(DOGV núm. 5260 de 17.05.2006) Ref. Base de dades 2713/2006\nData d'entrada en vigor: 18.05.2006\nData de fi de vigència: 25.12.2012\nNotes: La disposició derogatòria segona.2.h) del Decret Llei 7/2012 deroga expressament, en els termes de la disposició transitòria primera del mateix i amb efectes des de l'entrada en vigor dels decrets de desplegament i els decrets d'estructura, organització i funcionament previstos en les disposicions finals quinta i sexta d'eixe decret llei, esta llei. El Decret 190/2012, de 21 de desembre, del Consell, pel qual aprova el Reglament Orgànic i Funcional de la Conselleria d'Educació, Cultura i Esport, es va publicar al DOCV núm. 6929 de 24.12.2012 i va entrar en vigor el 25.12.2012. La Llei 1/2013, de 21 de maig, de la Generalitat, de Mesures de Reestructuració i Racionalització del Sector Públic Empresarial i Fundacional de la Generalitat, (DOCV núm. 7030 de 23.05.2013), estableix que queda suprimit el Consell Valencià de l'Esport, entitat de dret públic, de conformitat amb el que hi ha previst en el Decret Llei 7/2012.\nLlei 4/1993, de 20 de desembre, de la Generalitat Valenciana, de l'Esport de la Comunitat Valenciana.\nDECRET 170/2006, de 17 de novembre, del Consell, pel qual s'aproven els Estatuts del Consell Valencià de l'Esport. [2006/13474]\nTemàtics: esport, instal.lació esportiva, espectacle esportiu, organització esportiva, esport professional, mitjans per a discapacitats , òrgan col.legiat, Consell Valencià de l'Esport\nL'Estatut d'Autonomia de la Comunitat Valenciana disposa que l'esport i l'oci són competència exclusiva de La Generalitat.\nAmb l'aprovació de la Llei 4/1993, de 20 de desembre, de La Generalitat, de l'Esport de la Comunitat Valenciana, el Consell de La Generalitat va assumir la regulació, ordenació, promoció i coordinació de l'activitat fisicoesportiva a la Comunitat Valenciana.\nEn el capítol III del títol III es va crear el Consell Valencià de l'Esport com a òrgan de participació ciutadana en la configuració i el desenrotllament de la política esportiva.\nLa realitat sobre la qual es projectava aquella disposició normativa ja no es correspon amb l'actual. El fenomen esportiu en la societat actual té una indubtable rellevància sociològica, política, educativa i econòmica. És clara la importància de la pràctica esportiva en el desplegament harmònic i integral de les persones en elles mateixes i en la seua dimensió social, en la millora de la qualitat de vida i en la sana utilització de l'oci i el temps lliure dels ciutadans, a més de revelar-se com un eficaç instrument de solidaritat entre els pobles.\nQuant a l'organització administrativa de l'esport, pel que fa a La Generalitat, cal una actualització dels plantejaments que hi havia en la redacció de la Llei de l'Esport de la Comunitat Valenciana. Es pretén potenciar l'estructura administrativa de l'esport valencià i millorar la participació de tots els agents socials implicats en l'esport. Les funcions del Consell Assessor de l'Esport són molt importants i la llei li atorga un protagonisme evident en la coordinació i l'elaboració dels instruments planificadors en matèria esportiva dins de la Comunitat Valenciana.\nLa gestió, planificació, seguiment i, en fi, la implantació i el desplegament d'una política esportiva per a la Comunitat Valenciana requerixen un instrument que servisca per a aconseguir estos objectius necessaris per a la societat.\nLa disponibilitat d'un ens instrumental configurat d'acord amb les necessitats de la política regional esportiva representa el mitjà més eficaç i eficient per a aconseguir els resultats esperats en relació amb la gestió de programes regionals esportius.\nPer això, esta llei crea el Consell Valencià de l'Esport, configurant-lo com una entitat de dret públic sotmesa al dret privat que forma part del sector públic autonòmic, amb personalitat jurídica i patrimoni propis i plena capacitat per al compliment dels seus fins, i queda adscrit a la conselleria que exercisca les competències en matèria d'esport.\n1. El Consell Valencià de l'Esport es configura com a entitat de dret públic sotmesa al dret privat, de les previstes en l'article 5.2 del text refós de la Llei d'Hisenda Pública de La Generalitat, aprovat pel Decret Legislatiu de 26 de juny de 1991, del Consell de La Generalitat.\n2. El Consell Valencià de l'Esport, amb personalitat jurídica i patrimoni propi i plena capacitat d'obrar per al compliment dels seus fins, depén de La Generalitat i queda adscrit a la conselleria que exercisca les competències d'esport.\n3. L'àmbit de actuació del Consell Valencià de l'Esport serà la Comunitat Valenciana.\n1. El Consell Valencià de l'Esport es regirà pel que preceptua esta llei, pels seus estatuts, pel text refós de la Llei d'Hisenda Pública de La Generalitat respecte al seu règim economicoadministratiu, pel dret privat i per la resta de l'ordenament jurídic aplicable.\n2. En l'exercici de les potestats administratives que té atribuïdes, el Consell Valencià de l'Esport subjectarà la seua activitat a les normes de dret públic, en especial a la Llei de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú, i disposicions de desplegament. Se subjectarà al dret administratiu, almenys, en els casos següents:\na) Tramitació de procediments sancionadors i imposició de sancions.\nb) Exacció i recaptació d'ingressos públics.\nc) Atorgament de subvencions.\nd) Registre d'Entitats Esportives.\n3. Els contractes que subscriga el Consell Valencià de l'Esport s'ajustaran al que establisca la normativa reguladora dels contractes de les administracions públiques per a este tipus d'entitats.\n1. Correspon al Consell Valencià de l'Esport l'exercici de les funcions inherents a les competències següents:\na) Gestionar la política esportiva de La Generalitat.\nb) Formular les directrius de la política de foment i desenrotllament de l'esport en els diferents nivells en l'àmbit de la Comunitat Valenciana.\nc) Fomentar, donar suport i protegir l'associacionisme esportiu.\nd) Gestionar el Registre d'Entitats Esportives.\ne) Promocionar l'esport d'elit, la competició esportiva de rendiment i l'excel·lència esportiva.\nf) Promocionar l'esport per a tots.\ng) Fomentar els esports autòctons.\nh) Fomentar les activitats físiques i l'esport entre els discapacitats físics, psíquics i sensorials i aquells altres col·lectius que requerisquen una atenció especial.\ni) Promoure i organitzar l'activitat de l'esport escolar i universitari, juntament amb les entitats i els organismes públics que tenen competència en este camp.\nj) Fomentar la investigació científica en l'esport i desenvolupar els ensenyaments, les activitats formatives i les titulacions esportives oficials relacionades amb l'activitat física i l'esport.\nk) Formar de manera adequada i competent el personal tècnic professional necessari per a augmentar la qualitat tècnica de l'esport en general.\nl) Elaborar i executar plans de construcció i millora de les infraestructures esportives.\nm) Coordinar i ajudar al funcionament de les federacions esportives de la Comunitat Valenciana.\nn) Qualssevol altres que li siguen atribuïdes o delegades de conformitat amb l'ordenament jurídic.\no) Gestionar activitats i instal·lacions esportives que li siguen encomanades o adscrites.\n2. El Consell Valencià de l'Esport, per a complir els seus fins, pot:\na) Establir convenis amb entitats públiques o privades, especialment amb les que puguen coadjuvar a la consecució dels objectius del Consell Valencià de l'Esport.\nb) Constituir societats mercantils i fundacions, o participar-hi, per a dur a terme qualsevol activitat relacionada amb les funcions establides per esta llei.\nc) Concedir subvencions.\nd) Establir formes de col·laboració amb els ens locals, l'administració de La Generalitat i altres administracions.\ne) Realitzar qualsevol altra activitat, dins de les seues funcions, encaminada a aconseguir els seus objectius.\nEl Consell Valencià de l'Esport, en l'aplicació de les accions de foment establides en l'apartat 2.c) anterior, s'ha de subjectar a criteris de publicitat, concurrència i objectivitat, en els termes establits en la Llei 38/2003, de 17 de novembre, General de Subvencions.\nArticle 4. Òrgans\n1. Els òrgans rectors del Consell Valencià de l'Esport són el president, el vicepresident, el Comité de Direcció, el Consell Assessor de l'Esport i el director.\n2. La estructura del Consell Valencià de l'Esport es configura a través d'àrees i servicis. L'organització de l'entitat, les facultats i el funcionament dels diferents òrgans seran determinats en els estatuts del Consell Valencià de l'Esport.\nArticle 5. El president o presidenta\n1. El president o presidenta del Consell Valencià de l'Esport, i també del Comité de Direcció, serà, amb caràcter nat, el conseller que exercisca les competències en matèria d'esport. El president o presidenta podrà delegar determinades funcions en el vicepresident del Consell Valencià de l'Esport, en el director o en els titulars dels òrgans que conformen l'estructura del Consell Valencià de l'Esport, o en els responsables de les delegacions territorials.\n2. Funcions del president o presidenta:\na) Exercir la direcció i la representació del Consell Valencià de l'Esport.\nb) Aprovar les línies d'actuació del Consell Valencià de l'Esport.\nc) Convocar, presidir i moderar les sessions del Comité de Direcció.\nd) Visar les actes de les sessions del Comité de Direcció i els certificats dels punts o acords que continguen.\ne) Convocar, aprovar les bases i resoldre les subvencions.\nf) Demanar el parer del Comité de Direcció sobre qualsevol aspecte relacionat amb el funcionament del Consell Valencià de l'Esport i el seu funcionament.\ng) Exercir la representació del Consell Valencià de l'Esport en accions i recursos.\nh) Qualssevol altres que reglamentàriament li siguen atribuïdes.\n3. En els casos de vacant, absència o malaltia, qui exercisca la vicepresidència assumirà per substitució les funcions de la presidència.\nArticle 6. El vicepresident\n1. La vicepresidència serà exercida pel titular de la Secretaria Autonòmica d'Esport.\nEl vicepresident podrà delegar determinades funcions en el director del Consell Valencià de l'Esport, o en els titulars dels òrgans que conformen l'estructura del Consell Valencià de l'Esport o en els responsables de les delegacions territorials.\n2. Funcions del vicepresident:\na) Exercir l'alta inspecció i el règim disciplinari del personal del Consell Valencià de l'Esport d'acord amb la normativa vigent.\nb) L'administració i gestió del Consell Valencià de l'Esport.\nc) Autoritzar, disposar, liquidar i ordenar els pagaments.\nd) Elaborar i presentar al Comité de Direcció l'avantprojecte de pressupostos, així com la memòria d'activitats i els comptes anuals.\ne) Subscriure contractes i convenis en nom del Consell Valencià de l'Esport, i, en general, les facultats en matèria de contractació pública o privada amb les limitacions establides en l'ordenament jurídic.\nf) Gestionar i controlar la comptabilitat i l'estat financer del Consell Valencià de l'Esport.\ng) Gestionar el patrimoni del Consell Valencià de l'Esport.\nh) Exercir la direcció del personal del Consell Valencià de l'Esport.\ni) Contractar laboralment d'acord amb els principis de mèrit, capacitat, igualtat i publicitat.\nj) Dirigir el funcionament general del Consell Valencià de l'Esport i del seu personal, organitzant, impulsant, coordinant i inspeccionant els servicis i dependències.\nk) Executar els acords del Comité de Direcció.\nl) Elaborar el pla anual d'actuacions, inversions i finançament.\nm) Elaborar la plantilla i relació de llocs de treball del Consell Valencià de l'Esport, d'acord amb les limitacions legals i pressupostàries.\nn) Dictar els actes jurídics que li competisquen en l'exercici del seu càrrec, així com, en general, en aquelles altres funcions que li siguen delegades.\no) L'organització, tramitació i coordinació de la gestió dels plans, programes, projectes i altres actuacions en matèria esportiva promoguts pel Consell Valencià de l'Esport.\nArticle 7. El Comité de Direcció\n1. El Comité de Direcció és l'òrgan col·legiat de govern del Consell Valencià de l'Esport. Estarà constituït per:\na) President: el president del Consell Valencià de l'Esport.\nb) Vicepresident primer: el vicepresident del Consell Valencià de l'Esport.\nc) Vicepresident segon: el director del Consell Valencià de l'Esport.\n. El subsecretari de la conselleria a què estiga adscrit el Consell Valencià de l'Esport.\n. Dos membres elegits pel president del Consell Valencià de l'Esport entre els alts càrrecs de La Generalitat.\ne) Secretari, designat pel president entre personal que preste servicis en el Consell Valencià de l'Esport.\nA les reunions del Comité de Direcció podran assistir, amb veu però sense vot, els responsables dels servicis i àrees del Consell Valencià de l'Esport que siguen convocats.\n2. Funcions del Comité de Direcció:\na) Formular la proposta d'estatuts del Consell Valencià de l'Esport.\nb) Acordar el domicili social de l'entitat, així com la creació, supressió o trasllat de les delegacions territorials.\nc) Proposar la creació i participació del Consell Valencià de l'Esport en fundacions, associacions i altres persones jurídiques.\nd) Aprovar el pla anual d'actuacions, inversions i finançament.\ne) Aprovar i elevar a la conselleria competent en matèria d'hisenda, a través de la conselleria d'adscripció, l'avantprojecte de pressupostos del Consell Valencià de l'Esport.\nf) Aprovar la memòria d'activitats i els comptes anuals del Consell Valencià de l'Esport, per a la tramesa als òrgans competents d'acord amb les lleis pressupostàries aplicables.\ng) Aprovar la plantilla, la relació de llocs de treball i el règim de retribucions del personal de l'entitat dins de les limitacions legals i pressupostàries.\nh) Aprovar les convocatòries de proves per a la selecció de personal del Consell Valencià de l'Esport.\ni) Qualsevol altra funció que el president o la presidenta li delegue.\nArticle 8. El director o la directora\n1. El director o la directora del Consell Valencià de l'Esport és l'òrgan unipersonal de gestió del Consell Valencià de l'Esport. El càrrec serà exercit pel titular de la Direcció General de l'Esport.\nEl director o la directora podrà delegar determinades funcions en els titulars dels òrgans que conformen l'estructura del Consell Valencià de l'Esport o en els responsables de les delegacions territorials.\n2. Funcions del director o la directora:\n. Autoritzar i revocar, de forma motivada, la inscripció i anotació en el Registre d'Entitats Esportives de les federacions esportives, clubs esportius, grups esportius d'esplai, seccions esportives d'altres entitats no esportives i societats anònimes esportives, tal com establix la normativa vigent.\n. Qualssevol altres que se li atribuïsquen reglamentàriament o li siguen delegades o encomanades.\nArticle 9. El Consell Assessor de l'Esport\n1. El Consell Assessor de l'Esport és l'òrgan consultiu i d'assessorament del Consell Valencià de l'Esport. La seua composició és la següent:\na) President o presidenta: la persona que ocupe la Presidència del Consell Valencià de l'Esport.\n. Set representants de les federacions esportives valencianes, un dels quals haurà de ser d'una federació integrada per esportistes discapacitats.\n. Un representant de cada una de les conselleries amb competència en les matèries següents: educació, sanitat, turisme, medi ambient, territori, obres públiques, ocupació, caça i pesca, benestar social, hisenda i grans esdeveniments. Quan una conselleria tinga competència sobre més d'una matèria de les indicades només comptarà amb un representant.\n. Un representant de cada una de les diputacions provincials de la Comunitat Valenciana.\n. Tres representants de les entitats locals valencianes, a proposta de la Federació Valenciana de Municipis i Províncies.\n. Tres representants d'institucions que, per la història, massa social, èxits, etc., siguen significatives en l'àmbit esportiu de la Comunitat Valenciana.\n. Cinc esportistes de reconegut prestigi de la Comunitat Valenciana.\n. Un representant de cada una de les universitats valencianes.\n. Un representant del Col·legi Oficial de Llicenciats en Educació Física i en Ciències de l'Activitat Física i de l'Esport de la Comunitat Valenciana.\n. Un representant del Comité Valencià de Disciplina Esportiva.\n. Set representants de l'administració esportiva del Consell Valencià de l'Esport.\ne) Secretari: designat pel president entre personal que preste servicis en el Consell Valencià de l'Esport.\nLa forma de designació dels diferents vocals es determinarà en els estatuts del Consell Valencià de l'Esport.\n2. Funcions del Consell Assessor de l'Esport:\na) Conéixer i emetre informe sobre el pla estratègic de l'esport.\nb) Conéixer i formular observacions, si és procedent, al pla d'infraestructures esportives de la Comunitat Valenciana.\nc) Informar sobre els criteris generals de coordinació amb altres administracions públiques en matèria esportiva.\nd) Assessorar el Consell Valencià de l'Esport sobre totes les activitats i funcions.\ne) Col·laborar amb el Consell Valencià de l'Esport, les federacions i altres entitats esportives en la prevenció i el control de la violència en el món esportiu i en la prevenció i el control de l'ús de substàncies prohibides en l'esport.\nf) Proposar els estudis que considere convenients sobre aspectes concrets de l'activitat esportiva.\ng) Fomentar la participació i la col·laboració ciutadana amb l'administració esportiva.\nh) Qualssevol altres que se li atribuïsquen o li siguen encomanades.\nLa composició i funcions del Consell Assessor de l'Esport es podrà modificar per decret del Consell de La Generalitat.\nDel règim econòmic i pressupostari\nArticle 10. Recursos econòmics\nEls recursos del Consell Valencià de l'Esport seran els següents:\na) Les consignacions establides en els pressupostos de La Generalitat.\nb) Els productes i rendes del seu patrimoni.\nc) Les subvencions o aportacions voluntàries d'entitats i institucions tant públiques com privades.\nd) Els ingressos procedents de sancions, taxes i preus públics.\ne) Els altres ingressos de dret públic o privat que siga autoritzat a percebre o que li puguen correspondre conforme a la normativa vigent.\nf) Els crèdits, préstecs, emprèstits i altres operacions financeres que puga concertar.\ng) Qualsevol altre recurs que se li puga atribuir.\nArticle 11. Règim pressupostari\nEl règim pressupostari i de control financer del Consell Valencià de l'Esport serà l'establit per la Llei d'Hisenda Pública de La Generalitat i per la normativa pressupostària.\nL'avantprojecte de pressupost, una vegada aprovat pel Comité de Direcció, s'enviarà a la conselleria a què estiga adscrit el Consell Valencià de l'Esport i posteriorment a la conselleria competent en matèria d'Hisenda, per a l'aprovació i integració en el pressupost de La Generalitat.\nArticle 12. Béns i drets\n1. El patrimoni del Consell Valencià de l'Esport estarà integrat pels béns i drets que li siguen adscrits o cedits per La Generalitat o qualsevol altra administració pública, així com els que adquirisca per qualsevol títol.\n2. Els béns que el Consell Valencià de l'Esport tinga adscrits conservaran la qualificació jurídica originària de béns de La Generalitat, i s'hauran d'utilitzar exclusivament per al compliment dels seus fins.\n3. El Consell Valencià de l'Esport gaudirà d'autonomia per a la gestió del seu patrimoni, en els termes previstos en la Llei 14/2003, de 10 d'abril, de Patrimoni de La Generalitat.\nDel règim de personal\nArticle 13. Personal\n1. El Consell Valencià de l'Esport comptarà amb el personal necessari per al compliment de les seues funcions.\n2. El personal propi del Consell Valencià de l'Esport es regirà per les normes de dret laboral aplicables. No obstant això, podrà integrar funcionaris de La Generalitat. Les funcions que comporten l'exercici de potestats administratives hauran de ser exercides per funcionaris. El règim jurídic del personal funcionari que s'integre en el Consell Valencià de l'Esport serà l'establit en la legislació sobre funció pública valenciana.\n3. La plantilla i la relació de llocs de treball seran aprovats pel Comité de Direcció. En el seu establiment i modificacions es tindran en compte els principis d'eficiència, economia i racionalització dels recursos.\nEl règim retributiu del personal s'adaptarà al que, amb caràcter general, regisca per al personal al servici del Consell de La Generalitat, amb les excepcions imposades per les necessitats del servici i les característiques especials de determinats llocs de treball, tot això en el marc i amb les limitacions que a l'efecte fixe la llei anual de pressupostos de La Generalitat.\n4. La contractació de personal propi es realitzarà a través de les corresponents proves de selecció, establides i convocades pel Consell Valencià de l'Esport, després de l'acord del Comité de Direcció, segons els principis de publicitat, igualtat, mèrit i capacitat.\nEl personal que preste servicis en òrgans de l'administració de La Generalitat les funcions dels quals passen a ser exercides pel Consell Valencià de l'Esport s'integrarà en este, conservant tots els drets que tenia reconeguts i mantenint la situació administrativa en què es trobaven.\nEl mateix règim s'aplicarà al personal de La Generalitat que obtinga destinació en el Consell Valencià de l'Esport a través dels sistemes de provisió establits en la legislació de la funció pública.\nFins a l'efectiva posada en funcionament de l'entitat, continuaran en funcionament, amb les competències actuals, la Secretaria Autonòmica d'Esport i la Direcció General de l'Esport.\nEn el cas de supressió del Consell Valencià de l'Esport tot el seu personal s'integrarà en l'administració de La Generalitat.\nEn el cas de supressió del Consell Valencià de l'Esport tots els béns i els drets d'aquest s'adscriuran a La Generalitat.\nEs deroga el capítol III del títol III, integrat per l'article 51, de la Llei 4/1993, de 20 de desembre, de La Generalitat, de l'Esport de la Comunitat Valenciana.\nEn el termini màxim d'un mes des de l'entrada en vigor de la llei, el president del Consell Valencià de l'Esport convocarà la reunió constitutiva del Comité de Direcció.\nL'efectiva posada en funcionament del Consell Valencià de l'Esport estarà condicionada a l'aprovació pel Consell de La Generalitat dels seus estatuts, que seran aprovats en el termini de tres mesos des de l'entrada en vigor de la llei.\nS'autoritza el Consell de La Generalitat perquè, amb caràcter previ o simultani a l'aprovació dels estatuts del Consell Valencià de l'Esport, autoritze els pressupostos de l'entitat per a l'exercici de què es tracte, en el marc de les previsions establides a l'efecte en l'orde per la qual es dicten les normes per a l'elaboració del pressupost de La Generalitat. A l'efecte, a proposta de la conselleria competent per raó de la matèria, serà el conseller d'Economia, Hisenda i Ocupació l'òrgan responsable d'elevar al Consell de La Generalitat l'avantprojecte de pressupostos de l'entitat.\nA partir de l'efectiva posada en funcionament del Consell Valencià de l'Esport, este se subrogarà en tots els béns, drets i obligacions que La Generalitat tinguera reconeguts per a l'exercici de les seues funcions, incloent en la subrogació el dret a recaptar les corresponents taxes i preus públics afectes al finançament de les seues funcions.\nEl Consell Valencià de l'Esport se subrogarà, des de la seua efectiva posada en funcionament, en qualssevol contractes vigents que la Secretaria Autonòmica d'Esport, a través de la Conselleria de Cultura, Educació i Esport, tinguera formalitzats i que afecten els béns i servicis que són objecte de transferència al Consell Valencià de l'Esport, llevat que el títol, el contracte o la llei impedisquen este efecte.


Com entendre els talls de vedella | l-groop.com\nCom entendre els talls de vedella\nLa carn de vedella, segons l’USDA, prové de bestiar que es considera cultivat completament i té aproximadament dos anys. Aquest bestiar generalment produeix 450 lliures de carn per al consum humà procedents de diferents parts del bestiar. La carn de boví de diferents parts del bestiar es classifica en diferents talls. Un estudi de 2010 realitzat als Estats Units amb el programa Beef Checkoff va revelar la carn de vedella com la carn més popular que es ven a les botigues de queviures. Moltes botigues de queviures porten més de 60 productes de vedella diferents. Amb aquesta quantitat de productes bovins, és difícil conèixer quina és la diferència entre els talls de vedella. Conèixer la diferència entre els talls de vedella pot ajudar a determinar el millor tall per nutrició, mètodes de cocció, preu i / o sabor.\nTipus de talls de vedella\nIdentifiqueu els vuit talls principals en què es disposa de vedella. Es tracta de llom, pinzell, pollastre, tija, rodó, placa curta, flanc i costella i es coneixen com a talls primals. D’aquests 8 talls principals hi ha molts talls menors de vedella diferents i es coneixen com a talls subprimais. La carn de venda al detall es sol etiquetar amb la informació primària i sub-primal.\nTrieu el llom per obtenir una vedella tendra i amb gust. El llom es troba a la part superior de la vaca directament darrere de la costella. El llom és un tall de carn de vedella molt tendre sense gaire marbre i es pot cuinar ràpidament sense que es durqui. Això es deu al fet que el llom no és un múscul molt utilitzat i no conté molt teixit connectiu. El llom tendeix a ser el tall més car de la vedella.\nConegui els talls subprimals del llom. El llom es pot dividir en llom curt i filet. El llom curt produeix talls de carn més tendres que el filet, tot i que ambdues es consideren talls preuats.\nAlguns talls comuns de la zona de llom curt són el rostit de llom, el filet mignon, el filet d’os T, el filet, el rostit, el filet de ratlles, el filet de porteria i el filet penjat. Alguns talls habituals de la zona de filet són: filet de solom, filet de filet tallat central, filet de tres puntes, rostit de tres puntes, filet de filet, filet de coulotte, bistec de punta, bola de rostit i llom inferior.\nConegui els millors mètodes de preparació i cocció del llom. El llom s’ha de coure a foc sec. Això es pot trobar a sota d’un broiler, a la brasa o a la paella. Voleu evitar molta humitat quan cuineu el llom perquè pot endurir la carn.\nLa zona de llom curt es cuina bé amb talls gruixuts i prims de carn i normalment es mantindrà tendre des de rar fins a ben fet. La zona de filat no suportarà massa calor i començarà a endurir-se quan estigui cuit tot ben fet. Si cuineu bé, proveu de tallar el bistec de filet i altres bistecs de la zona de filet, com el de tres o la coulotte, en porcions més fines i no sobreeixiu. El filet també es cuina bé quan es marina abans de cuinar.\nTrieu el brotet per cuinar molt lent. El brot és el pit de l’adreça. És un tall dur de carn, però es tendra amb una cuina lenta. També conté una gran quantitat de greix. El Brisket s’utilitza normalment per a barbacoa o carn de menjar.\nConegui els talls subprimals del pinzell. El brisa generalment es ven sencera i té molt pocs talls subprimars. Alguns talls subprimaux que podeu trobar són el raspall pla o el punt de la fulla. La diferència entre els dos tallats plans és un tall més baix de carn i un tall més uniforme i uniforme de carn.\nConegueu els millors mètodes de preparació i cuina per a la pasta. A causa de la duresa del brot, es beneficiarà d'una marinada o fregat en sec i una cuina humida. Es pot aplicar una marinada amb 24 hores d’antelació.\nBrisket funciona bé quan s'embruta abans de cuinar, perquè la sal ajuda a crear butxaques d'humitat al múscul. També fa bé quan es fuma a temperatures baixes durant un llarg període de temps.\nEl brió s’ha de coure a temperatures més baixes durant períodes més llargs de temps per tal de minimitzar la duresa. La cuina a una temperatura alta farà que el teixit connectiu i el greix siguin més durs en el cep, creant un tall mullat i sec de vedella. La cocció més llarga permet que el teixit connectiu i el greix es dissolguin en la carn, donant-li la humitat, la tendresa i el sabor desitjats.\nTrieu el mandrí per obtenir un tall de vedella amb molt de gust i econòmic. La carn de pollastre prové de l’espatlla del bestiar i s’utilitza molt. A causa de l’ús elevat d’aquest múscul, la carn té molt teixit connectiu creant un tall dur. Tot i això, el mandrull té molts talls subprima i es pot preparar de moltes maneres que superin aquesta duresa.\nConegui els talls subprimals del pollastre. El pollastre es ven en terra o en múscul sencer. El pollastre mòlt s’utilitza habitualment per a hamburgueses i altres productes de vedella mòlta. Alguns dels talls més tendres del pollastre són el filet de ferro pla, el rostit tendre petit i els medallons tendres a l'espatlla.\nEls altres talls de pollastre solen ser més durs, però segueixen sent molt saborosos. Són bistec de fulla superior, rostit de chuck, rostit de costella, costelles curtes, carn guisada, rostit de braç de pollastre, bistec tendre, rostit d’espatlles, rostit tendre, filet de ranxo, tall de serra, costella de fulla, costelles d’estil rural, costella rostit d’ulls i bistec d’ull.\nConegueu els millors mètodes de preparació i cocció del mandrill. El pollastre mòlt es cuina bé a la planxa o fregit sense una preparació prèvia. Els rostits de Chuck es beneficien al màxim de la cuina humida a temperatures baixes durant períodes de temps més llargs. Els rostits de pollastre es poden fregir, coure o cuinar en una olla de ganxet. La clau d’un rostit tendre i humit és el foc lent durant un llarg període de temps per tal de dissoldre el teixit connectiu.\nLa cocció funciona bé per a talls de músculs sencers. Quan es cuina amb bistecs, una adob o un tendre ajudarà a tendre la carn i a mantenir-la humida per a la planxa o altres mètodes de cocció més curts.\nQuan marineu bistecs, amaniu un període de temps més curt, generalment inferior a una hora. Quan escolliu un filet, seleccioneu el gruix en funció de la manera de pensar. Per cuinar a temperatura més elevada, un filet més prim funcionarà bé. Per cuinar en líquids o per períodes més llargs, funcionarà bé un filet més gruixut.\nTrieu el tall per a un tall de carn de vedella. La tija de vedella es troba davant del brot i és l'avantbraç del bestiar. Aquest tall de carn conté una gran quantitat de col·lagen i s'utilitza en moltes receptes que demanen un tipus de salsa salsa.\nConegui els talls subprimaals de la part. El filet se sol vendre tot amb l’os dins, però també pot ser mòlt per a la vedella magra. De vegades es pot trobar el filet en una cruïlla amb la carn del cep.\nConegui els millors mètodes de preparació i cocció per a la canya. La xinxa té el millor sabor quan es cuina amb l’os dins i s’ha de coure amb calor humida. Es beneficia d’una cuina llarga a foc lent. El col·lagen s’allibera durant la cocció i crearà una salsa cremosa i rica. El Shank és bo per fer sopes i brous.\nTrieu la forma rodona per a un tall de carn de vedella barata que vagi bé amb molts estils de menjar. La ronda es troba a la part posterior del bestiar i inclou la corba i la cama posterior. La ronda tendeix a ser lleugerament dura a causa de l’ús elevat del múscul i es considera una carn magra.\nConegui els talls subprimals de la ronda. La ronda sovint es ven com a vedella mòlta i s’etiquetarà de forma rodona. També hi ha talls de rostit subprimals. Aquests inclouen rostit de rostit, rostit de Londres a la part superior, rostit de Londres a la part inferior, rostit a la part superior, rostit rodat, rostit a la part rodona, rostit a punta de llom i rostit al centre.\nTambé hi ha alguns talls de bistec de la ronda. Inclouen els filets petits i tendres, els bistecs rodons superiors, el filet rodó inferior, l'ull de fil rodó, el filet central de punta de filet, el filet lateral de punta punta i el filet de punta de papallona.\nConegueu els millors mètodes de preparació i cuina per a la ronda. Els bistecs tendres i menuts poden quedar fregits o a la planxa sense adobar-se i resultar tendres i saborosos. Els rostits es poden cuinar de diverses maneres. Es tracta de calor humida, com ara braços, o amb calor seca, com per exemple la torretació. Quan es rosteix, les temperatures més baixes amb temps de cocció més llargs donaran el millor sabor al rostit.\nL’excepció per cuinar els rostits és amb el fullet de Londres. El broil de Londres beneficia al màxim la marinada i la brasa. Els carns de ronda es poden preparar de moltes maneres. Tots es beneficien d’una adob. Després de marinar, els bistecs es poden saltejar o fer a la planxa.\nUn altre bon mètode per cuinar filets rodons és el de braçar amb un saborós líquid i no cal marinar. Quan marineu amb rodó, és important que no sobreaparegueu massa. A causa de la suavitat de la carn, la sobre-marinació endurirà les proteïnes i donarà el contrari de l'efecte desitjat. Quan s’utilitza una adob, el millor és començar amb un temps de marinada més curt, com ara 20 minuts a temperatura ambient, i augmentar el temps que calgui.\nTrieu un plat curt per costelles curtes o carn de fajita. La placa curta es troba a sota de les costelles prop de la zona de l’abdomen del bestiar. Aquest tall conté alguns ossos, cartílags i carn. No és un tall magre de carn.\nConegui els talls subprimals de la placa curta. Les costelles curtes i el filet de falda són els talls subprimars de la placa curta. Les costelles curtes contenen més cartílag que el filet de la falda.\nConegui els millors mètodes de preparació i cocció per a plaques curtes. Per al filet de la falda i les costelles curtes, l’eliminació de la membrana per un costat és important abans de la cocció. La membrana no permet que la calor directa penetri a la carn i es tornarà mastegada i resistent quan es cuina.\nEl bistec de la faldilla es fa bé quan es cuina a foc sec, en una paella o a la brasa. Es necessita calor i gran tensió per desenvolupar sabors i no s’ha de cuinar bé. Un cop estigui cuit, talleu-lo pel gra molt prim.\nLes costelles curtes es cuinen millor amb calor humida a temperatures més baixes a més temps. Tenen un sabor molt complet i es combinen bé amb líquids braços de gran sabor, com la cervesa fosca.\nTrieu el flanc per obtenir un saborós tall de vedella que pugui alimentar a moltes persones. El flanc es troba a la part inferior del bestiar per sota del llom. El flanc és un dur tall de vedella.\nConegui els talls subprimals del flanc. Els talls subprima són filet o solapa. El fletet és el tall més popular i es pot trobar fàcilment a la majoria de supermercats.\nConegui els millors mètodes de preparació i cocció per al flanc. El flanqueig es beneficia d’una adob, normalment no més d’una hora. A continuació, es pot fer a la planxa, fer-ho a la planxa o arrebossar. El flanqueig també es beneficia de frenar.\nTrieu la costella per un tall tendre de vedella. El tall de costelles prové de la columna vertebral i de les costelles del bestiar. Generalment conté una gran quantitat de marbre i s’utilitza per fer filets, rostits i costelles.\nConegui els talls subprimals de la costella. Els talls de filet són el filet Delmonico, el filet de costella, el filet de vaquer, la costella i el bistec. Els talls de rostit consisteixen en rostit de greix i rostit desossat. Els talls que contenen ossos de costella són costelles posteriors i costelles curtes.\nConegui els millors mètodes de preparació i cocció de costelles. Hi ha molta versatilitat a l’hora de coure talls de vedella de la costella. La zona vertebral produeix els talls més tendres i les costelles tendeixen a ser lleugerament més dures, però tots els talls són molt saborosos.\nEls bistecs s’han de coure a foc sec i es poden saltejar, bullir o a la planxa. Segons el gruix del tall, es couran ràpidament. Els filets de la costella solen ser tendres fins i tot quan es cuinen bé per la gran quantitat de marbre.\nPer obtenir el millor filet, busqueu un bon marquet abans de comprar. Els rostits de la costella es cuinen bé a foc sec. Abans de coure el rostit, enganxeu-lo amb una tovallola per eliminar l'excés d'humitat, condimenteu-lo i torneu-lo al forn.\nEl braising no sol ser un bon mètode per cuinar un rostit a la costella perquè pot endurir la carn. Per als talls de costelles, el braç sol ser el millor mètode, ja que es fan bé amb la humitat extra.\nAdquisició de talls de vedella\nConegui els indicadors de qualitat per a la compra de vedella. La majoria de botigues de queviures porten vedella de qualitat. Hi ha certs indicadors de qualitat a buscar quan es pot adquirir informació de carn i etiquetar pot ser confús. Per evitar confusions, és millor tenir en compte el tall que desitgeu comprar abans de comprar.\nAssegureu-vos que la carn sigui freda i emmagatzemada en un refrigerador a la botiga de queviures. Voleu que la carn estigui freda des del moment que va deixar la planta de fabricació fins al moment de comprar-la per obtenir la millor qualitat amb el menor problema de contaminació bacteriana. Si la carn no fa fred al tacte a la botiga, no l’haureu de comprar.\nComproveu el color de la carn. El millor és adquirir vedella en paquets clars per poder avaluar el color. Hauria de ser de color vermell brillant o d’un color vermellós. No hi hauria d’haver taques descolorides, com ara gris o marró. Sovint, les botigues de queviures posaran a la venda carn de vedella quan estigui a prop de la seva caducitat, per la qual cosa, per evitar la compra de vedella de menor qualitat, haureu d’examinar la carn per a la descoloració.\nAvaluar el nivell d’humitat del paquet de vedella. Com més fresca sigui la carn, menys humitat lliure hi haurà al paquet. Si hi ha un excés d’aigua al paquet, la carn pot haver estat manipulada malament, emmagatzemada a temperatures incorrectes o propera a la seva caducitat.\nTrieu una vedella que no sigui suau ni taca al tacte. La carn de vedella ha de ser ferma, amb els talls de carn més durs o més grans que els talls tendres o petits.\nSeleccioneu el gruix i el tall adequats. Si la carn sembla que té un tall desigual i rugós, probablement no voldreu adquirir-la. La vedella es courà de manera més uniforme quan es talli al mateix gruix a tota la peça. Si és desigual, potser heu de tenir algunes parts massa cuites o poc cuites. Quan es compren bistecs que han de cuinar-se bé en un període de temps més curt, sol ser millor un tall més prim.\nObteniu la quantitat adequada de marbre i greix. Per a talls més prims, com ara un filet rodó o un filet, seleccioneu la vedella amb la quantitat mínima de greix i que faci marques. Si esteu cuinant un tall de greix més gran o menys tendre, com ara un bistec de ribeye o un rostit, el marbre i el greix són importants per al sabor. El marbre hauria de ser igual a tota la carn sense que hi hagi moltes grans línies de greix que corrin per la carn. En el cas del rostit, tenir una capa de greixos o greixos més grans pot resultar beneficiós per al sabor i la tendresa després de cuinar-los perquè essencialment es "fonran" a la carn.\nReviseu els envasos amb cura abans de comprar. La carn ha de quedar completament segellada sense forats ni exposició a l’aire. La vedella tancada al buit és d’un color vermell morat quan està segellada i es torna vermella brillant després de l’exposició a l’oxigen. Si compreu carn segellada al buit i és vermell brillant abans d’obrir-lo, és possible que el paquet s’hagi vist compromès i és possible que no vulgueu comprar-lo.\nEl millor és comprar en paquets clars perquè veieu el que esteu rebent. De vegades, la carn de vedella mòlta es ven en tubs envasats. La carn de vedella mòlta encara és fina per menjar, però pot ser que tingui un contingut més gran en greixos o de qualitat inferior a la carn mòlta en paquets clars i buidats. Encara es pot menjar sempre que el paquet no hagi estat compromès de cap manera. Quan compreu vedella d’un carnisser, assegureu-vos que està embolicat en envasos o paper sanitari i que es segella completament.\nComprendre l'etiquetatge dels talls de vedella. Tenir una carn marcada correctament és important per comprendre com manejar la vedella i si és adequat per a la vostra aplicació.\nEscolliu la carn que estigui clarament etiquetada amb la informació de tall primal i primària. Hi ha alguns talls subprimais de diferents talls primals que porten el mateix nom. Sense conèixer la informació primària del tall, podeu adquirir un tall subprimal de carn de vedella.\nSaber quines són les afirmacions sobre salut i quines es poden utilitzar amb la vedella. La carn de vedella es pot etiquetar amb indicacions de salut magres o extra magres. Per considerar-se magre, ha de tenir menys de 10 g de greix total, menys de 4,5 g de greix saturat i menys de 95 mg de colesterol. Per considerar-lo més magre, ha de tenir menys de 5 g de greix total, menys de 2 g de greix saturat i menys de 95 mg de colesterol. Alguns paquets de vedella poden tenir la marca de verificació de l'American Heart Association (AH). No es tracta d’una afirmació de salut, sinó d’un aval de l’AHA perquè els beneficis d’aquest tall de vedella compleixen els estàndards saludables del cor AHA.\nComprendre el sistema de classificació del USDA. La classificació del USDA no és obligatòria, però moltes empreses paguen la classificació per ajudar els consumidors a comprendre la diferència en la carn de boví. El prim és el grau més alt i es caracteritza per un gran marvell i tendresa. L'elecció és el següent grau i és la nota més venuda. Té cert marbre i la tendresa varia. Seleccionar és el grau més baix i s’aplica a talls molt lleugers de vedella. El sistema de classificació no determina la qualitat global de la carn, sinó la tendresa i la quantitat de greixos.\nAssegureu-vos que la carn comprada té una venda per data. La venda per dates us pot ajudar a determinar la qualitat i la forma de conservació de la carn. Si la data de venda és propera a la venda, la carn pot estar congelada en aquest moment i probablement s'ha de cuinar en un dia de compra. Si la carn no està a prop de la venda per data, s'ha de congelar bé.\nEmmagatzemar vedella de forma segura\nComprar i emmagatzemar freda de carn de boví a menys de 4 ° C. Les temperatures més fredes ajuden a dificultar el creixement dels bacteris. Si la carn es torna massa calenta, els bacteris poden créixer a la superfície i al teixit muscular. Una vegada que els bacteris han crescut a la cuina del teixit muscular pot no matar-la i farà que una persona estigui malalta.\nCuineu tota la carn de vedella mòlta a una temperatura interna de 160 ° F (70 ° C) i la resta de talls de vedella fins a una temperatura interna de 145 ° F (63 ° C). Aquestes especificacions us ajudaran a cuinar prou com per eliminar el major risc de salmonel·la i d’altres intoxicacions alimentàries.\nConegueu quins talls comporten un risc més alt de contaminació bacteriana. Segons l'Institut Nacional de Salut, Salmonella es pot trobar més a partir de talls primaris de llom, costella o pollastre. Es poden trobar E.coli més a partir de la zona solitària i rodona del bestiar.\nA l’hora de comprar aquests talls de vedella és més important assegurar-se que es manipulaven i s’emmagatzemaven correctament abans de la compra i que es podrien manipular i emmagatzemar correctament a casa.\nEl "wagyu" és un tall de vedella?\n"Wagyu" no és un tall de vedella, sinó que és una de les quatre races japoneses de bestiar boví, la més desitjada és genèticament predisposada a la marmuració intensa, cosa que la converteix en una de les més tendres de la vedella. Hi ha bestiar "wagyu" que es cria als Estats Units, però Kobe, el rei de wagyu, només es pot trobar a la vedella criada a la prefectura d'Hyogo del Japó. Si bé el wagyu és car, el veritable Kobe es pot vendre als Estats Units per un import mínim de 55 dòlars. Però compradors, al novembre de 2015, només 9 empreses dels EUA serveixen de veritat.\nOn es troba la lletra petita i quin altre nom podria tenir?\nEl filet petit és un tall separat de les tres puntes, que es talla del tall sub-primal del filet sol. Més ben preparat amb calor humida o seca. Com a tall menys tendre, pot necessitar alguna forma de licitació, com ara mecànic (en cubs), marinat o tallat en trossos petits per millorar l'experiència alimentària. Excel·lent per a fajitas, entrepans de filet i com a filet, daus / pollastre fregits / dits.\nEl rostit de chuck pot significar més d'un tall?\nSí. La secció de mandrins prové de l'espatlla i el coll de la vedella, i produeix diversos talls diferents, incloent-hi el rostit del tall central, el bistec central, el rostit del braç, el bistec, l'ullet o el filet, el filet, el filet, la costella creuada rostit (conegut com a tall de Boston), rostit d’olla, rostit d’espatlles, bistec, rostit de ferro pla, bistec de fulla superior, rostit de mandrila inferior i molt més. Chuck es refereix a la secció, no al tall.\nPuc cuinar un filet de la mateixa manera que jo faria cuinar?\nEl flanc és un tall lleugerament més dur que la fulla, però la fulla té una línia de cervell per la qual cosa la converteix en una opció deficient per servir integral. La fulla és millor tallar-la per treure-li la pell, tallar-les a rodanxes o tallar-les per a sofregir-les o per fer pinces i guisats. D'altra banda, mentre que el flanc es pot cuinar ràpidament, es pot tornar a mastegar si es cuina al mig mitjà rar. És millor a la planxa, fregida a la cassola o fregida. En aquest sentit, sí, es poden cuinar de la mateixa manera si es sofregeixen.\nCom puc fregir la meva bistella d’ulls de costella si no tinc graella? Quant temps faig a la planxa?\nEl fregit implica molt oli. No ho facis amb aquest tall. Cerqueu-lo amb una fina capa d’oli (paella de calor, oli calent, filet amb la presentació cap a baix). Com a indicador visual, busqueu cuinar 3/4 d'ell abans de colpejar-lo. Utilitzeu un termòmetre per determinar el grau de densitat desitjat. Finalment, deixeu que el bistec reposi en un plat, potser cobert amb paper film uns 5 minuts abans de servir. D’aquesta manera s’evita la pèrdua de sucs i sabor.\nEs pot fer servir un filet rodó per guisar carn?\nQuan se’ls ofereix l’opció entre vedella seca d’edat seca i regular o mullada, procureu escollir l’opció d’envelliment sec, pot ser una mica més car, però el filet serà considerablement més tendre i humit.\nCom engreixar la vedellaCom comprar vedella per rostirCom cuinar rostit al fonsCom cuinar filet a una paellaCom fer AlbondigasCom fer cassola de festaCom fer hamburguesa macarrons i formatgeCom fer una salsa de bistec cítric de taronjaCom fer rostir ollaCom fer el Tater Tot HotdishCom saber si una pinya està madura


Agenda | Fundació TMB\nExposició "Els colors de l'agraïment"\nDel 28 d’abril al 25 de juny\nFes-te fotos i selfies amb els elements de l’exposició i comparteix-les a les nostres xarxes socials, amb l’etiqueta #ColorsAgraïmentTMB.\nPhilip Stanton ens presenta una experiència interactiva in situ\nQuè hem après després d’aquest any tan difícil?\nQuè podem millorar en el futur? Quin és el camí a l’esperança?\nEn aquesta nova etapa que comencem com a societat, què t’il·lusiona?\nHem fet aquestes preguntes a molta gent que ha compartit el seu testimoni per fer aquesta exposició.\nJa ha passat més d’un any del confinament, i és un bon moment per reflexionar sobre el passat i plantejar el futur.\nTambé és una ocasió per agrair a aquests herois quotidians —els treballadors essencials, de la sanitat i del transport públic— la seva feina imprescindible.\nDesprés d’acabar la seva obra i de mantenir contacte amb alguns treballadors essencials, Stanton va decidir demanar-los la seva col·laboració per a aquest projecte.\nMés enllà del making of d’Els colors de l’agraïment , la intervenció ens proposa una experiència interactiva en què l’artista crearà una nova obra in situ dins de la sala mentre duri la mostra.\nAl llarg dels dos mesos de durada d’aquesta exposició, l’artista dibuixarà en directe algunes d’aquestes persones essencials que li han servit d’inspiració.\nEls seus retrats s’aniran superposant als colors vius i a les formes orgàniques dels vuit plafons per formar un mosaic visual únic i irrepetible.\nPots posar el teu gra de sorra compartint dibuixos, textos i vídeos a les xarxes socials de TMB.\nEt proposem dues accions pensades per als nens i nenes:\nPosa color a un hospital!\nA l’exposició hi trobaràs fulls per pintar fins a vuit models d’hospitals que apareixen a l’obra. També te'ls oferim aquí. Tria el que més t’agradi i posa-hi color!\nDescarrega't els dibuixos dels hospitals\nDibuixa el teu heroi o heroïna\nEt proposem que dibuixis el teu heroi o heroïna. No ha de portar capa... Poden ser els pares, els avis, els professors, el personal sanitari o els treballadors del transport públic o d’altres serveis essencials.\nDescarrega’t la plantilla per dibuixar el teu heroi o heroïna\nFes una foto als dibuixos i envia’ns-la al correu electrònic tmbeduca@tmb.cat (el correu no pot pesar més de 20 MB). Entre tots els participants, sortejarem cinc lots de material per pintar! Consulta les bases legals.\nTambé et convidem a compartir les fotos dels dibuixos a les xarxes socials utilitzant l’etiqueta #ColorsAgraïmentTMB. Les compartirem als nostres perfils!\nVisualitza el vídeo "Els alumnes de l'escola EINA i la creació del mural Els colors de l'agraïment" a YouTube (3'10")\nVisualitza el vídeo "Els testimonis de l'exposició Els colors de l'agraÏment" a YouTube (21'45")


L'aeroport d'Andorra-la Seu assaja les darreres proves de validació del sistema instrumental de vol - FÒRUM.ad\nEl 16/09/19 13:51\nL’Aeroport d’Andorra-la Seu acollirà des de demà i fins dijous els vols de validació de la maniobra instrumental modificada, una operació que permet els avions aterrar en un aeroport encara que la visibilitat sigui baixa. Després d’uns mesos en què s’han pogut calibrar els Papi (l’ajuda visual instal·lada al lateral de la pista i que proporciona informació sobre la pendent d’aproximació), durant els pròxims tres dies es podran realitzar els vols de comprovació.\nAquesta és una de les darreres etapes per les quals ha de passar l’aeroport abans de poder utilitzar aquesta tecnologia de navegació aèria, que ofereix una capacitat de precisió molt alta en els càlculs de posicionament dels avions.\nUna vegada es donin per vàlids els recorreguts, s’enviarà la documentació a la Comissió Interministerial entre Defensa i Fomento (CIDEFO) i a l’Agència Estatal de Seguridad Aèria (AESA) per a la seva aprovació. Un cop aprovada, l’aeroport estarà preparat per rebre aviació comercial (avions de fins a 50 passatgers o bé mercaderies) amb baixa visibilitat.\nNavegació per satèl·lit (GNSS)\nLa maniobra que s’assajarà aquesta setmana està basada en el sistema de navegació per satèl·lit Global Navigation Satellite System (GNSS). El GNSS és una constel·lació de satèl·lits que transmet rangs de senyals que s’utilitzen per al posicionament i localització en qualsevol part del globus terrestre, ja sigui en terra, mar o aire. Això permet tenir una aeronau controlada en tot moment i emetre senyals encara que la visibilitat sigui molt baixa.\nEl director general de Transports i Mobilitat, Pere Padrosa, assistirà a la maniobra instrumental que es vol implantar a l’aeroport. També hi serà el professor titular del Departament de Sistemes Aeroespacials, Transport Aeri i Aeroports de La Universitat Politècnica de Madrid, Luis Pérez Sanz, que farà les explicacions tècniques.\nNotícia Anterior: La policia deté diverses persones per delictes de violència masclista\nSegüent Notícia: Els fallaires del Pirineu acorden constituir un comitè internacional per preservar l’essència de la festa


#EmRespons?-Carmina Altesa i Amils. | Sara-Lidiaester\nInici EmRespons #EmRespons #EmRespons?-Carmina Altesa i Amils.\nEm dic Carmina Altesa i Amils @NiOblitNiPerdo3 .Tinc cinquanta anys i vaig néixer a la vila de Ripoll, però fa vint-i-vuit anys que visc a Sabadell. No vaig tenir una infància feliç i, per tant, no sóc de les que desitjaria tornar a tenir deu anys. De fet, les ferides d’una infància traumàtica no les vaig poder curar fins que ja tenia una mica més de quaranta anys i, per descomptat, vaig necessitar ajuda professional. Sempre m’ha fet gràcia la gent que creu que “si vols pots”. No saben què significa que et xucli una mena de forta foscor interior que t’enfonsa periòdicament. i que ni tan sols saps per on et bé. Un huracà que arrabassa qualsevol capacitat de control sobre les mateixes emocions. D’això només te’n treu algú prou savi per a guiar-te en el procés i el mateix instint de supervivència que tots, d’alguna manera o altra, tenim. Les persones tendim a creure que ens coneixem a nosaltres mateixes i això ens proporciona una falsa sensació de control. A mi, en canvi, em fa la sensació que sovint vivim molt separats del nostre autèntic “jo” i que només amb els conflictes emocionals aprenem de debò a conèixer-nos. Els èxits ens fan feliços, els conflictes ens ajuden a créixer perquè ens obliguen a enfrontar-nos a les nostres pròpies contradiccions i a conviure amb els nostres moments d’infelicitat.\nM’ha tocat picar pedra, doncs. I molta, sovint penso que massa, però el viatge ha valgut la pena. Amb perseverança i paciència tinc una independència emocional que mai hauria pogut ni somiar. I el canvi continua perquè la vida és canvi etern i aprenentatge constant.\nSóc llicenciada en matemàtiques, professora de secundària des de ja fa vint-i-sis anys i tinc dos fills encantadors de quinze i deu anys. El gran té pare i el petit no. Som una família atípica amb un nen amb pares divorciats i custòdia compartida i l’altre fill de mare soltera per decisió lliure i meditada.\nM’agrada la meva feina. M’agrada l’ensenyament perquè el veig com un servei a les\npersones. Mai he tingut tirada cap al món de l’empresa perquè sempre l’he vist massa competitiu i poc preocupat pel benestar de la gent. I a més a més, m’agrada la sensació de veure que alumnes que no entenen un concepte matemàtic, de cop l’assoleixen i l’aprenen.\nNo sempre me’n surto però. Crec que puc dir que el que més m’agrada de les matemàtiques és l’oportunitat que tinc d’ensenyar-les.\nLa meva afició durant molts anys (aquells en els que tenia parella i no tenia fills) va ser viatjar. Conèixer altres cultures (sobretot les que més diferents són de la nostra) era un dels meus somnis d’infantesa que he pogut acomplir. Això no significa, però que hagi desitjat en cap moment viure fora de Catalunya. Catalunya és el meu país, la meva passió, la terra on hem nascut els meus fills i jo. L’estimo sencera amb tots els seus defectes i les seves virtuts. Em resultaria molt difícil si hagués de viure en un altre lloc.\nActualment la meva afició principal (a part de llegir que sempre m’ha agradat) és cercar fotos o vídeos de la jornada històrica del referèndum de l’1 d’octubre. Fa gairebé quatre anys que col·laboro amb una web que es diu www.catmemoria.cat. Allà hi pujo tot el material que vaig trobant d’aquella data.\nNo et faré preguntes retòriques ni vull respostes de manual, si estàs d’acord comencem…\n1)Vull que em diguis 3 conceptes que creus importants per al futur del món.\nNomés tres? És difícil! Bé ho intento: el respecte, l’empatia i la llibertat. He estat a punt de posar-hi l’amor, però crec que, a diferència del respecte i la llibertat, l’amor no és un imperatiu universal. No és cert que “estiguem obligats a estimar-nos els uns als altres”.\nL’amor, si no és lliure, no és amor i, sovint, és simplement hipocresia. L’amor imposat, mata la llibertat. En canvi, el respecte sí que és imperatiu. L’altre pot tenir coses que jo entenc, altres que entenc a mitges i algunes que no entenc en absolut, però he de respectar allò que creu sempre que els seus actes no facin mal a ningú. La llibertat també és imperativa.\nSense llibertat no hi ha felicitat. Les persones infelices no són lliures; o bé són esclaves de les circumstàncies (males condicions laborals, retallades de drets, etc) o bé ho són de les seves tristeses, de les seves pors… Però jo crec en la llibertat de ser sempre però no de fer sempre. Es té dret a ser de qualsevol manera, però no es pot fer qualsevol cosa. És a dir, de la mateixa manera que sóc lliure d’estimar qui vulgui, també he de ser lliure d’odiar qui vulgui; però no puc fer mal a qui jo vulgui malgrat que l’odiï. Llibertat de pensament i de sentiment sempre. Llibertat d’acció, sempre que no perjudiquis ningú, fins i tot si aquest algú és el teu enemic. L’empatia és certa que no és imperativa, però sí imprescindible. Hi ha qui parla molt de solidaritat, però jo prefereixo parlar d’empatia. La solidaritat sense empatia sovint porta al paternalisme. És a dir, jo em solidaritzo amb algú però des d’una posició de superioritat. L’empatia, en canvi et permet fer allò d’abans de jutjar algú, camina tres\nllunes amb els seus mocassins”. És a dir, et col·loca al seu mateix nivell, ni per sota ni per sobre, i al mateix moment, et dóna una comprensió molt més gran del que pot haver viscut aquella persona. L’empatia és el camí a la solidaritat.\nDeixa’m que comenci amb uns versos de Miquel Martí i Pol:\n“I, sobretot, no oblidis que el teu temps\nés aquest temps que t’ha tocat viure:\ncar el teu lloc només tu pots omplir-lo.”\nEls temps que ens ha tocat viure m’han retornat l’esperança en la capacitat de la gent\nd’autoorganitzar-se. Allò que sempre havíem llegit als llibres d’història que parlaven de gent unida que lluitava pels seus drets ho vam poder viure en la nostra pròpia pell els catalans l’1 d’octubre del 2017. Per als que som independentistes el més important va ser, no només votar, sinó que guanyés el sí. Però crec que l’1 d’octubre transcendeix fins i tot això. Va ser\nl’acte de desobediència civil més gran a Europa des del maig del 68. I per als que ens ha tocat viure una època on, de mica en mica, s’han anat retallant drets i llibertats sense que la gent reaccionés, viure un fet històric com aquell ens va revifar l’esperança. Vam demostrar que no érem morts com a societat. Però de la mateixa manera que l’1 d’octubre (i de fet, tot el procés independentista fins llavors) ha suposat una alenada d’aire fresc, també he de dir que el desencís posterior pot provocar just l’efecte contrari a l’esperança. No sé com anirà la\ncosa a partir d’ara, però tinc clar que no podem abandonar. Aquest és el meu temps, el nostre temps, el que ens ha tocat viure. I, com diu Martí i Pol, no en desertem perquè el nostre lloc només nosaltres podem omplir-lo.\nPel que fa a la meva aportació personal (deixant de banda que miro de ser a totes les\nmanifestacions que puc) es basa en, com he dit abans, recollir tot el material gràfic del referèndum. Em permet no oblidar què va passar aquell dia i evitar que la memòria se’ns perdi. Tampoc amagaré, però, que hi ha algun component també prou “egoista” en la meva participació en el projecte perquè m’ha permès canalitzar la ràbia i la frustració que la situació política em provoca.\nAbans he dit que l’amor no era un imperatiu, però això no el fa menys important. Al contrari:\nl’amor és el motor més important de la vida de les persones. Sense amor tampoc hi ha felicitat. Però aquells que hem crescut en un entorn amb relacions afectives problemàtiques sovint confonem l’amor amb la necessitat infantil de protecció. I això ens genera una enorme dependència dels altres. Acabes “venent-te l’ànima al diable” per aconseguir una mica d’afecte i de reconeixement de la gent que t’importa. Renuncies a ser tu mateixa a canvi de l’aprovació dels qui t’envolten i d’una sensació precària d’una certa seguretat. El sentiment de desemparament amb el qual creix molta gent sense ser-ne ni tan sols conscients, els converteix en esclaus emocionals de la resta. I ho dic perquè ho he viscut en primera persona. L’amor, aquest sentiment tan tendre, tan bonic, aquella força capaç de moure muntanyes, es pot convertir en una càrrega feixuga si va acompanyat d’una\ndependència emocional forta. Encara ara, malgrat el camí fet, tinc la sensació que aquest continua sent el meu Taló d’Aquil·les. Però no em puc queixar, tinc dos fills meravellosos i els dic (sabent que és cert) que un dia creixeran i se n’aniran de casa; els dic que quan ho facin, els trobaré a faltar al costat, però que no seré infeliç perquè vull que tinguin unes ales ben grosses que els permetin volar tan lluny com vulguin.\nSi hagués de dir alguna cosa als meus avantpassats llunyans (els de fa més de cent anys) els diria que moltes gràcies per tota l’herència cultural que van conservar i transmetre. Ara bé, si per avantpassats parlem dels més propers (avis i pares), el missatge ja seria més extens. A la meva àvia per part de mare li donaria les gràcies. Gràcies per haver estat aquella espatlla sobre la qual vaig poder plorar quan em sentia sola. Gràcies per aquell dia que em va acompanyar fins ben a prop de casa perquè sabia que jo estava atemorida d’haver-hi d’anar. Al meu avi per part de mare li diria que els nens no som una molèstia i que els homes (els de debò) no peguen mai les seves dones. A la meva àvia per part de pare li diria que, per fi, entenc els seus silencis; que si ara la tingués davant, la fregiria a preguntes sobre la guerra i la postguerra. I al meu avi per part de pare no li diria res, només l’abraçaria. I aquella abraçada ho diria tot: el reconeixement a la seva lluita i l’amor que es mereix algú que va acabar a un forn crematori del camp d’extermini de Mauthausen.\nA la meva mare li diria que els quatre anys i mig que la vaig tenir al costat van deixar una bona llavor, perquè sense aquesta llavor, no crec que jo hagués sobreviscut als alts i baixos emocionals. Li diria que encara ara la trobo a faltar a vegades i que m’hagués agradat molt que hagués pogut ser l’àvia dels meus fills.\nI al meu pare… Li diria que ja fa molt que l’he perdonat, que m’hagués agradat que tot fos diferent, però que no va poder ser. Li diria que sé que darrere d’aquell pare autoritari, maltractador i gens tendre, hi havia aquell nen de postguerra, famolenc i atemorit, fill de catalans vençuts, discriminat doblement per roig i català, que va acabant construint-se una cuirassa emocional per a poder sobreviure.\nAls meus fills i néts (si algun dia els tinc) els diria que són lliures, que no em deuen res, que no han de fer res que no vulguin per aconseguir que els altres els estimin. Els diria que lluitin pels seus drets i pels drets dels altres, que mai arrabassin res de ningú, però que tampoc es deixin arrabassar res. Els diria que estimin la seva pàtria, Catalunya; que conservin, cuidin, estimin i transmetin als fills la llengua de la seva terra i dels seus avantpassats. I els diria que, prenguin les decisions que prenguin, facin el que facin, només hi ha un objectiu real a la vida: ser feliç. Per últim els diria que tinguessin present que poden comprar i posseir moltes coses, però que l’única cosa que de debò és nostra és la vida.\nProbablement la pregunta més difícil de totes, eh! No, vaig errada, la següent probablement ho serà més. Doncs a vegades sí i a vegades no. No crec en la felicitat absoluta i perpètua. A tots ens toquen els nostres moments de dolor i d’alegria. De fet, penso que la felicitat no existeix sense la infelicitat perquè són les dues cares de la mateixa moneda. A “Guerra i pau” de Tolstoi, hi ha un dels personatges principals, la Nataixa, que crec que il·lustra molt bé el que vull dir. És una adolescent inconscientment feliç, una noieta que no ha conegut altra cosa que la felicitat. La vida, però, li dóna cops durs: un desengany amorós i l’experiència de viure una guerra en pròpia carn. I la Nataixa adulta, la del final, és conscientment feliç perquè ha experimentat la infelicitat, perquè ha superat els obstacles, ha madurat i ha après a valorar el que té. Vaig llegir una vegada en un llibre de psicologia l’opinió d’un psicòleg que deia: la gran paradoxa d’allò que considerem dolent o negatiu és que ens fa por, ens genera rebuig, però experimentar-ho ens és imprescindible per a poder créixer i madurar.\nAra sí. Aquesta és la pregunta difícil de “l’examen”, entre altres coses perquè porto una bona estona pensant-hi i no en tinc ni idea de què contestar. No sé si hi ha preguntes les respostes de les quals facin por als altres. Ara mateix, no me’n ve cap al cap. Sí que sé que hi ha preguntes les respostes de les quals em fan por a mi. Fins a quin punt estic disposada a arriscar res per a aconseguir la independència del meu país? Doncs no ho sé. I sí, la resposta fa por perquè enfront tenim un estat molt bèstia, capaç de tot per a retenir-nos dintre de les seves fronteres. Com deia un dels personatges a “Sostiene Pereira” quan li preguntaven per què recolzava als republicans espanyols: els feixistes a Espanya canten que “son novios de la muerte” i jo estimo la vida. Doncs jo també, me l’estimo potser massa perquè tal com he dit abans, procuro que mai se m’oblidi que és l’única cosa queposseïm de debò. De fet, més que la vida, és el temps de vida allò que tenim. I sí, prefereixo no respondre’m aquesta pregunta, defugir-la sense més ni més. La pregunta fa por i la resposta és incerta.\nI res més. Moltes gràcies per l’entrevista. M’ho he passat d’allò més bé.\nArticle anteriorEl Consell x la República és, la nostra eina.\nArticle següentGràcies #MeridianaResisteix.


Com evitar les lesions mentre cauen d'un cavall | asopazco.net\nCom evitar les lesions mentre cauen d'un cavall\nCaure d'un cavall és gairebé inevitable si hi aneu sovint. Aprendre a prevenir les caigudes i caure amb gràcia quan es produeix pot ajudar a prevenir lesions greus, tot i que no es pot fer res per protegir-se del tot. Si us preocupa la caiguda, parleu amb un entrenador o pilot amb experiència que també us pot oferir alguns trucs per ajudar-vos en el problema.\nCaure el més segur possible\nDecidiu caure quan necessiteu. Com a genet, el teu objectiu és mantenir-se al cavall. Tanmateix, en algun moment quan heu topat amb problemes al vostre cavall, heu de decidir que esteu caient i comprometeu-vos amb ell. Si teniu ganes de que el vostre cavall baixi, heu de baixar. Això vol dir deixar les regnes i preparar-se per tirar i enrotllar perquè puguis caure amb seguretat. \nA mesura que decidiu que caureu, tireu els peus dels estreps per començar a allunyar-vos del cavall.\nSi s’adhereixen a les regnes a mesura que cau, potser us ferirà l’espatlla o es pot arrossegar pel terra.\nAllunya la distància de la caiguda del teu cavall. Si el teu cavall està caient cap a un costat o l’altre, desplaça el cos de la manera contrària. Feu servir el lloc entre els omòplats del cavall per empènyer-vos amb els artells. Puja cap amunt i porta el genoll i el taló cap amunt pel costat on baixa el cavall. Tireu el taló cap a la part posterior de la part posterior, si és possible, per tal que no vagi sota el cavall. Quan el cavall arriba a terra, utilitzeu la vostra tècnica per tirar-se del cavall. \nAnar el més lluny i el més ràpid possible del cavall.\nAterreu-vos als peus si és possible. Tot i que heu de tirar i enrotllar, el vostre objectiu és aterrar el màxim de peus possible, i endavant endavant. No sempre és possible anar a peu primer però aprofitar l’oportunitat quan puguis. \nRelaxa els músculs. Intenta relaxar el cos a mesura que cau. La tensió dels músculs limitarà molt la capacitat del cos per absorbir l'impacte. Pot aprendre moltes caigudes en aprendre aquest hàbit, però és probable que tingueu caigudes menys doloroses quan ho feu.\nAgafeu el cos tot el que pugueu. A mesura que cau, estireu les extremitats per protegir-les de la caiguda.  Si us poseu els braços per trencar la caiguda, podeu acabar amb fractures als canells i als braços. \nEn aquest moment, esperem que la vostra memòria muscular es faci càrrec i us ajudarà a seguir rodant.\nAgafeu el pes del rotlle. A mesura que punxes, intenta rodar per la part posterior de l’espatlla, i després per l’esquena. Seguiu rodant fins que torneu a estar al vostre front. És possible que hagueu de tornar a rodar per allunyar-vos del cavall. \nSi primer no arribeu als peus, intenteu aprofitar la caiguda a la cuixa o a la part posterior de l'espatlla. Feu el possible per evitar l’aterratge al coll o recte a l’esquena.  X Font d’investigació\nPracticant la caiguda\nTreballa primer en terreny pla. Podeu treballar a l’àmbit de l’equitació si voleu, o si ho preferiu, podeu treballar en una estora de gimnàs suau per trencar la tardor. La clau és perfeccionar la vostra tècnica de caiguda estant a terra, no en un cavall. \nPracticant una caiguda, l’obteniu a la memòria muscular. D’aquesta manera, quan comences a caure d’un cavall, és més probable que caiguis amb seguretat.\nPoseu-vos amb els peus amplats a l'espatlla. Porteu casc i armilla de seguretat durant la pràctica. Poseu-vos ben alt i travesseu els braços a través del pit. Aquesta és la posició inicial de la vostra pràctica de caiguda. \nCal que els braços estiguin ben estrets al pit, de manera que no utilitzeu un colze per agafar la força de la caiguda, cosa que pot provocar un colze trencat. No us poseu mai els braços recte al vostre davant per agafar la caiguda.  X Font d’investigació\nÉs possible que vulgueu portar una armilla de protecció per protegir el tors mentre cau. Podeu trobar-los en botigues de taques i en línia.  X Font d’investigació\nBaixar d’un genoll i rodar per l’espatlla. Quan el genoll arribi a terra, comenceu a escarnir-vos. Rodar a la part posterior de la mateixa espatlla que el genoll que ha xocat a terra perquè triga la pluja de la caiguda. Poseu el cap i les espatlles cap amunt a mesura que es vagi rodant i heu de colpejar el punt correcte de l’espatlla. \nAl rodar, intenteu fer-ho en un angle des del lloc que vau començar. D’aquesta manera, acabes allunyant-te del teu cavall.\nUtilitzeu la rotació per pujar a l’esquena. Estàs rodant sobretot cap a un costat amb una mica de moviment endavant. Quan baixeu, poseu-vos els genolls fins al pit contraient-vos els músculs de l’estómac. Aquesta posició us ajudarà a seguir rodant. \nPoseu-vos la barbeta al pit mentre moveu el rotlle.  X Font d’investigació\nSeguiu rodant fins que us toqueu de nou els genolls i els peus. Utilitzeu la força que heu creat per tornar a rodar al vostre front. Haureu d’acabar de genolls i podreu utilitzar l’impuls per tornar-vos als peus. \nPractiqueu aquest moviment una vegada i una altra fins que aconsegueu bloquejar-lo. Penseu en una mena de rotllo endavant, tret que us moveu més en un angle.\nTreballar amb el mateix moviment d’un vehicle baix com un carretó de golf. Feu que el conductor vagi a un ritme lent. Observa el terra i fa el salt, doblegant els genolls mentre aterres. Tuck and roll com ho heu practicat des de la parada fins que esteu de nou en peus. \nPractiqueu aquest moviment fins que us sentiu còmode.\nProtegir-se abans de muntar\nFeu exercici la majoria dels dies de la setmana per posar-vos en bon estat. Tot i que necessiteu temps per posar-vos en bon estat, com més s’adapti, millor podreu reaccionar en cas de caiguda. A més, redueix el risc de lesió i us ajuda a curar-se més ràpidament si us lesiu. \nTreballa en exercicis d’enfortiment, com ara els que treballen el nucli i la creació de músculs. Podríeu provar coses com push-ups, sit-ups i crunches, per citar-ne alguns.\nApunteu-vos a 30 minuts d’exercici aeròbic la majoria dels dies de la setmana, com caminar, nedar o córrer.\nPorteu un casc d'equitació cada vegada que esteu a cavall. Un casc d’equitació pot marcar la diferència entre un lleuger mal de cap i una commoció severa. Assegureu-vos que el casc encaixi correctament abans de muntar, vol dir que no és massa solt ni massa ajustat. L’ideal seria que ho comproveu professionalment quan el compreu i que el retorneu periòdicament per tornar-lo a encoixinar. \nTrieu un casc d'equitació certificat per una organització de seguretat. Cerqueu cascos que indiquin que compleixen els estàndards ASTM / SEI.\nNo utilitzeu un casc de bicicleta en lloc d’un casc de muntar. Els cascos de bicicleta no ofereixen la mateixa protecció que els cascos.\nTrieu roba d’hípica segura. Opteu per que les botes d'equitació amb cremallera s'ajustin bé i siguin robustes amb el taló baix. Qualsevol roba que porti ha de ser còmoda i permetre moure’s amb facilitat. No obstant això, no usis res massa fluix, ja que pot enredar-se amb les regnes i altres parts de la cadira. \nUn altre tipus de sabates i unes botes de muntar poden quedar atrapats en els estreps, cosa que us pot arrossegar en cas de caiguda. A més, les botes robustes ajuden a protegir el peu si el cavall estampa sobre ell.  X Font d’investigació\nComproveu que l’adherència sigui còmoda pel cavall. El cavall podria estar incòmode o amb dolor si la cadira no s’ajusta adequadament o si és massa enrere o endavant. Si el cavall és incòmode, pot comportar-se malament, fent cargol, trencament o batut per escapar del dolorós atac. Fer més còmode l’enfrontament dolorós és una manera sovint ignorada de resoldre molts problemes de comportament.\nPer exemple, assegureu-vos que la cadira no es troba gaire endavant, provocant-li les espatlles del cavall mentre camina. Això fa que la sella sigui incòmoda per al cavall.\nComproveu la part inferior de la cadira abans de posar-la al cavall per assegurar-vos que no tingui cap punt trencat o rugós que pugui fer mal al vostre cavall.\nAfegiu un coixinet de cadira de llana espès a sota de la cadira per tal que sigui el més còmode per al vostre cavall.  X Font d’investigació\nPassegeu amb un tros "suau" en lloc d'un poc dur. En altres paraules, no us ajusteu massa. Quan el bit s’ajusta correctament, hauríeu de veure una sola arruga a la cantonada de la boca del cavall just a sobre de la mica. Busqueu un cap i una boca relaxats per dir si el cavall és feliç. Si no és així, es tirarà el cap i mourà molt la boca. \nEls bits més durs fan que el cavall sigui més sensible, però això pot fer que el cavall sigui més difícil de controlar, ja que el cavall respondrà excessivament a les vostres ordres. A més, una mica dolorosa pot fins i tot fer que un cavall es torce.\nUtilitzeu estreps de seguretat i coixinets antilliscants. Els estreps de seguretat vénen en diversos dissenys, però tots destinen a evitar que el vostre peu quedi atrapat en cas de caiguda. Alguns fins i tot es separen de la cadira per ajudar a evitar que les cames quedin atrapades. \nFins i tot amb estreps de seguretat, assegureu-vos de mantenir els talons baixats. És millor estar segur que ho sento.\nComproveu si hi ha signes de dolor. Si el vostre cavall actua o mostra un comportament inusual, preneu-ne un temps per examinar-lo. Fregueu la mà per tot el cos del vostre cavall. Si mostra signes de dolor en qualsevol lloc, haureu de revisar-lo. Si el vostre cavall continua el comportament inexplicable, demaneu ajuda a un motorista experimentat.\nReducció del risc mentre es mou\nDemaneu un cavall suau i gran si no teniu experiència. No proveu de muntar l'esperit cavall si no heu tingut gaire experiència. A més, treballeu sota la direcció d’un guia o d’un instructor si no us heu desplaçat abans, ja que heu d’aprendre els aspectes bàsics de l’equitació. \nQuedeu-vos amb el ramat quan aneu en grup. Els cavalls els agrada estar a prop d’altres cavalls, i els cavalls tímids o tímids poden enfadar-se si els allunyeu del grup. Enganxeu amb el grup, i el vostre cavall serà més feliç. \nAllunyar-se del grup pot provocar que el cavall es molesti o es molesti.\nTanmateix, intenteu no muntar massa junts, ja que pot fer que un cavall pugui xutar. Sovint, això passa quan et quedes enrere quan vas amb un grup i de sobte el teu cavall vol posar-se al dia. Pot entrar en pànic una mica i precipitar-se al capdavant del grup, provocant provocacions i, possiblement, xutar.\nManteniu l’equilibri. Aquesta habilitat és essencial en totes les passejades a cavall i us ajudarà a mantenir-vos fora de perill quan el cavall esparmi o provoqui una maniobra difícil. Tireu les espatlles cap amunt perquè us assegueu dret i assegureu-vos que les espatlles siguin perpendiculars als dits dels peus. Mantingueu el pes uniforme a cada peu dels estreps, excepte quan us poseu intencionadament pes.\nTorneu sempre a aquesta posició, fins i tot si us heu de desplaçar per fer un salt o una altra maniobra.\nNo reboteu mai a la sella de manera intencionada. No només això pot provocar que perdi l’equilibri, això pot fer que el cavall es retrobés, s’alça o augmenti la velocitat de cop.\nUtilitzeu les regnes adequadament. No piqueu mai les regnes amb més força de la necessària. Un trencament sobtat pot sorprendre el cavall i provocar un comportament perillós. En el seu lloc, sempre utilitzeu pressió constant i suau a l’hora de tirar les regnes.\nMantingueu els peus en una posició segura. Quan estigueu a la cadira, pressioneu els talons cap avall i manteniu els estreps a la bola del peu. En aquesta posició, es pot lliscar fàcilment els peus dels estreps. Aprofiteu els peus ràpidament si el cavall comença a trontollar-se o actuar perillosament per no agafar els peus i ser arrossegat darrere del cavall. \nAnar lentament per terreny accidentat. Alenteu-vos a les zones sense rastre. Els perills desconeguts podrien provocar la caiguda del cavall, provocant-lo. Si no esteu segurs de la zona, torneu al cavall a frenar-vos. \nTingueu en compte que els cavalls els agrada córrer, així que aneu amb compte de deixar anar el vostre cavall massa ràpid. Si el vostre cavall està al corrent d’altres cavalls, pot intentar anar més i més ràpidament, sobretot si coneix el seu camí cap a casa. Alenteu-ho per evitar que les coses es descontrolin.\nMantenir el control del cavall. Si el cavall no t’està escoltant, tindràs més dificultats per controlar-lo quan fa un cop d’ull. Si sospiteu que el cavall no hi presta atenció, proveu de "tirar" les regnes premint-les en altres mans. El bit es mullarà lleugerament i avisarà el cavall perquè faci atenció.\nAtureu-vos si cal. Si el vostre cavall es posa nerviós quan hi passa un altre cavall, quan una bossa de plàstic deriva o, per qualsevol altre motiu, atureu el cavall. Feu que un altre motorista sàpiga què passa i intenteu calmar el cavall abans de moure’s.\nEstireu el cap del cavall cap a un costat per evitar que es reprodueixi. Si reaccioneu ràpidament, podeu evitar que el cavall es cria. Tan aviat com comenci a esporgar, estireu el cap a un costat amb una reina i empenyin la part posterior cap a l'altre costat tirant el pes d'una altra manera. Ara el pes del cavall estarà a la seva seu principal, desvinculant la seva capacitat d'empènyer la seva part posterior i la seva part posterior.\nNo tireu mai cap enrere i cap enrere. Això pot fer que vostè o el cavall voltiu.\nIntenta mantenir-se en un cavall cargolat. Si perdeu el control del cavall, feu el possible per mantenir-vos en moviment i avançar a poc a poc i calmar la muntura. La majoria dels cavalls acabaran alentint-se i s’aturaran, encara que hagin estat corrents salvatges. Agafeu-vos sobretot amb les cuixes, fent servir el vostre equilibri per mantenir-vos en moviment. \nMantenir-se amb els vedells pot provocar el cavall per augmentar la seva velocitat.\nSi no hi ha cap manera de romandre al cavall, comenceu a planificar per saltar i rodar.\nSóc bastant nova a muntar a cavall, i fa poc vaig caure, però vaig tornar a continuar. Ara tinc por per la meva propera lliçó, no vull ser llançat de nou. Alguns consells?\nCaure pot ser espantós, però no hauria d’aturar-se en tornar a entrar. Assegureu-vos de portar sempre un casc i procureu no trencar la caiguda amb els braços. Tot motor baixa, i al final, l'ajudarà a convertir-se en un millor pilot.\nDesprés de segar i parlar tranquil·lament, vaig muntar el cavall mentre es trobava al costat de la tanca. Per desgràcia, el meu cosí a la "corretja de forrellament" s'ha de subjectar i estrenyir. El cavall em va tirar a 5 segons\nPassegeu el cavall per la zona fins que estigui relaxat, amb el cap i les orelles relaxades. Això pot trigar una estona, però sens dubte us ajudarà. Si observeu que hi ha alguna cosa fluixa, atureu el cavall, baixeu-vos i allunyeu el cavall del bloc de muntatge si teniu ganes. Aleshores, podeu estrènyer qualsevol cosa que estigui solta i, si el cavall està nerviós, passeu-los una mica més.\nCom puc estar segura i segura mentre el meu cavall supera el salt?\nAssegureu-vos que els talons baixin, porteu el casc i practiqueu l’equilibri molt abans.\nCom puc fer que el meu cavall deixi de bufar-me i menjar el fenc de pàdel?\nTraieu el fenc o poseu el cavall en un paddock diferent. Si us plau, compreu per què fa el vostre cavall (dolor, entrenament, etc.) i cerqueu com arreglar-ho.\nQuins són alguns consells per allotjar-me al cavall durant un cantó?\nPracticar caminar i trotar, fins i tot sense estreps ni cap mena de desnivell, en diferents tipus de terreny et farà millorar les teves habilitats i confiança. Els cavalls responen bé als motoristes confiats, cosa que és especialment important si esteu fent passejades més perilloses com fer una gira. A més, milloreu la vostra postura d’equitació fent exercicis que augmentin la força i l’equilibri del nucli, ja que la postura és essencial per cantar sense baixar del cavall.\nQuè he de fer si algú cau d’un cavall mentre l’entreno?\nAneu a l’ajuda de la persona i assegureu-vos que estigui bé, ajudeu-la i deixeu que el genet reuneixi els seus coixinets abans de preguntar-vos si està preparat per tornar a la sella. Teniu a la vostra disposició un número de contacte d’emergència abans de muntar i teniu el telèfon mòbil en cas que la caiguda sigui greu. Assegureu-vos també que el genet té un casc en marxa abans de pujar a la sella.\nPer què els cavalls llancen o endarrere, i no només pateixen o alguna cosa?\nSi el cavall no vol alguna cosa a l’esquena o se sent realment incòmode, ja sigui a la boca o a l’esquena, es mossegarà i / o endarrere. Saltar és xutar si alguna cosa al terra o sobresurt al cavall o l’irrita.\nCom no caure d’un cavall?\nNo passeu ni un cavall esgarrifós ni un que tingui ganes de batre, xutar o xutar. Assegureu-vos que el vostre equilibri sigui bo, els talons baixats, mirar cap amunt, asseure’t alt i, i només cal fer-lo amb experiència amb la conducció quan estiguis preparat.\nPer què els cavalls llencen la gent sense causa?\nPot ser que el cavall hagi estat espantat per alguna cosa, o pot no ser totalment entrenat. No solen llençar persones sense cap motiu.\nEl meu cavall continua fent menjar al menjar, què puc fer?\nLligar-la a un lloc i fixar el menjar a la seva distància. Espereu fins que es fiqui. A continuació, agafeu la galleda i poseu-la fora, si es precipita cap a ella, disciplineu-la perquè es controli.\nEviteu que el vostre cavall es bolqui fent que ell o ella es mouen en cercles estrets fins que es redueixi. No feu els cercles tan estrets que el cavall cau.\nPasseu amb un telèfon mòbil, carregat completament però apagat per evitar espantar el cavall. Conserveu els números del pati del cavall i d’un veterinari local. Mantingueu el telèfon en la seva funda i heu de subjectar el suport al cinturó o en una funda de turmell. No mantingueu el telèfon enganxat a la cadira de muntatge ja que el cavall pot córrer.\nSi el vostre cavall està molest, prova de calmar-lo picant-li el coll i parlant-lo amb un to de veu positiu i tranquil.\nComproveu el temps abans de muntar. Cancel·la la marxa si sembla que hi haurà tempesta, pluja severa o visibilitat reduïda.\nUn greu impacte arruïnarà el casc, encara que sembli bé. Moltes empreses de casc substituiran el vostre casc de forma gratuïta.\nMai passeu sola o de nit. És més segur muntar amb supervisió.\nVigileu els forats mentre circuleu per evitar que es produeixin trets.\nEviteu muntar per una carretera, ja que vosaltres i el vostre cavall podrien ser atropellats per un cotxe.\nSi sou petits, no passeu mai sense la supervisió d'un adult. Muntar sense supervisió per a adults és una bona manera de produir accidents.\nCom apropar-se al teu cavallCom evitar caure d'un cavallCom estar segur al voltant dels cavallsCom es pot tornar més confiat al voltant dels cavallsCom triar roba d'equitació seguraCom refrescar un cavallCom superar la por als cavallsCom reaccionar quan el cavall que esteu cavalcant comença a galopar inesperadamentCom recuperar-se d'una caiguda d'un cavallCom muntar cavalls a la neu


Hospitals en Rīga - Directori - Llistat - Guia - Hospital - Letònia - Hospitalsworldguide\nPàgina d'inici › Per país › Letònia › Hospitals en rīga\nHospitals en rīga Letònia\nHospitals en Rīga recomanades:\nEsperem que, en ser un dels 742596 habitants de Rīga que necessiti atenció mèdica en diverses ocasions de la seva vida, es pot trobar en aquesta llista de Hospitals en Rīga l'hospital que cercava. Per això treballem tots els dies: facilitar la vida de persones com tu en el moment de la necessitat i l'ansietat de contactar amb un hospital.\nSi vau anar a un hospital i no va agradar l'atenció mèdica que va rebre, cerqueu altres persones Hospitals en Rīga en aquesta guia. Representem un dels millors directoris d'hospitals Letònia i del món, perquè oferim informació precisa i fàcil de visualitzar, de manera que sàpiga ràpidament com anar a l'hospital més proper.\nHospitals en Rīga per categoria\nNo tothom pot pagar una cita mèdica privada. Per aquest motiu, proporcionem aquí tots els contactes de cada hospital públic Rīga (Letònia). Si voleu conèixer aquesta informació, feu clic i introduïu per veure'ls\nSi no sap quin hospital privat visitar Rīga (Letònia), aquí trobareu una llista excel·lent que conté tots els hospitals d'aquesta zona. Si necessiteu assistència mèdica i necessiteu saber que les instal·lacions us agradaran, consulteu-ne cadascun fent clic al vostre lloc web des de l'enllaç que oferim\nMostrant 10 Hospitals en Rīga\nHospitals en Rīga per ciutat important\nQuan hi ha un problema de salut per fer front a això depèn de l'atenció hospitalària, el millor que pots fer és comprovar bé on estàs Riga, Letònia l'hospital al qual has d'anar. Aquí a Hospitalsworldguide trobareu la ubicació exacta de cadascun d'aquests centres, de manera que no podeu arribar-hi sense perdre's en el camí.\nTenir la salut és el primer i més important per fer-nos sentir feliços i complerts. Si necessiteu un especialista en algun camp com medicina general, pediatria, geriatria, psiquiatria, psicologia, etc., busqueu-lo en aquest directori d'hospitals Jaunciems, Letònia.\nHospitals en Rīga per província\nMés destacats Hospitals en Rīga


Holiday home Birkemose X Sydals Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Holiday home Birkemose X\nDissenyat tant per oci com per negoci, Holiday home Birkemose X està situat idealment a Sydals; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nHoliday home Birkemose X ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos s'admeten animals de companyia.\nL'ambient de Holiday home Birkemose X es reflexa en cada habitació. calefacció, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, reproductor de DVD/CD, nevera són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Holiday home Birkemose X és una elecció inteligents per a viatgers a Sydals, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.


Itinerari 1. Centre Maó\n1. Ajuntament. Segle XVII. Reformat l’any 1789, en estil barroc afrancesat, segons projecte de l’enginyer Francisco Fernández de Angulo. Destaca el rellotge, importat d’Anglaterra l’any 1731, i, a l’interior, el Saló Noble i la Galeria de Menorquins Il·lustres.\n2. Principal de Guàrdia. Segle XVIII. Edifici destinat al cos de guàrdia. Remodelat l’any 1786, pel mateix arquitecte i en el mateix estil que l’Ajuntament. Incorpora el color vermell a la façana i s’orna amb trofeus i elements militars. Actualment, acull el Servei Municipal de Cultura.\n3. Església de Santa Maria. Segle XVIII. Construïda sobre l’emplaçament d'una església gòtica del segle XIII. Interior d’inspiració neogòtica. Des del 1810 compta amb un orgue monumental –4 teclats i 3006 tubs sonors– realitzat pels mestres Francisco Otter i Joan Kiburz. A l’estiu, cada dia s’hi ofereixen miniconcerts.\n4. Monument a Alfons III. 1950. Escultura erigida en memòria del rei Alfons III, que va conquerir l’illa de Menorca als musulmans l’any 1287. És obra de l’escultor català Frederic Marés.\n5. Biblioteca Pública. 1761. Edifici neoclàssic bastit sobre construccions medievals. Destinat a Casa de Cultura l’any 1953, avui conté la Biblioteca Pública i l’Arxiu Provincial.\n6. Església i convent de la Concepció. 1616. Convent de clausura, construït sota l’advocació de la Immaculada Concepció; va ser la segona institució monàstica de la ciutat i la primera de monges. Edificat sobre terrenys de les antigues murades, no presenta pràcticament façana exterior.\n7. Govern Militar. Antiga Casa del Rei, convertida pels anglesos en Palau dels Governadors. Actualment és la seu del Govern Militar de Menorca.\n8. Pont des General. Aquest estret carreró comunica el carrer d’Isabel II amb el port; a meitat del seu recorregut, es bifurca en dos: costa des General i costa des Muret.\n9. Carrer d’Isabel II. És el carrer que concentra el major nombre de cases senyorials construïdes a Maó durant el segle XVIII: Rectoria (2), Pons i Soler (4), Febrer i Cardona (5), Albertí (11), Seguí de Vidal (15), Cerezo Mir (32). Ja al final del carrer, hi podrem trobar les cases natals de quatre fills il·lustres de la ciutat: el naturalista Joaquim Rodríguez i Femenías, l’arquitecte Nicolau Rubió i Tudurí, el novel·lista Màrius Verdaguer i l’industrial Francesc Andreu Femenías.\n10. Església de Sant Francesc. Segle XVIII. Edificada sobre un temple gòtic, és de nau única i façana massissa. A l’interior destaca la decoració d’arcs i columnes helicoïdals i la capella de la Concepció, d’estil barroc.\n11. Museu de Menorca. Antic convent franciscà, desamortitzat l’any 1835. Actualment és la seu del Museu de Menorca, que compta amb importants fons arqueològics i artístics. A més de l’exposició permanent, realitza exposicions temporals.\n12. Església de Sant Antoni. Ermita medieval construïda extramurs. Va quedar incorporada al teixit urbà amb l’expansió de la ciutat, durant el segle XVII. La façana de línies neoclàssiques data del 1790. En l’actualitat és sala de cultura d’una entitat bancària.\n13. Pont de Sant Roc. Segle XIV. Únic vestigi visible de les antigues murades medievals de la ciutat. Va ser profundament restaurat després del saqueig que el pirata Barba-rossa va infligir a la ciutat de Maó l’any 1535.\n14. Monument al doctor Orfila. 1953. Situat al carrer de ses Moreres, davant la seva casa natal. L’obra de l’escultor Frederic Marés és un homenatge a Mateu Orfila, químic, metge i un dels més grans científics europeus del segle XIX.\n15. S’Esplanada. Primer gran espai públic de la ciutat, ha modificat la seva fesomia en nombroses ocasions. Acull un mercat setmanal i s’orna amb escultures de Timoner, Otero i Lucarini.\n16. Parc Rubió i Tudurí. 2000. Espai verd de recent creació, dedicat a homenatjar la memòria de l’arquitecte i paisatgista menorquí Nicolau Rubió i Tudurí. El parc va néixer amb vocació didàctica i com a exposició permanent de flora autòctona menorquina.\n17. Teatre Principal. 1829. Teatre dissenyat per l’arquitecte Giovanni Palagi, segons els esquemes i la decoració dels teatres italians del XVIII. Va ser objecte d’una profunda rehabilitació entre 1997 i 2001. Des d’aleshores, desenvolupa una programació intensa i molt variada.\n18. Talia. 2001. La musa que representa la comèdia va ser erigida davant el Teatre Principal com indicació de la seva situació. És obra de l’escultor Matías Quetglas.\n19. Monument a Pilar Alonso. 1992. Situat a la plaça Colon, està dedicat a la cantant maonesa Pilar Alonso; és obra de l’escultor Francesc Vilà.\n20. Es Freginal. Parc urbà, amb accés directe des dels carrers Deià i Ramon y Cajal. Es tracta d’un antic barranc que, a causa de les mateixes condicions del terreny, va restar enmig de la ciutat, com un gran hortal. Municipal des dels anys 70, ha esdevingut el més important pulmó verd de la ciutat.\n21. Església de la Concepció. Segle XVIII. Construïda sota l’advocació de Sant Nicolau de Bari, per la colònia grega establerta a Maó. De planta de creu grega i estil bizantí, va passar al culte catòlic el 1868, data en què es va reformar la seva façana per eliminar-ne els símbols ortodoxos.\n22. Ca n’Oliver. 1805. Casa senyorial edificada a l’inici del segle XIX per la família Oliver. D’estil neoclàssic, destaca per les pintures dels seus sostres, realitzades per artistes italians de l’època. Actualment convertit en Centre d' Art on se custòdia la col·lección Hernández Sanz-Hernández Mora caracteritzada pel conjunt de pintures, cartografía i documentació menorquina.\n23. Casa del Poble. 1913. Arquitecte: Francesc Femenías. Va ser la seu del casino republicà, bombardejada durant la guerra i incautada l’any 1939; va restar tancada i en ruïnes durant molts anys. Des del 1991 és un casal per a la gent gran.\n24. Arxiu d’Imatge i So de Menorca. Antiga Casa Victory, va ser seu del Consell Insular, i, actualment, acull l’Arxiu d’Imatge i So i les dependències de l’Institut Menorquí d’Estudis.\n25. Plaça de la Miranda. Rep aquest nom pel seu significat de paratge alterós amb una gran vista, però, a la vegada, coincideix amb el llinatge de l’almirall que va proposar la construcció de la Base Naval, a qui es volia retre homenatge pel gran impuls que aquesta obra va significar per a la ciutat i per al port. El monument a Augusto Miranda va ser realitzat l’any 1927 per l’escultor Waldermar Fenn.\n27. Claustre del Carme. Segle XVIII. Destaca el conjunt de mènsules esculturades de la planta baixa. Desamortitzat el 1835, va albergar la presó, els tribunals de justícia i el mercat. Actualment, manté el mercat a la planta baixa i diferents instal·lacions culturals al pis superior.\n28. Església del Carme. Segle XVIII. Començada pels carmelites l’any 1750, la seva construcció va durar més de 70 anys. És d’estil neoclàssic i la més espaiosa de les esglésies de Maó.\n29. Monument al fabioler. A la plaça del Carme es va instal·lar, l’any 2006, l’escultura que evoca una de les figures més representatives de les festes locals. És obra de l’artista Núria Roman.\n30 Pescateria i plaça d’Espanya. 1927. Edifici destinat a mercat del peix. És obra de l’arquitecte Francesc Femenías, que també va redissenyar la plaça en aquella època. Al punt més alt de la plaça destaca la Casa Mir, exemple de modernisme maonès.\n31 Costa de ses Voltes. Segle XX. Construïda en els anys cinquanta, segons disseny de l’arquitecte Josep Claret, en substitució de les antigues rampes de la marina, és una sinuosa avinguda que uneix la ciutat amb baixamar. Està envoltada pels jardins del parc Rochina, on el monument anomenat Creu de sant Pere recorda l’existència d’una antiga ermita del gremi de pescadors, dedicada al sant. L’esplanada final del parc s’orna amb les estilitzades figures fèrries de l’escultor Gaspar Servera.


Com utilitzar endolls de Algèria a Lesotho\nConnectors, preses de corrent, adaptadors i altra informació necessària per viatjar des de Algèria a Lesotho en aquesta pàgina. Si voleu un informe per a altres països, torneu a iniciar l’ assistent per trobar a adaptadors elèctrics per al vostre viatge aquí .\nLa tensió no és exacta, però la diferència sol ser tolerable pels dispositius elèctrics. És molt segur connectar el vostre aparell elèctric de Algèria a Lesotho sense un adaptador de tensió. Si teniu algun problema amb un dispositiu especial, és a dir, un dispositiu mèdic, probablement voldreu demanar més ajuda professional.