La Policia Local d'Alacant aconsegueix 650:XNUMX Carnestoltes sense botellot desplegant a un ampli Dispositiu durante tota la nit i decomissa XNUMX litres d'alcohol\nInici Festes La Policia Local d'Alacant aconsegueix XNUMX:XNUMX Carnestoltes sense botellot desplegant a un ampli ...\nEls agents de la Policia Local d'Alacant van decomissar durante tota la nit 650 litres d'alcohol i van alçar un total de 286 actes, de les quals 259 són per consum d'alcohol a la via pública i 27 per incomplir l'ordenança de Neteja\nAlacant a 3 de març de l'2018. La Regidoria de Seguretat de l'Ajuntament d'Alacant informa que més de Quaranta mil persones van celebrar la festa de l'Carnestoltes a Alacant la nit de l'dissabte 2 a l'diumenge 3 de març, on la Policia Local d 'Alacant i a els voluntaris de Protecció Civil van NOTAS: QUEJA 182 intervencions, de les quals 52 van ser per assistències Sanitàries amb ferits Lleus, amb 30 intoxicacions etíliques i un total de 10 trasllats a l'hospital, al lloc de Comandament preventiu i els carpes Sanitàries situades al centre de la ciutat.\nA més Enguany, per primera vegada, és va organitzar per a AQUESTA Celebració XNUMX:XNUMX Dispositiu preventiu i de seguridad amb controls fixos i itinerants, Impulsat per la Policia Local amb lo qual s'a aconseguit aconseguir evitar el botellot de Parc de Canalejas, La Platja de l'Postiguet i que és reuniren allà Milers de menors bevent com a anys anteriors, reduint AIXÍ l'consum de Begudes alcohòliques a tota la ciutat, sobretot entre menors.\nEls agents de la Policia Local d'Alacant van decomissar durante tota la nit 650 litres d'alcohol i van alçar un total de 286 actes, de les quals 259 són per consum d'alcohol a la via pública i 27 per incomplir l'ordenança de Neteja.\nEl Dispositiu Organitzat per l'Ajuntament d'Alacant, per a coordinar i NOTAS: QUEJA els Possibles incidències i emergències i vetlar per la seguridad a la zona, ha Comptat amb 180 agents de policia i voluntaris de Protecció Civil a els punts d'assistència sanitària.\nEl regidor de Seguretat, José Ramón González, ha felicitat a els efectius policials i voluntaris de Protecció Civil desplegats per la ciutat destacant que "amb su Excel·lent Treball han FET possible celebrar a Alacant XNUMX Carnestoltes Molt diferent de l'd'Altres anys sense botellots ni incidents Greus ", a l'MATEIX temps que ha subratllat que" és necessaria una major implicacions organit de Tots educadors, familias i Administracions per a donar alternatives ALS Nostres joves i conscienciar-les que diversió no és igual a alcohol ".\nAl Lloc de Comandament Avançat de la Rambla de Méndez Núñez, i Les dos carpes d'assistència sanitària situades a la zona de Teatre i Avinguda de Doctor Gadea amb voluntaris de Protecció Civil i policies on durante tota la nit van realitzar un total de 182 intervencions, de les quals 52 per assistències Sanitàries amb ferits Lleus i 10 trasllats a l'hospital, i un total de 30 intoxicacions etíliques.\nen els carpes hospital és van NOTAS: QUEJA a més 10 persones amb Ferides i corts, 6 traumes, 1 Mareig, i d'algunes indisposicions entre Conselleria. Respecte ALS menors és van NOTAS: QUEJA cinc menors d'edat on va intervenir la Policia Local d'Alacant, localitzant ALS parells que van haver de desplaçar-se a el Lloc de Comandament Avançat per a recollir ALS menors ment afectats.\nDes de Protecció Civil destaquin que el punt sanitari de major Incidència serà el Situat en Rambla de Méndez Núñez i la zona de Teatre, i no és va realitzar cap assistència sanitària a la carpa de Doctor Gadea, A Diferències d'Altres anys que és van NOTAS: QUEJA desenes d'intervencions per intoxicacions etíliques. Les Ambulàncies han treballat per a realitzar también trasllats, de les persones que requerien assistències, des del lloc on és trobaven a les carpes Sanitàries distribuides en tota la zona centre. Aixi MATEIX también S'HAN realitzat intervencions Sanitàries per Ferides, colps i corts.\nEn AQUEST SENTIT, a els voluntaris han treballat también amb intervencions no lesives, en Col·laboració i auxili a Policia Local I ALTRES intervencions no Sanitàries amb més d'un centenar d'Actuacions. Durant la vesprada en el Carnestoltes infantil de la Rambla de Méndez Núñez, és van localitzar ALS parells de xiquets extraviats.\nIntervencions de la Policia Local.\nSegons la Policia Local d'Alacant és va intervenir per a dissoldre quatre batusses amb quatre lesionats, dos d'ELLS agents de Policia Local d'Alacant i Dues persones detingudes. La primera baralla és va produïr a les 2.43 hores a al carrer Sant Josep amb 2,39 ferits, amb posterioritat a els efectius van dissoldre XNUMX batussa a les XNUMX hores Rambla de Méndez Núñez amb XNUMX detingut.\nAixi MATEIX a les 3.47 hores la policia és comissionada per a intervenir per TROBAR-s'uneixi dona amb intoxicació a al carrer Llauradors, en la qual l'nuvi és nega a el FET que segueixi Atesa. Els agents van ser agredits per AQUEST home de 29 anys i nacionalitat mexicana, que va ser detingut per XNUMX presumpte Delicte d'atemptat contra l'Autoritat, i en la intervenció van resultar ferits XNUMX policies locals, que van necessitar assistència sanitària.\nFinalment és va dissoldre Una altra batussa a les 5.06 a el carrer Major on estàven implicades quinze persones, i en una agressió a un home a al carrer Pintor Murillo.\nAtestats per Conductor influenciat per Begudes alcohòliques.\nLa Unitat d'Atestats de la Policia Local ha instruit Diligències i Alcat atestat imputant entre els 23,42 i els 5.16 hores a tres persones per conduir influenciat per Begudes alcohòliques, en paseíto Ramiro, Montesinos i Avinguda d'Elx i intervingut en cinc accidents de Circulació amb Danys materials i XNUMX ferits.\nLes Unitats policials encarregades de vigilar els Diferents zones de la ciutat en els quals s'a produit major afluència de persones han sigut Policia de el Servei Nocturn, GOIR, Unitat Fox, Canina, Policia de centre, i els Unitats de Trànsit.\nAixi MATEIX el Servei de Prevenció, Extinció d'Incendis i Salvament de l'Ajuntament d'Alacant (SPEIS) Va extingir 3.10:XNUMX incendi en un contenidor a al carrer Verge Virtuts a les XNUMX hores.


Portada > premi\nBASES PREMI FOTOGRÀFIC RAMON ALOY 2013\n1. Podran concórrer al Premi Fotogràfic RAMON ALOY, les fotografies originals que reuneixin les condicions següents:\na) L’element indicat i assenyalat des de la Trobada Fotogràfica Passanant FOTO haurà d’aparèixer en les fotografies presentades. En aquesta quarta edició l’AIGUA, en el sentit més ampli de la paraula i context, és l’element / concepte que ha d’estar present en totes les fotografies que optin al premi.\nb) Hauran d’ésser inèdites.\nc) Cada participant pot presentar un màxim de 3 fotografies en color, blanc i negre o monocrom, realitzades amb qualsevol tècnica fotogràfica.\nd) Els fotògrafs que optin al premi podran triar dues opcions per presentar les seves fotografies:\nOPCIÓ 1. Trametre els arxius via correu electrònic a josepbou@josepbou.com i indicar Premi Fotogràfic RAMON ALOY. En els arxius fotogràfics s’hi haurà de fer constar el títol amb el qual es presenten, i aquests s’acompanyaran d’un document adjunt on s’especificarà: el mateix títol o títols de les obres presentades; la tècnica; el lloc on han estat preses, i el nom, cognoms, nucli de població on es resideix i el telèfon de l’autor.\nOPCIÓ 2.Trametre els arxius gravats en un CD que indiqui Premi Fotogràfic RAMON ALOY. Aquest CD no portarà la identificació de l’autor, però sí el títol o títols dels arxius fotogràfics que hi ha gravats, i anirà acompanyat d’un sobre tancat, en l’exterior del qual constarà el mateix títol o títols i contindrà el nom, cognoms, nucli de població on es resideix, l’adreça de correu electrònic i el telèfon de l’autor.\ne) Els arxius fotogràfics tindran la resolució a 150 dpi, format JPG i el costat més llarg de la fotografia a 1.200 píxels.\nf) Les fotografies no han d’haver estat premiades ni trobar-se pendents de la resolució d’altres premis.\ng) Les fotografies poden haver estat preses arreu del món, però, a l’hora de premiar, el jurat tindrà en consideració si han estat realitzades dins del municipi que acull Passanant Foto.\n2. S’estableix un primer premi dotat amb 2.000 euros, subjecte a les retencions fiscals que marqui la llei.\n3. La fotografia guanyadora passarà a ser propietat de Passanant Foto, que se’n reserva els drets d’exposició i reproducció. Es farà esment sempre del nom de l’autor, d’acord amb la Llei de propietat intel·lectual. El guanyador lliurarà a l’organització un arxiu fotogràfic digital en alta resolució en format TIFF.\n4. Els fotògrafs que utilitzin la segona opció per presentar les seves obres ho podran fer directament o mitjançant correu certificat, a l’Ajuntament de Passanant i Belltall, plaça de l’Ajuntament, 1, 43425 PASSANANT, Tarragona, i s’hi haurà de fer constar Premi Fotogràfic RAMON ALOY. El termini de presentació de les fotografies finalitzarà a les 14 h del dia 30 d’agost de 2013, sigui quina sigui l’opció escollida. En les fotografies trameses per correu certificat, s’acceptarà com a vàlida per al còmput del termini, la data consignada pel servei de Correus en el sobre o paquet. I en les trameses, l’organització no assumirà cap responsabilitat per les pèrdues, endarreriments o els danys causats durant aquestes.\n5. El jurat estarà format per personalitats del món de la fotografia.\n6. El Premi podrà ésser declarat desert si el jurat considera que els originals no assoleixen la qualitat suficient. La resolució del jurat, prèvia notificació al guanyador, es farà pública i es podrà consultar en la pàgina web de la Trobada Fotogràfica Passanant FOTO: www.passanantfoto.cat.\n7. Una vegada feta pública la resolució del jurat, l’organització destruirà els arxius no premiats. No és exigible la devolució del material presentat.\n8. La participació en aquest premi implica l’acceptació de les seves bases i de la resolució del jurat, que serà inapel·lable.


El crepuscle abans de la foscor\nRecordo que de jove, gairebé adolescent encara, solia llegir molt les novel·les de Stefan Zweig, aquestes inversemblants històries d’amor. Els llibres corrien per casa -eren de la meva mare- i jo els llegia pel que tenien precisament de passió i romanticisme, amb el sentit que aleshores donava a la paraula romàntic. No va ser fins més tard que vaig trobar l’autor meticulós d’ El món d’ahir, la crònica d’una realitat viscuda, la de la cultura de l’Europa Central, abocada a la caducitat més cruel. El Zweig novel·lista és el que abans es deia “un autor per a dones”, per aquest component de passió i de no res que tenen les seves històries, sovint breus, sovint protagonitzades per dones en disjuntives complexes i sempre molt intenses.\nNo és una excepció aquesta nouvelle dita Una historia crepuscular, que narra la trobada -també podríem dir la topada- entre un jovencell aristocràtic i una evasiva dameta que literalment el viola des de l’anonimat de la foscor, i li desperta una passió sense límits. Aquest és, doncs, el punt inversemblant: també ho és el desenllaç de l’aventura, explicat en to menor. Tanmateix, l’autor fa servir una prosa tan perfecta, tan morosa i delicada, tan a vegades exasperant, que la lectura és un plaer. Un plaer ben tradicional, tot s’ha de dir. Aquí no hi ha ni risc ni modernitat. Tot és una atmosfera apegalosa, concitada en principi com la narració que algú li fa a l’autor d’un cas conegut: “ Voy a contarte una historia adecuada para esta hora y que, a decir verdad, sólo ama al silencio, y quisiera que tuviese un poco de esa luz crespuscular, cálida, dulce y profusa que se extiende como un velo ante nuestras ventanas ”. Vet aquí la textura.\nÉs ben bé la literatura d’algú que està segur en el seu món, que busca seduir amb la paraula. Aquest és el món que Zweig reconstrueix en la seva autobiografia ja citada, que ell subtitula Memòries d’un europeu. Europeu i intel·lectual pur, perquè en la seva obra té més pes la realitat i la interpretació que en fa que no pas la ficció: autor de nombroses biografies, l’amistat amb personalitats rellevants de l’època no li és un tema secundari. Li interessa l’experiència humana. Zweig va començar a escriure amb el segle; la guerra, que va veure de prop, el va fer pacifista, i el nazisme li va gelar la sang fins al punt que es va suïcidar al Brasil amb la dona el 1942. No hi ha res de romàntic en això, sinó la convicció que el seu món havia deixat d’existir: un món que era sobretot una cultura, un pensament, una construcció civilitzada. I una literatura de vocació popular.


Manifest Tarragona 2014 | filosecundaria2014\nADHEREIX-TE AL MANIFEST I FIRMA!\nTarragona, 10 de maig de 2014\nEls membres sotasignants del manifest exposen els següents arguments EN DEFENSA DE LA FILOSOFIA a la societat i a l’ensenyament secundari. Aquesta defensa resulta necessària atès el paper a què es relega la filosofia dins el marc del procés de reforma de l’ensenyament secundari tant a l’ESO com al Batxillerat.\nLa filosofia és necessària per a una formació integral de la persona\n1. Totes les persones assumim creences sobre molt diverses qüestions: la relació entre intencions, accions i responsabilitat; l’obediència a les lleis i la participació política; el sentit de l’existència; la visió dels altres com a competidors o com a col·laboradors, del que és just i el que és injust; què és treball, què oci i què diversió; què ens dóna i què demanda la natura. També adoptem valors ètics, estètics, epistemològics, polítics, econòmics, tècnics, etcètera.\n2. Una educació integral requereix pensar aquestes creences, perquè una persona formada no només ha assumit creences, sinó que ha pensat sobre elles. Pensar les pròpies creences vol dir confrontar-les amb les d’altres persones, iguals i adultes. Implica ser capaç d’entendre punts de vista diferents i contrastar lògicament o empírica els arguments que les suporten per tal de saber-les formular i defensar-les amb més vigor, o sigui amb més arguments i més ben fonamentats, tot això per tal de facilitar el dur-les a la pràctica més plenament. Perquè aquesta reflexió no caigui en la banalitat, és imperatiu que tingui en compte la conceptualització de l’experiència humana que s’ha fet en tota la història de la filosofia.\n3. Pensar les pròpies creences no és una tasca purament formal que remeti a un relativisme de les creences, sinó que té uns continguts que en les nostres societats qualsevol persona formada compartiria. Aquests continguts, formulats planerament, serien aquests:\na la vida cal que hom decideix conscientment, i no hem de deixar que ho facin les circumstàncies, les altres persones o, pitjor encara, el temps;\nés perillós acceptar sense jutjar;\ncal compensar la tendència humana a la credulitat, al fonamentalisme i a l’exclusió;\namb totes les seves imperfeccions i limitacions, la ciència és la millor font de saber de què disposem;\nmalgrat això, la ciència no ens dóna una guia per a la nostra vida individual o col·lectiva;\nel que val la pena al capdavall és una existència humana digna;\ncal enfortir els valors que orienten vers aquesta existència plena tot revisant-los constantment: racionalitat, rigor, empatia, justícia, cura, dignitat, diàleg, integritat.\n4. Les matèries pròpies de la filosofia, tant al batxillerat (Filosofia i Història de la Filosofia) com a l’ESO (Educació ètico-cívica i Educació per a la ciutadania) contribueixen de manera fonamental a aquesta educació integral.\n5. El procés de pensar les creences cal que sigui acompanyat per professorat preparat, tant disciplinarment com didàctica. Això implica que tingui coneixement dels problemes plantejats en la història de la filosofia i de la ciència i de les solucions aportades, tant històriques com actuals, capacitat per ensenyar competències dialògiques i argumentatives orals i escrites, i capacitat per establir ponts i relacions entre allò que l’alumnat ha après en les diverses àrees i assignatures. Aquest acompanyament ha de fer-se possible gràcies a què està dotat d’espais i temps adients i proporcionals a la magnitud de la seva tasca.\n6. La UNESCO ha proclamat reiteradament la importància formativa de la filosofia en obres com La filosofia, una escola de llibertat o la Declaració de París. Recentment, a partir d’una iniciativa de la Conferència de degans de les Facultats de Filosofia de l’Estat s’ha adoptat la Declaración de la filosofia española, signada per múltiples entitats, en el mateix sentit. Per la seva banda, el Parlament de Catalunya ha expressat en diverses ocasions, el 2001 i el 2013, el seu acord en la importància formativa de les matèries de filosofia i, conseqüentment, en el manteniment o l’augment de les hores d’aquestes matèries tant a batxillerat com a l’ESO.\nLes reformes del govern central i la seva aplicació a Catalunya en l’ensenyament secundari releguen el paper de la filosofia\n7. Els reiterats canvis curriculars a secundària han afectat negativament les matèries de filosofia. La seva càrrega curricular i lectiva ha disminuït en els successius decrets de mínims i el Departament d’Ensenyament no ha considerat adient augmentar-la tot aprofitant el marge de què disposa.\n8. A aquesta situació adversa s’hi contraposa la pràctica quotidiana de centenars de professors i professores de filosofia. S’hi contraposa també la valoració de la majoria d’alumnat de totes les opcions curriculars, una vegada han pres contacte amb els continguts filosòfics que els proporcionen un nou descobriment intel·lectual i formatiu. Fruit d’aquest interès és el bon resultat general dels alumnes en filosofia en les PAU. Cal afegir també la penetració que té el projecte de filosofia per a infants 3/18 de l’IREF especialment a Primària (ha merescut un informe positiu del Consell Superior d’Avaluació) i la diversitat d’iniciatives innovadores com la Mostra de Fotofilosofia, l’extensió d’idees com les Olimpíades filosòfiques o les jornades locals de filosofia, que connecten amb la importància social que cada cop més es dóna a la filosofia i a les noves pràctiques filosòfiques.\n9. La supressió de la matèria d’Educació Ètico-cívica a 4t d’ESO comportarà que els alumnes que només estudien l’etapa obligatòria no rebin mai una formació ètica, la qual cosa implica que, d’una banda, no tinguin els instruments necessaris per a una reflexió racional sobre els valors, el bé moral i la justícia, i, de l’altra, no tindran també una iniciació a l’actitud i la manera de pensar característica de la filosofia, que potencien una certa universalitat per sobre de contingències històriques. És fonamental que els alumnes que no estudien el Batxillerat rebin amb aquesta assignatura també una primera introducció al saber filosòfic, a l’actitud que comporta i als instruments propis de la Filosofia.\n10. Relegar, a 2n de batxillerat, la matèria Història de Filosofia a matèria optativa comportarà a la pràctica que la major part dels alumnes que acabin batxillerat no hagin tingut mai cap contacte amb cap dels autors emblemàtics de la història del pensament occidental.\n11. El Decret 39/2014, de 25 de març dels perfils de professorat menysté la figura de l’especialista de filosofia i ni tan sols esmenta la Filosofia com a matèria curricular obligatòria al batxillerat.\n12. Recuperar el paper central de les matèries pròpies de la filosofia a l’ensenyament secundari és la manera de garantir la formació integral de l’alumnat. Per això, és necessari:\nmantenir una matèria d’Educació ètica a 4t d’ESO;\nmantenir la Història de la Filosofia a 2n de batxillerat com a matèria comuna.\n13. És necessari que les matèries de Filosofia siguin impartides per professorat especialista en Filosofia i, en conseqüència, cal que en tots els centres de secundària hi hagi professorat especialista en Filosofia.\n14. Atès que la Filosofia és necessària per a la formació integral de la persona, l’acompliment d’aquestes demandes és imperatiu per a garantir aquesta formació.\nOne thought on “Manifest Tarragona 2014”\nRetroenllaç: Surten en defensa de la filosofia a l’ensenyament


Sánchez confia a frenar un virus a l'alça abans de la tardor - Diari de Girona\nSánchez confia a frenar un virus a l'alça abans de la tardor\nLa mitjana de casos diaris supera ja els 3.000 i les morts quasi es tripliquen en una setmana El Govern espanyol sosté que es prenen les mesures adequades per arribar bé a la tornada a l'escola\nmanuel vilaseró 10.08.2020 | 23:00\nSánchez confia a frenar un virus a l'alça abans de la tardor MADRID\nEls contagis i les morts per coronavirus segueixen a l'alça. Els casos diagnosticats han superat la mitjana diària de tres mil en l'última setmana, amb un augment del 53% respecte a l'anterior, mentre el nombre de morts gairebé s'ha triplicat, de 26 a 65, en el mateix període. Malgrat aquestes xifres, el Govern confia que les mesures que estan prenent les comunitats autònomes aconsegueixin «reduir la transmissió al mínim possible abans de la tornada a la feina i l'inici del curs escolar», segons una nota feta pública aquest dilluns per Moncloa després d'una videoconferència celebrada per Pedro Sánchez amb els màxims responsables del Ministeri de Sanitat.\n«S'està treballant en la direcció adequada. El Pla de resposta primerenca s'està aplicant i està funcionant, amb l'objectiu d'anticipar-nos a la tardor i a l'hivern», sosté Moncloa a la seva nota. En aquesta s'assegura que la deteccció precoç a través de les proves PCR (47.300 al dia), l'aïllament dels infectats i els seus contactes i els confinaments parcials en àmbit local estan tenint efecte.\nAquesta setmana serà decisiva per comprovar si les mesures estan sent realment efectives i no apareixen rebrots en altres comunitats fins ara menys afectades. Aquesta segona onada, si se li vol dir així, és encara petita però si va a més serà complicada de controlar, segons coincideixen els experts, que auguren una tardor difícil. També es podrà comprovar si el nombre de morts i hospitalitzacions segueix en ascens i es comença a tensar algun sistema hospitalari.\nA les comunitats més afectades s'estén el nerviosisme, especialment a Aragó, amb Saragossa com el gran problema. El Clínic de la capital aragonesa ha començat a buidar un pàrquing a l'aire lliure per destinar-lo a hospital de campanya que muntaria l'Exèrcit si fos necessari. Dels 65 morts de l'última setmana, 38 corresponen a Aragó, on està començant a resultar afectada la població més gran.\nA la queixa del president aragonès, Javier Lambán, que no té instruments jurídics per confinar Saragossa si cal, Fernando Simón li va respondre que l'Estat pot aplicar l'estat d'alarma a territoris delimitats. Segons Simón, la situació està lluny de trobar-se en aquest punt, però si «arribés a superar les capacitats de la comunitats autònomes, s'aplicarien les mesures que s'haguessin d'aplicar».\nSimón va aprofitar la seva compareixença per respondre als 20 científics de prestigi signants de la carta de The Lancet que «és obvi» que Espanya impulsarà una investigació independent sobre les actuacions dutes a terme durant la pandèmia, com ho van a fer tots els països, però no va posar data.


El bloc del Programa FITA | www.programafita.com\nEl bloc del Programa FITA\nPresentació a Tremp del Programa Rural 100 al Pallars Jussà i Sobirà\nEl proper dimarts 23 de setembre a 2/4 de 7 de la tarda a l’auditori de l’Epicentre de Tremp (passeig del Vall 13) tindrà lloc la presentació del Programa Rural 100 al Pallars Jussà i Sobirà. Durant aquesta presentació s’explicarà en què consisteix el programa i es resoldran els dubtes que hi puguin haver. Al finalitzar la presentació tindrà lloc la sessió de treball “LA PROACTIVITAT, ACTITUD CLAU DE L’EMPRENEDOR” a càrrec de l’Ainhoa Berganza*.\nDes del mes de setembre i fins al finals d’any, les persones emprenedores que s’inscriguin al programa treballaran, de la mà de l’equip del CEDRICAT, per al disseny i posada en funcionament del seu model de negoci.\nPer assistir a la presentació, cal apuntar-se enviant un correu a rural100pallars@gmail.com o trucant a l’equip tècnic del CEDRICAT al 973484320.\n* L’Ainhoa Berganza és sòcia fundadora de INTI: Training & Coaching (www.inticoaching.com) i compta amb una llarga experiència professional com a coach individual i d’equips.\nEscrit per Programa Fita No hi ha comentaris Publicat a General\nPresentació del Programa Rural 100 a Les Garrigues, dimarts 15 de juliol\nDesprés del desenvolupament del Programa Rural100 a les comarques de la Segarra, el Solsonès i la Vall d’Aran durant el 2013, el proper dimarts 15 de juliol es dóna el tret de sortida al Programa d’enguany que portarà el Rural100 a Les Garrigues, el Segrià, el Pallars Jussà i el Pallars Sobirà.\nDes del mes de juliol i fins al finals d’any, les persones emprenedores que s’inscriguin al programa treballaran, de la mà de l’equip del CEDRICAT, per al disseny i posada en funcionament del seu model de negoci.\nEl tret de sortida del programa Rural100 serà el proper dimarts 15 de juliol a 2/4 de 7 de la tarda al CEI de Les Borges Blanques on es durà a terme la presentació del programa a Les Garrigues i la sessió de treball “LA PROACTIVITAT, ACTITUD CLAU DE L’EMPRENEDOR” a càrrec de l’Ainhoa Berganza*\nEs convida a totes les persones emprenedores de la comarca de les Garrigues a assistir a aquesta sessió de presentació i a inscriure’s al programa!\nPer a qualsevol dubte o pregunta, adreçar-se a rural100garrigues@gmail.com o a l’equip tècnic del CEDRICAT al telèfon 973484320\nS’inicia el Programa FITA-Rural 100 a les comarques de Les Garrigues, Segrià, Pallars Jussà i Pallars Sobirà\nEl passat dijous 19 de juny es va mantenir una reunió amb els agents locals de les quatre comarques on tindrà lloc el Programa FITA-Rural 100 que s’iniciarà aquest proper mes de juliol amb el finançament de la Diputació de Lleida i Globalleida, sota el projecte Rural 100. Fins el mes de desembre les persones emprenedores que s’inscriguin al programa treballaran, de la mà de l’equip del CEDRICAT, per al disseny i posada en funcionament del seu model de negoci.\nEl tret de sortida es durà a terme amb les presentacions del programa a través de les sessions “La proactivitat, actitud clau de l’emprenedor” on, a més de presentar-se els continguts del programa, es comptarà amb la participació de l’Ainhoa Berganza, sòcia fundadora de INTI: Training & Coaching (www.inticoaching.com) que compta amb una llarga experiència professional com a coach individual i d’equips.\nPer a qualsevol dubte o pregunta, adreçar-se a info@programafita.com o a l’equip tècnic del CEDRICAT al telèfon 973484320\nInici del Programa FITA!\nAquest dimecres 21 de maig s’ha donat el tret de sortida al Programa FITA amb la realització de la sessió “La proactivitat, actitud clau de l’emprenedor”.\nDurant l’acte, les persones assistents van conèixer els objectius i la metodologia del programa, així com també els propers passos que es realitzaran. Per la seva banda, l’Ainhoa Berganza (Inti Coaching & Training) va dur a terme una xerrada motivadora i inspiradora entorn la proactivitat i l’actitud entorn el procés d’emprendre.\nAvui és el darrer dia per inscriure’s al Programa i es pot fer enviant un correu a info@programafita.com o trucant al 973 484 320.\nS’inicia el Programa FITA a les comarques de la Catalunya Central i Oriental!\nDesprés del desenvolupament del Programa FITA als àmbits territorials de la Conca de Barberà-Alt Camp i d’Eivissa Formentera (any 2011), a l’àmbit territorial del Parc Natural de l’Alt Pirineu i la seva àrea d’influència socioeconòmica (any 2012) i de les comarques de la Segarra, el Solsonès i la Vall d’Aran, el proper dimecres 21 de maig es dóna el tret de sortida al Programa a les comarques de la Catalunya Central i Oriental.\nDes del mes de maig fins al mes de novembre, les persones emprenedores que s’inscriguin al programa treballaran, de la mà de l’equip del CEDRICAT, per al disseny i posada en funcionament del seu model de negoci.\nEl tret de sortida del programa FITA serà el proper dimecres 21 de maig a 2/4 de 8 de la tarda a l’Escola de Capacitació Forestal de Santa Coloma de Farners on es durà a terme la presentació del programa i la sessió de treball “LA PROACTIVITAT, ACTITUD CLAU DE L’EMPRENEDOR” a càrrec de l’Ainhoa Berganza*\nEs convida a totes les persones emprenedores d’aquests territoris a assistir a aquestes sessions de presentació i a inscriure’s al programa!\nSegon seminari del Programa Rural100\nEls dies 1 i 2 de juliol s’ha realitzat el segon seminari del Programa Rural100 a les comarques del Solsonès i la Segarra. Els 21 participants s’han tornat a reunir a l’Hostal Palouet de la Segarra durant dos dies sencers per seguir treballant els seus models de negoci de la mà de l’equip del CEDRICAT.\nEl primer dia es va comptar amb la col·laboració del consultor Josep Maria Corbinos, actualment coordinador de la Xarxa Agrosocial a la Fundació CatalunyaCaixa i exdirector general de la Cooperativa “La Fageda”, el qual va exposar conceptes d’orientació estratègica i va fer una anàlisis crítica d’alguns dels models de negoci dels participants. Durant el segon dia es van treballar la resta de negocis i es va explicar com s’estructurarà l’assessorament que rebran els participants fins a finals d’any.\nUna vegada més el seminari ha estat un espai per compartir, innovar, treballar i madurar les idees de tots els participants i per crear xarxa i possibles col·laboracions.\nLes properes cites amb els emprenedors del Programa Rural100 es realitzaran de manera individual els dies 11 i 17 de juliol per tal d’establir amb cadascun d’ells el programa d’assessorament i el calendari definitiu de reunions i trobades que s’aniran realitzant fins a finals d’any.\nRealitzat amb èxit el primer seminari del Programa Rural100\nEls dies 12 i 13 de juny s’ha dut a terme, a l’Hostal Palouet de la Segarra, el primer seminari del Programa Rural100 de l’àmbit territorial del Solsonès i Segarra.\nUn total de 20 persones emprenedores d’ambdues comarques han participat en el seminari, que ha tingut una durada de dos dies sencers. Durant aquest temps, i de la mà de l’equip del CEDRICAT, les persones assistents han conegut i posat en pràctica diverses eines de creativitat, eines i estratègies per a incorporar la innovació en els projectes i l’eina del Business Model Generation (Canvas), entre altres.\nEl seminari també ha estat un espai per a la creació de xarxa entre les persones emprenedores, que han pogut exposar les seves idees de projecte o la innovació que volen incorporar en empreses ja existents, i alhora treballar-les i madurar-les mitjançant l’intercanvi d’opinions, experiències i coneixements de totes les persones assistents.\nLa propera cita per a aquest grup de persones emprenedores és el segon seminari, que es durà a terme els dies 1 i 2 de juliol, també a l’Hostal Palouet. El primer dia es comptarà amb la participació d’en Josep Maria Corbinos, consultor estratègic, que realitzarà una anàlisi crítica d’alguns dels models de negoci; i el segon dia es treballarà sobre la importància i les tècniques de prototipatge d’idees.\nTret de sortida del Programa Rural100 a la Segarra amb la sessió “Tot canvia. I tu?”\nAquest dimecres 29 de maig s’ha iniciat el Programa Rural100 a la Segarra amb la sessió de presentació “Tot canvia. I tu?” a càrrec del Xavier Verdaguer.\nUna quarantena de persones van assistir a l’acte que ha donat el tret de sortida del programa en aquesta comarca. Durant el transcurs de la sessió el assistents van conèixer els objectius del programa, així com la metodologia que s’emprarà. D’altra banda, en Xavier Verdaguer va realitzar una xerrada al voltant de l’actitud emprenedora i va explicar 8 motius per emprendre. Al final de la sessió els assistents van poder parlar i compartir amb ell inquietuds i dubtes entorn l’emprenedoria.\nLes persones interessades poden inscriure’s al Programa a través de l’apartat inscripcions del web del Programa FITA o bé directament a info@programafita.com. La data límit per a la inscripció és el divendres dia 7 de juny a les 2 del migdia. Vegeu el programa detallat\nEscrit per Programa Fita 1 Comentari Publicat a General


La Penya Blaugrana de Roses podria desaparèixer ·\nLa Penya Blaugrana de Roses podria desaparèixer\nSi no hi ha relleu a la presidència a la propera Assemblea General la Penya Blaugrana de Roses acabarà dissolent-se\nLa Junta Directiva de la Penya Blaugrana de Roses es va reunir el passat 20 de novembre i, en conformitat amb el que preveuen els Estatuts, va acordar convocar una Assemblea General Extraordinària, que se celebrarà al seu local social, situat al carrer Josep Cervera, el proper dia 11 de desembre del 2015, a les 20.30 hores en una única convocatòria.\nUna assemblea que té com a objectiu, entre d’altres punts, aprovar la renuncia de l’actual Junta Directiva i nomenar una de nova, per la qual cosa, si no es presenta cap candidatura, segons un comunicat de la Penya Blaugrana de Roses, aquesta “podria acabar desapareixent després de més de 31 anys d’existència”.\nOrdre del Dia de l’Assemblea General Extraordinària de la Penya Blaugrana de Roses\n1. Renúncia de l’actual Junta Directiva.\nPropostes de les candidatures a formar la nova Junta.\nRatificar els nomenaments dels membres de la Junta Directiva designats.\nEn cas que no surti cap nova candidatura es procedirà a la dissolució de la penya després de més de 31 anys.\nEs posa en coneixement de tots els socis i simpatitzants que l’Assemblea, degut a la seva possible desaparició, serà oberta a tothom, per si hi ha persones interessades en posar-se al capdavant de l’entitat, “amb noves maneres de fer que poden ser el millor per la nostra Penya”, han manifestat els actuals rectors de l’entitat blaugrana.\nTags: Penya Blaugrana de Roses\nPrevious Es presenta a Roses un nova manera de facilitar la sanació i el benestar dels malalts de càncer: la Sonoteràpia\nNext Un any més el col·legi Narcís Monturiol se solidaritza amb La Marató de TV3


Mònica Lapeyra i Pertussini: La pedra i l'home. Com utilitzes els teus recursos?\nCom deia John Grinder, co-creador de la PNL, la flexibilitat es refereix a la capacitat de generar opcions davant d'una determinada situació. I injectar opcions en el cervell és l'elixir dels déus... és quelcom molt valuós, potser allò més valuós que pots tenir per ser exitós i feliç a la vida.\nNomés ets lliure si tens la capacitat de triar la teva manera de fer, si pots decidir entre diverses opcions. Si no, estàs condemnat a actuar d'aquesta única manera que coneixes...\nI la flexibilitat també té a veure amb la teva capacitat d'utilitzar els teus diferents recursos. D'aquí, la següent poesia d'autor desconegut, que deixa clar de manera inqüestionable aquesta declaració de principis:\nDavid la utilizó para derrotar a Goliat\nPublicat per Mònica Lapeyra Pertussini a 13:03\nEtiquetes de comentaris: canvi i oportunitat, flexibilitat, intel·ligència emocional, pnl


El Modernisme arreu del món - (Modernisme 10/11) - Grup Enciclopèdia\n26 abril 2016 | Entrevistes, General, Modernisme, Vídeos | 0 comments\nFrancesc Fontbona, historiador de l’art i director de l’obra Joies del Modernisme català, d’Enciclopèdia Catalana, ens parla en aquest vídeo dels estils del Modernisme en altres països europeus. Podeu veure el vídeo o llegir-ne, a continuació, la transcripció.\n“Arreu del món no se’n diu modernisme, de l’estil. Dels estils moderns de finals de segle a cada lloc n’hi van dir d’una manera diferent: els alemanys parlaven de Jugendstil, els anglesos parlaven d’art nouveau -és curiós, perquè feien servir la denominació francesa- i, en canvi, a França més aviat en deien el modern style, i a Itàlia, l’estil liberty.\nPerò tot això acostuma a identificar-se més aviat amb un dels estils del Modernisme que seria la banda més simbolista. Quan es parla de modern style, art nouveau o Jugendstil acostuma a ser sempre a l’estil del Modernisme que s’assembla més als corrents simbolistes. D’altra banda, són els que plàsticament permeten unes imatges més de somni: les fades, les garlandes vegetals, els boscos, les flors, jugar amb la línia corba… Quan a algú li dius “modernisme”, pensa en tot això, que és el que més s’assembla al que els principals arquitectes practicaven.\nPerò, de fet, tan modernista és això com les pintures de Ramon Casas, que no són gens simbolistes i que, en canvi, són molt derivades de l’impressionisme o properes, fins i tot, a la primera època, al naturalisme. O en altres arts, els drames naturalistes també són modernistes.”


Aquest programa que promou l'àrea de Cultura de la Diputació fomenta i valora la música i les danses tradicionals valencians\nLes Trobades de Folclore per al 2018 ja compten amb el calendari d'activitats i amb els municipis que acolliran aquestes jornades. Aquests encontres que promou l'Àrea de Cultura de la Diputació de València es celebraran entre els mesos de juny i octubre amb l'objectiu de revitalitzar la música, els balls i les danses tradicionals que componen el folklore dels pobles valencians.\nLes seus d'aquestes trobades seran Quartell, Sumacàrcer, Montesa i València, després de que el departament de Cultura haja valorat els distints municipis que sol·licitaren acollir aquestes activitats seguint els criteris d'adjudicació establerts en la convocatòria.\nLes Trobades iniciaran el seu recorregut a Quartell, municipi d'El Camp de Morvedre, el dia 22 de juny fins el 24. Sumacàrcer, a La Ribera Alta, acollirà les actuacions i tallers des del 29 de juny fins l'1 de juliol. La tercera parada d'aquestes activitats folklòriques serà Montesa, a la comarca de La Costera, entre els dies 28 i 30 de setembre. La ciutat de València serà la última parada d'aquesta edició, on les Trobades tindran lloc des del dia 19 fins al 21 d'octubre.\nEls treballs de reparació han sigut reomplir els forats que shi havien format i restaurar amb el color habitual que lluïx en eixa part de lescenari.\nSagunt acull la XVI Trobada de Folklore Valencià\nValència Turisme mostra infinites propostes per a viure loci en el territori valencià en La Fira de les Comarques 2018\nIgualdad forma en Ontinyent a cerca de 60 profesionales de servicios sociales para la gestión de la nueva renta valenciana de inclusión\nLEntre Comarques 2018 comença per la Ribera del Xúquer este cap de setmana


El 2020 serà realitat un itinerari de vianants i bicicletes que enllaçarà Sabadell, Matadepera i Terrassa | biter.cat (Associació BiciTerrassa Club)\n← El BiTer demana mesures per evitar l’aparcament incívic al carril bici del passeig del Camp de Roure\nFrança anuncia una inversió de 350 M€ per triplicar l’ús de la bicicleta el 2024 →\nEl BiTer celebrem aquest anunci i esperem amb moltes ganes que arribi el dia de la inauguració. Estarem a sobre dels detalls d’implantació per a que sigui el millor possible. Ho hem estat reivindicant durant els darrers anys, i seguirem demanant altres reivindicacions com l’adequació de la carretera de Castellar a les bicicicletes, i de forma urgent, que es permeti circular pel carril bus.\nVEURE NOTÍCIA A CANAL TERRASSA\nAquest dijous s’ha presentat el projecte que donarà servei a 400.000 persones. L’itinerari entre Terrassa i Matadepera completarà el tram de carril bici que ja hi ha a la BV1221. Aquí i amb una amplada de cinc metres s’incorporarà un espai pels vianants fins arribar a la trama urbana. També s’hi col·locarà l’enllumenat i una separació de seguretat de la carretera. Un tram d’aquest carril passarà per la BV 1275 per connectar fins a Matadepera.\nVEURE NOTÍCIA DE LA DIPUTACIÓ DE BARCELONA\nAquesta entrada s'ha publicat en La bicicleta a Terrassa i etiquetada amb Carril bici, Reivindiquem. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


L´aeroport de Girona enceta el 2017 amb només 40.000 passatgers - Diari de Girona\nLa base aèria de la demarcació perd al gener 6.500 viatgers respecte a l'any passat · La recuperació prevista no es produirà fins a finals de març\nf.b. 13.02.2017 | 23:50\nA l'aeroport de Girona-Costa Brava el 2017 ha començat com va acabar el 2016, perdent passatgers i registrant els números més baixos de l'arribada de Ryanair a Girona. La base aèria de Vilobí d'Onyar ha perdut al gener 6.543 usuaris respecte al mateix mes de 2016. En total, amb prou feines han passat per l'aeroport 40.744 viatgers, una de les xifres mensuals més baixes des que l'aeroport es va fer gran.\nEl motiu pels quals l'aeroport ha perdut el 13% de persones és el de cada mes: la menor oferta de vols per a aquests mesos d'hivern respecte a l'any passat, quan Ryanair volava a 13 destinacions des de Girona. Aquest any, en canvi, l'oferta s'ha limitat a només nou destinacions.\nI això que l'any passat l'aerolínia irlandesa es va quedar sola operant a l'aeròdrom gironí. Aquest any la permanència de la russa Pobeda Airlines semblava que podia maquillar la retirada de vols de Ryanair, però no ha estat així.\nTot i que l'aeroport segueix en caiguda lliure, la tempesta sembla que és a punt d'acabar-se a tenor dels anuncis que al llarg de l'any passat van fer les principals aerolínies de l'aeroport anunciant més vols i més freqüències de cares al 2017.\nAquestes bones notícies, però, (sens dubte les millors que ha rebut l'aeroport en els últims anys) no arribaran fins a finals del mes que ve. Fins llavors, tot indica que a l'aeroport el flux de viatgers serà ínfim comparat amb els anys de bonança.\nBarcelona segueix creixent\nL'altra cara de la moneda és Barcelona. L'aeroport del Prat va registrar 2.804.092 passatgers durant el mes de gener, fet que suposa un creixement de l'11,4% respecte al mateix mes de l'any anterior, segons va informar EFE.\nEls passatgers dels vols internacionals són els que més van créixer, amb un augment del 12,1%, respecte a gener de l'any passat, mentre que els usuaris de vols nacionals van registrar un creixement del 9,8%.\nEls passatgers de vols amb destinació a Amèrica Llatina i Carib van ser els que més van créixer de les rutes intercontinentals, amb un augment del 35,8%, seguits d'Orient Mitjà, 16,9%, Àfrica, 10,4%, i Amèrica del Nord, 9,3%.\nDurant el mes de gener es van registrar a les pistes de l'aeroport del Prat 20.848 moviments d'aeronaus, un 7,8% més que en el mateix mes del 2016, registrant-se un creixement més alt dels moviments nacionals, 10,4%, que de les operacions internacionals, 7,2%.\nLa càrrega aèria segueix creixent aquest mes de gener, quan es van transportar 10.330 tones de mercaderies, un 11,4% més que el mateix mes de l'any anterior.


Etiqueta del llenguatge corporal - Electrodomèstics i electrodomèstics essencialsLlegir Més\nPrincipal Electrodomèstics i electrodomèstics essencials Etiqueta del llenguatge corporal\nEtiqueta del llenguatge corporal\nEn aquells dies que els nens assistien a l'escola d'encant, van aprendre a caminar amb una pila de llibres al cap per assegurar-se que tenien una bona postura. Van aguantar infinites lliçons sobre com presentar-se a ells mateixos i als altres i donar la mà adequadament. Abans de graduar-se, havien de conèixer la manera adequada d’abocar el te sense vessar ni una gota.\nProbablement semblen exercicis poc importants en aquell moment, però penseu-hi. Quan veieu que algú s’estrenyent, oferint-li un cop de mà per donar un cop de mà i oblidant-vos d’informar-vos amb l’estrany amb què esteu, probablement no penseu gaire.\nSaber fer aquestes coses és bonic, i és un bon començament. Tot i això, hi ha força més en el llenguatge corporal que en la postura i la mà.\nNo sempre és necessari crear una conversa per fer una primera impressió sobre els altres perquè se’ls jutjarà per la forma de mirar, la postura, la seva expressió i la manera de fer gestos. Per això, heu de prestar molta atenció a la manera de portar-vos vosaltres mateixos i al vostre llenguatge corporal. La gent es nota i et jutjarà fins i tot amb els moviments i expressions més subtils. Això és cert tant en situacions socials com professionals, incloses les entrevistes laborals.\nL’agent retirat de l’FBI, Joe Navarro, afirma que la major part del que comuniquem no és verbal i enviem un missatge a l’altra persona sobre qui som i què pensem de nosaltres mateixos. Navarro també afirma que la gent té de quatre a vuit segons per fer una primera impressió. Això no passa molt de temps, així que feu el que podeu per fer que compte.\nQuan entreu per primera vegada a una habitació o us apropeu a un grup de persones, assegureu-vos que les espatlles quedin quadrades i que el cap estigui alçat. Slouching envia el missatge que no esteu interessats o interessats en què pensen els altres. Tant si és alt com curt, estar dempeus amb el cap alt, permet que els altres sàpiguen que estàs segur i feliç de ser-hi. Un cap baixat, en canvi, dóna la impressió més negativa que ets tímid, avergonyit d’alguna cosa o segur.\nTot i que és agradable tenir una gran postura (el propòsit de caminar amb un llibre al cap), hi ha altres coses igualment importants a considerar. La gent determinarà de seguida quin tipus de persona es basa en la freqüència amb què somriu, feu contacte visual, assisteix durant la conversa, ofereixen un cop de mà ferm o tenen una postura oberta que mostra acceptació i compromís.\nSi no estàs còmode amb alguna d’aquestes coses, practica davant d’un mirall abans de sortir en públic. Un cop que dominis la bona postura i expressions facials en privat, estaràs una mica més còmode quan estiguis entre d’altres.\nDesprés de donar la mà, donar abraçades o saludar verbalment la persona o el grup, és probable que vulgueu ocupar-vos. Busqueu una cadira que proporcioni suport per a la columna vertebral, però si l’únic seient que podeu trobar és una cadira esvelta, asseieu-vos a la vora d’aquesta perquè els peus toquin el terra i pugueu mantenir la columna vertebral erecta. A no ser que les persones amb què estigueu siguin amics molt íntims, fer-se córrer a la cadira no és adequat i pot enviar el senyal que està més a gust personal que al vostre entorn.\nEstà bé creuar les cames, però intenteu no torçar ni contorsionar les cames com els pretzels. Aquesta és una posició incòmoda que pot incomodar els altres. Senyores, assegureu-vos que la vostra falda sigui prou llarga com per cobrir-se la majoria de la cuixa i no s’aixequi, mostrant alguna cosa que ha de romandre amagada. No deixeu anar el peu a la meitat de la sabata i no el traieu del peu. Això no és adequat per a tots, però no és el lloc més íntim.\nQuan parleu amb algú dels Estats Units i la majoria d’altres països occidentals, haureu de contactar amb vosaltres. Tanmateix, assegureu-vos de parpellejar de tant en tant i de forma periòdica o que sembla que no us pareix.\nQuan fas un gest, estàs dient més que les paraules que et surten de la boca. No feu mai moviments de mà obscens en un entorn empresarial o amb un grup de persones que no us coneixen prou per acceptar-vos malgrat la grollera.\nRecordeu que tota cultura té una llista de gestos acceptables i inacceptables, per la qual cosa, si us trobeu en una situació desconeguda, manteniu els moviments de la mà al mínim. No voleu ofendre involuntàriament a algú altre. Abans d’anar a un altre país, aprèn quins gestos es consideren ofensius.\nMantenir una distància còmoda\nA menys que estigueu casats, compromesos o en una relació estreta amb algú, assegureu-vos de proporcionar un gran espai personal durant una situació social. La majoria de les persones es posen molt incòmodes quan es posa dret a la cara. Si veieu l’altra persona fent un pas enrere o inclinant-se, sabreu que heu envaït el seu espai.\nArticle AnteriorUtilitzant Nametags com a trencadors de gel de festa\nArticle SegüentSecrets per estalviar diners a domicili\nEric Audras / Getty Images En aquells dies que els nens assistien a l'escola d'encant, van aprendre a caminar amb una pila de llibres al cap per assegurar-se que tenien una bona postura. Van aguantar infinites lliçons sobre com presentar-se a ells mateixos i als altres i donar la mà adequadament. © Copyright 2019


e-colònies.cat : Neu i colònies\nPer gaudir de la neu i altres peculiaritats de l'hivern, algunes cases de colònies i albergs de l’ACCAC han preparat propostes d’activitats específiques, que en alguns casos són per a grups escolars i en d'altres, per a famílies o grups d'amics. Les estacions d’esquí també ofereixen activitats ideals per als més petits de la família, com excursions amb raquetes, construcció d’iglús o exercicis d’orientació, per gaudir de tota una aventura tenyida de blanc. Al Pirineu hi ha fins a deu estacions d’esquí alpí i sis d’esquí nòrdic que figuren entre les més visitades de l’Estat durant la temporada d'hivern. En els darrers anys, aquestes estacions han ampliat la seva oferta amb noves modalitats d’esquí i molts esports de neu. Algunes propostes s’adrecen als esquiadors més intrèpids, que busquen noves emocions. D’altres, en canvi, estan pensades per als qui no saben o no els agrada esquiar, però volen passar un dia divertit a la muntanya. En aquest entorn privilegiat, petits i grans poden descobrir el paisatge hivernal i aprofitar els avantatges de la neu amb estades de qualitat a preus econòmics a les instal·lacions juvenils.\nA la neu amb l'escola\nEls esports de neu, en les seves diferents variants, han experimentat un salt tant a nivell quantitatiu com qualitatiu en el nostre país durant les últimes dècades. Aquest fet els ha convertit en una pràctica més popular i amb una gran influència en l'àmbit escolar. Per aquest motiu, són moltes les escoles i instituts que organitzen colònies a la neu. Ensenyar i practicar amb l'alumnat l'esquí i altres esports de neu ofereix als infants i joves la possibilitat d'interactuar amb l'entorn natural mentre fan exercici físic. A més, en el cas de l’esquí hi poden participar tots els alumnes, ja que Catalunya acull pistes adaptades per a persones amb necessitats educatives especials o amb algun tipus de discapacitat.


Elysium Capital Residence Nicòsia Xipre - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n10 Samos Str. Agii Omologites, Centre, Nicòsia, Xipre, 1086 - Veure al mapa\nMés informació sobre Elysium Capital Residence\nBen posicionat a City Center, Elysium Capital Residence és un lloc ideal d'inici d'excursions a Nicòsia. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Els visitants d'aquest hotel, poden gaudir d'anar a les atraccions més importants de la ciutat: Church of Saint Dometiou, Galeri Technis Periplous, Saint George Chapel.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb televisió de pantalla plana, aire condicionat, calefacció, escriptori, articles de tocador a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Elysium Capital Residence és una elecció inteligents per a viatgers a Nicòsia, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nCal que informeu el Elysium Capital Residence de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


Nou reality a la vista? Adara trenca el silenci sobre la reconciliació més esperada\nAdara trenca el silenci i parla sobre la situació amb Gianmarco\nAdara desmunta tots els rumors sobre una possible reconciliació\nper Coral Méndez dilluns, 1 de juny 2020 - 10:28h\nAdara i Gianmarco van acabar la seva relació al mes de març | CatalunyaDiari\nAdara Molinero i Gianmarco Onestini van trobar-se per primera vegada al reality de Telecinco 'Gran Hermano VIP 7'. En aquells moments, Adara seguia amb el pare del seu fill, Hugo Sierra, però cada vegada es veia més química amb l'italià. No va ser fins que van entrar al reality 'El tiempo de descuento' quan van consolidar la seva relació.\nLa parella va passar junta la primera part del confinament a Madrid, però el passat mes de març, després de veure que Adara s'escrivia missatges amb el seu amic Rodri, Gianmarco va fer les maletes i va tornar a Itàlia. Des que van trencar la seva relació sembla que tots dos han refet les seves vides, però la seva història d'amor i odi ens segueix mantenint a tots en suspens.\nAra, Adara Molinero ha fet una entrevista molt íntima per la revista 'Lecturas', on ha admès que tornaria a entrar en algun reality amb Gianmarco, però que ni tan sols li passa pel cap una possible reconciliació: «ja no hi ha després de tot el que ha passat, i quan et fan tant de mal...».\nUna publicació compartida de ADARA MOLINERO (@adara_molinero) el 29 mai, 2020 a les 08:19 PDT\n«Ha estat molt covard»\nGianmarco va disparar totes les alarmes amb unes declaracions que va compartir al seu canal de Mtmad: «El que he viscut són moments súper ultra bonics que sempre es quedaran dins meu. Hi ha hagut coses que m'han fet vibrar», explicava. Després dels milers de rumors sobre el fet que podrien reprendre la seva relació.\nDavant d'aquesta situació, el passat dissabte dia 30 Adara va assegurar al programa 'Sábado Deluxe' que no tornaria amb el jove, desmuntant així tots els rumors. «No quedaria amb ell, es quedarà amb les ganes», explicava. A més, ha criticat a l'italià perquè, segons ella, ha mentit moltíssim tant a la televisió com en la seva relació i «ha estat molt covard».\nLa resposta de Gianmarco\nOnestini no ha passat per alt les declaracions d'Adara i no ha dubtat a respondre-la amb una indirecta a través de Twitter: «Tant de bo et tornin totes les coses bones que vas donar a les persones que no van saber valorar-te».\nTant de bo et retornin totes les coses bones que li vas donar a les persones que no van saber valorar-.\n- Gianmarco Onestini (@GOnestini) May 30, 2020\nNatalia Sánchez, en família: enamora els seus seguidors amb una tendra fotografia


Subvencions per a la transformació digital - Morethansites.com\nOberta la convocatòria de subvencions per a la transformació digital d’empreses i comerços\nSi tens un negoci i vols posar-te al dia pel que fa a les noves tecnologies digitals, aleshores t’interessarà saber que s’acaba d’obrir la convocatòria de subvencions per a la transformació digital d’empreses i comerços que ofereix la Generalitat de Catalunya. Aquesta línia d’ajudes, gestionada pel Departament d’Empresa i Coneixement de la Generalitat i el Consorci de Comerç, Artesania i Moda de Catalunya (CCAM), va adreçada a les empreses de comerç, serveis, moda i parades de mercat municipal que presentin iniciatives encaminades a millorar la seva competitivitat mitjançant la tecnologia. El programa està dotat amb un pressupost de 4,3 milions d’euros i el termini de presentació de les sol·licituds acaba el 23 de maig de 2019.\nQuina mena de projectes es poden beneficiar d’aquestes subvencions de la Generalitat de Catalunya? Segons expliquen les bases reguladores del programa, l’objectiu és la modernització de les empreses, la millora de la competitivitat, la internacionalització i la millora dels serveis als consumidors. Alguns exemples esmentats a la convocatòria serien:\nCreació de pàgines web i portals de comerç electrònic.\nAdaptació de llocs web perquè siguin responsius i multiidioma.\nCampanyes de posicionament SEO i SEM i de xarxes socials.\nCampanyes de pagament per clic, enllaços patrocinats i d’afiliats.\nDesenvolupament d’aplicacions mòbils i sistemes informàtics de gestió.\nSistemes de digitalització de la publicitat i cartelleria digital.\nCom pots veure, hi ha un ampli ventall de propostes que la teva empresa o comerç pot presentar per beneficiar-se d’aquestes subvencions, l’import de les quals va dels 1.000 euros a 60.000 euros per projecte en funció de la modalitat i el tipus de sol·licitant. Aprofita l’ocasió!\nT’ajudem a sol·licitar la teva subvenció\nA Morethansites t’oferim un ampli ventall de serveis per a la transformació digital del teu negoci: disseny i programació de pàgines web i llocs d’ecommerce, gestió de campanyes de posicionament SEO, SEM i a xarxes socials, projectes d’imatge corporativa, publicitat i retolació (tradicional o digital), fotografia i vídeo, fulletons, catàlegs, adaptació a LOPD, LSSI i RGPD, etc. En tots els projectes, els professionals del nostre equip s’esforçaran al màxim per oferir-te els millors resultats que donin un nou impuls al teu negoci mitjançant la tecnologia més moderna.\nTambé et podem ajudar a preparar la documentació necessària per presentar la teva sol·licitud de subvenció, tenim molta experiència assessorant els nostres clients. Només ens has d’explicar què vols fer i ens posarem a treballar; i si no ho tens clar, consulta’ns i analitzarem com la tecnologia pot millorar el teu negoci. No deixis escapar l’oportunitat de beneficiar-te d’aquesta convocatòria de subvencions. El temps corre!\nPosa’t en contacte amb nosaltres per informar-te d’aquestes i altres ajudes per empreses.


La Generalitat de Catalunya exigeix a una treballadora que imparteixi una formació en castellà | Notícies | Plataforma per la Llengua\nPlataforma per la Llengua, que ha tingut accés a dos correus electrònics que demostren la mala praxi de la direcció general, ha aconseguit el compromís explícit de la Secretaria de Política Lingüística i de la consellera Tània Verge perquè un cas com aquest no es torni a repetir\nLa formació, que era en línia i constava de dues sessions, va tenir lloc el 19 i el 21 d'octubre. Un dia abans de la primera sessió, una tècnica de la direcció general va enviar un correu electrònic a la formadora. Plataforma per la Llengua hi ha tingut accés i, entre altres temes, li explicava que algun inscrit havia demanat que la formació s'impartís en castellà. A continuació, li feia aquesta recomanació: "Aquí pots actuar al teu criteri, sempre que comencis en català, però si després consideres canviar-te al castellà, cap problema". Plataforma per la Llengua considera inacceptables aquestes insinuacions, que perpetuen la subordinació lingüística que pateix el català i alimenten conductes perjudicials per a la normalització del català. A més, l'article 9 de la Llei de política lingüística del 1998 estableix que la llengua d'ús normal de les administracions catalanes és el català.\nSegons relata la formadora, quan el dia de la primera sessió les assistents van veure que s'hi dirigia en català van començar a interrompre-la amb intervencions orals i de missatges al xat per demanar-li que canviés al castellà. Veient aquesta situació, ella va argumentar que el català era la seva llengua materna, que s'hi expressava millor, que era una formació de l'administració pública i que s'havia de fer en la llengua pròpia del país.\nLes interrupcions contínues van fer necessària la intervenció de les dues tècniques responsables de la formació, que van demanar a les assistents que deixessin treballar a la formadora. La sessió, malgrat tot, va concloure amb el mateix nombre d'assistents amb què havia començat, 51.


Tutories – IES VIOLANT DE CASALDUCH\nAV. DE CASTELLÓN Nº – S/N, 12560 BENICÀSSIM – 964399410 – 12005283@edu.gva.es\nRenovació préstec de llibres\nImpressió remota MYORBYS\nCada grup-classe té assignat un professor/a tutor/a que es troba en relació permanent amb l’alumnat. Els tutors/es assignats a cada grup tenen una hora setmanal d’atenció a pares/mares.\nEls tutors/es es reuniran amb tots els pares/mares dels alumnes del seu grup almenys una vegada a començament de curs (octubre) i una altra a la meitat (gener). A més, es reuniran tantes vegades com ho consideren oportú els pares o els tutors per a tractar assumptes relacionats amb la situació acadèmica i personal dels alumnes.\nTots els assumptes de tipus acadèmic i de comportament es tractaran primer amb el professorat implicat. En segon terme, es dirigiran al tutor/a. El centre compta amb un programa de mediació entre iguals per solventar i recolzar l’alumnat amb problemàtica d’aquest tipus.\nÉs molt important que quan les famílies observen amonestacions i/o incidències, s’entrevisten amb el professor/a implicat o amb el tutor/a, ja que una acumulació d’amonestacions pot derivar en faltes lleus, greus o molt greus (susceptibles de sanció segons el Decret 246/19911, de 23 de desembre, sobre drets i deures de l’alumnat).\n1ESOA Roberto Lucas 4ESOA Miguel Ángel Pastor\n1ESOB Júlia Bellés 4ESOB Raül Portolés\n1ESOC Raquel Ramia 4ESOC Eva Sanz\n1ESOD Esther Ujaque 4ESOD César Catalán\n1ESOE Cristina Chust 4ESOE Sarai Adsuara\n1ESOF Carmen Safont 4PR4 Juan Tuñón\n1ESOG Laura Pérez 1BATA Juan Barberà\n2ESOA Sònia Ibáñez 1BATB Ester Martí\n2ESOB Alfonso Bautista 1BATC Víctor Rovira\n2ESOC Esther Montoliu 1BATD Mª Carmen Martí\n2ESOD Elena Edo 2BAHA Victoria Martínez\n2ESOE Sandra Quemades 2BAHB Iván Bonilla\n2ESOF Alejandro Comín 2BACC Pilar Cucala\n2ESOG Fernanda Pascual 2BATD Maria Pareja\n3ESOA Joan Centelles 1CFB elec Santiago Larrabeiti\n3ESOB Lucía González 1CFB jard Gaspar Falomir\n3ESOC Isa Feliu 2CFB Jorge Muruais\n3ESOD Anna Cèlia Barberà 1CFM Lluís Carbó\n3ESOE Isabel Valls 2CFM Lledó Mallol\n3PMAR Gemma Laliena 1CFSA Arantxa Esteban\n1CFSB Sahila Suárez\n2CFSA Iván Muñoz\n2CFSB Manolo Ortiz\nCorreu electrònic: 12005283@edu.gva.es


Els anys no sempre avancen – Xalandria\nEls anys no sempre avancen\nLa veritat és que, en aquesta ocasió, tenia molt poques ganes de celebrar l’arribada de cap d’any. Potser sí que hi havia la curiositat de veure com seria fer, des de casa, en pijama fins i tot, un cerimonial que, normalment, havíem celebrat d’una altra manera. Però poca cosa més. Avesat a ser de viatge en aquestes dates o a ajuntar-nos amb els amics per fer festa junts, la perspectiva de romandre a casa no es presentava gaire interessant, per molt que fos amb la millor de les companyies possibles. El context pandèmic, no cal negar-ho, hi tenia la seva part de culpa. Després d’uns mesos anormals en molts sentits, era lògic fins i tot que no hi hagués gaire ganes de fer festa. El meu escepticisme de cara a 2021 tampoc ni hi ajudava gens.\nI açò que el capvespre havia estat més que satisfactori. A partir de les set, havia assistit a un concert de Kiss, retransmès per reproducció en continu per internet des de Dubai, gràcies a un regal d’aniversari que, per variar, va encertar-la de ple. Tenia un deute pendent amb aquest conjunt americà de rock dur i teatral, que havia d’haver vist a mitjan dècada dels noranta (en la gira en què recuperaven el maquillatge) i que, per unes circumstàncies vergonyoses, em vaig perdre: veure’ls disfressats, dalt d’un escenari, descarregant una llista inacabable de clàssics de la seva extensa discografia, especialment dels anys setanta i vuitanta —per molt que no hi fossin tots els membres originals, que la veu de Paul Stanley estigués molt castigada o que no hi hagués gairebé ningú fent de públic, la qual cosa feia que l’espectacle fos, aparentement fred—, va ser, a més d’emotiu, un gust. Vaig xalar i molt.\nAra bé, ni que fos de manera subtil, el que vaig veure a través de la pantalla de l’ordinador —amb una qualitat de so i d’imatge més que dignes— em va enviar un avís que no vaig captar en aquell moment i que, ara, potser, entenc: una part del gaudi va ser deguda a la nostàlgia, al retorn a un passat que, d’alguna manera, enyorava, com demostra el fet que, en retrobar-lo, la sensació que en vaig rebre va ser de plaer. No sempre passa açò quan viatjam cap enrere en el temps, tal i com vaig poder comprovar poc després. Hi ha retorns al passat, molts, que són involutius, que ens demostren que seguim estancats en moltes coses.\nDesprés d’un sopar especial en tots els sentits —bàsicament perquè no s’assemblà gens a cap dels que havíem celebrat en anys anteriors—, disposàrem d’una estona més que generosa abans de les campanades. En el context de mitja galvana en què ens trobàvem, ens vam dedicar a fer un exercici insòlit: veure la televisió, una mica a l’atzar. L’aparell, el tenim. Ara bé, l’ús que en fem no té res a veure amb el que convencionalment coneixíem com mirar la tele. Per dir-ho amb major precisió, vam practicar un esport conegut com a zapping, associat a un altre, el panxing, que té com a escenari idoni els menjadors de les cases, gràcies al qual vam visitar, sense voler-ho gaire, algunes de les cadenes generalistes, un hàbit gairebé desaparegut a la nostra llar i que, fruit de l’avorriment, va tornar en una data tan assenyalada com la del darrer dia de l’any. Quina mala idea!\nUn cop començada la ronda, a més, vam ser incapaços de revertir-la. Ara bé, la passejada catòdica va servir per comprovar que el temps no sempre passa, que hi ha coses que o bé romanen estancades o, pitjor, involucionen. Per començar, a la segona cadena de la televisió pública espanyola, feien un programa, «Cachitos Fest» en què es retransmetien diferents actuacions musicals, amb la intenció —lloable— de compensar un any en el qual els concerts han patit tota mena de restriccions pandèmiques. Ara bé, llevat d’açò, amb la tria d’intèrprets i temes, de procedències i estils diversos, el programa no va fer altra cosa que refermar una visió cultural espanyola que fa segles que dura. Que s’imposa. La visió de la diversitat del panorama artístic estatal era, si fa no fa, la mateixa que existia en plena dictadura de Franco: cap artista s’hi va expressar en una llengua que no fos el castellà o l’anglès —aquí hi havia, bàsicament, l’única diferència amb l’Espanya en blanc i negre: la presència de la llengua de Shakespeare—, per molt que a l’estat hi hagi exemples per donar i vendre de música que es vehicula en català, basc, gallec o en qualsevol de les altres llengües que es parlen a la pell de brau, amb qualitat molt superior, per cert, a la que apareixia en aquells moments per la pantalla del televisor.\nDesprés de comprovar que, en aquest estat, els catalanoparlants som i serem sempre ciutadans de segona, el comandament, en una reacció inconscient i autodefensiva alhora, va cercar empara en una cadena televisiva que s’expressés en la nostra llengua. La primera que va aparèixer va ser TV3. El que hi vam veure, breument, va fer feredat. Tres presentadores —tres periodistes, tres dones—, vestides amb roba de vint-i-un botons, però fresca i prima (més adient per a l’estiu, per a entendre’ns), van ser sotmeses a les inclemències del vent i del fred davant de la càmera mentre anaven teixint un discurs fonamentat en tots els tòpics del darrer dia de l’any. Tòpics. En una televisió pública, tres professionals serioses eren tractades com a dones objecte, en la pitjor de les tradicions del masclisme. Al·lucinant!\nD’aquí, el següent bot va ser cap a una cadena privada. Som incapaç de recordar quina. Si no vaig errat, hi ha dos grans grups mediàtics que es reparteixen el pastís televisiu. Açò vol dir que, triïs el que triïs, el producte serà sempre el mateix. En principi, la sensació va ser estranya. Davant de la càmera hi havia un noia jove vestida d’una manera que, en un primer moment, ens va resultar simpàtica. Des d’un balcó, anava donant pas al seu company, que es trobava al bell mig de la plaça. Connectava amb la manera com ens trobàvem a casa: el pijama posat, còmodament estirats de qualsevol manera al sofà, amb mig cos sota les flassades. La presentadora anava vestida amb un nòrdic —amb el farciment, només—, enrevoltat al cos com si fos una túnica romana. Almenys no passava fred, vam pensar, perquè Madrid devia ser un gel, una nit com aquella.\nAra bé, resulta que, en arribar les campanades, pel que he llegit posteriorment (aquesta part, malauradament, ens la vam perdre; després he sabut que hi ha molta gent que espera aquest moment com si es tractés de l’arribada d’algun messies), la presentadora es va treure aquell embalum de sobre i tothom va poder veure que davall lluïa un vestit —per dir-ho d’alguna manera: un trosset de tela amb quatre fils no arriba a ser-ho— amb què, suposadament, homenatjava el personal sanitari i, sobretot, les màscares, una peça que, d’uns mesos ençà, forma part del vestuari habitual de la gent, tot i que a la pràctica ens trobàvem davant de la típica maniobra de cercar l’audiència a partir de joves belleses mostrant carn. És a dir, érem davant d’una altra emissora que fomentava la imatge de la dona objecte: poca roba i molt carn, exposades a les temperatures glacials de la capital del regne.\nPer acabar-ho d’adobar, i per tal de remarcar-ne el contrast, l’home que també s’encarregava de presentar el programa anava ben abrigat i vestit de la manera més convencionalment masculina possible: amb un tern (pantaló, armilla, americana) de gala. L’exercici és fàcil: algú s’imagina la situació a l’inrevés? És a dir, amb ell mostrant popa, amb poca roba, i ella ben tapada? Per fer-ho encara més ranci (es veu que hi havia marge de maniobra en aquest sentit), durant la connexió amb el presentador, que era al mig de la plaça del Sol, va actuar Nacho Cano, que va perpetrar —dir-ne interpretar seria massa generós— una versió d’un tema propi, vull dir de Mecano, més vell que l’anar a peu, es veu que amb la lletra adaptada a la situació d’emergència sanitària, ajudat per una cantant i d’un cor que, sobretot, feia coreografies amables. L’olor de naftalina i de resclosit de l’esdeveniment, presidit per una immensa rojigualda que guarnia l’edifici de darrere, s’escampà arreu i arribà, des de l’anomenat quilòmetre zero, fins a les colònies d’ultramar, és a dir, fins a ca nostra, a Maó. L’ensumàrem sense cap mena de dubte: una flaire que desprenia un insuportable deix de floridura.\nEl canvi de cadena va ser obligat. Instintiu. Autodefensiu. El salt ens va menar, sense gaire marge de maniobra —les campanades eren a punt de tocar—, a la nostrada IB3, la cadena pública illenca. Dos presentadors, mascle i femella, vestits convencionalment —ella més lleugera de roba que no pas ell— volien entretenir l’audiència amb les explicacions totalment pedagògiques del moment en què calia començar a ingerir els grans de raïm, just després dels quarts. Era ell, açò sí, qui en sabia, qui aclaria els dubtes de la presentadora, que feia el paper de la ignorant. Els rols eren ben clars. El masculí i el femení. Per acabar-ho d’adobar, l’escenari no podia ser un altre: l’enfront desèrtic (els llonguets palmesans estaven tancats a ca seva des de feia una bona estona) de l’ajuntament de Palma, el quilòmetre zero de la nostra comunitat autònoma, de la nostra província provinciana.\nNo vam tenir temps de canviar de cadena una altra vegada. Sense gairebé marge per a la reacció, van començar a sonar les dotze campanades. Vam tenir, tot s’ha de dir, el temps suficient per anar rosegant i enviant-nos cada gra de raïm sense perill real d’ennuegament. El ritme era humà, cosa que es va agrair. Des d’aquí volem aprofitar per enviar una felicitació sincera als responsables de la temporització. En acabat de passar el rosari de la raïmada, amb tota la tranquil·litat del món, vam poder desitjar-nos el bon any. En no fer servir cotilló, la celebració va ser aparentment més deslluïda que en altres ocasions, però no menys sincera a l’hora de transmetre els bons propòsits a les persones estimades. Potser, fins i tot, en fer-ho més auster i sobri, sense la presència de cap beguda alcohòlica, les paraules van estar amarades d’una pàtina de veritat que, en el passat, es feia de molt més mal veure rere els antifaços, els espanta-sogres i les serpentines.\nEl ritual de benvinguda al nou any es va completar amb música. En absència del ball a l’envelat, de la visita als bars i pubs de la població o de les discoteques casolanes improvisades amb els amics, enguany aquesta part de la celebració va quedar relativament compensada per la via radiofònica, a partir d’una emissora molt local d’internet gràcies a la qual, pel que vam comprovar, entre quatre i set llars vam escoltar una acurada selecció d’èxits totalment adequats a la data: des de Rick Astley a Queen, passant per Kool and the Gang, Village People, Lou Bega, Billy Ray Cirus i alguns temes mítics del pop espanyol, per acabar-ho d’arrodonir, com a colofó, amb l’himne olímpic oficiós que és «Amigos para siempre», de Los Manolos. Abans de les dues, ja érem dins el llit.\nDia primer, en aixecar-me, la sensació va ser diferent a la d’altres anys. Sense ressaca, havent dormit prou. Tot i tenir la sensació que aquest seria, com de costum, un dia perdut, vaig necessitar fer ràpidament una visita a la cuina i mirar-me el calendari: hi posava 2021. Malgrat el canvi en la xifra, en algunes coses semblava que el temps feia molt que s’havia aturat i que no hi havia manera de fer-lo avançar.\nMolt bó Pelegrí. Bona manera de començar s’any amb aquesta lectura.\nEntretingut i catxondo com sempre, Isma!! Bon any 2021!!


Hotel Swarn Mahal Panipat Índia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 17 allotjaments a Panipat.\n80th Mile Stone, Village Jhattipur G.T Road Panipat, Panipat, Panipat, Índia, 132103 - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Hotel Swarn Mahal?\nMés informació sobre Hotel Swarn Mahal\nConstruit a l'any 2015, Hotel Swarn Mahal és un extra de distinció per a Panipat i una el·lecció intel·ligent per als viatgers. El centre de la ciutat és només a 5 km i l'aeroport és només a 90 minuts. Gàcies a la seva bona ubicació, des de l'allotjament es pot accedir fàcilment a les visites obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Hotel Swarn Mahal és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix servei d'habitacions 24 hores, seguretat 24 hores, servei de neteja diari, Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, xemeneia.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara televisió de pantalla plana, purificador d'aire, telèfon de bany, catifes, cadira alta per a nens per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Jardí, sala de jocs de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Hotel Swarn Mahal no troba competidors en cap categoria.\nAllotjaments a Panipat


La Gravissimum Educationis aprofundeix i perfecciona la concepció de l´educació cristiana expressada a l´Encíclica Divini Illius Magistri, de Pius XI, i, al mateix temps, integra altres…\n«En el temps de la preparació del concili Vaticà II i també en el mateix Concili, el cardenal Frings –deia el cardenal Ratzinger en la conferència memorable sobre la Lumen gentium de l´any 2000– em va explicar sovint un succés senzill, que era evident que l´havia impressionat de manera profunda. El sant Pare Joan XXIII no havia fixat cap tema concret per al Concili, però havia invitat els bisbes de tot el món a proposar les seves prioritats, de manera que, de les experiències…\n«Educar en la fe avui no és un treball fàcil. En realitat, avui dia qualsevol tasca educativa sembla cada cop més àrdua i precària. Per aquest motiu, es parla d´una gran emergència educativa, de la gran dificultat que es troba per transmetre a les noves generacions els valors fonamentals de l´existència». Aquesta afirmació de Benet XVI ens emmarca l´horitzó d´aquest article: d´una banda, qui ha de ser el protagonista en l´educació de la fe en els fills i, d´altra, quines…\nde la raó per a la creació d´un criteri personal. Actualment, escassegen les controvèrsies raonades. La màxima kantiana «atreveix-te a pensar!» és més vigent que mai en aquest desesperat intent per eliminar l'elevada dosi d'indiferència…\nAra bé, avui en dia, l´Església no parla només d´educació sinó concretament d'emergència educativa. Ha estat el sant Pare Benet XVI qui ho ha remarcat de manera especial: hi ha urgència per educar. En aquest article, revisarem de…\nEn general, la teologia, la…\nEspecial Any de la Fe\nLa nostra fe no és només fe en Déu, sinó fe cristiana; és a dir, fe en el Déu que es revela en Jesucrist. I és sota aquest punt de vista que tractarem en aquest article tres punts: la fe cristiana, les fonts de la fe i els continguts de la fe; i el tancarem amb unes consideracions sobre la comprensió de la fe.\nDirem d´entrada que el document clau per fer el nostre discurs –i també per a l´elaboració personal que cadascú en pugui fer pel seu compte– és el…\nEl Concili Vaticà II: una brúixola per a l'Església del segle XXI\nEn la Carta Apostòlica Novo Millennio Ineunte, va escriure Joan Pau II: «Amb el Concili se´ns ha ofert una brúixola segura per orientar-nos en el camí del segle que comença» (n. 57). I, en el 2012, Benet XVI corroborava el que va dir el seu antecessor en una Audiència general: «Els documents del Concili Vaticà II són una brúixola que permet a la barca de l´Església navegar en mar obert, enmig de les tempestes o de la calma, per arribar a la meta». El papa Francesc segurament ho…


Agricultura destinarà 21,8 M€ a ajuts a la millora de la competitivitat de les explotacions agràries que beneficiaran un total de 805 emprenedors catalans\nquery_builder 1 agost 2017 10:30\nÉs la segona part d'aquests ajuts corresponents al Contracte Global d'Explotació (CGE), es resol favorablement la totalitat de sol·licituds de la convocatòria 2016\nLes persones beneficiàries de l’ajut rebran els pròxims dies les resolucions corresponents\n805 emprenedors catalans rebran ajuts per promoure l'ús de tecnologies agrícoles innovadores\nEl Departament d’Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació (DARP) amplia fins a 805 el nombre de persones beneficiàries dels ajuts per a la millora de la competitivitat de les explotacions agràries, amb un import total que puja a 21.800.423,01 euros i representa un volum d’inversió de més de 53 milions d’euros. D’aquesta manera, el Departament ha resolt favorablement la totalitat de sol·licituds que complien els requisits corresponents a la convocatòria 2016.\nEl mes de maig passat, el DARP ja havia concedit l’ajut a 392 emprenedors catalans per a inversions que incrementaven la viabilitat de l’empresa o promovien l’ús de tecnologies agrícoles innovadores. Les convocatòries de 2015 i 2016 han estat excepcionals pel que fa al volum de sol·licituds del Contracte Global d’Explotació (CGE). Concretament, per a l’ajut a la millora de la competitivitat, s’han rebut un total de 1.065 sol·licituds en aquesta convocatòria 2016. Així, el passat mes de febrer, el Govern català va fer l’esforç d’ampliar al màxim el pressupost per a aquest ajut. D’acord amb aquest nou pressupost, s’ha resolt aquest segon grup d’expedients aprovats amb pressupost ampliat de l’any 2018 i un tercer grup amb la nova aportació de 2019.\nEn aquesta línia, també cal destacar l’esforç dels titulars d’explotacions agràries per invertir en la seva modernització, i també el que duu a terme l’Administració catalana per donar el màxim suport a aquest tipus de projectes.\nTerritorialment, cal destacar que més de la meitat de propostes són de Lleida.\nEls ajuts concedits actualment es distribueixen de la manera següent:\nMapa de distribució comarcal de persones beneficiàries d’ajuts concedits a càrrec de l’ajut a la millora de la competitivitat agrària, convocatòria CGE 2016\nAquests ajuts tenen caràcter de cofinançats amb el Fons Europeu Agrícola de Desenvolupament Rural (FEADER).


Relacionar-se amb l’enemic | Toni Aira\nRelacionar-se amb l’enemic\nEtiquetes: CUP, Junts pel Sí\nNo em facin dir per què però de tota la vida que acostumo a tenir millor sintonia amb gent que pensa diferent a mi. Evidentment que tinc amics amb qui coincideixo en un munt de coses o fins i tot en moltes o ben bé tot, però allò que més m’ha animat a la conversa ha estat tradicionalment la contraopinió. No hi he donat gaires voltes i ni tant sols ha estat aquesta una manera de fer buscada. Ha anat així, qüestió de tarannà. Igual com el d’altres és radicalment oposat i jo no hi tinc res a dir, tot i que fa una mica de por només de pensar-hi, quan això es porta a l’extrem. M’hi estic trobant aquests dies que m’atreveixo a qüestionar algunes de les coses (no totes) que fa la Cup.\nNo crec haver escrit res que dimonitzés la Cup en cap moment. Sí, en canvi, he volgut reivindicar que són una formació política que estan oberts a l’error o a la imperfecció, i que per tant han d’estar-ho també a la crítica. Ara, a més, tenen un paper decisiu en la política catalana, i això els trasllada una pressió que lluny de fer-los queixar-se’n tot el dia, els hauria de semblar un gratificant i clar indicador que pinten alguna cosa. Però lluny de pensar així, a les files cupaires també hi ha força d’allò de la política vella que confon crítica o disparitat de criteri amb atac i campanya d’assetjament.\nFa uns dies, el mateix en què veia el meu rostre en un meme d’Internet on un grup de periodistes i opinadors cantàvem que “la Cup és el dimoni”, un amic amb qui penso força diferent en algunes coses (i en d’altres no tant) em va dir que un regidor del seu poble, en saber que teníem amistat, li va deixar anar: “Vaja, així que et relaciones amb l’enemic, vigila”. L’enemic. Poca broma. Així està el pati.\nI si un de mena tan inofensiu i entranyable com un servidor pot arribar a identificar-se amb “l’enemic”, ja no els dic res de què pot pensar una ment sectària (en aquest cas a la Cup, però en general on sigui) d’un polític com Artur Mas que els ha fet saltar pels aires tots els esquemes i que els té a l’ull de l’huracà mirant de justificar allò que pocs en l’independentisme els compren, fins i tot en força casos entre els qui els van votar.\nJo sóc molt partidari de no fer amb la Cup com l’espanyolisme amb Catalunya. No pots mirar de sumar-la a un projecte compartit a cops de fuet i “porque yo lo valgo”. Però a la vegada recordo aquella pel.lícula Dormint amb l’enemic, i em vénen calfreds, no només per com era de dolenta.\nNo crec en la política dels bons i els dolents, igual com no ho crec per a la vida en general. I, com jo, trobo que una majoria no té ganes de viure en aquest escenari, tant si s’arriba a un pacte de govern com si no. M’agradaria que no es criminalitzés ningú si no s’acaba pactant, igual com m’agradaria que un pacte entre Junts pel Sí i la Cup mai no impliqués dividir ni dins ni fora d’aquesta aliança entre amics i enemics. I si això segon no és possible, cladria ja anar mirant d’aplicar el primer per provar d’enfilar cap a una nova etapa sense retrets i el màxim en positiu possible, que és allò que millor entén la gent quan la criden a les urnes.


Factors de risc psicosocial - Cacauet Wiki\nFactors de risc psicosocial\nLa revisió el 13:51, 13 des 2011 per Enric (discussió | contribucions) (→Causes de l'estrès / burnout)\nTractament mèdic/psiquiàtric: fàrmacs (ansiolítics, antidepressius, etc.). Sempre amb prescripció i control mèdic.\nAutoconeixement: saber com som, sobretot en l'àmbit emocional, i quines son les nostres debilitats i fortaleses ens han de portar a canviar determinats comportaments automàtics que agreugen el nostre estat d'estrès. En últim terme, nosaltres mateixos som els autèntics responsables del nostre estat. Coneixent-nos podem millorar-nos.\nTècniques diverses de relaxació...\nTreball espiritual: millorar la consciència és plenament un àmbit espiritual que es cultiva en totes les tradicions espirituals.\nMeditació (Zen, Vipasssana, Meditació Trascendental, etc.)\nObtingut de «https://cacauet.org/wiki/index.php?title=Factors_de_risc_psicosocial&oldid=1020»


Gran descens de les víctimes en carreteres de TGN durant els primers mesos del 2020\n14 morts en accidents de trànsit a Tarragona durant la primera meitat del 2020, un 39,1% menys que el 2019\nDe gener a juny s'han registrat 12 accidents mortals a les carreteres tarragonines\ndimecres, 1 de juliol 2020 - 12:55h\n14 morts en 12 accidents a les carreteres de Tarragona entre gener i juny | ACN\nUn total de 14 persones han mort a les carreteres tarragonines en 12 accidents mortals entre l'1 de gener i el 30 de juny del 2020. L'any passat, les víctimes van ser 23 en el mateix període de temps, així que s'ha registrat una davallada del 39,1%.\nAl juny, coincidint amb la desescalada i la fase de represa, s'han registrat dues víctimes mortals, un conductor que havia caigut per un barranc al Montmell i un motorista mort en un accident a l'N-340 a Torredembarra. Al mes de maig hi va haver dos accidents mortals, un motorista a l'A-7 a Vila-seca i un ciclista atropellat a Santa Bàrbara. A l'abril, dos sinistres més en dos dies consecutius, un tractor a la Torre de l'Espanyol i una furgoneta a l'N-240 a l'Espluga de Francolí.\nAl mes de març es van registrar dos accidents més, un motorista que va topar contra un cotxe que circulava de manera temerària al Montmell, i un camioner que va morir a l'AP-7 a l'Ametlla de Mar. Un sol accident mortal es va registrar al febrer, però que es va saldar amb tres víctimes mortals, tres veïns de Valls que van morir a l'N-240 a Tarragona. Finalment, Tarragona va encetar el 2020 amb tres accidents el mes de gener, un conductor mort a l'AP-7 al Vendrell, un atropellament a la C-31 a Calafell i un passatger mort en un accident a l'N-420 a Falset. Per col·lectius, durant els primers sis mesos han mort tres motoristes, un ciclista i un vianant.\nA nivell de Catalunya, han mort un total de 48 persones en 41 accidentals mortals, un 41,5% menys que en el mateix període del 2019. En comparació amb el 2010, any de referència per al compliment dels objectius europeus, les víctimes mortals a la xarxa viària interurbana s'han reduït un 54,7%, ja que fa una dècada les víctimes eren 106 en el primer semestre. El Servei Català de Trànsit (SCT) ha apuntat que cal tenir en compte que la baixada s'ha produït en un context marcat pel descens de la mobilitat arran de les restriccions per la Covid-19.\nEl Servei Català de Trànsit ha alertat que no s'està reduint el nombre d'atropellaments mortals a la carretera respecte el mateix període del 2019, ni tampoc del 2010, al contrari del que passa amb la resta d'accidents i col·lectius. Per això, ha insistit a apel·lar a la responsabilitat compartida i a la necessitat d'una convivència respectuosa a la xarxa viària.\nUn total de 22 de les 48 víctimes mortals registrades a tot Catalunya, un 45,8% del total, són en cap de setmana o festiu. Tenint en compte l'entrada a l'estiu, el Servei Català de Trànsit ha fet també un toc d'atenció en els desplaçaments d'oci i ha apel·lat a un comportament responsable a la carretera que eviti relaxament en la conducció tant pel que fa a l'atenció, l'ús del mòbil, l'ús del cinturó i el consum d'alcohol i altres drogues.\n"Boom de Correus a Tarragona: la gran notícia que han donat quan ningú sho esperava" "Canvis destacats al capdavant de la policia nacional a les comarques de Tarragona"


LA RELIGIÓ MITRÀICA – Grup Aribau\nLA RELIGIÓ MITRÀICA\nPosted on:\t 17 January 2013\t Last updated on:\t 17 January 2013\t Comments:\t0\tCategorized in:\tArts, Esglesia, Filosofia/Pensament, Història, Literatura, Religió, Teologia Written by:\tjaume\nEn les nostres freqüents visites a Roma i especialment a la Basílica de Sant Climent, ha interessat sempre a molts amics el segon nivell subterrani, el que conté l’antiga insula romana i, en ella, el Mitreon. Allà m’han preguntat sempre què era el culte a Mitra. Aquí avanço un petit apunt.\n1. Del Mitra vèdic al avèstic\nEl déu Mitra pertany al panteó indo-iránic. Segurament el seu origen és indi: el Mitra vèdic està vinculat amb Varuna. És una divinitat celestial i lluminosa emparentada amb el sol, protectora dels ramats, als quals procura bones pastures, i dels homes justos, enemiga dels mals i venjadora de les seves culpes. De l’Índia, segurament va passar a l’Iran (Pèrsia).\nMitra és celebrat en l’himne 10 del Avesta com a protector de la justícia i dels convenis. En la religió Irànica, reformada en sentit monoteista per Zoroastre, Mitra va ser integrat en la categoria d’éssers sobrehumans benèfics (yazada) que pertanyen a l’esfera d’Ahura Mazda.\nEl culte de Mitra es va difondre per moltes regions sotmeses a l’imperi arqueménida, sobretot a Àsia Menor, per obra dels sacerdots del culte zoroastrià, anomenats Mags o Magusei que conreaven les doctrines astrològiques caldees. En aquest ambient embegut de hel·lenisme cal situar, amb tota probabilitat, una etapa important de la transformació de l’antic culte irànic de Mitra al mitraïsme occidental que és essencialment una religió mistèrica.\n2. El mitraïsme religió mistèrica a occident\nEn efecte, a la fi del segle I o principis del II comença a difondre’s per l’imperi romà un culte esotèric i d’iniciació que gravita al voltant de Mitra, el qual conserva algunes característiques de la seva personalitat d’origen (vinculació amb el cel i el sol i amb la noció de justícia) però assumeix també noves funcions d’índole cosmogònica i soteriològica. Alguns pensem que el cristianisme va ser aquí punt de referència en ordre de convertir en soteriològic un culte pagà. Mitra seria, en aquests primers segles de la nostra era, una mena de Crist pagà.\nEl culte mistèric de Mitra va aconseguir una notable difusió en l’imperi romà, sobretot entre la classe militar i entre els funcionaris de l’administració pública i, encara que mai va arribar a ser culte oficial de l’estat, va gaudir del favor dels poders públics.\n3. Contingut doctrinal i cultual\nEl culte oferia als seus adeptes promeses de benestar en aquesta vida i, amb tota probabilitat, també garanties concretes per a la vida futura.\nLa documentació que ens informa sobre el Mitra romà i els seus misteris és sobretot arqueològica, epigràfica i artístico-monumental; les escasses fonts literàries són en general d’autors cristians que, per raó d’alguns aspectes rituals, ho consideraven una imitació diabòlica dels ritus i concepcions cristianes.\nLa gesta fonamental del déu, representada en nombrosos monuments que adornaven la paret del fons del lloc de culte o mitreon (en general era un antre subterrani o decorat de manera que semblés una caverna, de manera que es deia també spelaeum), era la tauroctonia o matança d’un toro, que assumeia un caràcter cosmològic o almenys se li reconeixia la capacitat de fomentar la vida i fecunditat del cosmos. La tauroctonia era per tant un acte positiu, enquadrat en general en un ampli escenari còsmic (el sol, la lluna, els set planetes, els dotze signes del zodíac, assistien a l’acte cultual) en què figuraven altres divinitats relacionades amb Mitra (el Sol , el Cel, Tellus, Saturn).\nA l’horitzó religiós del mitraïsme, ocupava un lloc molt important el Leontocèfal, personatge humà amb cap de lleó, sovint amb set serps enroscades en espiral, que tenia certes insígnies (ceptre, claus, el globus celeste) que el caracteritzaven com una potència còsmica, no negativa però temible, que havia de ser superada per accedir a l’esfera celeste superior. Aquesta interpretació sembla suggerir l’esquema de la ‘escala’ amb set portes, esmentat en la polèmica Celç-Orígens, que correspon als set cels planetaris, representat en diversos monuments, i el sistema dels set graus d’iniciació. A aquesta concepció cosmològica en va adequar l’organització jeràrquica de mitraïsme.\n4. Estructuració de la comunitat mitraica\nLa comunitat mitràica, reservada als homes, comprenia set ordres progressius (corax ‘corb’, nymphus ‘espòs’, milers ‘soldat’, leo «lleó», perses ‘persa’, heliodromus “camí del sol”) que culminaven en el grau suprem o pater, amb funcions sacerdotals i estretament vinculat amb Mitra.\nCadascun dels graus d’iniciació corresponia a un dels cels planetaris i a la seva deïtat tutelar, de manera que el pas d’un grau a un altre corresponia en certa manera a una nova etapa del ascensus al cel.\n5. Ritual d’iniciació\nEl ritual d’iniciació comprenia nombroses purificacions i proves de suportació, de vegades cruels, i la litúrgia comuna consistia en un banquet al qual el pater i el heliodromus, representant a Mitra i al Sol, assistien com a convidats i els altres com servidors. Justí refereix que l’iniciant oferia pa i aigua i Tertulià descriu el ritu de la corona durant la iniciació del milers.\n6. Doctrina ètica\nL’adscripció al mitraïsme comportava una conducta ètica molt rigorosa en defensa de la justícia i de la veritat, a imitació del déu que va saber complir la missió que les potències superiors li van encomanar per garantir la vida i l’ordre còsmic. El vessament de la sang del toro era capdal i tenia una funció soteriològica.\nPrevious Post UNES PRECISIONS A LA CARTA DEL P. GONZÁLEZ FAUS\nNext Post DIETRICH BONHOEFFER


La torre formava part d’una sèrie d’edificacions que, en origen, tenien un clar caràcter de vigilància i defensiu, i que van ser construïdes entre finals de l’edat mitjana i la primera meitat del segle XVI. Des de la seua altura, els guàrdies podien aguaitar qualsevol senyal de perill per a la població. Hui en dia podem admirar l’àrea del palmerar situat al nord de la ciutat.\nEstà edificada en maçoneria, amb reforç de carreu tallat en els cantons i amb la base construïda en la forma de talús. Són visibles, en la part alta, quatre matacans, estructures en volada sobre les obertures de la construcció. Tant el talús com els matacans són elements que hi dificultaven l’aproximació i facilitaven la defensa de les torres en eliminar els angles morts que oferien les edificacions rectes. Els balcons que ara observem són modificacions molt tardanes dels vans originals.\nEn l’actual entrada a la torre, en l’exterior, és possible veure un muntant adossat a l’edifici que sembla indicar l’entrada a un recinte encerclat flanquejat per la torre.\nDes de l’edat mitjana, un sistema d’avisos s’ocupava de la vigilància del territori: talaies i escortes, de dia i de nit. Tenien encarregada la custòdia de la costa i dels camins i senderes. El 1449, per ordre del rei i a causa de la presència d’assaltadors de camins, es dicten capítols per a establir una línia de vigilància que havia de custodiar les poblacions d’Elx, Alacant, Asp, Novelda, Elda i Xixona.\nLes torres enclavades en l’interior del territori complien la funció de completar el sistema d’alarma de la vila i, si calia, avisaven la població que treballava en els camps.\nPerò, a partir de l’assentament del poder otomà a Alger, el 1516, es concep un sistema defensiu que, mitjançant la construcció de torres de vigilància, pretenia “tancar la costa com una muralla”, en paraules d’un dels artífexs del projecte, l’enginyer italià Juan Bautista Antonelli.\nD’aquesta manera, en el terme d’Elx s’emprendria la construcció de la torre d’Escaletes, en la part alta del cap de Santa Pola, que completaria el sistema de torres de guaita d’origen medieval: torres del Pinet, Tamarit, Cap de l’Aljub i Atalaiola. El 1557, s’erigeix per Bernardino de Cárdenas, marqués d’Elx i virrei de València, el castell de Santa Pola.\nEls amos de la torre\nAlgunes de les torres de l’agre il·licità podrien estar associades des d’un principi amb cognoms de la noblesa local, unes altres ho van ser més tard, com un element més del llinatge. A la de Ressemblanc, Asprella, Estanya o Gaitan, s’unirien amb el temps unes altres, com ara la torre de la Canyada, detinguda en el segle XVIII pels comtes de Torrellano; o la de Carrús, propietat dels Miralles de Imperial, marquesos de la Torre de Carrús.\nEl nom de torre dels Vaillo o torre Vaillo prové de la família antiga titular de la torre, els Vaillo de Llanos. Els detenidors d’aquest cognom eren membres de la xicoteta noblesa local que, el 1716, van rebre el títol de comtes de Torrellano. Els comtes tenien la seua residència habitual en una casa en la plaça de Baix, davant de l’Ajuntament, i és molt probable que no residiren mai en la torre. No obstant això, aquesta complia una funció de prestigi, lligada al cognom, i recordava els deures associats a l’estament nobiliari: la defensa del territori.\nHorari d’obertura: Diumenges de 11:00 a 14:00 hores. Entrada gratuïta