialitat com a fàrmac en la infermetat d`Alzheimer. Curiosament l`efecte inhibitori de la molècula 8 va mostrar una forta dependència de la dosi. En conclusió. la molècula 8 recolza l`opinió de que una cadena principal de una poliamina pot servir com a punt de partida per al desenvolupament de noves entitats químiques (MTDLs) capaços de colpejar múltiples objectius biològics.\n6.  Polyamines in Drug Discovery: From the Universal Template Approach to the Multitarget-Directed Ligand Design Strategy.wikipedia.es/cbasicas/farma/farma04/indicem.. Bibliografia./alzheimer  http://www.elmundo.iqb.es/elmundosalud/. 14 ..org  www.  www.htm  Apunts de química bioorgànica.


Els de les porres no volen plaques contra la tortura\n"Els policies de Via Laietana no van veure els ultres incendiaris, però sí que van aturar i identificar els membres de la comitiva de l'Ajuntament de Barcelona"\nper Salvador Cot Editor d'El Món 28 de març de 2019 21:00\nDes d'aquesta setmana hi ha una modestíssima placa -a uns metres de la comissaria de Via Laietana- en record dels milers de persones que allà hi van patir tortures, vexacions i tota mena d'agressions al llarg de la dictadura franquista. Allà s'hi podia llegir que es tracta d'un petit homenatge en record del "cost que ha tingut la conquesta de la democràcia i la igualtat". Ho escric en passat perquè va durar hores. Un atemptat ultra ha deixat la placa cremada i destrossada. Els policies que hi ha a uns cinc o sis metres, 24 hores al dia, no han vist res.\nLa història d'aquest humil monument a la memòria és accidentadíssima en els pocs dies que porta instal·lat. Els policies de Via Laietana no van veure els ultres incendiaris, però sí que van aturar i identificar els membres de la comitiva de l'Ajuntament de Barcelona que l'anaven a col·locar la placa el passat dimarts. Van passar hores fins que els funcionaris municipals van poder fer efectiu l'acord del ple, democràticament votat. Però en qüestió de minuts, el sindicat majoritari de la Policia Nacional va exigir la retirada del petit faristol amb l'argument que "fractura" la societat catalana i afecta la "dignitat" del seu cos policial.\nTot això no és una anècdota. Són així. Com a cos armat, ni ells estimen la societat catalana -ni una democràcia genuïna, però això és un altre tema- ni la societat catalana els té cap apreci a ells. Passa el mateix amb la Guàrdia Civil. Per això aquest espectacle del Tribunal Suprem d'agents ofesos per escoltar "votarem!", perplexos per veure manifestacions de ciutadans que van tenir més convicció que por. D'aquí aquesta sorpresa colonial de sortir a passejar pel mateixos carrers en què van treure les porres i trobar-se que la gent a qui van agredir els increpés i els considerés "forces d'ocupació". No, no ens agrada que ens peguin. I sí, sí que votarem.


Més de 50.000 nens participaran al Cantània 'A de Brossa '\nEl projecte, a càrrec de L'Auditori, compta amb la música creada per Eduard Iniesta\nCantània a L'Auditori L'Auditori\nBarcelonaL'Auditori de Barcelona celebra una nova edició del Cantània, titulada 'A de Brossa', que aplegarà més de 50.000 nens entre el 14 de maig i el 6 de juny a diferents llocs de Catalunya, Espanya i Portugal. L'edició d'aquest any del projecte musical liderat pel Servei Educatiu de L'Auditori comptarà amb música creada especialment per Eduard Iniesta a partir de poemes de Joan Brossa, de qui es commemora el centenari del naixement.\nPer la Sala 1 Pau Casals de L'Auditori passaran, fins al 7 de juny, 28.800 nens de 615 escoles de tot el país. En paral·lel, per aprofundir en l'"experiència brossiana", durant els dies que se celebri el Cantània, el Foyer de L'Auditori acollirà una exposició amb poemes objecte i poemes visuals de Joan Brossa. També es farà a Mataró, el Vendrell, Figueres, Manresa i Vilafranca; i fora de Catalunya, a Saragossa, Burgos, Parla, Valladolid i Guimarães.\nLa història del Cantània d'aquest any, amb dramatúrgia de Marta Gil, presenta la Blanca i la Bruna, que s’endinsen en l’univers del poeta Joan Brossa a través dels objectes i textos trobats en uns arxius foscos, a les catacumbes d’una biblioteca. La Blanca i la Bruna viatgen al món brossià de la màgia, el joc i les paraules gràcies a unes ulleres molt especials a través de les quals experimenten una nova mirada cap a elles mateixes i cap a la vida.


Google Wave | Nigeka\n22 Juliol 2009 at 1:48 pm Deixa un comentari\nFa uns mesos es va anunciar Google Wave, el nou concepte d’interacció entre usuaris, que substitueix el concepte de correu, xat i d’altres, pel d'”onada”. Les onades contenen tot tipus d’informació, i tothom qui les està compartint, reben els canvis que hi ha en temps real, caràcter a caràcter, d’aquesta manera, crear un document compartit a partir d’una onada, és encara més fàcil i còmode que amb Google Docs.\nTambé s’hi pot accedir des de l’iPhone, i el següent video mostra com es començaria una onada per quedar per sopar. Com veureu a la part superior de la pantalla, només hi ha dues persones convidades, la idea és que es convidi a tothom qui es vulgui convidar a sopar, i que els convidats també puguin (o no) convidar altres persones.\nInicialment “algú” diu: “Hola! Podeu quedar avui per sopar?”\nLlavors “jo” contesto: “Sí, proposo anar a gràcia! A un restaurant que coneec”\nLa persona que està amb l’iPhone se suposa que és una tercera persona que encara no ha contestat, però com podeu veure, està veient en temps real com “jo” contesto a la proposta, i de la mateixa manera ell podria també contestar alhora.\nLes “waves” permeten també crear tot tipus de mini aplicacions, com per exemple enquestes dins d’una onada, votacions, generadors de nombres a l’atzar, que poden anar molt bé per a prendre decisions, sense haver de comptar quanta gent ha dit que vol anar a quin lloc, i quanta gent a dit que vol anar a un altre lloc.\nEl que veieu al video és encara una versió alpha, que és anterior a la beta, i per tant encara està en procés de millora i li falten molts retocs. Cap a finals d’any Google Wave estarà disponible per a tothom.\nBarcelona, 4AM Weird Sky\tJapan ’09


Armènia En Prosa I Vers de Mandelstam, Óssip 978-84-7727-518-3\nÓssip Mandelstam va visitar Armènia entre els mesos de maig i doctubre de 1930. El viatge li va resultar extraordinàriament fructífer, per tal com allà hi va reprendre lescriptur... Más información\nPoesía de poetas individuales | Literatura de viajes\nVidal Fernández, Helena\nDónde encontrar "Armènia en prosa i vers"\nSinopsis de: "Armènia en prosa i vers"\nÓssip Mandelstam va visitar Armènia entre els mesos de maig i doctubre de 1930. El viatge li va resultar extraordinàriament fructífer, per tal com allà hi va reprendre lescriptura amb força després dun període de sequera. Armènia va propiciar la creació duna sèrie dobres, tant en prosa com en vers, amb una unitat de concepció i dimpuls que avala que avui els presentem en un mateix volum. El lector hi trobarà vuit textos en prosa reunits sota el títol de «Viatge a Armènia» i el cicle poètic de dotze poemes i fragments de tema relacionat. Tant la introducció de Gueorgui Kubatian, escrita per a la nostra edició, com els textos de lesposa del poeta, Nadejda Mandelstam, ens ajuden a desentrellar el sentit últim duna obra en què prosa i poe-sia es fonen admirablement.\nÓssip Mandelstam, la figura més emblemàtica del moviment acmeista, va néixer a Varsòvia el 1891. Amb un bagatge d’estudis literaris molt ampli, es donà a conèixer amb el recull poètic La Pedra, d’èxit immediat. Després de la revolució del 1917, va començar a ser malvist per les noves autoritats, que el veien poc afí al règim; tot i així, va gaudir d’algunes complicitats que li van permetre publicar encara alguns llibres més. Als anys trenta, però, fou directament perseguit, detingut i deportat: de primer, tres anys a Vorónej; després a Sibèria. Morí el 1938 en un camp de pas, just abans d’arribar a Vladivostok. El treball i la memòria de la seva dona, Nadejda, sobretot, han permès la pervivència de la seva poesia.\nMás títulos de Mandelstam, Óssip\nGEORGIA & ARMENIA *MAPA ITMP 2016*


El Corte Inglés llançarà una nova app que espera finançar amb fons europeus\nDiners de la UE\nEl conseller delegat anuncia una «digitalització completa» del grup de distribució\nCalviño avança que traurà ben aviat a consulta pública un esborrany de llei de creixement empresarial\n17 de de febrer del 2021. 15:52\nEl Corte Inglés preveu llançar «en els pròxims dies» una nova aplicació mòbil (app) amb la qual es pretén «portar a qualsevol punt d’Espanya l’experiència del centre de Castellana, que és el més gran i amb més volum de serveis» d’aquesta marca de gran distribució. Així ho va anunciar aquest dimecres el conseller delegat del grup, Víctor del Pozo, en una trobada sobre fons europeus organitzada per l’agència Efe i la consultora KMPG, on va explicar que la nova app forma part d’un pla de «digitalització completa» d’El Corte Inglés que opta a ser finançat amb els nous fons europeus.\nEn aquesta mateixa trobada, el conseller delegat de Santander Espanya, Rami Aboukhair, va advocar perquè les entitats financeres avancin les empreses els fons europeus per escurçar el temps d’espera entre l’aprovació dels projectes i l’arribada dels diners.\nEn la clausura, la vicepresidenta econòmica del Govern, Nadia Calviño, va aprofitar per anunciar que «en les pròximes setmanes» el Govern aprovarà un pla per impulsar Espanya com a ‘hub audiovisual’ i traurà a consulta pública el text d’un esborrany de llei d’‘empreses emergents’ i un altre sobre creació i creixement empresarial per millorar el clima de negocis.\nEl primer executiu d’El Corte Inglés va explicar que el grup ha presentat ja «en alguns organismes oficials» projectes de col·laboració publicoprivada amb càrrec als fons europeus per subvencionar i finançar inversions assignats a Espanya. Del Pozo es va referir al propòsit de digitalització del grup «al llarg de tota la cadena de valor», des del fabricant fins al punt de venda.\nEn aquest context, Del Pozo va situar la nova aplicació mòbil «El Corte Inglés a la teva butxaca». També es va referir a noves aplicacions logístiques de distribució a domicili, així com un nou projecte per reforçar la digitalització de la divisió d’agències de viatge. «Volem arribar fins a l’últim petit hotel de l’Espanya buidada i portar turistes, no només d’Espanya, sinó de Llatinoamèrica. Pretenem que la nostra agència de viatges es converteixi en l’empresa més gran de viatges de parla hispana», va expressar.\n«El Corte Inglés és un dels millors punts de trobada d’aquest país per provar la digitalització», va assenyalar Del Pozo després de recordar que els seus centres reben més de 700 milions de visites anuals, donen ocupació més de 125.000 persones i treballen amb més de 60.000 pimes proveïdores.\nSantander El Corte Inglés Fons europeus


Plaça del Vi - divendres 3 de maig de 2013\n(Ampliar) - Els gegants de la ciutat ballant a la plaça del Vi.\nSeguidament va tenir lloc un seguit d'actes al Teatre Municipal, acabats els quals, els germans van signar en el llibre d'honor de la ciutat i van sortir al balcó de l'ajuntament. Hi havia unes set-centes persones esperant-los a la plaça del Vi. La Fal·lera Gironina va fer ballar els gegants, els Xirois de Santa Eugènia van animar l'acte amb música i timbals, i la colla castellera dels Marrecs de Salt va fer un pilar de quatre fins al balcó del consistori.\n(Ampliar) - Els germans Roca al balcó de l'Ajuntament.\nA baix, mentrestant, es repartia cava entre els assistents. Els germans Roca, acompanyats de familiars i autoritats, van fer un brindis amb vi. Segons va explicar Josep Roca, es tracta del vi que portaran al seu projecte El somni. Va dir que és un vi de l'Empordà nascut als vinyers cremats a Capmany l'estiu de l'any passat.\nDesprés de música i ball, el Josep Roca va dir que l'esdeveniment servia per celebrar "que el món ha dit que sí, que no hi ha cap altre lloc al món on es mengi millor que a Girona". Joan Roca va fer una darrera recomanació als gironins: "El Celler de Can Roca està ple, però aneu als restaurants de Girona, que s'hi menja molt bé!", els va demanar.\n(Ampliar) - Els Xirois de Santa Eugènia, a la plaça del Vi.\nEls Marrecs de Salt fent un pilar fins el balcó de l'Ajuntament\nEls Xirois de Santa Eugènia i els gegants de la ciutat, a la plaça del Vi.\nEls gegants de la ciutat, a la plaça del Vi


De cara el futur | Coses de Beirut\nDe cara el futur\nHotels Phoenicia i Holiday Inn, a Beirut\nDesprés de l’escrit d’ahir, i dels comentaris que s’hi van fer, em sembla normal plantejar-se quin futur poden tenir els palestins que viuen al Líban. Per part del país hi ha una opinió general contrària a l’assentament permanent. Els motius són lògics, i em sembla que compartits pels propis palestins. No són libanesos, i no van venir al Líban perquè van voler, sinó perquè no tenien més remei. Són palestins, i amb tot el dret del món, no volen renunciar a ser-ho. La solució, doncs, hauria de venir per un retorn al seu país d’origen.\nPerò és aquí on comencen els problemes. Per una banda, és evident que aquest retorn no és gens senzill. Les seves cases, el seu país, en part, està ocupat per l’estat d’Israel. I és un fet que no està disposat a retirar-se d’aquests territoris. Trobar la solució passa per força per la renúncia israeliana al control d’un territori que van ocupar fa 60 anys.\nPerò els altres problemes són els que tenen més relació amb el Líban. Mentre es resol el problema (dit en plan optimista) el Líban, i els libanesos, no poden viure tancant els ulls a aquesta part dels habitants del seu país, tot i que no se’ls vulgui considerar libanesos per raons d’equilibris intercomunitaris. Viure sempre pendent de les ajudes internacionals (via les diferents organitzacions de les Nacions Unides) és bastant impresentable. Fins i tot des del punt de vista econòmic, el país podria aprofitar-se del què poden aportar els palestins.\nQue visquin concentrats en alguns punts no deixa de ser, en part, natural. Però perd la naturalitat quan no tenen altres possibilitats. També hi ha baris d’armenis, però si viuen junts no és per obligació.\nÉs un problema difícil, i tampoc és qüestió d’atribuir tota la culpa al Líban o a Israel. Cadascú és responsable dels seus actes, els que els han fet fora del seu país; els que els han acollit amb desgana i no només sense donar facilitats, sinó posant tot tipus de traves; i els que, tenint la possibilitat de fer alguna cosa, davant d’aquests fets no reacciona per trobar solucions.\nThis entry was posted on dimecres, 12 de/d' Novembre de 2008 at 12:53 pm and is filed under país.\tYou can follow any responses to this entry through the RSS 2.0 feed. You can leave a response, or trackback from your own site.\n3 Responses to De cara el futur\ndimecres, 12-Novembre-2008 a les 7:12 pm\nGràcies pel comentari. Com a la Calin, em va impactar el reportatge…\ndimecres, 12-Novembre-2008 a les 11:43 pm\nConfiem que poc a poc tot es vagi solucionant i com deia el Capità Enciam …”els petits canvis són poderosos”. Qui sap si en un futur a tota la zona és va pacificant una mica tot.\nPer cert, has parlat amb cap libanès d’aquest tema? Trobo que són molt dràstics amb la qüestió.\ndijous, 13-Novembre-2008 a les 1:13 pm\nM’ha agradat el comentari del Capità Enciam! Jo no vaig veure el reportatge però sembla bastant complicat de resoldre. L’Òrgan de l’Onu que es cuida dels refugiats (ara no em surt el no…) no hi té cap paper als camps?


Habitatges – Residencial INBISA Viladecans – INBISA Inmobiliaria\nTRANQUIL·LITAT AMB TOTES LES COMODITATS\n42 vivendes de 2 i 3 dormitoris amb terrassa, àmplies estànces i molt lluminoses.\nResidencial INBISA Viladecans t’ofereix una nova promoció amb 42 confortables vivendes de 2 y 3 dormitoris, distribuïdes en tres edificis en forma d’“U” de tres plantes d’alçada, totes elles amb terrassa, àmplies estances i molt lluminoses.\nA la promoció trobaràs plantes baixes, dúplex, amb zona pròpia per a aparcament, traster i pati privat, així com accés directe a les zones comunes.\nLes vivendes situades a la segona i tercera planta, també disposaran d’un estudi propi amb accés directe a una terrassa d’us privatiu al terrat.\nA més, podràs gaudir de zones comunes atractives i ben cuidades d’ús exclusiu:\nZona de jocs per a infants\nVENDIDO - ESCALERA 1\nVENDIDO - ESCALERA 2\nVENDIDO - ESCALERA 3\nVENDIDO - ESCALERA 4\nVENDIDO - ESCALERA 5\nVENDIDO - ESCALERA 6\nConstrucció eficient que redueix l’impacte ambiental.\nResidencial INBISA Viladecans destaca pel disseny acurat i la qualitat dels acabats, tant dels edificis com de les zones comunes o de la urbanització interior. Destaca per la seva excel·lent qualitat-preu. Convertint-la en una promoció exclusiva i inigualable en la qual s’acaronat fins a l’últim detall.\nDescarrega la memòria de qualitats de Residencial INBISA Viladecans (en format PDF):\n¿Dónde nos has conocido?* : ---Vallas/Lonas en terrenoOtras Vallas/lonasRedes socialesGoogleIdealistaFotocasaHabitacliaAmigosOtros


Abril | 2013 | Judit N.G\nL’amor, del que sents i no saps\n20 dissabte abr. 2013\nQuè n`és de curiós l’amor! En ell es concentra tot el nostre ésser. Ho conté tot, penseu-hi: el passat, el present i el futur. Retén fortament els nostres més apreciats records, afecta directament en els pensaments i sensacions en cada moment i ens fa plantejar seriosament el nostre dia a dia a llarg termini. Sobretot, quan és qüestió de pensar en el nostre futur dins aquest àmbit, és quan se’ns desperta el nostre estat d’ànim més sincer. És en aquell moment en que el cos reacciona davant un “millor sol que mal acompanyat…” o “millor això que res” o “i si hagués passat això i altre…”, “ho tinc tot i ho vull per sempre”…etc…cada persona és un món. Però el cert és que l’amor, independentment de les nostres accions, crea les nostres més pures reaccions, per sobre inclús dels nostres més convençuts valors. El motiu és instintiu? Hormonal? Científic? El més probable. I? Al marge de les causes, el que està clar és que és capaç d’encendre el millor i el pitjor de nosaltres mateixos. De fet, molts canalitzen la profunditat del seu amor en obres artístiques precioses.\nEstà clar que quan tenim males sensacions com l’orgull, el ressentiment i, fins i tot, l’odi, parem, respirem, i comencem a refredar el cervell. És difícil, però crec que amb l’amor ha de succeir el mateix. Molts em jutjaran de freda, d’insensible, de no estimar “de veritat”. Però el que pretenc dir és que s’ha de saber diferenciar i detectar el que sentim, encara que no sabem posar-hi nom. S’ha de saber diferenciar el que et provoca tendresa, complicitat, luxúria, amor… Dit així sembla fàcil, però m’aposto un pèsol a que, a la pràctica, a la gran majoria ens costa diferenciar entre un sentiment o altre. Com les paraules d’Ausiàs March que va recordar fa poc Raimon, “Amor, de vós jo en sent més que no en sé”.\nÉs complicat. Entre d’altres coses perquè les males sensacions que he mencionat les vols eliminar de la teva vida, mentre que d’altres les vols conservar sempre. La filosofia oriental parteix del pretext que res és infinit, és a dir, que tot canvia. La cultura occidental, en canvi, creu que perseguir unes metes et permetran assolir la felicitat. Si trobes l’amor que et fa sentir tan bé, per a què canviar-ho? Doncs bé, aquesta idea oblida quelcom essencial: tu també canvies. Quants cops haurem dit d’aquesta aigua no en beuré i hem acabat a tones? La pregunta seria, doncs: em continuarà fent sentir igual de bé sempre, tot i els canvis?\n“Tesis sobre un pecat capital”\n08 dilluns abr. 2013\nL’arrogància sempre acaba perdent davant la intel·ligència. Aquest és el missatge que se’n podria extreure de “Tesis sobre un homicidio”, pel·lícula que només recomano veure una tarda de diumenge agafada del videoclub. Certament, l’excés de confiança i la subestimació envers els altres pot resultar ser una bufetada forta en tots els morros. I no em refereixo a un cop vingut a traïció, sinó un que es veu venir de lluny. La presumpció és una boira molt densa. Opino que, fins i tot, podria ser preferible pecar de poruc, de manera que es pugui tenir sempre un cert marc de temps per reaccionar. La vanitat és molt més difícil de controlar: com més indicis hi hagi per alimentar-la, més gran i forta es torna, fins el punt que acabi autoalimentant-se sola amb raons inexistents.\nRecordo una pel·lícula amb més substància, tot un clàssic: “Seven”. L’últim pecat capital que es castiga és, precisament, la supèrbia. La pena que rep el protagonista en la ficció (exceptuant, evidentment, els mitjans) no és tan diferent a la que nosaltres podem rebre en la vida real. Els errors provocats per l’altivesa solen ser irreversibles i, pitjor encara, també solen ser molt pesats per la consciència. Pesats perquè aquests errors han sigut resultat de quelcom tan absurd com l’autoafirmació de l’ego. Amb el protagonista de “Tesis sobre un homicidio” es veu molt clar. En un moment, li pregunten “¿Pero tú qué quieres? ¿Quieres que se haga justícia o sólo demostrar que tienes la razón?”. La resposta és previsible, les conseqüències, millor deixar-les per qui vulgui veure la pel·lícula.\nPerò, com indica el ying yang, no nego la part positiva que hi ha darrere de l’ímpetu del superb. La seva persistència en creure que res és impossible per ell i que és capaç de moure muntanyes. Això està molt bé … per un adolescent. Perquè és el que toca. Toca creure en això i toca aprendre, aprendre molt, sobretot a equivocar-se. I no em refereixo a aprendre a ser incrèdul, sinó a aprendre que no som Déus. Aprendre que de la interacció és d’on s’extreuen més idees i que la col·laboració arriba molt més lluny que la competició. Que el lideratge és inútil si ja existeix un veritable sentit en una meta comú.\nEn conclusió, sóc fidel a la creença que la nostra evolució i progrés està en el pas de la rivalitat entre els més forts cap a la compenetració de pols complexos (i fins i tot contraris) del que en sortirien efectes molt més sòlids i fructífers. Però per això cal la humilitat.