ARA MATEIX: La llàgrima del dia\nLa llàgrima del dia\nM'ho he fet venir bé, tot anant a comprar per escoltar el comiat de l'any.\nM'ha agradat particularment sentir-lo posar damunt la taula i en antena la qüestió essencial de tot plegat. Encara tenim censura. Subtil, però n'hi ha. No tinc gaire res a dir-ne com a professional, els meus horaris em permetien escoltar justet les primeres estones del programa. I procurava no perdre'm l'APM, ni que fos al vespre connectant-me. Aquest és una altre forat de dimensions enormes que CatRàdio no ha sabut assumir. Que qualsevol, sigui qui sigui, passi pel sedàs de la ironia, que surtin en antena les relliscades i els draps bruts de segons quins personatges, en clau d'humor, es veu que és políticament incorrecte.\nDe vegades em feia una mica d'angúnia notar que ell era realmeny l'amo. Això ho diu clarament Salvador Cardús, atribuint finalment a això de ser "més gran" el mateix Antoni Bassas, que el programa en aquest escrit.\nLlegir Cardús és un acte que retorna als principis de la clarividència i el saber apropar pensaments profunds i ben assentats amb un llenguatge planer, i veus com la seva han de fer pensar i molt als directius dels mitjans públics a Catalunya.\nHe escoltat en Bassas posar contra les cordes algun polític d'alta volada a casa nostra, i m'ha agradat el seu tarannà. L'he escoltat també avançar-se a la resposta d'algun tertulià i m'ha sobrat protagonisme. Però imagino que, després de tants anys, el programa era ben seu, i seu se li feia. El seu catalanisme és indiscutible, i ja tenim una altra qüestió de pes.\nEl major respecte, però, l'he sentit ara. Quan un és capaç de dir "per aquí no hi passo", fa un primer pas cap a l'exercici de la llibertat d'expressió. LLibertat d'expressió trepitjada, censurada, castigada, jutjada, menyspreada a casa nostra, pels nostres i pels veins.\nAprofito per dir-vos, que, aquí al costat, hi ha un enllaç a una mena d'experiència amb mi mateixa, humans.0. Nou de trinca.\netiquetes política d'aquí, societat\nJo em resisteixo a creure que suguin problemes de llibertat de expresió.\nBé ja saps que parlem d'un gran professional i persona...\nSi és per la "crosta" quedarem molts sense feina!\nCatorze anys són molts i probablement ell mateix en algun moment hauria deixat el programa i hauria fet alguna altra cosa. El que sap greu és la marxa forçada per una mà anònima que no dóna la cara ni el nom. En qualsevol altre lloc, continuarà al servei de la professió i del país. Segur.\nZel, he llegit atentament el teu escrit i he clicat l'article al que et remets (no sé com ho feu això de que clicant a unes paraules vagis a un altre lloc, ja n'aprendré algun dia...) i puc dir que a mí també m'entristeix la seva marxa.\nCopio aquesta frase de l'article de Salvador Cardús punt de vista català des de la pluralitat, qualitat de la llengua i excel·lència professional\nNo ho entenc. I jo sí crec que són qüestions polítiques i ideològiques, i tant!!\nMoltes gràcies Zel per haver passat pel meu blog a ensenyar-me!!\nEstà tan ben explicat que segur que em surt a la primera :-)))\nEl proper article l'omplo d'enllaços!! ;-)\nEn Bassas es com la Terribas, que son periodistes que estan malaprofitats fent-los fora de les seves feines habituals, mira tu, anda que el programa de la Nit al dia es el mateix sense ella.\nJa veuràs ja, la Neus Bonet substituta del Bassas s'ho haurà de currar molt.\nDolçaaaaaaaaaaaaaaaaa petonets nomes per tu eh!!!! :-)\nO sea que es demasiado bueno,demasiado competente...una nueva forma de que no te renueven.\nLo ví algunas veces en TV3 pero hace tiempo que no la sigo ni la radio catalana tampoco,tendré que ponerme al día.\nNo tengo oportunidad de ver el programa al cual te refieres, pero la libre expresión es una utopía, siempre aullarán la forma de acallar la voz de los pueblos...\nBesitos reina mía♥♥♥\nDE MICA EN MICA,PERO SENSA PAUSA,ESTEM TORNAN AL FET DE QUE SENSA UN CARNET A BUTXACA,PER NO DIR A LA BOCA,I NO TINDRE MANIES EN BAIXARTE ELS PANTALONS CADA COP QUE "EL AMO"XIULA NO JA FUTUR.PERO ESCLAR LA CULPA ES NOSTRE PER BABAUS,I VOTAR COM VOTEM......JUGANT AMB BCN........\nSí a tot, però de tota manera deixa'm fer d'advocat del diable: el protagonisme del comunicador em resulta incòmode. No parlo només d'en Bassas, sinó d'aquesta cosa tan catalana (i espanyola, em sembla) de convertir certs comunicadors (Terribas, Cuní, abans Francino entre d'altres) en notícia. Em posa francament nerviós.\nAmb tot el carinyo del món, però no entenc com ERC ho ha permés. Hi ha silencis que són còmplices també.


Francesc Romero: Fracàs, autonòmic? – Federalistes d’Esquerres\nFrancesc Romero: Fracàs, autonòmic?\nEl dia 8/4 vaig escriure un text per aquest fòrum lamentant la falta de comportaments i habilitats federals en la gestió de la pandèmia, malgrat els ministres, diputats i alts càrrecs amb antecedents en organitzacions que promovien el federalisme. No obstant, desprès vaig poder veure amb satisfacció com el govern de l’Estat impulsava una conferència de presidents setmanal que era en bona manera una aproximació al federalisme.\nNo tinc experiència política, la meva trajectòria professional ha estat a l’empresa privada. Ara bé, a l’empresa he sigut partidari de la direcció descentralitzada i participativa front a la direcció autoritària, dilema que té punts en comú amb el federalisme. Això m’ha donat capacitat per distingir les actituds i comportaments “federals” i en la conferència de presidents les intencions de la majoria eren bones però la pràctica va ser bastant deficient, almenys des del meu punt de vista. Per descomptat, era evident que també hi havia alguns sense cap voluntat de participació, més aviat el contrari.\nXavier Vidal Folch acaba de publicar un article a El País amb el títol: Fracaso ¿autonómico?\nEstic d’acord amb les deficiències que Vidal Folch ha vist en la gestió de la pandèmia. No obstant, em pregunto si aquest article servirà perquè socialistes i federalistes aprenguem i actuem per corregir les deficiències. No fos cas que l’article només servís per donar munició als centralistes que volen desmantellar l’estat de les autonomies.\nPreviousPrevious post:Francesc Trillas: Una certa fúria a la realitat paral·lelaNextNext post:Lluís Foix: La força de les mentides mitjanes


Tarda de calor però també amb més núvols i ruixats - El temps\nTarda de calor però també amb més núvols i ruixats\nLa inestabilitat va en augment durant la part central de la setmana. Aquesta tarda, els ruixats tindran més embranzida i s'estendran per més zones del nord del país\nAlberto Alcántara 05/07/2016 - 13.38\nDimarts tenim una configuració clàssica de l'estiu, amb una baixa tèrmica a l'interior peninsular afavorint la nuvolositat, i amb presència d'aire fred que ajudarà que els núvols de calor derivin en tempestes. El Servei Meteorològic de Catalunya (SMC) ha emès un avís per intensitat de pluja.\nNo ha calgut esperar a la tarda al moviment atmosfèric: el dia ha començat força assolellat cap a l'est, però amb més núvols cap a l'oest, restes de l'activitat de les tempestes de les últimes hores a l'entorn del sistema Ibèric. Els ruixats ja han caigut de matinada al Pirineu occidental. A migdia, descarregaven xàfecs cap al Ripollès.\nAra bé, serà durant les pròximes hores quan núvols, ruixats i tempestes tinguin més força i abastin més territori: el Pirineu, el prepirineu i punts d'interior de nord-est o nord de la Catalunya Central, fins i tot arribant al prelitoral nord. Pot repetir-se alguna calamarsada com la que va caure ahir a Puigcerdà. Cap al sud, el cel continuarà més assolellat o variable. De cara a la nit, els ruixats desapareixeran.\nMentre queia la calamarsa al barri de l'estació #meteopuigcerda pic.twitter.com/iixnrb1tKC\n Jordi Queralt (@meteopuigcerda) 4 de juliol de 2016\nCalor i xafogor matisada pels ruixats\nEsperem un comportament més divers de les màximes: a l'entorn del Pirineu i prepirineu i l'oest tendiran a baixar, puntualment de manera moderada en els indrets amb ruixats. En canvi, a la resta, les temperatures diürnes poden pujar una mica més. La calor i la xafogor continuaran com correspon a l'època de l'any.\nEls pròxims tres dies, els ruixats continuaran, amb més o menys extensió segons la jornada. Les temperatures continuaran en la línia de calor, amb petites pujades o baixades.\nTemps mig matí 05/07/2016\nTemps matí 05/07/2016\nEl temps vespre, 04/07/2016


Novetats en les fitxes d’abreviacions – El blog de l'Optimot\n24/01/2018 05/03/2018 Optimot1 comentari\nUna de les novetats de la Gramàtica de la llengua catalana de l’Institut d’Estudis Catalans (GIEC) fa referència a la formació del plural de les sigles i els acrònims. Arran d’aquesta novetat, a l’Optimot hem revisat, actualitzat i ampliat un grup de fitxes que tracten de les abreviacions.\nLes abreviacions comprenen les abreviatures, les sigles i acrònims i els símbols. A la GIEC, la formació de sigles i acrònims s’explica com un procés més de formació de mots, al costat de la derivació, la composició, etc. I és en aquest sentit que trobem una novetat remarcable. Si fins ara el plural de les sigles no s’especificava de cap altra manera més que pel context (un CAP, dos CAP), la nova gramàtica dona compte de sigles que igualment es poden mantenir invariables o poden formar el plural afegint una essa al final: un CAP, dos CAPs; un DVD, tres DVDs. N’hi ha d’altres que no flexionen mai: l’ONU i els EUA. Podeu consultar aquesta fitxa per tenir una visió més àmplia del fenomen.\nEn aquest grup de fitxes en trobareu de molt útils per resoldre dubtes freqüents. Per exemple, l’apostrofació i la pronunciació de les abreviacions, l’ús de majúscules en aquests elements, etc. Es tracten, també, aspectes tan interessants com ara la lexicalització de sigles, és a dir, els casos de sigles que passen a formar part del lèxic comú de la llengua: elapé, ovni. O, també, la formació de mots creuats: boirum (format a partir de boir(a) i (f)um), crònut (a partir de cr(oissant) i (d)ònut).\nA continuació us presentem la llista de les fitxes revisades que formen part del grup de les abreviacions. Són les següents:\nSigles: gènere i nombre / Nova gramàtica\nApostrofació davant de sigles d’universitats\nSeparació a final de ratlla d’abreviacions\nAbreviatures, sigles i símbols: criteris generals d’ús\nactualitzacions, convencions, fitxes de l'Optimot\nUna resposta a “Novetats en les fitxes d’abreviacions”\n24/01/2018 a les 9:23 am\nPer mi és l’eina més important que tinc, per solventar qualsevol dubte lingüístic


Rivera «no comparteix» els insults de Girauta al PSC, però l'acusa d'aplaudir la violència - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nRivera «no comparteix» els insults de Girauta al PSC, però l'acusa d'aplaudir la violència\nacn 08.10.2019 | 23:23\nEl líder de Ciutadans, Albert Rivera, va assegurar ahir en una entrevista a Onda Cero que no comparteix els insults del diputat de Cs al Congrés Juan Carlos Girauta contra el PSC, a qui Girauta ha qualificat de «llepaculs, immorals i traïdors» per no haver donat suport a la moció de censura. Amb tot, Rivera va acusar el líder dels socialistes catalans, Miquel Iceta, d'haver-se posicionat al costat d'un president que «aplaudeix la violència» i no «dels constitucionalistes».\nPer la seva banda, el secretari d'Organització del PSC, Salvador Illa, va constatar que Ciutadans «no pot ser l'alternativa a Quim Torra» perquè, segons creu, «en termes polítics s'han demostrat completament inútils».\nEn una atenció als mitjans per valorar la moció de censura, Illa va apuntar que el to de Girauta no sembla «el més adequat» per defensar «la unitat del constitucionalisme».\nA més, Illa va rebutjar un Govern espanyol amb Ciutadans perquè «amb un partit que té acords amb Vox no hi tenen res a fer». «Som molt lluny, res més lluny de les nostres intencions», va afirmar.


Festa de la Ciència Festa de la Ciència | Família\nInfants. El 26 i 27 d’octubre arriba la Festa de la Ciència.\nEls dies 26 i 27 d’octubre teniu una nova cita amb la ciència, la tecnologia, el coneixement i la cultura. La tretzena edició de la Festa de la Ciència us porta gairebé 200 activitats distribuïdes en 26 espais per apropar-vos a la recerca que es fa a Barcelona i la seva àrea d’influència.\nL’edició d’enguany s’adapta a totes les edats: infants de menys de 6 anys, nens i nenes, joves, famílies i públic adult, amb un nou espai de tallers i demostracions adreçat a persones a partir de 16 anys. Professionals de més de 150 entitats us explicaran la recerca i els descobriments que fan a través de nombrosos formats en què, sovint, la ciència i la tecnologia es troben amb el joc, les arts visuals i l’espectacle.\nDissabte d'11:00h a 19:00h Entrada Gratuïta. Algunes activitats requereixen\nDiumenge d'11:00h a 18:00h\nEl 26 i 27 d´octubre t´espera al Parc de la Ciutadella una nova cita amb la ciència, la tecnologia, el coneixement i la cultura. La 13a edició de la Festa de la Ciència et porta gairebé 200 activitats distribuïdes en 26 espais per apropar-te a la recerca que es fa a Barcelona i la seva àrea d´influència.\nLes propostes posen a l´abast de tothom totes les temàtiques de la recerca científica, i algunes ho fan en el marc de tres efemèrides que van transformar la societat: la figura de Leonardo da Vinci als 500 anys de la seva mort, els 150 anys des que Dmitri Mendeléiev va publicar la taula periòdica dels elements químics i els 50 anys de l´arribada a la Lluna.\nL´edició d´enguany s´ajusta a totes les edats, des dels infants menors de 6 anys, nens i nenes, joves, famílies i públic adult amb un nou espai de tallers i demostracions adreçat a persones a partir de 16 anys. Professionals de més de 150 entitats t´expliquen la seva recerca i descobriments a través de nombrosos formats on sovint, la ciència i la tecnologia es troben amb el joc, les arts visuals i l´espectacle.\nLa 13ª Festa de la Ciència reforça l´aposta pels continguts de difusió digitals i la reducció de l´impacte ambiental de l´esdeveniment. El programa d´activitats complet el trobaràs en aquest lloc web, al que també hi pots accedir a través de codis QR inclosos als panells de senyalització del Parc de la Ciutadella. Així mateix, un punt d´informació i persones de suport atendran les teves consultes al mateix Parc.\nEntra, utilitza els filtres del cercador, planifica la teva visita i gaudeix de la Festa!\nAparcament Estació de França\nAv Marquès de l'Argentera 8\nRestaurant Japonès Koku Kitchen Buns\nC Comerç 29\nRestaurant La Gambeta\nC Fusina 3\nPg Born 27\nBarcelona Districte Cultural: 'Petit CineClub: El meu veí Totoro'\nActivitat en família 'Ernest&Celestine, contes d'hivern'\nPetitCineClub 'El meu veí Totoro'


Divendres, 22 de febrer de 2002\n5633. ACORD EXECUTIU del dia 15 de gener de 2002 pel qual es crea, juntament amb la Universitat de Barcelona, el Laboratori Internacional Mediterrani per la Convivència.\nEls articles 74 i 75 de l’Acord normatiu de regiment de la Universitat de les Illes Balears (ANRU) estableixen que els laboratoris són ens de suport a la docència, a la recerca i al desenvolupament de la Universitat.\nLa Universitat de les Illes Balears i la Universitat de Barcelona col·laboren estretament des que el dia 25 de febrer de 1983 es va signar el primer acord de col·laboració acadèmica, científica i cultural en àrees lligades a la dimensió mediterrània del territori en què se situen.\nAmbdues universitats han manifestat mitjançant conveni el seu interès per aprofundir des de llur dimensió mediterrània en àrees com: pau i seguretat, democràcia i drets humans, estudis del gènere, igualtat, voluntariat, emigració, cooperació per al desenvolupament, ciència política, antropologia i qualsevol altra disciplina relacionada amb els sistemes de convivència i la seguretat.\nPer dur a terme aquest aprofundiment, ambdues universitats també han manifestat en el mateix conveni la necessitat de crear un laboratori mixt UIB-UB que sigui una eina conjunta de suport a la docència, a la recerca i al desenvolupament de la universitat en aquestes matèries.\nDe tot el que s’ha esmentat se’n desprèn que és convenient i oportuna la creació del Laboratori Internacional Mediterrani per la Convivència en el marc de l’ANRU, amb el present acord executiu i les normes que els desenvolupin, per poder donar millor i més eficient suport a l’aplicació pràctica en els camps esmentats i a la recerca i la docència que se’n derivin.\nArticle 1. El Laboratori Internacional Mediterrani per la Convivència es constitueix per donar servei i suport a la docència, la recerca i el desenvolupament a la universitat en camps com: pau i seguretat, democràcia i drets humans, estudis del gènere, igualtat, voluntariat, emigració i cooperació per al desenvolupament i en qualsevol altra disciplina relacionada amb els sistemes de convivència i la seguretat.\nArticle 2. El Laboratori Internacional Mediterrani per la Convivència dependrà dels vicerectorats de recerca de les universitats respectives.\nArticle 3. El Laboratori Internacional Mediterrani per la Convivència tindrà un director i un subdirector, que els rectors de les dues universitats nomenaran de forma conjunta. El Laboratori Internacional Mediterrani per la Convivència també pot tenir una comissió de direcció formada per personal de les dues universitats, de la qual també formaran part el director i el subdirector. La comissió de direcció proposarà als organismes competents els representants del Laboratori en els diferents fòrums, comissions o organismes de les dues universitats o externs on hagi d’estar representat, com també les funcions que aquests representants han de tenir.\nArticle 4. El Laboratori Internacional Mediterrani per la Convivència neix amb la vocació de ser un punt de referència en les àrees indicades, desenvoluparà els seus treballs d’acord amb els seus propis plans de recerca i docència i es regirà pel reglament que aprovarà el plenari dels membres del Laboratori.\nArticle 5. Els projectes i els contractes adscrits al Laboratori Internacional Mediterrani per la Convivència seran els que li assigni la comissió de direcció, a proposta dels responsables científics dels projectes i, si escau, amb l’informe favorable dels responsables legals dels organismes corresponents.\nPalma, 15 de gener de 2002


Es manté la decisió de no vacunar entre 12 i 15 anys (tampoc hi ha prou dosis de Pfizer per fer-ho) - Poble Andorrà\nA diferència d'Espanya i França no es preveu baixar de setze anys en l'administració de vaccins\nVacunació d'un menor als Estats Units.\nDilluns es va iniciar la immunització als joves d’entre 16 i 18 anys i el ministre de Sanitat Joan Martínez Benazet va explicar que, fins al moment, “no hem trobat cap efecte advers fora d’alguna reacció mínima que podem tenir tots”, i tampoc s’ha detectat cap simptomatologia greu entre les persones que estan rebent la segona dosi d’AstraZeneca.\nEl titular de Salut ha explicat que properament es començarà a vacunar als joves nascuts l’any 2005, que actualment tenen 15 anys, però que faran els 16 al llarg del 2021 i, per tant, “no hem previst baixar més enllà dels 16 anys”, tot i que es tracta d’un aspecte que valorarà el comitè tècnic i científic.\nEl ministre de Sanitat manifestava que, a diferència d’Espanya i França o molts altres països, es manté la decisió de no vacunar el grup d’entre 12 i 15 anys. Hi ha un fet diferencial important, encara que Martínez Benazet no s’hi va referir explícitament, que es troba en el fet que Andorra no disposa de suficients vacunes Pfizer per immunitzar aquest col·lectiu. L’administració de vaccins entre 12 i 15 anys està només autoritzada quan es tracta de la vacuna de Pfizer. No hi ha actualment cap altra ‘marca’ que hagi estat acreditada per l’Agència Europea de Medicaments en aquesta franja d’edat.\nAndorra només rep vacunes Pfizer d’Espanya i les que ha anat tenint les ha destinat al col·lectiu d’entre 30 i 16 anys. Per als majors d’aquesta edat s’utilitza AstraZeneca. De la vacuna anglosueca hi ha dosis de sobres, però no serveix per a les franges més joves. Fins que no hi hagi un nou enviament de Pfizer no es podria implementar una teòrica decisió de vacunar entre 12 i 15 anys.\nDe cara a l’arribada de noves vacunes, des del Govern s’ha detallat que s’està pendent de rebre una remesa de Portugal durant les properes setmanes, i al llarg de l’estiu, també n’arribaran de Moderna per part de França, així com del projecte Covax i de la casa Novavax.\nQuant al passaport covid, Benazet ha manifestat que pel que fa al document andorrà no hi ha més novetats de les que ja es van anunciar la setmana passada, per la qual cosa està previst convocar una roda de premsa específica quan hi hagi més avenços. Tot i això, en el cas dels transfronterers que hagin completat la pauta de vaccinació, podran optar a obtenir el certificat verd europeu que expedeix l’autoritat espanyola\nEl vídeo de Disney i Andorra protagonitzat per un esquirol


L'ANC demana al Govern garantir el vot dels catalans a l'exterior\nSànchez veu "molt complicat" que aquest vot exterior es pugui materialitzar a través de la llei del vot electrònic que prepara el Parlament\nper Europa Press 15 de juny de 2017 13:05\nEl president de l'ANC, Jordi Sànchez, ha demanat aquest dijous al Govern que garanteixi que els catalans que viuen a l'estranger puguin votar en el referèndum d'independència que la Generalitat ha fixat per a l'1 d'octubre.\nEn una entrevista de Catalunya Ràdio recollida per Europa Press, ha explicat que existeix una preocupació en "la majoria de la comunitat catalana a l'exterior" de com es materialitzarà el seu dret a vot en aquesta convocatòria.\nHa celebrat el compromís "clar" que ha adoptat amb aquest tema el conseller d'Afers exteriors, Raül Romeva, i ha recordat les dificultats que han tingut per votar els catalans en l'exterior quan el seu vot ha depès de les gestions de l'Estat.\nSànchez veu "molt complicat" que aquest vot exterior es pugui materialitzar a través de la llei del vot electrònic que prepara el Parlament, ja que encara no està aprovada, i proposa que es faci possible a través del registre voluntari de catalans a l'estranger que es contempla en la llei de la comunitat catalana en l'exterior, que ja ha estat aprovada.\nTambé ha defensat que el president català, Carles Puigdemont, hagi anunciat la creació d'una borsa de voluntaris perquè col·laborin en l'organització del referèndum, i ha criticat a aquells que han assegurat que des de la Generalitat es "coaccionaria els funcionaris".\nPer altra banda, el Conseller d'Afers Exteriors, Raül Romeva, ha assegurat aquest dijous que el Govern treballa perquè els catalans que resideixen a l'estranger puguin votar en el referèndum de l'1 d'octubre: "El nostre compromís és que des de l'exterior també es pugui votar".\nRomeva ha defensat que l'Estat s'ha caracteritzat per l'"obstrucció" del dret a vot dels residents a l'estranger, no només dels catalans sinó del conjunt d'espanyols, i ha assegurat que és una vulneració del drets fonamentals.\nA més, conseller d'Afers Exteriors ha explicat que el Parlament va aprovar recentment una llei de la comunitat catalana a l'exterior que inclou crear un registre al qual poden apuntar-se voluntàriament els catalans que viuen fora –uns 200.000–.


Toni Comín i Clara Ponsatí s'uneixen a les celebracions per la llibertat\nToni Comín i Clara Ponsatí s'uneixen a les celebracions per la llibertat provisional\nAquests se sumen a Puigdemont i Serret que ja han realitzat les primeres declaracions\nper Redacció dilluns, 6 de novembre 2017 - 12:51h | Actualitzat a 06/11/2017 14:54h\nEl president Puigdemont i diversos consellers durant la roda de premsa que van oferir des de Brussel·les. | CatalunyaDiari.cat\nLa decisió del jutge d'instrucció belga de concedir la llibertat provisional a Carles Puigdemont i als quatre consellers que l'acompanyen al país europeu continua deixant missatges dels investigats. Mitjançant Twitter, Puigdemont i Serret ja han realitzat les primeres declaracions on celebren la seva situació. Els últims en unir-se a les publicacions han sigut el conseller de salut, Toni Comín i la consellera d'Ensenyament, Clara Ponsatí.\nEl diputat de Junts pel Sí ha actualitzat el seu estat poc després de les set del matí d'aquest dilluns 6 de novembre, on indicava la següent frase: «En llibertat sense fiança. Exigim que les mateixes garanties que se'ns reconeixen a nosaltres siguin reconegudes també als nostres companys injustament empresonats a Espanya. El nostre pensament és amb elles i ells tothora».\nPer la seva banda, la consellera Clara Ponsatí celebrava la seva llibertat desitjant a tots els seus seguidors un «bon dia», a través del seu compte de Twitter, acompanyat d'una imatge on es pot veure la sortida del sol a la ciutat de Brussel·les. Unes hores abans, ja es pronunciaven també a la citada xarxa social el President català, Carles Puigdemont, que recordava els companys empresonats; i la consellera Meritxell Serret que agraïa el suport que havia rebut.\nAra tocarà esperar 15 dies per conèixer la resolució definitiva del tribunal de Brussel·les i saber quina haurà de ser la posterior estratègia de l'equip de govern. De moment, una notícia positiva pels membres del Parlament traslladats a Bèlgica, que reclamen que el mateix tracte que han rebut sigui el que s'atorgui als consellers empresonats des de Madrid.\nLa comparació de Rosa Díez de Junqueras amb ETA que ha encès les xarxes\nUn diari europeu dona suport a Puigdemont i carrega contra la justícia espanyola\nToni Comín Clara Ponsatí


La cova dels Francesos: Tresor sota terra - Regió7\nLes formacions espectaculars de l'interior de la gruta palentina diputaciondepalencia.es\nTERE GRADÍN Al nord de Palència queden enrere les planes cerealistes per donar pas a un paisatge ple de crestes, cingles i valls profundes. És la comarca de la Montaña Palentina, un sistema de cims que abriga una zona natural plena de tresors fora i dins de la terra. Un d'ells és la cova dels Francesos, al terme de Revilla de Pomar, un lloc on l'aigua ha dissenyat una minuciosa tasca d'esculpit al llarg dels segles. La sensació que genera el seu ambient augmenta pel joc cromàtic que acompanya el recorregut al llarg de les sales.\nLa cova es localitza en la part nord-oriental de la província, pròxima a Aguilar de Campoo. El nom de la gruta (dels Francesos) ve dels últims combatents gals que van caure durant l'enfrontament ocor-regut al Páramo de la Lora durant la guerra de la independència (1808). Les tropes napoleòniques es van enfrontar a un destacament d'Hússars Càntabres al comandament del general Porlier. A l'avenc van trobar l'últim repòs. Encara que la denominació original era Cova de la Lora, que és on està situada.\nL'entrada es realitza a través d'un edifici d'arquitectura moderna que alhora és centre de recepció i accés dotat d'espais expositius que acosten al visitant tant informació de la caverna com de la zona protegida, Covalagua, un espectacular paisatge càrstic modelat pel riu Ivia on abunden les cascades i les formacions capritxoses.\nS'accedeix a l'avenc a través d'un túnel perforat en la mateixa pedra calcària de 62 metres, després s'obre un paisatge subterrani cisellat per estalagmites, estalactites i columnes que sorprenen encara més pels jocs lumínics disposats. Són cinc-cents metres de passarel·la, encara que la galeria té més d'un quilòmetre de recor-regut i probablement encara més per explorar.\nEl complex de la Lora no només ofereix un espectacular món subterrani, perquè molt a prop hi ha altres llocs que fan tallar la respiració. Com el mirador de Valcabado, a 1,5 quilòmetres, un balcó natural sobre la vall de Valderredible i les muntanyes al fons. A un quilòmetre també hi ha Canto Hito, un menhir de pedra calcària que té una altura de 3,25 metres. Molt a prop, entre roures, faigs i teixos, apareix la surgència de Covalagua i el seu conjunt de cascades.\nA l'entorn hi ha el geoparc de les Loras, que comprèn part de Palència i Burgos i sorprèn pel seu fascinant paisatge tallat a capritx per la naturalesa. És també un autèntic tresor d'art romànic i de pobles medievals aturats en el temps.


Apartment in Moraira Moraira Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Apartment in Moraira\nDissenyat tant per oci com per negoci, Apartment in Moraira està situat idealment a Moraira; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nApartment in Moraira ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. L'hotel ofereix recepció 24 hores, habitació familiar, restaurant, discoteca/dj per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara piscina privada, aire condicionat, telèfon, aparell de televisió, articles de tocador per satisfer els clients més exigents. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen equitació estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Apartment in Moraira és una selecció idònia per a la vostra estada a Moraira.


Aprimar-se per lluitar contra el coronavirus - Diari de Girona\nAprimar-se per lluitar contra el coronavirus\nBoris Johnson comença una campanya contra l'obesitat per conscienciar sobre el fet que l'excés de pes és un factor de risc\nblanco i critg 27.07.2020 | 17:39\nUK Prime Minister Aprimar-se per lluitar contra el coronavirus\nEl primer ministre britànic, Boris Johnson, ha iniciat una campanya a Anglaterra amb l'objectiu de recalcar a la població que l'excés de pes és un factor que provoca l'empitjorament del diagnòstic de les persones en les quals se'ls ha detectat la Covid-19. Johnson, qui va donar positiu per coronavirus el mes de març, ara ha reconegut que tenia sobrepès quan va contraure la Covid-19 i que això va fer que es compliqués el seu estat, necessitant ingressar a la unitat de cures intensives (UCI).\nJohnson recolza les seves afirmacions amb un informe recent que va publicar el servei de Salut Pública d'Anglaterra (PHE) on s'adverteix que el sobrepès i l'obesitat provoquen que els pacients ingressats als hospitals per coronavirus presentin una taxa més alta de complicacions greus. Així mateix, el British Medical Journal, un mitjà escrit britànic especialitzat en el sector mèdic, calcula que la probabilitat de patir una infecció greu per la Covid-19 incrementa fins a un 44% en les persones amb sobrepès i augmenta gairebé el doble en els pacients que pateixen obesitat. Aquestes xifres s'adeqüen a la línia d'altres estudis de renom internacionals publicats, per exemple, per investigadors de la Universitat Johns Hopkins, la Universitat de Nova York o l'Associació Europea per a l'Estudi de l'Obesitat.\nL'excés d'acumulació de grassa sempre s'ha relacionat amb una major incidència de les malalties pulmonars com l'asma, l'apnea del son o la malaltia pulmonar obstructiva crònica (EPOC). Entre els motius principals de la relació del sobrepès i aquests problemes respiratoris hi ha el fet que la grassa abdominal comprimeix el diafragma i redueix la capacitat pulmonar.\nLa reducció de la grassa corporal se sosté en dos pilars bàsics: una alimentació saludable i la pràctica esportiva diària. És per aquest motiu que, entre les mesures adoptades pel Govern Britànic, encapçalat per Boris Johnson, en la nova campanya per lluitar contra l'obesitat hi ha l'eliminació de certs productes en llocs estratègics dels supermercats, la prohibició d'anunciar en els mitjans de comunicació aliments amb alts continguts de grassa, sucre o sal abans de les nou de la nit o la promoció de l'exercici físic.\nUna vacuna contra el coronavirus podria estar a punt per fabricar-se el mes de novembre.


El Cluster ceràmic pilar fonamental de la recuperació econòmica nacional\nLa ministra Reyes Maroto, anuncia a Castelló un pacte d'estat per la indústria.\nEconomía 22 de febrero de 2021 Redacció\nLa ministra a participava hui en l'acte organitzat per a Ascer, en el que ha destacat la resistència i capacitat de transformació i innovació el sector ceràmic.\nEste matí en la seu d'ASCER a Castelló ha tingut lloc la presentació de l'estudi sobre "l'impacte socioeconòmic i fiscal del sector del tauleller i paviments ceràmics d'Espanya" elaborat per esta associació. L'acte ha comptat amb la presència de la ministra d'indústria Comerç i turisme Reyes Maroto, acompanyada pel President de la Generalitat Ximo Puig i L'alcaldessa de la ciutat Amparo Marco.\nEn la seua intervenció la ministra anunciat un pacte d'estat per la indústria en què el sector ceràmic tindrà un pes fonamental la ministra destacat la resistència i capacitat de transformació i innovació del Cluster ceràmic com a pilar fonamental de la recuperació econòmica nacional.\nEn este acte organitzat per ASCER es realitzava la presentació de l'informe d'impacte de la indústria ceràmica en l'economia europea destacant l'enorme paper de resistència, innovació i capacitat transformadora del sector que es convertirà en un pilar fonamental de la recuperació econòmica nacional\nD'altra banda la ministra hi ha anuciat que ja estan treballant en la recuperació del programa de viatges de l'Imserso, una de les reivindicacions del president per la importància que tenen estos viatges per al sector turístic de la Comunitat Valenciana. Reis Maroto ha explicat que amb la vacunació de les persones majors com a prioritat es pot plantejar una convocatòria que poguera eixir al setembre.


Olímpics, Centre Municipal d'Esports :: Deixa't cuidar\nServeis de teràpies manuals i fisioteràpia. T'ho mereixes, no creus?\nEl nostre cos està sotmès a tensions, forces externes i malalties que provoquen una alteració de la nostra salut i qualitat de vida. Des de la fisioteràpia es valoren i es tracten aquestes alteracions amb tècniques específiques com estiraments, massoteràpia, teràpia manual, drenatge limfàtic, punció seca i kinesio-tape, entre altres. Si has patit una lesió o tens algun dolor que et dificulta la realització de les teves activitats, al servei de fisioteràpia t’ajudem a recuperar-te de la millor manera i el més aviat possible.\nGaudeix d’un massatge esportiu, relaxant, descontracturant, pre exercici, post exercici, amb una cabina especialment equipada i personal qualificat. Podeu gaudir de massatges de 25’ i de 50’ minuts de durada.\nInforma-te'n a recepció


Dites: Pierre Villar y la “colonització” d´Amèrica\n11 octubre, 2014 sinnombre CATALANS HISPANS, HISTÒRIA I RELATS, MITES NACIONALISTES / MITOLÓGICAS Deja un comentario\nAixò no treu grandesa a la controvèrsia política i moral suscitada entorn del sistema. És bonic per a una nació colonial haver tingut un Las Casas i no haver-lo deixat aïllat i sense influència. L’Escola de Salamanca, amb Melchor Cano, Domingo de Soto i Francisco de Vitoria, a mitjan segle, féu passar la discussió del pla humanitari al pla jurídic del “dret de gents”. Altres teòlegs, com Sepúlveda, respongueren amb l’argument de la raó d’estat i de la imperfecció de les obres humanes. S’esdevingué també que els costums comunals precolombins, els dels inques en particular, seduïren certs esperits religiosos, i les agrupacions d’indis –les reducciones– pogueren adquirir localment (com en el cas dels jesuites al Paraguai) el caire d’un comunisme local, autoritari i teocràtic.\nPrevious Post: S´ha tancat el plaç dels immigrants per apuntar-se al cens de la consulta: només 2.739 inscrits.\nNext Post: La Bandera de la Hispanidad


Basc Núñez de Balboa - HISTORY - Temes\nBasc Núñez de Balboa\nEl conquistador i explorador espanyol del segle XVI Vasco Núñez de Balboa (1475-1519) va ajudar a establir el primer assentament estable al sud-americà\nPrimera vida i carrera de Vasco Núñez de Balboa\nBalboa capta la vista del Pacífic\nExploracions posteriors i caiguda de Balboa\nEl conquistador i explorador espanyol del segle XVI Vasco Núñez de Balboa (1475-1519) va ajudar a establir el primer assentament estable al continent sud-americà a Darién, a la costa de l’istme de Panamà. El 1513, mentre dirigia una expedició a la recerca d’or, va albirar l’oceà Pacífic. Balboa va reclamar l'oceà i totes les seves costes per a Espanya, obrint el camí a la posterior exploració i conquesta espanyoles al llarg de la costa occidental d'Amèrica del Sud. L’assoliment i l’ambició de Balboa representaven una amenaça per a Pedro Arias Dávila, el governador espanyol de Darién, que el va acusar falsament de traïció i el va fer executar a principis de 1519.\nBalboa va néixer el 1475 a Jerez de los Caballeros, una ciutat de la pobra regió d'Extremadura. Es creia que el seu pare era un noble, però la família no era rica com molts de la seva classe, Balboa va decidir buscar fortuna al Nou Món. Cap al 1500, es va unir a una expedició espanyola que va explorar la costa de l'actual Colòmbia, després va tornar a l'illa d'Hispaniola (l'actual Haití i la República Dominicana) i va intentar guanyar-se la vida com a agricultor. Després de caure en deutes, va fugir dels seus creditors estirant-se en una expedició que portava subministraments a la colònia de Sant Sebastià, situada a la costa d’Urabá (actual Colòmbia), el 1510.\nHo savies? La regió espanyola d'Extremadura, on va néixer Vasco Núñez de Balboa, va ser la llar de molts altres famosos conquistadors del Nou Món, inclosos Hernán Cortés, Francisco Pizarro, Hernando de Soto i Francisco d'Orellana.\nquan va començar el tràfic d’esclaus\nLa colònia havia estat en gran part abandonada quan van arribar, després que els indígenes locals matessin molts dels colons. A proposta de Balboa, van decidir traslladar-se a la banda occidental del golf d’Urabá, a la costa de l’istme de Panamà, la petita franja de terra que connecta Amèrica Central i del Sud. En aquesta regió, els indis locals eren més pacífics i la nova colònia, Darién, es convertiria en el primer assentament espanyol estable al continent sud-americà.\nCap al 1511, Balboa actuava com a governador interí de Darién. Sota la seva autoritat, els espanyols van tractar amb duresa els habitants nadius de la regió per tal d’obtenir or i altres riqueses d’alguns d’aquests indis, van aprendre que un ric imperi estava al sud (possiblement una referència als inques). Al setembre de 1513, Balboa va dirigir una expedició d'uns 190 espanyols i diversos indis cap al sud a través de l'istme de Panamà. A finals d'aquest mateix mes, Balboa va pujar a un cim de la muntanya i va albirar l'Oceà Pacífic, que els espanyols van anomenar Mar del Sur (mar del Sud).\nMentrestant, sense que Balboa ho sabés, el rei Ferran II havia nomenat el vell noble Pedro Arias Dávila (normalment anomenat Pedrarias) com a nou governador de Darién. Com a recompensa per les seves exploracions, Balboa va ser nomenat governador de les províncies de Panamà i Coiba, però va romandre sota l'autoritat de Pedrarias, que va arribar a Darién a mitjan 1514, poc després de tornar Balboa.\nTot i que desconfiaven els uns dels altres, els dos homes van arribar a una pau precària i Pedrarias fins i tot va prometre la seva filla María (a Espanya) amb Balboa per poder. A contracor, també li va donar permís per muntar una altra expedició per explorar i conquerir el Mar del Sud i les seves terres circumdants. Balboa va començar aquestes exploracions el 1517-18, després de construir una flota de vaixells minuciosament construïts i transportats a trossos sobre les muntanyes fins al Pacífic.\nMentrestant, els nombrosos enemics de Pedrarias havien convençut el rei Ferran d’enviar-li un substitut des d’Espanya i ordenar una investigació judicial sobre la seva conducta com a líder de Darién. Sospitant que Balboa parlaria contra ell, i tement de la seva influència i popularitat, Pedrarias va convocar l'explorador a casa i el va fer detenir i jutjar per rebel·lió i alta traïció, entre altres càrrecs. En el judici molt esbiaixat que va seguir, presidit per l’aliat de Pedrarias, Gaspar de Espinosa, Balboa va ser declarat culpable i condemnat a mort. El van decapitar, juntament amb quatre presumptes còmplices, el 1519.\nLlei de drets de vot de la definició de 1964\non va tenir lloc l’holocaust\ncom era la vida dels miners durant la febre de l’or klondike\nper què Vincent van Gogh li va tallar l’orella\nombra del dia de la marmota o cap ombra


2014/15: El Primer Equip torna d’Eivissa amb un triomf vital26-10-2014\n4a Jornada: 1 victòria i 1 derrota a les Pitiüses\nSant Jordi 4 – Club Gimnàstic 2\nEls granes arrencaven dissabte, un cap de setmana intens de tennis taula a Eivissa, on els tarragonins havien de tornar a casa amb algun triomf al sac per anar seguir la línia de la permanència. En el primer enfrontament a Sant Jordi de Ses Salines, tenien davant a un equip recent ascendit de categoria però amb una tripleta amb dos catalans de gran nivell.\nL’inici de l’encontre començava trepidant entre el local, Josep Martínez, i el visitant, Marc Lari, on el jugador grana va desprestigiar el 3r i 4t joc per derrotar el rival i acabaria sent remuntat i derrotat per 3-1 (1-0). Tot seguit, els santjordiencs ampliaven distàncies en el marcador, Jose Ramírez es desfeia per 3-1 a l’Alfredo Vázquez (2-0). Per sort pels tarragonins, el seu capità, Xavi Vizcaino, redreçava la deriva en guanyar el seu individual per 3-0 a Javier Morillo (2-1). En la següent partida, Lari no podia contra Ramírez i queia per 3-1 (3-1) i deixava les coses complicades pels visitants. Sense marge d’error pels visitants, Vizcaino va intentar retallar distàncies contra Martínez, i això que va aconseguir remuntar un 2-1 advers i 10-5 en el cinquè joc, però perdria per 15-13 en el definitiu joc (4-1). A falta del darrer individual per disputar i sense res en joc, Vázquez pels granes aconseguiria disminuir la diferència en el marcador, en derrotar en 3 jocs a Morillo (4-2).\nSanta Eulària 3 – Club Gimnàstic 4\nL’endemà de la derrota a Sant Jordi, els granes es desplaçaven a la localitat de Santa Eulària des Riu, on es jugaven mitja lliga en les opcions de permanència a casa del cuer de la lliga i els tarragonins sabien que l’encontre seria complicat degut a que el rival aniria per totes per estrenar-se a la categoria.\nProva va ser l’arrencada de l’enfrontament, ja que els locals per mitjà de Rafa Ramírez es van posar 2 jocs a 0 en la primera partida davant de Marc Lari. Aquest últim amb capacitat de reacció, va ser capaç de capgirar el marcador i endur-se el cinquè joc amb total contundència (0-1). Seguidament, Xavi Vizcaino donaria el segon punt pels granes en derrotar en 3 jocs a Vicent Garcia (0-2), però els locals retallaven distàncies amb la derrota de l’Alfredo Vázquez per 3-1 contra el colombià Erik Baquero (1-2). De nou, els tarragonins puntuaven amb el triomf de Lari sobre Garcia per 3-0 (1-3), però els santaeulariencs no havien dit la última paraula i aconseguien remuntar: Ramirez derrotava en 3 jocs a Vázquez (2-3) i Baquero per 3-1 a Vizcaino (3-3). Així doncs, la victòria entre dos equips s’havia d’acabar decantant en els dobles entre les parelles Ramirez/Baquero i Lari /Vázquez; el 1r joc era pels visitans, els locals empataven i es posaven per davant aconseguint 2n i 3r joc, però els visitants feien l’empat a 2 en el quart joc i en el cinquè joc eren capaços de guanyar havent capgirat un 2-6 advers per guanyar 11-9 (3-4).\nPel que fa els resultats de la jornada, no van ser gens favorables als interessos del Club Gimnàstic i ara la lliga es troba totalment apretada ja que del 5è al 11è classificat tan sols hi ha una victòria de diferència. Els de Tarragona es troben en 7a posició amb dues victòries aconseguides el dobles, per lo que es confirma que aquesta lliga no hi ha cap equip a priori assequible. Per la propera jornada, dissabte 8 de novembre a les 16h al Pavelló Gimnàstic, els granes es preparen la visita del Badalona, equip directe per les opcions de permanència.\nActe (J4) entre Sant Jordi vs Club Gimnàstic\nActe (J4) entre Santa Eulària vs Club Gimnàstic\nResultats de 1a Nacional Grup 3 - Jornada 4\nPrèvia - Enfrontaments 5a Jornada\nButlleti Setmanal 02/XI/2014\nPublicacio a Baleares Deporte\n2014/15: La pedrera del Nàstic a la concentració provincial25-10-2014\nEls talents granes entrenen el cap de setmana amb els millors de la província\nHavent encetat la nova temporada oficial 2014/15, la Federació Catalana de Tennis Taula (FCTT) ha començat a activar els seus plans de tecnificació per les noves i futures promeses del tennis taula en totes les províncies.\nPel que fa en la província de Tarragona, es van reunir els millors jugadors masculins i jugadores femenines de les categories d’edats per tal de tenir constància i puguin progressar en els aspectes tècnics, físics i mentals. Per part grana van participar: Senén Alegret, Enric Rodríguez, Ferran Busquets i Ivan Herrero.\nAquesta concentració va tenir lloc a les instal·lacions del Club Gimnàstic i va ser dirigida per Hubert Hustache amb la col·laboració de Magda Veciana i l’entrenador del Gimnàstic, Guillem Santiago.\n(foto - captura de Canal Reus TV)\n2014/15: Resultats Lligues Provincials 24 d’Octubre24-10-2014\nJornada 3: 2 victòries i 3 derrotes\nEl passat divendres 24 d’octubre es va celebrar la 3a jornada de les lligues provincials on el 4 equips provincials van jugar fora.\nL’equip “A” format per Josep Pajuelo, Enric Rodríguez i Senén Alegret sumaven la 3a victòria en derrotar per un contundent 1-5 el Vinarós i es col·loca colíder amb el Tortosa.\nMentre l’equip “B” format per Cuqui Sánchez, Ferran Perarnau i Agustí Sánchez, estrenant-se fora amb una bona estovada als vendrellencs de la Lira “B” per 0-6. De tal manera que el segon equip es situa 5è, mitja taula.\nNàstic “A” vs Almoster\nNàstic “B” vs Reus Deportiu\nEl tercer equip grana format per Guillem Santiago, Josep Rodríguez i Carlos Loren ha caigut estomacat per 6-0 a la pista del Cambrils. Amb aquesta derrota segueix estant a mijta taula.\nNàstic “C” vs Amposta\nEl quart conjunt grana format per Jesús Loren, Carlos Rovira i Luís Herrero ha estat apallissat per 6-0 a la pista de l’Ulldecona. Tot i haver consumit la primera derrota de la temporada, el conjunt grana es troba en 4a posició.\nNàstic “D” vs Ganxets Reus “A”\nEls petits de la secció queien per la mínima per 3-2 contra l’Almoster. Amb dos encontres disputats es situen a mitja taula amb 1 victòria i 1 derrota.\nNàstic vs Ganxets Reus\nResultats i Classificacio - Jornada 3\n2013/14: El Primer Equip es queda a les portes de la remuntada18-10-2014\n3a Jornada: Ateneu 4 - Club Gimnàstic 2\nL’equip grana de 1a Nacional realitzava el seu primer desplaçament de la temporada a la pista de l’Ateneu de Sant Joan Despí. Un rival clàssic en aquesta categoria i directe en les aspiracions de permanència.\nEls tarragonins sortien a jugar un pèl espessos al començament de l’encontre i es trobaven en un 0-3 advers en el marcador: Marc Lari queia per 2-3 contra Adrián Araqué (0-1), Alfredo Vázquez perdia per 1-3 contra Joan Díaz jr. (0-2) i Xavi Vizcaino cedia per 0-3 contra Juan Díaz sr. (0-3). Els visitants sense marge d’error per no consumir una nova derrota, començaven aixecar el vol; primer punt pels granes era obra de Lari en derrotar per 3-1 al juvenil Díaz (1-3) i Vizcaino retenia el segon punt, amb una èpica remuntada de 5-10 abaix en el cinquè joc que acabaria adjudicant-se per 17 punts a 15 (2-3). En la última partida de l’encontre, els granes tenien l’oportunitat de culminar una remuntada amb l’empat a 3 i forçar el dobles; Vázquez pels visitants i el veterà Díaz pels locals, van protagonitzar un duel igualat on el santjoanenc s’emportaria el duel per 1-3 i consumint als tarragonins d’una nova derrota (2-4).\nEl club Gimnàstic segueix fora del descens amb la 7a posició. Per la setmana vinent, els granes tenen doble desplaçament a Eivissa contra rivals directes: Santa Eulària i Sant Jordi, 12è i 6è classificat respectivament. Un cap de setmana que promet ser complicat i on els tarragonins han de treure alguna victòria per seguir en el bon camí.\nActa de la 3a Jornada entre Ateneu St. Joan Despí i Club Gimnàstic\nResultats i Classificació de la 1a Nacional Grup 3 (J3)\nPrèvia - Enfrontaments de la 4a Jornada\nButlleti Setmanal 19/X/2014\n2014/15: Resultats Lligues Provincials 17 d’Octubre17-10-2014\nJornada 2: 3 victòries i 1 derrota\nEl passat divendres 17 d’octubre es va celebrar la 2a jornada de les lligues provincials on el Pavelló del Club Gimnàstic va lluir de goig acollint els 4 encontres dels equips provincials on la majoria dels equips van guanyar els seus corresponents partits.\nL’equip “A” format per Josep Pajuelo, Enric Rodríguez i Senén Alegret han sumat la 2a victòria en derrotar per un incontestable 5-1 contra el Tàrraco “A” i es posiciona el capdavant de la taula classificatòria.\nMentre l’equip “B” format per Cuqui Sánchez, Ferran Perarnau i Agustí Sánchez estrenaven el marcador de triomfs en guanyar per 4-2 al Vinarós. De tal manera que el segon equip surt de les últimes posicions i es situa a mitja taula.\nVinarós vs Nàstic “A”\nVendrell “B” vs Nàstic “B”\nEl tercer equip grana format per Guillem Santiago, Josep Rodríguez i Carlos Loren ha consumat la seva primera desfeta per 3-4, havent forçat la partida de dobles contra un dels equips favorits de la lliga, Cornudella de Montsant. De totes maneres, els granes es troben a la part mitjana de la taula classificatòria.\nCambrils vs Nàstic “C”\nEl quart conjunt grana format per Jesús Loren, Carlos Rovira i Luís Herrero segueix en estat de gràcia i aquesta setmana han derrotat per un inapel·lable 5-1 contra La Selva “D” i es col·loquen a la part alta de la lliga.\nUlldecona vs Nàstic “D”\nEls petits de la secció descansaven en aquesta jornada.\nAlmoster “B” vs Nàstic


Elogi del periodisme - Mèdia.cat - Observatori Crític dels Mitjans Elogi del periodisme - Mèdia.cat - Observatori Crític dels Mitjans\n“Marianne2”, el digital del setmanari francès “Marianne”, publicava a començaments de juny (4 de juny) una informació –“Le blues des journalistes”– a partir de la ressenya d’un estudi sobre “el treball real dels periodistes francesos”, és a dir, que treballen en territoris sota sobirania de la República Francesa, i doncs també els nostres connacionals de la Catalunya del Nord. L’estudi, fonamentat en una enquesta a la qual han respost 1.070 periodistes, l’ha fet “Technologia”, un gabinet especialitzat en la prevenció dels riscos professionals, a instàncies del Syndicat National des Journalistes. Molt significatiu, doncs.\n“La professió en el seu conjunt –conclou Regis Soubrouillard, autor de la informació – se sent en situació de fragilitat”. Diu que l’estudi presenta un periodista que treballa com a “auxiliar de la democràcia”, però que alhora és un “treballador cansat, preocupat i confús” que “permet distingir en el rerefons el paisatge d’una democràcia en plena confusió”. Deixant a banda les especificitats de l’exercici de la professió als territoris sota sobirania francesa, val la pena remarcar algunes línies de fons que compartim també aquí i que són en la base d’aquesta sensació de fragilitat i confusió: l’evolució del consum de la informació, que fa difícil distingir si l’usuari cerca una altra informació, en demana un tractament diferent o només busca una manera diferent de consumir-la; la degradació i precarització del treball, fins arribar a l’externalització; la ruptura tecnològica, que fa competir els periodistes amb d’altres ciutadans que parasiten, curtcircuiten o alimenten la seva funció de mediador de la informació…\nL’informe és molt ric en dades i matisos i no és pas aquest el lloc de fer-ne un resum més ampli. Sense posar en qüestió l’evidència de com incideixen els canvis profunds que viu i ha viscut aquests darrers anys l’exercici del periodisme (i els que ens esperen encara), se m’imposa un dubte de fons: si aquesta confusió que caracteritza avui la feina del periodista és una novetat tan radical com sembla. Vist en la perspectiva dels meus anys d’exercici d’aquesta feina apassionant, és bo relativitzar la confusió actual. Des que neix el periodisme de masses, la professió ha estat sotmesa a canvis constants i profunds. Tants com ha provocat la incorporació de noves tecnologies i condicions socials a la nostra feina –fugaç, per definició– de mediadors socials en l’exercici de la llibertat d’informació i expressió.\nTinc la impressió que la fragilitat i confusió que detecta l’informe –agreujada o atenuada segons els temps– és un component essencial de l’ofici. I aquesta és una de les causes que el fan tan apassionant per qui l’assumeix com a propi. Sempre m’ha fascinat el missatge de “Primera plana”, l’obra de teatre de Ben Hecht y Charles MacArthur, tantes vegades portada al cinema i representada fa vuit anys al Teatre Nacional de Catalunya dirigida per Sergi Belbel Quan donava classes de primer a la Facultat de Periodisme solia començar el curs amb un exercici de redacció a partir de la projecció de la versió que en va fer Billy Wilder, que segueixo considerant la millor. El sarcasme amb què l’autor tracta la fauna periodística –i política– que la protagonitza té com a punt i final un missatge en profunditat, redemptor per al nostre ofici: sense el testimoni dels periodistes, Earl, pobre diable condemnat a mort però indultat pel governador, hauria estat executat en benefici dels interessos dels polítics locals.\nSempre he considerat aquest missatge un dels millors homenatges a la llibertat d’expressió i informació, i a la raó de ser de la nostra professió. Per molt miserables que els periodistes siguem com a persones, la nostra feina –i doncs la nostra responsabilitat– és indestriable d’una societat que vol ser lliure. Aquesta és la causa profunda de la nostra confusió: més enllà dels canvis socials i tecnològics, ens enfrontem a la magnitud del repte des de la nostra fragilitat i la del nostre ofici. Reivindiquem, doncs, aquesta feina apassionant i sempre nova, enfortim-la i critiquem-ne la pràctica quotidiana perquè respongui de debò a la seva funció social. El mateix objectiu ens ha d’orientar en temps plaents o confusos, però potser no tant com ens ho semblen si no els mirem amb perspectiva. Sense deixar que la mandra guanyi a la constància.


Alcoi col·labora amb la Vega Baixa per a ajudar a solucionar els efectes del temporal\nJa ha enviat un vehicle i demà eixirà una altra dotació\nL'Ajuntament d'Alcoi s'ha posat a la disposició dels consistoris de la Vega Baixa afectats pel temporal de pluja dels últims dies.\nDissabte passat envie un vehicle pick up de doble cabina que ja està treballant a l'ajuntament de Dolores.\nEn aquests moments està preparant i realitzant les gestions oportunes, per a demà destinar dos vehicles cuba, un d'ells propietat d'FCC i un altre del contracte de neteja de la nostra ciutat. També es facilitarà l'utillatge de neteja adequat per a aquests casos i diverses dotacions d'ACIF també es desplaçaran per a col·laborar.\nLes precipitacions registrades durant els últims dies a la Vega Baixa, amb precipitacions que han superat els 400 litres per metre quadrat en 48 hores en localitats com Oriola, a conseqüència de la DANA (depressió aïllada en nivells alts) "probablement són les més catastròfiques en 140 anys, des d'octubre de 1879", segons va informar l'Agència Estatal de Meteorologia (Aemet), que va assenyalar que "és un dels grans episodis històrics dels quals, amb certa recurrència, però sense una periodicitat fixa, han assolat la comarca".\nEl riu Segura ha patit desbordaments en municipis de la Vega Baixa i ha inundat urbanitzacions i algunes zones dels nuclis urbans a Orihuela, Dolores, Catral, Rojales, Almoradi, San Isidro, Daya Nueva i Daya Vieja, segons van informar des d'Emergències de la Generalitat.


Firefox 3.5 suposa una esperança per als formats lliures – GNULinux||||CAT\nkukat on 16 de juny de 2009 at 08:31\nespere que el Flash siga substituit per OGG d’una vegada!!!\nKuBe on 16 de juny de 2009 at 09:50\nperò com sempre les webs que el fagin servir hauran de presentar alguna alternativa o algun ActiveX per al explorer, que trigarà anys a suportar-ho.\nSlarti on 16 de juny de 2009 at 19:24\nDaily motion i Youtube ja tenen una zona, encara beta, amb un bon grapat de videos amb l’etiqueta per a videos d’HTML5.\nAixí que és d’esperar que aquests dos grans portals acabin posant tots els seus videos com a minim de les dugues formes\nSi s’esten, a Linux es podra deixar de fer servir un de les feines pitxors fetes com és el plugin de Adobe.\nPer fer les coses de certa manera, millor no fe res\nJo ja l’he provat i tot i que encara manquen coses per duparar i millorar ja el prefereixo al drama d’Adobe\nguillem on 18 de juny de 2009 at 10:18\nHola Slarti, com s’hi accedeix en la zona esperimental del youtube on es poden veure videos ogg?


La casa més transparent\nCasa Collumpio, a Barcelona. Obra de MACH\nCasa Collumpio Totes les imatges de Del Rio Bani\nMirant de lluny o des de l’aire el conjunt d’edificis que hi ha entre el turó del Coll i el del Carmel, la Casa Collumpio crida l’atenció sense ser cridanera. No ho és gens. Crida l’atenció tot i que t’hi has de fixar molt per distingir-la, perquè té molt menys volum que la majoria de les del barri. I a més és tan transparent que podria passar desapercebuda. Si no hi passa només és perquè aquesta casa unifamiliar signada per MACH, un estudi fundat pels arquitectes Laia Gelonch i Marc Subirana, és absolutament diferent de la resta d’habitatges d’aquesta zona perifèrica del nucli urbà de Barcelona. Situada entre construccions humils, amb edificis just a la vora que l’excedeixen molt en alçada, amb algunes velles masies i cases de principis del segle XX, la Casa Collumpio es distingeix perquè té una imatge industrial i una estructura mínima que, com els agrada dir als seus joves arquitectes –que també l’habiten, que també hi treballen–, serveix tot just per tancar un espai d’aire, el que els correspon per viure-hi. Un volum d’aire que, amb dues façanes de vidre (la del nord, amb base metàl·lica opaca només a nivell de carrer, i la del sud, completament de vidre), la fa del tot oberta a les vistes de la pineda del Parc Güell i dels terrats de les cases d’aquest barri esgraonat.\nUna qüestió d’economia\nL’oportunitat d’adquirir aquesta parcel·la per fer-hi una casa entre mitgeres li va arribar a Marc Subirana tot just acabada la carrera d’arquitectura. Era un terreny molt barat, i encara que va haver de recórrer a finançament extern, era una oportunitat que no havia de deixar passar. I això que, segons confessa, en aquell moment fer-se una casa no estava entre els seus somnis, no havia fet arquitectura per a això. “És difícil per a un arquitecte fer-se la pròpia casa, no tens clients que et donin inputs”, admet. Sigui com sigui, tenia un condicionant: l’economia. La casa havia de sortir barata. Aprofitant al màxim l’edificabilitat permesa, la planta de l’habitatge és un quadrat de 6,5 x 6,5 m 2, amb una planta semisoterrada –aprofitant el fort desnivell del terreny–, una planta baixa i la primera planta. Amb la incorporació d’elements industrials, senzills i la immensa majoria molt assequibles, i feta amb industrials en comptes de treballar amb una constructora, la Casa Collumpio és una estructura metàl·lica que CASA COLLUMPIO Arquitectura: MACH Barcelona s’aixeca sobre un basament de formigó, el que acull el dormitori principal amb el seu bany, i que té contacte directe amb el petit jardí de la casa. Com a la resta de l’habitatge, els elements constructius queden a la vista: ho estan els bloquets de formigó de les parets mitgeres –de juntes alineades–, ho està tot el formigó del semisoterrani, ho està la planxa col·laborant que se situa a sota de la coberta i ho està l’estructura metàl·lica que, pintada de groc, deixa veure com la planta de dalt està penjada aguantant una plataforma de fusta molt més lleugera que esdevé una mena de balconada cap a la de baix. Es veu l’obra, i d’obra són una part significativa dels mobles. A la Casa Collumpio s’hi circula de manera molt fluïda –i també hi circula l’aire–. Els de MACH van concebre un cub central a cada planta, on s’allotgen els banys i els espais d’emmagatzematge. Al voltant d’aquest nucli flueix la vida en una casa oberta, concebuda per a la flexibilitat dels usos que demana l’existència contemporània.\nGroga, alegre, jove, lluminosa i singular\nEls arquitectes de MACH, Marc Subirana i Laia Gelonch, confessen que van optar per pintar la casa de color groc “en un intent de restar-li serietat”. El seu és un groc ben viu que contribueix a singularitzar aquesta edificació, que en si mateixa –sense el groc– ja és ben singular en aquest barri esgraonat. Des de l’estructura metàl·lica de la façana que s’obre al sud fins a tota la façana del carrer i l’escala interior, el groc és alegria per a una casa de caràcter ja molt alegre, per oberta, per jove. I és una nota que encara suma més lluminositat a un habitatge extraordinàriament lluminós.


El 10N en una dotzena de titulars\n19 abril 2021 04:43\nTomeu Martí | 11 novembre 2019\nEls resultats d'aquestes eleccions del 10 de novembre requereixen una anàlisi detallada que farem en els propers dies.\nAra vos oferim una dotzena de titulars destacats que ens deixa aquesta contesa electoral.\n- La jornada electoral es solia definir com 'la festa de la Democràcia', amb exiliats i presos polítics no hi ha Democràcia, ni festa.\n- A les Illes Balears, destaca especialment que l'abstenció ha crescut molt, i sembla evident que hi ha una part important d'aquesta que és de votants d'esquerres que envien un missatge de reprovació als seus partits de referència.\n- També cal destacar que els vots a formacions d'esquerres superen als de dretes.\n- Els sobiranistes continuen sense trobar la formula que els faci assolir la fita d'enviar representants al Congrés de Diputats.\n- A Catalunya, destaca la victòria i l'avenç de l'independentisme. La presència de la CUP al Congrés de Diputats, pot servir de caixa de ressonància per a la formació independentista i anticapitalista.\n- Al País Valencià, l'aposta tàctica de Compromís de confluir amb Más País, no ha sortit bé.\n- A Euskadi, les formacions espanyolistes de dretes no obtenen representació.\n- A Galícia, el BNG recupera força.\n- Al conjunt de l'Estat espanyol, destaca, en primer lloc, el fracàs personal de Pedro Sánchez.\n- Vox creix a costa de la pràctica desaparició de Ciudadanos i supera els 50 escons, cosa que els permetrà presentar recursos d'inconstitucionalitat contra totes les lleis que s'aprovin.\n- La pràctica desaparició de Ciudadanos confirma el paper de beneïts útils que han fet Rivera, Arrimadas i companyia, que han servit per obrir camí a Vox.\n- L'Estat espanyol, ara per ara, és ingovernable.\nPer obligació de seure a parlar, fa dervers d'un any\nMe´n alegro per Vox, no per ells en sí, si no per les repercussions que pot comportar. Obliga al PSOE a negociar, cosa que mai hauria volgut fer. Amb les dretes, no ho crec, segons han assegurat.\nAixí tan sols els queden les esquerres, el soci més natural. No volia fer-ho però ara en haurà dues tasses.


Presumpte estafa a immigrants per part d’una agència de viatges - Ràdio Premià de Mar\nPresumpte estafa a immigrants per part d’una agència de viatges\nPosted By: Joaquim Aguilar 2011-04-06\nPresumpte cas d’estafa a la ciutat: una agència de viatges del carrer Marina hauria cobrat bitllets d’avió a immigrants equatorians quan en realitat no n’havia efectuat la reserva. També hi hauria casos on les víctimes d’estafa havien pagat un bitllet d’anada i tornada però des de l’agència només se n’havia comprat el d’anada. Els afectats ja han presentat la denúncia i l’oficina es troba actualment tancada.\nUna agència de viatges del carrer Marina ha estafat presumptament a diversos immigrants equatorians. L’agència hauria cobrat bitllets de viatges a l’Equador que en realitat no s’havien reservat. Concretament, tenim constància de dues estafes per un valor total de nou-cents setanta-cinc euros, però els afectats ens indiquen que coneixen més casos. Mercè Tricás, de Vilassar de Dalt, s’ha posat en contacte amb el Premià Notícies per a explicar-nos el cas de Gioconda España, que hauria perdut set-cents euros per la compra d’un bitllet inexistent.\nAquest cas, com us dèiem, però, no seria l’únic: segons Tricás, encara hi hauria més persones estafades per la mateixa agència, que després d’aquests fets ha mantingut l’oficina del carrer Marina tancada.\nAltres afectats haurien pagat bitllets d’anada i tornada a l’Equador quan des de l’agència només s’havien comprat els d’anada, un fet que no es descobria fins el moment just de tornar a Catalunya. És per tot això que ahir a la tarda es va presentar la primera denúncia, escoltem de nou Tricás.\nEn properes edicions del Premià Notícies us ampliarem aquesta informació.\nPossible cas d’estafa per part de falsos inspectors de gas butà\nAlerta per una estafa a Premià de Mar a càrrec de falsos inspectors de Gas Natural\nDetenen per presumpta estafa un regidor del PP de Sant Vicenç de Montalt i també conseller comarcal\nBe the first to comment on "Presumpte estafa a immigrants per part d’una agència de viatges"\n🔵Comença el Pregó de Festa Major. 📝 Aquest


Davant la malaltia | Tarraconense\nDavant la malaltia\nData: 16 de febrer de 2020\nUn any més, hem celebrat la festa de la Mare de Déu de Lourdes i també la Jornada Mundial del Malalt, dia en el qual tots podem ser, sense desitjar-ho, protagonistes. Per això, avui voldria reflexionar una mica sobre la malaltia; com la rebem i com hi re-accionem, però, sobretot, com podem viure la circumstància d’estar malalts o d’estar prop de persones malaltes.\nEl que a priori és una mala notícia, una fatalitat, un cop inesperat, pot ser també una oportunitat per reflexionar; per construir un nou esquema de valors en la nostra vida. La malaltia ens permet valorar la salut i les coses realment importants i, alhora, relativitzar els problemes que normalment magnifiquem. La malaltia és molt egoista: roba l’energia física, deixa sense alè i minva les il·lusions. No obstant això, també és cert que, tot i la manca de forces, les petites coses que fem i que rebem quan estem malalts adquireixen un sentit extraordinari; són un veritable regal: un somriure, una abraçada, una trucada inesperada, una visita, un passeig…\nEncara que sembli paradoxal, aquesta debilitat i vulnerabilitat també ens fan forts i ens fan madurar com a persones. Amb l’ajuda de Déu, i el suport dels nostres éssers estimats, podem ser capaços de donar la volta a l’adversitat i posar bona cara al mal temps. I, sens dubte, exemple d’això són els malalts, amb fills menors, que no perden el coratge i als quals agraeixo el gran esforç que realitzen per aparentar normalitat davant seu. No és fàcil llegir un conte als petits o jugar amb ells en aquestes circumstàncies, oi?\nHi ha una immensa humanitat i dignitat als ulls d’aquells que viuen la malaltia de prop. No obstant això, de vegades, la nostra mirada cap a ells és distant, no som capaços d’empatitzar-hi i ens limitem a sentir llàstima i, de vegades, cert rebuig.\nAvui, m’agradaria que veiéssim la malaltia amb uns altres ulls. L’experiència de la malaltia pròpia i aliena ens hauria de permetre seguir donant gràcies a la vida, malgrat el patiment, i saber descobrir la providència de Déu. És una oportunitat per prendre consciència de les nostres limitacions i plantejar-nos el sentit últim de la nostra existència.\nEn els malalts trobem la presència de Jesucrist. Ell sempre és al nostre costat disposat a ajudar-nos a carregar la creu. Si li obrim la porta del nostre cor, Jesús es revela en el nostre patiment i ens obre a l’esperança. A poc a poc, emergeix un coratge i una serenitat que no són nostres. Jesús mai no ens abandona, sinó que ens convida a deixar-nos abraçar per Ell: «Veniu a mi tots els que esteu cansats i afeixugats, i jo us faré reposar» (Mt 11,28). Jesús ens ofereix la possibilitat de donar un sentit espiritual al nostre patiment. Jesús ens convida a unir el nostre sofriment al seu dolor, per oferir-lo al Pare per la salvació de tota la humanitat.\nBenvolguts germans i germanes, no vull acabar sense agrair l’entranyable tasca que feu totes les persones que teniu cura de malalts i els acompanyeu, donant-los el vostre afecte. Gràcies per ser els seus àngels. Mare de Déu de Lourdes, prega per nosaltres.


La cancel·lació del Mobile, un cop dur per a l'economia de Barcelona - Diari de Girona\n12·02·20 | 19:50\nLa cancel·lació del Mobile, un cop dur per a l'economia de Barcelona EP\nLa GSMA, l'associació d'operadors mòbils, s'ha vist forçada avui a anul·lar l'edició d'enguany del Mobile World Congress davant el cúmul d'anul·lacions de companyies tecnològiques a causa de la crisi del coronavirus, una decisió inèdita amb importants conseqüències econòmiques tant per a la pròpia entitat com per a la ciutat de Barcelona i el seu entorn.\n1. IMPACTE ECONÒMIC I ASSISTENTS\nEn la presentació de l'edició d'enguany del Mobile, la GSMA va xifrar en 492 milions d'euros l'impacte econòmic d'aquesta edició de l'MWC sobre Barcelona i la seva àrea metropolitana, uns ingressos que en gran mesura es perdran per l'anul·lació de l'esdeveniment, que havia d'arrencar el 24 de febrer.\nLa cancel·lació també comportarà que Barcelona, que acull aquest esdeveniment ininterrompudament des de 2006, no rebrà aquest any els 110.000 assistents esperats.\nEl Mobile és també, de llarg, la fira que més ingressos aporta a Fira de Barcelona, que l'any passat va batre rècord de facturació gràcies a esdeveniments com aquest.\n2. ELS HOTELERS PERDEN LA MILLOR SETMANA DE L'ANY\nLa cancel·lació suposa també un fort cop per als hotelers de la ciutat en temporada baixa, perquè la setmana del Mobile és la que més ingressos aporta a tot l'any, per sobre dels mesos d'estiu.\nSegons càlculs del president del Gremi d'Hotels de Barcelona, Jordi Mestre, al voltant d'un 20% d'aquests 492 milions d'euros eren els ingressos esperats per l'hostaleria, que tenia reservades unes 28.000 habitacions a un preu pactat amb l'agència oficial del Mobile .\n3. ELS RESTAURANTS\nLa restauració és un altre dels sectors que es veurà fortament afectat per l'anul·lació del Mobile, perquè els congressistes suposen una important font d'ingressos per als restaurants de la ciutat.\nDe la mateixa manera es veurà afectada GastroFira, la companyia que s'encarrega de l'alimentació al recinte firal de Gran Via de l'Hospitalet, on s'havia de celebrar el Mobile. En l'edició de l'any passat, per exemple, es van servir une s 140 tones de menjar en quatre dies i uns 175.000 menús.\n4. LES CONTRACTACIONS TEMPORALS SE'N RESSENTEN\nL'MWC genera anualment unes 13.000 contractacions temporals, un volum de contractació que en bona part es veurà frustrat per l'anul·lació de l'esdeveniment.\nTot i que el personal encarregat del muntatge ha treballat fins a última hora als estands de l'esdeveniment, la cancel·lació ha frustrat contractacions temporals de cambrers, cuiners, xofers, hostes, netejadors o personal de seguretat privada, entre d'altres perfils.\n5. L'OCI, AFECTAT TAMBÉ PER LES CANCELACIONS\nL'oci també patirà per la cancel·lació de l'esdeveniment, perquè les empreses solen aprofitar els dies del Mobile per organitzar els seus propis esdeveniments corporatius, molts d'ells nocturns, en hotels de primer nivell o a sales i discoteques de la ciutat.\n6.- TAXISTES I VTC\nEl volum de congressistes que atreu el Mobile és també importantíssim per taxistes i empreses VTC.\nI és que cada any una legió de furgonetes negres omple la ciutat transportant d'un lloc a un altre a congressistes de companyies de tecnologia, una imatge habitual que aquest any no es veurà als carrers de Barcelona.\n7.- EL COMERÇ DE LUXE, UNA ALTRA VÍCTIMA COL·LATERAL\nTot i que els congressistes passen bona part de la jornada a les instal·lacions del Mobile, també solen aprofitar algunes hores lliures per anar a comprar i el comerç de luxe és un dels que poden ressentir també de la cancel·lació de l'esdeveniment.\n8.- AEROPORTS I VOLS PRIVATS\nUn esdeveniment com l'MWC augmenta substancialment el trànsit aeri a l'aeroport de Barcelona durant l'última setmana de febrer.\nL'any passat l'aeroport del Prat (Baix Llobregat) va operar un total de 351 vols privats durant la setmana del congrés, un 95% més que en una setmana habitual del mes de febrer.\nEl major esdeveniment de tecnologia del món també obliga a activar una operativa especial al Prat, i l'any passat les aerolínies van realitzar uns 113 vols extra i van oferir 22.000 seients addicionals.\n9.- PÈRDUA DE VISIBILITAT INTERNACIONAL\nEl Mobile World Congress és la fira més important que acull Barcelona i, al mateix temps, un aparador internacional de la ciutat.\nI és que més de 100.000 congressistes visiten cada any Barcelona aprofitant la major fira de tecnologia de món, un esdeveniment que es projecta a tot el món a través dels més de 3.000 periodistes que cada any cobreixen l'esdeveniment per a centenars de mitjans de tot el planeta.\n10.- SALONS PARAL·LELS, TAMBÉ EN PERILL\nL'anul·lació del Mobile posa en escac altres esdeveniments que se celebren en paral·lel a l'MWC i que reuneixen també milers de persones, com el 4YFN, el Yomo i un esdeveniment que uneix tecnologia i disseny com l'Xside, en col·laboració amb el Sónar.


Les interfícies d'usuari són també conegudes per les seves sigles en anglés, "Human Machine Interface (HMI)". El terme interfície d'usuari sovint s'utilitza en el context dels sistemes informàtics i dispositius electrònics. La interfície d'usuari d'un sistema mecànic, un vehicle, o una instal·lació industrial es refereix moltes vegades a la interfície entre l'home i la màquina. HMI és una modificació del terme original anglès MMI (man-machine interface).\nEls sistemes HMI podem pesar-los com una "finestra" d'un procés. Aquesta finestra pot estar en dispositius especials com panells d'operadors o una computadora. Els sistemes HMI en computadores es coneixen també com programari HMI o de monitoreig i control de supervisió. Els senyals del procés són conduïts al HMI per mitjans de dispositius com targetes d'entrada/sortida en la computadora, PLC's (Controladors Lògics Programables), RTU (Unitat Remotes de I/O) o DRIVE's (Variadors de velocitat de motors). Tots aquests dispositius han de tenir una comunicació que entengui el HMI. Es poden definir tres tipus d'interfície d'usuari:\nB) Una interfície de programari, destinada a entregar informació sobre els processos i eines de control, mitjançant el que l'usuari observa habitualment a la pantalla.\nFuncions bàsiques d'un programari HMI:\n- Monitoratge: És l'habilitat d'obtenir i mostrar dades en temps real. Aquestes dades es poden mostrar com a nombres, textos o gràfics que permetin una lectura més fàcil d'interpretar.\n- Supervisió: Aquesta funció permet juntament amb el monitoratge, la possibilitat d'ajustar les condicions de treball del procés directament des de la computadora.\n- Control: És la capacitat d'aplicar algoritmes que ajustin els valors del proses i així mantenir aquests valors dins de certs límits. Control va més enllà del control de supervisió removent la necessitat de la interacció humana. Tot i així, l'aplicació d'aquesta funció des d'un programari corrents en un PC pot quedar limitada per la confiança que vol obtenir-se del sistema.\n- Històrics. És la capacitat de mostreig i emmagatzematge en arxius, dades del procés a una determinada freqüència. Aquest emmagatzematge de dades és una poderosa eina per a l'optimització i correcció de processos.\nC) Una interfície de programari-maquinari, aquest permet un pont entre la màquina i les persones, permet a la màquina entendre la instrucció i a l'home entendre el codi binari traduït a informació llegible.\n2 Valoració i objectius\nPer treballar amb un sistema, els usuaris han de ser capaços de controlar i avaluar l'estat del sistema. Per exemple, en conduir un automòbil, el controlador utilitza el volant per a controlar la direcció del vehicle, i el pedal de l'accelerador, fre i palanca de canvis per controlar la velocitat del vehicle. El conductor percep la posició del vehicle mirant pel parabrisa i la velocitat exacta del vehicle mitjançant la lectura del velocímetre. La interfície d'usuari de l'automóbil está en el conjunt composta pels instruments que el conductor pot utilitzar per a realitzar les tasques de conducció i manteniment de l'automòbil.\nValoració i objectius[modifica]\nEl principal objectiu d'una interfície d'usuari és que aquest (l'usuari) es pugui comunicar a través d'ella (la interfície) amb algun tipus de dispositiu, com per exemple un PC o una PDA. Aconseguida aquesta comunicació apareix un segon objectiu: que aquesta comunicació es pugui desenvolupar de la manera més fàcil i còmoda possible per l'usuari. Malgrat tot, les interfícies no sempre són intuïtives. Es dona el cas per exemple en les interfícies de línia d'ordres (CLI), que es troben per exemple en alguns sistemes operatius com els NOS dels ruters o alguns 'shell' d'Unix, DOS, etc. Aquestes interfícies són les primeres que van utilitzar els ordinadors i actualment estan antiquades, encara que els més nostàlgics les segueixen preferint perquè se saben de memòria les ordres. També és important reconèixer les interfícies de línia d'ordres com el millor mitjà perquè l'administrador del sistema pugui dur a terme tasques complexes, i per això se segueixen utilitzant i tot sistema operatiu disposa d'un intèrpret d'ordres (shell a Unix, consola, o el símbol del sistema en Windows) com a part fonamental de la interfície de l'usuari. Per exemple si volem crear un usuari en un sistema disposem d'un programa que activarem amb doble clic del ratolí i emplenarem una sèrie de dades en una finestra de diàleg. Una vegada hem omplert les dades i confirmem l'operació que estem realitzant ja tenim l'usuari creat. Per tant això és molt més fàcil que no pas recordar la comanda i les opcions per fer-ho sense la interfície. Aquest tipus de coses són les que fan útils les connexions entre la màquina i l'home. Ara imagini que és l'administrador d'un sistema que ha de crear 200 usuaris. Segurament no li és difícil d'imaginar el molest de l'operació. Això se soluciona creant el que es diuen "scripts" o petits programes que realitzen tasques en un sistema operatiu. Són fitxers BAT en Windows i shell scripts en Unix/Linux. Aquests petits programes utilitzen el conjunt de comandes que ofereix el sistema. A més, no tot es pot fer a través de la interfície gràfica, hi ha certes funcions per a usuaris avançats i administradors que només és possible realitzar-les mitjançant ordres.\nEn el primer cas es tracta d'un conjunt de dispositius que permeten la interacció entre home i màquina, de mode que permeten ingressar i agafar dades de l'ordinador\n↑ «Interfaces» (Presentation). Falta indicar la publicació, pàg. 5 [Consulta: 7 juny 2014]. «The user interface of a mechanical system, a vehicle or an industrial installation is sometimes referred to as the human-machine interface (HMI).»\n↑ «User Interface Design and Ergonomics». Course Cit 811. SCHOOL OF SCIENCE AND TECHNOLOGY [NATIONAL OPEN UNIVERSITY OF NIGERIA], pàg. 19 [Consulta: 7 juny 2014]. «In practice, the abbreviation MMI is still frequently used although some may claim that MMI stands for something different now.» Arxivat 14 de juliol 2014 a Wayback Machine.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Interfície_d%27usuari&oldid=29218774»


No fa pas gaire parlava amb uns amics de com la gestió de la mort i del dolor de la pèrdua segueixen essent la gran assignatura pendent que tenim les persones. En un món que va massa de pressa i on magnifiquem valors efímers, no estem gens preparats per bregar amb les emocions quan la vida ens pren records, sentiments i persones que de debò importen. I sobre un tema que pot semblar tan trivial com inabastable, Pixar n’ha fet el pilar de la seva nova meravella: Coco.\nPotser a aquestes alçades ja no ens hauria de sorprendre que els creatius de Pixar puguin produir joies d’animació capaces d’interpel.lar tots els nostres sentits amb històries de tanta intel.ligència com calat humà. Però és que amb Inside Out (correm un vel sobre Cars3 o Buscando a Dory) havien deixat el llistó tant amunt que la proesa semblava com a mínim complicada.\nI ara es treuen de la màniga Coco i tiren per terra qualsevol pressumpció de límits que hagués pogut imaginar al seu talent. El seu protagonista és el Miguel Rivera, un nen de 12 anys que viu amb diverses generacions de la seva familia en un poblet de Mèxic. Dècades enrera, el seu rebesavi, va deixar la dona i la filla per fer carrera com a cantant i mai no va tornar. Des d’aleshores la família de Miguel ha prohibit la música a casa, considerant-la una maledicció. Pero ai, al petit li encanta cantar i tocar la guitarra, coses que haurà de fer d’amagat dels seus, que han fet de la fabricació de sabates la dedicació que passa de generació en generació. Quan arriba el día dels morts, en que la frontera entre el present i el món dels difunts es desdibuixa, el Miguel es veurà immers en una aventura a cavall entre la seva vida i la d’aquells avantpassats que el van precedir.\nLee Unkrich (qui va dirigir Toy Story 3 i Monstruos S.A.) i Adrian Molina codirigeixen i escriuen la pel.lícula, ajudats en el guió de Jason Katz i Matthew Aldrich. I entre tots construeixen aquesta historia que en menys de 2 hores aconsegueix parlar-nos de tú a tú sobre la família, les tradicions, els somnis, la pèrdua, la malaltia, i el balanç entre la urgencia d’aprofitar el moment per fer realitat els propis desitjos amb la reconciliació de passat, present i futur.\nCoco resulta trepidant, divertida i emotiva a parts iguals. I en aconseguir aquest triangle perfecte conecta amb l’espectador a diferentes nivells. La pel.lícula és entretinguda però a la vegada sap ficar-se dins de qualsevol que tingui família, de qualsevol que hagi perdut algú, de qualsevol que hagi tingut un somni que semblava impossible, de qualsevol que s’hagi sentit mai desubicat, de qualsevol que s’hagi debatut amb el significat de les seves arrels. Vaja, amb qualsevol persona que sigui al cinema veiente-la i tingui un cor bategant.\nI un cop més demostra també que l’animació permet arribar a llocs on la imatge real, ni tan sols retocada amb efectes especials, no poden arribar. A l’hàbil ús que es fa de les tradicions mexicanes i especialment el Día de Muertos per contextualitzar els temes centrals, a Coco s’hi suma un desplegament visual brillant, de detalls i paleta fluorescent que omple de màgia i vida els mons dels vius i, sobretot, dels morts. Tampoc, en una història on el protagonista vol ser músic no es podia deixar enrera la banda sonora, aquí capaç d’enfilar les partitures de Michael Giacchino amb cançons escrites pel tandem Kristen Anderson-Lopez i Robert Lopez (The Book of Mormon, Avenue Q, Frozen) i interpretades per Gael García Bernal, Natalia Lafourcade o Marco Antonio Solís.\nPràcticament l’únic dolent que es pot dir de Coco és que per veure-la us haureu d’empassar abans un pastelós curtmetratge de 20 minuts protagonitzat per Olaf, el ninot de neu que vam conèixer a “Frozen”. Patiu-lo i després gaudiu de Coco, amb Co de Cor.\nAdrian MolinaAnimacióBenjamin BrattGael García BernalJason KatzLee UnkrichMatthew AldrichPixar


L'espatlla del nadador\nMoltes vegades escoltem que algú pateix el que s'anomena l'espatlla del nedador però no sabem exactament què es ni com es produeix ni molt menys com es pot evitar.\nAquesta lesió, també coneguda com síndrome subacromial, consisteix en l'estretament de l'espai entre el cap de l'húmer i l'acromi (un relleu ossi que pertany a l'escàpula) i, com a conseqüència, comprimeix les estructures que hi passen com ara els rotadors, el tendó de la porció llarga del bíceps i la bursa subacromideltoidea.\nA la natació existeix un alt risc de produir-se, ja que l'espai subacromial s'estreta al aixecar el braç per sobre el cap de manera repetitiva, com a la braçada del crol o estiu lliure.\nAltres causes també poden ser la hiperlaxitud escapular, una mala tècnica o mal entrenament en què no es tingui en compte la recuperació muscular o l'equilibri muscular sobre tot si s'utilitzan pales o elements de per augmentar la resistència a l'aigua.\nEs caracteritza per dolor a la part externa i de davant de l'espatlla, en moviments d'abducció i rotació externa de l'espatlla, al recolçar-se al costat afectat i, fins i tot, podria apareixer dolor nocturn. En el cas de notar aquestes molèsties és important anar al metge i al fisioterapeuta per iniciar tractament. També hi ajuda aplicar fred, de 5 a 10 minuts i sempre protegint la pell, pel seu efecte anestèsic i antiinflamatori.\nDesprés de la recuperació, la tornada a l'entrenament ha de ser progressiva. Per poder prevenir la lesió, s'ha de tenir en compte l'equilibri muscular, la dosificació de càrregues a l'entrenament i realitzar bé la técnica dels estiraments.\nFecha de creación 09/02/2018 8:24:23\nPlazas agotadas para el Estrecho 2020, abiertas para el 2021\n¡Inscríbete a la 11ª Neda el Món Zoggs Islas Medas Marató TV3 con un 30% de descuento!\nSemana Estrecho de Gibraltar\nSwim Emotions asume la dirección técnica de la 10ª Neda el Món Zoggs Islas Medes Maratón TV3\nNeda el Món Zoggs Islas Medas Marató TV3


Un veí de ses Cadenes tanca l'accés a les pedreres durant quatre hores\nJ.M.A. | 28 octubre 2000\nUna cruïlla de camins al terme municipal de Llucmajor que condueix a les pedreres de ses Cadenes va quedar bloquejada ahir durant més de quatre hores quan el cotxe d'un veí de la zona de ses Cadenes es negà a cedir el pas a tot un seguit de camions i una pala excavadora per protestar per la presència de pedreres que es fan servir com a abocadors.\nEls fets es produïren a les vuit i mitja del matí, quan varen coincidir en una cruïlla un camió, la pala excavadora i el cotxe particular de Rafel Rosselló. La presència d'altres camions feren que l'únic que podia retrocedir fos el cotxe de Rosselló, que va decidir romandre al lloc per protestar per la situació viscuda a ses Cadenes.\nTant els transportistes com Rosselló varen requerir la presència de la Policia Local per aclarir la situació i una mica abans de les dotze feren acte de presència policies locals de Palma i de Llucmajor, perquè la zona és territori fronterer entre ambdós municipis. Finalment es va ocupar del cas la Policia de Llucmajor, qui sol·licità a tots els afectats que explicassin què era el que havia passat.\nAlguns veïns de la zona es varen apropar fins al lloc dels fets per protestar per la presència d'abocadors. A les dotze i quart del matí es va retirar el cotxe, va poder passar la pala extractora i els camions arribaren fins al seu lloc de destí. J.B., el transportista afectat des del primer moment, no sap si es posaran denúncies en contra de Rosselló per part de les empreses.


LA VIA AUGUSTA: JUNTS O SEPARATS\nCada vegada estem més prop d’anar a una repetició d’eleccions. Tot i que ben bé no es tractarà d’una repetició, ja que s’anuncien canvis significatius.\nEl que sembla segur és que Podemos i Izquierda Unida que les darreres eleccions es va presentar com a Unitat Popular, aniran plegats. De fet ja van estar a punt d’anar-hi el passat 20-D. Són dues forces polítiques ideològicament semblants, per tant, no hi haurien d’haver massa problemes més enllà dels personalismes d’alguns líders de les formacions.\nPerò no tot seran flors i violes... Albano Dante Fachín, membre de la candidatura En Comú Podem, creu que s’haurien marcar distàncies amb Podemos i fins i tot presentar-se per separat. No crec que el fet d’anar junts o separats a Catalunya fos determinant per a que torni a guanyar la candidatura que va encapçalar Xavier Domènech.\nQui clama, més bé suplica, per anar junts el 23-J és Convergència a Esquerra. El partit abans nacionalista i ara independentista radical (mira tu per on!) sap que està patint una fase de desgast progressiu que es reflecteix en una pèrdua de vots elecció rere elecció. Mentre a Convergència li estan passant factura els casos de corrupció part de la il·lògica transformació ideològica sinó s’entén com una maniobra de Mas per a mirar de continuar sent el president de la Generalitat amb una majoria més còmoda que la que havia obtingut l’any 2010, a ningú sé li escapa que l’altre partit que ara mateix està al govern català, es a dir, ERC, està augmentat en intenció de vot gràcies a la coherència mostrada i demostrada.\nERC argumenta que l’experiència de presentar-se amb les mateixes sigles (Junts pel Sí) va ser un cas puntual per a una situació excepcional que, recordem-ho, es va plantejar com una mena de plebiscit ja que l’Estat espanyol no va acceptar fer un referèndum pactat per a determinar el grau d’afectació de la ciutadania catalana cap a l’Estat espanyol o el que és el mateix, quants catalans estarien a favor de la independència de Catalunya.\nDes del meu punt de vista a ERC els hi falta l’atreviment d’assolir la màxima responsabilitat de casa nostra. Sembla ser que reuneixen tots els requisits per a fer-ho, però no la determinació necessària. Es com aquell jugador de futbol que després de driblar a mig equip contrari, arriba davant del porter i perd la pilota perquè es posa nerviós en pensar que està a punt de marcar gol.\nTambé hi poden haver novetats als socialistes. Potser no tant al PSOE com al PSC. Mentre al PSOE tot indica que Pedro Sánchez tornarà a ser el cap de llista, al PSC la Carme Chacón està qüestionada, al menys per Carles Martí que s’ha postulat per a ser el cap de llista.\nEs de suposar que l’exregidor de Barcelona deu de comptar amb uns suports necessaris dintre del partit per atrevir-se a sortir públicament i qualificar d’error que la Chacón es tornés a presentar.\nJo també ho trobo. De fet ja vaig trobar que no s’hauria d’haver presentat a les darreres eleccions. I tinc motius suficients per a argumentar-ho. La primera i principal és que la Chacón no està en sintonia amb la base socialista. Tot i que la direcció del PSC no vol un referèndum i està per un canvi de la Constitució per a transformar l’estat de les autonomies en un estat federal, les bases (molts dels que encara quedem) i la majoria dels que han marxat o han deixat de votar socialista, estan a favor del referèndum.\nUn altre motiu és que la Carme Chacón representa a la part més espanyolista del PSC. Quan algú es decanta cap a un costat, automàticament s’allunya de l’altre. Això és el que li està passant amb els socialistes catalans, que si cada vegada s’allunyen més del catalanisme que representava per exemple Pasqual Maragall, perden un dels seus fonaments essencials.\nI encara un tercer motiu. Si bé la victòria del PSC a Catalunya amb la Chacón al capdavant l’any 2007 va ser inqüestionable i va significar aconseguir el millor resultat de la seva història (a Amposta el PSC va guanyar amb més del 50% dels vots), a l’any 2011 no va passar el mateix i els resultats del PSC van anar en sintonia a la davallada general que van patir el socialistes arreu del territori espanyol. L’any 2011, per primera vegada, el PSC no va guanyar unes eleccions generals. La pèrdua de votants reflectida amb el descens de diputats a Madrid va continuar després de les eleccions del 20-D, en conseqüència es pot afirmar que la Chacón a entrat clarament en una dinàmica negativa.\nTot i que un canvi de líder no garanteix de per si una remuntada del PSC, està clar que s’hauria de buscar un revulsiu per mirar de capgirar la tendència i recuperar vots d’aquella part de la ciutadania que han deixat de confiar amb el partit pel simple fet de no veure’s representants ideològicament.\nEtiquetes: CDC, eleccions, En Comú Podem, ERC, IU, Podemos, PSC, PSOE


La Badia II, casa rural a Sant Feliu de Pallerols (Garrotxa)\nPàgina d'inici\tCases Rurals\tLa Badia II\nLa Badia I\nLa Badia II\nSituada a la vall d’Hostoles, en el Parc Natural de la Zona Volcànica de la Garrotxa i amb una excel·lent vista sobre l’Espai d’Interès Natural del Collsacabra, La Badia és una casa de pagès reformada i molt assolellada envoltada de boscos i camps de conreu.\nLa casa disposa de dos allotjaments independents, cada un amb menjador, sala d’estar, cuina totalment equipada, bany complet, 2 habitacions, TV, calefacció i llar de foc. A l’exterior es pot trobar una àmplia zona verda i barbacoa.\nPel que fa a les activitats, la zona és ideal per fer-hi excursions i passejades, tant a peu com amb bicicleta, visitar les nombroses fonts que hi ha al municipi, els volcans, castells, fagedes i també el Santuari de la Salut, situat a 1.050 m d’altura i des d’on es contempla una magnífica vista panoràmica sobre la vall d’Hostoles — la vista arriba fins als Pirineus i la Costa Brava.\nEl bicicarril Olot-Girona és molt proper a La Badia, això fa que els amants de la bicicleta tinguin l’oportunitat de passejar-hi. Per a les bicicletes BTT hi ha diverses rutes per la vall.\nLa Badia es troba a 13 km d’Olot, capital de la comarca de la Garrotxa, amb la seva oferta cultural i lúdica per a petits i grans.\nFinalment, els animals de granja (conills, gallines i ovelles) són un altre atractiu que ofereix La Badia.\nUs desitgem una bona estada entre nosaltres.\nNúmero de registre: PG-000210\nAdreça: Veïnat de Pallerols, 8 17174\n972 44 43 35 / 629 828 946


Bona nit i benvinguts a l'estadi | We Love Barça\nLuis Suarez en un molt bon estat de forma\nMés de sis mesos després el vaig veure. Era allà, tan majestuós i acollidor com sempre. El Camp Nou es va materialitzar davant meu, i...\n8 Enero, 2016 - 12:34\nMés de sis mesos després el vaig veure. Era allà, tan majestuós i acollidor com sempre. El Camp Nou es va materialitzar davant meu, i mentre m'hi acostava vaig notar aquells nervis a la panxa que precedeixen els grans partits. Vaig mostrar el meu carnet de sòcia i em vaig encaminar cap a la meva porta. En silenci, observant tot el que m'envoltava amb els ulls del qui ho veu per primera vegada i un somriure inevitable que no se m'esborrava de la cara.\nEncara que faci de mal dir, vaig comprovar el meu seient. Boca 241 fila 2 seient 17. Tot en ordre. Som-hi. Mentre baixava les escales m'impregnava de l'excitació que es respirava al camp, o potser m'ho feia jo soleta de tantes ganes que en tenia. Vaig trobar el meu seient i m'hi vaig asseure. "Bona nit i benvinguts a l'estadi", se'm va escapar una rialla, hi ha coses que no canvien. Vaig cantar l'himne i aplaudir als jugadors, equipada amb la meva bufanda i les típiques pipes salades.\nVaig animar i gaudir del futbol com feia mesos que no ho feia. Vaig tornar a allò de "Era penal? Què en diuen, a la ràdio?", vaig tornar als insults indiscriminats i als càntics del gol sud; al Paco, l'home que sempre comença l'onada; a aplaudir a ritme creixent abans que es xuti la falta... Però sobretot, vaig recordar què era viure el partit enlloc de només veure'l, implicar-te en cadascuna de les jugades, aixecar-te a protestar sense adonar-te'n, i mirar el marcador i veure que, malauradament, els minuts volen quan el partit és bo.\nQuan l'àrbitre va xiular el final em vaig encaminar cap a la sortida, contenta per la victòria, pel bon joc, per haver passat per sobre del rival, però sobretot, contenta de tornar a ser a casa. Una casa on més de 90.000 persones s'uneixen en un únic desig, que pot semblar banal i sense sentit, però que quan es compleix et fa sortir del camp amb energies renovades per afrontar el que sigui que ha de venir.


Ràdio Valira | Oscars 2018: Com es fabriquen les estatuetes més famoses del món?\nOscars 2018: Com es fabriquen les estatuetes més famoses del món?\n6 de Març de 2018 /a curioses /per Informatius Ràdio Valira\nCada any veiem com es lliuren els Oscars als millors de cada categoria però … com es fabriquen aquestes estatuetes?\nCom podem observar en el vídeo, els encarregats de crear aquestes meravelles (des de fa 3 anys una empresa de Nova York) elaboren un motlle de cera, el banyen 10 vegades en ceràmica, el couen i després aboquen sobre ell bronze cremant. Quan ja està fred, li propinen un parell de cops que fa desenganxar el motlle i mostrar la l’Oscar que hi ha a sota.\ndesprés d’això toca polir-ho per obtenir la brillantor característic d’aquestes figures i afegir-seus 24 quirats d’or . Una altra empresa novaiorquesa el realitza a través d’un procés anomenat electrochapado. Consisteix en submergir els guardons un químic d’or i aplicar-corrent elèctric. Els ions es mouen a través d’un electró dins de l’Oscar que ho fan estar banyat en or.\nLes xapes d’or no són col·locades fins al final perquè estiguin perfectes per a la cerimònia.\nhttp://www.radiovalira.ad/radiovalira/wp-content/uploads/2018/03/oscars_n-672xXx80-1.jpg 400 656 Informatius Ràdio Valira http://www.radiovalira.ad/radiovalira/wp-content/uploads/2016/04/logo-exp-1.png Informatius Ràdio Valira2018-03-06 13:55:092018-03-06 13:56:09Oscars 2018: Com es fabriquen les estatuetes més famoses del món?\nIoTSWC busca els deu millors projectes per a la seva àrea de banc de prove... Temporada amb més tirs preventius d’allaus que la mitjana dels darrers...


Els focs s’apaguen a l’hivern\n– 26 juliol 2012Categories: Opinió Deia un vell amic: “El foc no és la malaltia, sinó el símptoma que la posa en evidència”. I una vegada més cal repetir-ho: “els focs s’apaguen a l’hivern”. És quan s’hauran endegar decididament intel·ligents aclarides selectives i tallades de selecció arreu del país per a accelerar la maduració dels nostres boscos, tot millorant la seva composició, estructura i funcionalitat ecosistèmica.\nCal saber doncs que, a causa de diverses contingències històriques, els boscos catalans són majorment boscos joves, masses forestals inconformes mal gestionades d’antuvi o simples forests explotades intensivament. I tots són en molt lenta successió natural vers les comunitats vegetals inherents al territori, majorment alzinars i rouredes que, arribats a la fi al seu estadi òptim de maduresa resulten més estables i resistents front a les pertorbacions, com el foc.\nCaldrà tard o d’hora fer cas del que el món científic assevera de sempre, dels biòlegs, botànics i ecòlegs forestals: si en la trentena d’anys de democràcia que hem proppassat la política forestal així hagués estat, ja no patiríem tampoc aquesta crisi d’incendis forestals, com si més no a la Provença o la Toscana… Racionalitzem. Els cost d’aclarir una hectàrea de bosc és equiparable al d’una hora de vol d’helicòpter bombarder.\nToni Bara és biòleg i membre de GEPEC/EdC\nPosted juliol 30, 2012 at 4:47 PM\tNo he sigut mai partidari d’un manteniment continuat dels nostres boscos com si fossin jardins. No podem haver d’estar tota la vida invertint esforços i diners per tenir uns boscos decents. Les actuacions han de ser puntuals i tenir un efecte durador. Un exemple és l’us de ramats en règim extensiu que garanteixen el manteniment del bosc a llarg termini i a sobre obtens uns beneficis en comptes de despeses.\nI no totes les comunitats vegetals, i menys les mediterrànies, són més resistents al foc al assolir certa estabilitat. L’única manera d’impedir els grans incendis és tenir boscos més o menys fragmentats, i la manera de fer-ho és amb pagesos i pastors, la més efectiva i barata. I a sobre (si es fa bé) té uns efectes positius per la conservació de la biodiversitat incalculables.