6 Errors de QA i com evitar-los 09 d'abril 2020\n6 Errors de QA i com evitar-los\nSet anys d’experiència a la branca d’Assegurament de la Qualitat en el desenvolupament de programari em proporciona la delirant confiança per seure a la meva balancí, reunir els pel·lícules al voltant i començar una història sobre com era en els bons vells temps, els errors que vaig cometre i molestament. Afegeix als joves per aprendre de les meves falles. Mentre miro tot el conscient pel foc cruixent (sí, ara hi ha un incendi, segueix amb la fantasia), adopto una mirada severa i emprenc la meva predicació. Aquí teniu sis errors de control de qualitat i com evitar-los!\n1. Oblideu la imatge més gran\nQuan es comença a fer un testador més jove i s’entusiasma un cadell retrobador d’or ben descansat, de vegades és inevitable oblidar la imatge més gran. És així quan un jove emplena el meu tauler de Jira amb millores, píxels incorrecte, icones que són lleugerament fora del centre i que falten punt i coma dos punts dos setmanes abans que hagi de presentar un candidat a l’edició final. També és la manera més ràpida de veure'm hiperventilar. El que necessito en aquesta fase és assegurar-se que les funcions principals funcionen, no es trenca res, els bloqueigs són una memòria llunyana i que l’aplicació és fàcil d’utilitzar i fàcilment accessible, no de comprovació gramatical i de perfecció d’UI.\nEl millor dels nous testers és el seu interminable afany de trobar el major nombre d'errors possibles i demostrar-se que són valuosos. Tanmateix, el pitjor dels nous testers és el seu interminable afany de trobar tants errors ... Ja sabeu com s’acaba. De vegades acostumen a centrar-se en detalls menors petits en els pitjors moments possibles. La priorització és una cosa que s’aprèn i amb el temps es comença a comprendre que hi ha un moment adequat per presentar trivials i probablement no s’arriba a la data límit.\n2. Afegiu problemes en funció dels vostres sentiments\nCrec que aquesta icona es veurà millor si fos taronja en lloc blava. Crec que aquesta lògica és una mica difícil d’entendre, així que crec que hem d’afegir almenys quatre finestres emergents més. No! Els provadors juvenils no arriben a fer suggeriments. És massa dur? D’acord, deixeu-ho de tornar a provar, els emprenedors juvenils aconsegueixen fer suggeriments en el moment adequat per a les persones adequades.\nQuan comencem a desenvolupar una funció o un mòdul al començament dels projectes, normalment tots els suggeriments són ben rebuts. Pensem de manera creativa perquè hem de pensar en tots els casos possibles i escenaris d’usuaris per poder escriure casos de prova detallats i complets. És quan les solucions que els arquitectes o dissenyadors són més propenses a escoltar suggeriments i tenir en compte les nostres idees.\nSi realment creieu que la vostra aportació és valuosa i heu fet la vostra investigació, seguiu endavant i ens enlluernen. Tanmateix, si els nostres fluxos de treball, renderitzacions i propostes ja estan aprovats, implementats i provats, normalment és massa tard per canviar les coses, per molt que siguin les idees. I mai mai arxivar errors basats només en les vostres preferències.\n3. Oblideu de l’existència del vostre dissenyador\nParlant de renderitzacions, fluxos de treball i problemes sobre ells, no hi ha manera més ràpida de combatre el teu dissenyador enemic que passar-se pel cap i afegir millores en el seu treball o, encara pitjor, problemes sobre els seus dissenys. M'encanten els meus dissenyadors i confio molt en la seva competència que, si han dissenyat una funció d'una manera, tenen molt bons motius per fer-ho. Sé quant esforç investiguen en investigar diferents idees i sé que solen col·laborar molt estretament amb el client i probablement són més conscients de les exigències de la IU del client que jo.\nSi he de ser completament sincer, de vegades encara m’equivoqueig i, en el moment actual, decideixo afegir alguna cosa a una funció sense consultar primer amb el meu dissenyador. Ho faig amb la millor intenció de millorar alguna cosa, però la meva millor intenció significa poc si estic pertorbat el procés acordat i afegint un retard inesperat.\n4. Pixa els teus deds\nAhhhh, els devs poden ser intimidatoris, els devs poden ser irritants, els devs poden ser arrogants i malhumorats. Però els devs són sempre el teu millor amic, sempre! Així que proveu el possible i estableix una relació de confiança. Tu vas i mola fins que et toleren, atrevir-te a dir fins i tot com tu. Perquè devs feliços = QAs feliços. Tot i que heu d’escoltar 1.000 vegades “no és un error, és una característica”, us mossegueu la llengua i persevereu. Si no creieu alguna cosa que us diu el vostre devorador, podeu anar a una persona gran i demanar una segona opinió. Però l’ideal és que sigui millor si mantingueu una associació de confiança. Heu de confiar en la seva experiència i després confiaran en la vostra competència. És una simbiosi bonica però fràgil.\nEls desenvolupadors han de confiar que tinguis l’esquena, que tot i que vulguis trencar el seu codi, ho fas amb la millor intenció i pel bé més gran. I cal confiar que, de vegades, molt rarament, un error és, efectivament, una característica. :)\nLa manera més ràpida d’enyorar un btw de dev és quan prova un mòdul mig fet i afegeix un munt d’errors sobre coses que ni tan sols s’han implementat. Doneu-los temps, no apureu-los i intenteu mantenir el vostre entusiasme fins que no s'acabi amb la seva part i la vostra part pugui començar.\n5. Suposeu que sou massa bons per a la documentació\nAhhh, això sóc en poques paraules. La tasca més tediosa per a mi és escriure casos de prova o modificar els existents amb nous escenaris i informació que he revelat durant la prova. Quan reuneix una mica d’impuls i prova de confiança, comenceu a ometre els fonaments bàsics. El temps et sembla pressionar per molestar-se en seguir una plantilla de llista de comprovació per fer-ho de memòria sense deixar rastre dels resultats. Esteu tan segurs de la vostra capacitat que oblideu que totes les proves han de tenir una petjada visible. Especialment si gestioneu un projecte tot sol i coneixeu tots els detalls al respecte, oblideu la necessitat de documentar-vos, i això us pot tornar fàcilment i mossegar-lo a la pell.\nEstic culpable d’això i durant molt de temps he saltat alguns passos per poder disposar de més temps per a altres tasques. Però, en alguns casos, la teva paraula honesta no importa tret que teniu un document que us faci una còpia de seguretat. Si dius, per exemple, que alguna cosa és una regressió, perquè abans funcionava perfectament i algú et demana que els demostri i no ho pots fer, sembla poc professional. Mai se sap quan passaràs a un altre projecte o algú altre haurà de fer-se càrrec de la teva feina i algú altre es perdrà totalment tret que hagis fet el teu paper.\n6. No fer les bases\nSuposem que el vostre projecte és una aplicació mòbil compatible amb Android i iOS. Un testador més jove està comprovant un telèfon Android i veu un accident. Junior és extàtic, un accident és una gran quantitat, així que es pressen per afegir-lo a Jira tan aviat com sigui possible i aixecar l'alarma. El que obliden són tots els altres passos que cal fer abans d’afegir un error, especialment un important. Hi ha una mica de treball de base abans d’afegir un problema. El primer és comprovar el sistema de fitxers, sigui quin sigui, per duplicats. A ningú li agraden els duplicats i et fan semblar descuidat. El segon és consultar alguns llocs més per veure si el problema és específic del dispositiu, específic de la plataforma o general. De manera que comproven millor una tauleta Android i després un dispositiu iOS, etc. També seria útil reunir alguns registres per tal que el desenvolupador pugui estalviar temps per intentar reproduir-se i comprovar ràpidament els registres. També és útil veure amb quina freqüència es pot reproduir el problema, es produeix cada cop o una mica més a l’atzar. Aïlla els passos exactes del problema i comprova també les versions anteriors i versions anteriors per veure si es tracta d’una regressió de nova introducció o bé hi ha estat allà fora i s’ha perdut tot el temps.\nAquests errors són una part comuna del viatge d'una QA i són un pas natural en el procés d'aprenentatge. Ara que he passat aquesta preciosa càrrega d'un llegat pel camí, informeu-me als comentaris que hi ha a continuació si sou culpables d'algun d'aquests errors o potser hi ha pecats QA imperdonables que he perdut.\ncom demanar a una noia que surti de nouCom he de construir una base de dades basada en diverses taules? Com puc crear un lloc de comerç electrònic que sembli i funcioni com amazon? Com puc fer 20 dòlars diaris en línia? Com faríeu un lloc web de 0 a 100.000 visitants en el termini més curt? com transferir contrasenyes de safari a cromCom van estudiar les persones que van aprendre la programació per si mateixes? Com puc aprendre Python en línia des del nivell bàsic fins al nivell avançat? No tinc un ordinador, però puc fer-ho amb un amic.\nCom esborrar la ment i mantenir-se concentrat en 5 senzills passosCom fer SSH al VMware player / Virtual Box guest Linux Linux de forma remota (el sistema operatiu amfitrió és la finestra 10)Com atraure un home.Com comprar compres de safates autoregoladoresCom utilitzar la crema natural de nit: consells i avantatges10 passos per editar el primer esborrany en una història d'assassíCom fer un 20 K Extra al mes?Com atraure un agent de reserves


El nostre parc industrial es troba situat en els termes municipals de Montornès del Vallés i Montmeló, a la comarca del Vallés Oriental, província de Barcelona. Es termener amb els rius Congost i Mogent que emmarquen els límits sud i oest just on es forma el riu Besós.\nS' accedeix des de la sortida 13 de l'autopista AP7 (sortida Granollers) i dista 1,8km., d' aquesta sortida. També s'hi accedeix des de la carretera BV-5001 (Ctra. de la Roca), amb tren des de l'estació de Montmelò (línia R2) i a través de les línies regulars d'autobús de la companyia Sagalés.La distància de Barcelona es de 19km., de Girona 80km., de Tarragona 115km, de Lleida 169km i de la frontera 134km.\nS'emplacen dins el parc un total de 36 empreses de diversos sectors predominant el químic amb un miler de treballadors. Disposa d'un òrgan de gestió representatiu de les empreses que té cura d'una estació depuradora d'aigües propia (EDAR) que dona servei alternatiu a la depuradora municipal.\nFundada l'any 1961, la Concentració Industrial Vallesana es regeix per una Junta de Delegats de les 36 empreses que es renova cada 4 anys. Les empreses que utilitzen la depuradora formen la Junta d'Aigües que cuida del funcionament de l' EDAR.\nActualment el President de la Concentració es el Sr. Jordi Juncà Prat i la Presidenta de la Junta d' Aigües es la Sra. Ester Esgueva Hombrados.


Cervera (Segarra), 5 de juny de 1887 - Barcelona, 29 d'abril de 1975\nÀrees de treball: Art gòtic / Escultura gòtica / Pintura gòtica / Orfebreria / Museografia\nAgustí Duran i Sanpere va néixer en el si d’una família cerverina de tradició jurista. Als deu anys va ingressar al col·legi de pares Claretians de Cervera, amb seu a l’edifici de l’antiga Universitat, dirigit pel pare Francesc Naval; fou aquí on va entrar en contacte amb el Museu d’Arqueologia, Història Natural i Física que el mateix pare Naval havia creat per a ús del Seminari i dels alumnes del Col·legi de Segon Ensenyament regit pels pares Claretians.\nEs va llicenciar en lletres a la Universitat de Barcelona i es va doctorar en dret a Madrid. Ja des del 1912 col·laborava amb l’Institut d’Estudis Catalans en l’organització del Servei d’Investigacions Arqueològiques, des d’on va promoure l’excavació de diferents jaciments arqueològics en campanyes realitzades al Segrià, la Segarra i Barcelona. L’any 1917 va obtenir la plaça d’arxiver municipal de Barcelona i va organitzar el trasllat de la documentació anterior al 1714 des de l’Ajuntament a la Casa de l’Ardiaca, que l’any 1921 va obrir amb el nom d’Arxiu Històric de la Ciutat de Barcelona.\nAmb motiu de l’Exposició Universal de Barcelona de l’any 1929, fou l’encarregat d’organitzar les instal·lacions museístiques del pavelló de la ciutat, i va establir les bases del que més tard seria el Museu d’Història de la Ciutat. Fruit d’aquesta activitat és la publicació de l’article «Les més antigues exposicions de Barcelona. Una exposició barcelonina en ple segle xv» (D’Ací d’Allà, Barcelona, desembre 1929), en un número extraordinari dedicat a l’Exposició.\nEn esclatar la Guerra Civil la seva tasca es va centrar bàsicament en el salvament i la protecció dels fons documentals catalans i de les biblioteques, els museus i els monuments, al front del Servei de Protecció d’Arxius de la Generalitat de Catalunya, mitjançant la creació de dipòsits en aquells llocs considerats més segurs segons avançava el front.\nL’any 1940, el Consejo Superior de Investigaciones Científicas va encomanar-li la direcció de l’Institut d’Estudis d’Etnografia Peninsular, davant la creixent necessitat de reagrupar els estudis sobre el folklore i els materials existents, de manera que va donar lloc al naixement del Museu d’Arts i Indústries Populars de Montjuïc.\nDes del 1943 va començar a reorganitzar totes les institucions de conservació del patrimoni històric de Barcelona, tasca en la qual ja havia treballat amb anterioritat, i les va aplegar en un cos únic: l’Institut Municipal d’Història de Barcelona (que va dirigir fins al 1957, any de la seva jubilació), del qual depenia l’Arxiu Històric de la Ciutat, i on es van afegir posteriorment altres organismes com el Museu d’Història de la Ciutat, el Museu d’Arts i Indústries Populars de Montjuïc i el Servei d’Investigacions Arqueològiques. A partir del 1950, fou impulsor de les Assemblees d’Estudis Locals, enteses com a fòrum on es vinculaven estudiosos i institucions d’arreu de Catalunya, que van ser la llavor de la creació de diversos museus locals i centres d’estudis.\nVa ser membre de la Reial Acadèmia de Bones Lletres de Barcelona des del 1924, la qual va presidir entre el 1961 i el 1963, i de l’Institut d’Estudis Catalans des del 1942 (i en va ser president l’any 1957). L’any 1968 va ingressar com a membre de la Reial Acadèmia Catalana de Belles Arts de Sant Jordi, amb el discurs «Mort i resurrecció de l’art», que va ser contestat per Frederic Marès.\nTot i la gran tasca duta a terme a Barcelona, Agustí Duran i Sanpere mai no es va deslligar ni allunyar de la seva Cervera natal. El seu interès per la vila ja es va demostrar quan l’any 1918 va crear, juntament amb mossèn Ramon Pinós, l’Arxiu Històric de Cervera, la tasca d’ordenació i catalogació del qual li valdria el primer premi del concurs d’Arxius i Museus de la Secció Històrico-Arqueològica de l’Institut d’Estudis Catalans. A Cervera també va lluitar per la creació d’una Biblioteca Popular l’any 1934. Va procurar que l’antic edifici de la Universitat tingués una destinació cultural noble i va crear el Museu Comarcal de Cervera i el Museu del Blat i de la Pagesia, que es va ubicar primer als patis de la Universitat i després a la casa del carrer Major, on també va convertir, l’any 1970, l’antiga església de Sant Joan de Jerusalem en un espai museístic.\nLa primera publicació dedicada a la història de l’art va ser «Orfebreria Catalana: la creu de Sant Nicolau de Cervera. Els argenters de Cervera» (Estudis Universitaris Catalans, Barcelona, 1914). De fet, Cervera sempre va estar molt present en la seva producció dedicada a la història de l’art, amb articles com ara «L’art antic a l’església de Santa Maria de Cervera» (Butlletí del Centre Excursionista de Catalunya, Barcelona, 1922) o bé «Notícia d’uns pintors del segle xviè: Els Alegret de Cervera» (Butlletí de la Reial Acadèmia de Bones Lletres, Barcelona, 1923-1924).\nFora de l’àmbit cerverí, el seu primer article sobre història de l’art va ser «En Bernat Martorell: il·luminador de llibres» (Butlletí de la Biblioteca de Catalunya, Barcelona, 1917) i durant la dècada de 1920 va publicar a diverses revistes, com ara Revista de Catalunya, Vida Cristiana i La Veu de Catalunya, en les quals l’art gòtic era el tema majoritari, al mateix temps que es va posar de manifest que dins d’aquest període, l’àmbit més treballat va ser l’escultura, de manera que va dedicar l’atenció a les escultures de la façana gòtica de la Casa de la Ciutat i a l’escultor Jordi de Déu.\nEntre les obres més rellevants, cal destacar «Els retaules de Pedra (Premi Massana, 1930)», a Monumenta Cataloniae (Barcelona, Alpha) en dos volums: Els retaules del s. xiv, vol. i (1932) i Els retaules del s. xv, vol. ii (1934), per a la realització de la qual va comptar amb la col·laboració de les agrupacions excursionistes, que li van facilitar el treball de camp. L’altra obra de referència pel que fa als estudis sobre art gòtic és el volum dedicat a l’escultura gòtica dins la col·lecció «Ars Hispaniae» (1956).\nA banda de l’escultura, també va escriure articles sobre pintura, joieria i brodats. Fruit d’unes conferències dictades a la Universitat de la Sorbona, va publicar «Luís Dalmau, Jaume Huguet», a La peinture catalane a la fin du Moyen Âge (París, Université de Paris / Fondation Cambó, 1933).\nEntre les monografies, destaquen títols com ara La Torra Pallaresa. Historia de una mansión señorial (Barcelona, Industries gràfiques Martí i Mari, 1949), Per a la història de l’art a Barcelona (Barcelona, Institut d’Estudis Catalans, 1960), Els cavallers de Sant Jordi (Barcelona, Altés, 1964), Stampe popolari spagnole (Venècia, Electa, 1971), Pels camins de la història (Barcelona, Fundació Salvador Vives Casajuana, 1973) i el llibre de records Tornant-hi a pensar (Barcelona, Selecta, 1961).\nAl Llibre de Cervera (Barcelona, Curial, 1972) va reunir els estudis sobre la ciutat que el va veure néixer, mentre que a Barcelona i la seva història (Barcelona, Curial, publicada en tres volums entre el 1972 i el 1975) va recopilar els treballs sobre la capital, en el qual les aportacions més rellevants són les dedicades a l’època romana, l’època paleocristiana i la baixa edat mitjana.\nCal assenyalar que Agustí Duran i Sanpere va tenir un paper molt rellevant en el camp de la divulgació històrica de Barcelona, amb les emissions radiofòniques fetes a Ràdio Barcelona —aplegades més tard en diversos volums intitulats Barcelona. Divulgación histórica o els articles publicats al Diario de Barcelona.\nEntre el 1934 i el 1938 també va publicar diversos articles a La Vanguardia, entre els quals destaquen els dedicats a «El maestro del retablo de San Jorge» i «Un gran escultor medieval desconocido» (tots dos publicats al suplement Arte y Arqueología del mateix diari, el febrer i el maig del 1938 respectivament).\nVa col·laborar en altres revistes, com ara Serra d’Or o el Boletín de la Real Academia de Buenas Letras de Barcelona, i en publicacions tan singulars com Portavoz del gremio del calzado, pertanyent al gremi dels sabaters, per a la qual va realitzar una sèrie d’articles sobre la capella de Sant Marc de la catedral de Barcelona, seu d’aquest gremi.\nFinalment, pel que fa a la profusa activitat en l’àmbit de les publicacions, cal destacar les dedicades a presentar el patrimoni artístic català i barceloní en clau turística. És el cas dels diferents articles publicats a la revista Barcelona Atracción (entre els anys 1926 i 1929, entre els quals destacar el dedicat a «La restauració de la Casa de la Ciutat»). L’any 1927 va publicar «La Casa de la Ciutat de Barcelona», a Biblioteca de Turismo. Sociedad de Atracción de Forasteros, vol. ix (Barcelona, Librería de Francisco Puig, 1927). Sobre la Casa de la Ciutat va publicar La Casa de la Ciudad. Historia de su construcción. Guía para su visita (Barcelona, Aymà, 1943) i l’any 1953 va aparèixer El Barrio Gótico de Barcelona. Guías de arte (Barcelona, Bosch, 1953). Dins la col·lecció «Itinerarios Artísticos» també va publicar monografies sobre «La catedral de Barcelona» (Barcelona, Aymà, 1952) i «El Barrio Gótico de Barcelona» (Barcelona, Aymà, 1953).\nEn definitiva, més enllà de l’ampli espectre humanista que abasta la figura d’Agustí Duran i Sanpere, dedicat amb passió a múltiples aspectes que van des de l’arxivística i la història medieval a l’arqueologia, passant pel folklore i la seva faceta de dinamitzador i promotor cultural, és en la història de l’art —especialment l’art gòtic— on les seves aportacions són més rellevants, ja que va posar llum en aspectes sobre artistes desconeguts i els seus tallers, va realitzar noves atribucions i es va declarar seguidor de la metodologia de l’historiador de l’art i amic seu, el nord-americà Chandler Rathfon Post.\nA propòsit de la metodologia utilitzada en les seves recerques i segons la semblança biogràfica que li va dedicar la seva filla, Eulàlia Duran i Grau: «En general, seguia un mètode peculiar: observava detingudament i sistemàticament tot allò que li parlava del passat i del present: ceràmica ibèrica, làpides, llindes datades, fonts, esglésies, torres, finestres, eines del camp…, i en feia croquis i dibuixos que es guarden. Aquesta fàcil captació del món exterior tenia la seva contrapartida en la documentació. I la interrelació entre el món real vivent, d’una banda, i el món documental, de l’altra, podria explicar la seva habilitat per a fer reviure aspectes del passat».\nBibliografia sobre Agustí Duran i Sanpere: Clarianes de la memòria. Catàleg de l’exposició any Duran i Sanpere (Lleida, Fundació Institut d’Estudis Ilerdencs, 2001); La Casa Duran i Sanpere. Espais interiors, representació i vida quotidiana a la Cervera de finals del segle xix (Cervera, Museu Comarcal de Cervera, 2014); Eulàlia Duran Grau, Agustí Duran i Sanpere. Semblança biogràfica (Barcelona, Institut d’Estudis Catalans. Secció Històrico-Arqueològica, 2000); Eulàlia Duran Grau, «Agustí Duran i Sanpere (1887-1975): història urbana. Recurs al passat i modalitats historiogràfiques a Barcelona» (Barcelona Quaderns d’Història, Arxiu Històric de la Ciutat, Barcelona, núm. 20, 2014); Clara Estrada Campmany, El Servei del PHAC. La tasca d’Agustí Duran i Sanpere durant la República i la guerra (1931-1939) (Barcelona, Ploion, 2007); Josep Maria Muñoz Pujol, Agustí Duran i Sanpere. Temps i memòria (Barcelona, Proa, 2004), i Josep Tarín Iglesias, Agustín Duran y Sanpere (Barcelona, Museo de Historia de la Ciudad, 1967).


El PSOE i Ciutadans presenten una moció de censura per a traure el PP del govern de la Regió de Múrcia i de l'Ajuntament - À Punt\nEl PSOE i Ciutadans presenten una moció de censura per a traure el PP del govern de la Regió de Múrcia i de l'Ajuntament\nSi prospera la moció, deixaria als populars fora de l'executiu autonòmic després de 26 anys en el poder i seria presidenta l'actual portaveu de Cs, Ana Martínez Vidal.\nAna Martínez (Ciutadans) i Fernando López Miras (PP), portaveu i president del govern de Múrcia, respectivament, en una imatge d'arxiu / Twitter: @AnaMartinezVid1\n10 de març 2021 - 11:02\nEls grups parlamentaris del PSOE i de Ciutadans han presentat aquest dimecres una moció de censura per a traure el PP del govern de Múrcia, en el qual també s'integra la formació taronja, i que deixaria els populars fora de l'executiu autonòmic després de 26 anys en el poder.\nEl portaveu parlamentari de Ciutadans, Juan José Molina, i els diputats socialistes Francisco Lucas i Alfonso Martínez Baños han registrat la moció de censura en l'Assemblea Regional, on el PSOE té 17 diputats i Ciutadans 6, de manera que sumen la majoria absoluta de 23 escons.\nSegons el text presentat, la candidata que substituiria Fernando López Miras al capdavant de l'executiu seria Ana Martínez Vidal, actual portaveu de l'executiu autonòmic i líder regional de Ciutadans.\nLa presentació sorgeix després de diversos mesos de discrepàncies entre els dirigents regionals del PP i de Ciutadans i entre la vicepresidenta autonòmica, Isabel Franco, i la consellera i coordinadora autonòmica de Ciutadans, Ana Martínez Vidal, totes dues integrants de la formació taronja.\nEl veto parental, la tornada a la presencialitat a les aules o la reforma de la llei del president, que permetria al cap de l'executiu, Fernando López Miras, la vacunació fora del protocol, han sigut punts de fricció en el govern del Partit Popular i Ciutadans.


Els Encants, l’Eix Fort Pienc i Accem: Junts per Ucraïna - Mercat dels Encants\nEls Encants, l’Eix Fort Pienc i Accem: Junts per Ucraïna\nEl Mercat dels Encants, l’associació comercial Eix Fort Pienc i l’ONG Accem engeguem una campaña conjunta de recaptació de fons a favor de les persones refugiades que arriben des d’Ucraïna a casa nostra.\nMés de dos milions de persones, especialment nens/es i dones, ja han fugit de la guerra i s’estima que fins a quatre milions ho facin les properes setmanes.\nL’entitat beneficiària de la campanya serà Accem, una organització sense ànim de lucre especialitzada en acolliment i atenció de persones refugiades, veïna del barri i també sòcia de l’Eix Fort Pienc.\nHem habilitat un codi de Bizum on rebre les donacions, que es derivaran setmanalment a Accem. Per col·laborar només has d’indicar:\nConcepte: FORT PIENC X UCRAÏNA\nAccem és una ONG especialitzada en el treball vinculat al dret d’asil i la protecció internacional amb més de 1.500 places d’acolliment per a persones sol·licitants i beneficiàries de protecció internacional, des d’on secunden des del primer moment el seu procés d’integració social, facilitant les eines necessàries per a reconstruir les seves vides en un nou context.\nPlaces d’acolliment a través del sistema mixt d’acolliment d’Accem amb el Govern d’Espanya.\nServeis d’aprenentatge d’idioma perquè puguin aprendre espanyol i català i facilitar la integració de les persones refugiades.\nAl 2021 van atendre un total de 13.465 persones refugiades.\nL’entitat ha estat l’encarregada de la posada en marxa a Pozuelo (Madrid) del primer dels tres centres de recepció, primer acolliment i derivació que el Ministeri d’Inclusió i Seguretat Social posarà en funcionament per a l’atenció de persones que fugen de la guerra d’Ucraïna.\nFORT PIENC X UCRAÏNA\n#encantsfembarri #femfortpienc #somcomerç\nSORTEIG de Sant...\nCarnestoltes als Encants!


MARTÍN RODRÍGUEZ, autor en Cetrencada\n21D: Trets de fogueig a la UPF\nLes forces polítiques fan balanç del 155 i comencen a explicar les seves propostes a una setmana de que comenci la campanya del 21-D\n‘És bo que la universitat sigui un espai crític, de debat i de reflexió’. Aquesta és, potser, l’única afirmació en la que els set portaveus de les candidatures que debatien ahir a l’auditori del Campus de Ciutadella de la UPF es van posar d’acord. En la resta, desacords, crítiques i retrets. El debat, organitzat per l’associació estudiantil “deba-t.org”, va començar a les 11:00 i va durar gairebé dues hores, en les que els temps d’intervenció de cada portaveu van ser cronometrat per tal de que tots parlessin la mateixa quantitat de temps.\nAl debat van acudir-hi les principals forces polítiques que concorren als comicis del 21-D: ERC, Ciutadans, Junts Per Catalunya, Partit Popular, PSC, Catalunya en Comú i la CUP. El debat va consistir en dos blocs separats per l’eix del 155: l’abans, el com s’hi ha arribat i el després: el que proposa cada candidatura de cara al futur de Catalunya després de les eleccions que posaran fi a l’aplicació de l’article 155 de la Constitució.\nEl primer bloc el va encetar el portaveu de C’s, Carlos Carrizosa, qui va culpar a Junts Pel Sí de la situació actual i a qui va comparar amb el nacionalisme francès del Front Nacional de Marine Le Pen. Elisenda Alamany, representant a Catalunya en Comú, va treure pilotes fora al ser preguntada per la destitució de Dante Fachin per la cúpula de Podem: “el senyor Fachin no és del meu partit”. Per la seva banda, Natàlia Sánchez representava a la CUP i va emprar la seva intervenció en fer una defensa de la proclamació de la República: “el Govern havia de complir el mandat de l’1 d’Octubre. En la mateixa línia es manifestava el número dos de la candidatura d’ERC a Girona, Roger Torrent: “la República la van proclamar els ciutadans l’1 d’Octubre.\nEn el segon bloc, el de les propostes, l’ex director de Rac1 i portaveu de Junts Per Catalunya, Eduard Pujol, va protagonitzar el moment tens del debat al referir-se a Ciutadans com una força “neofranquista”, etiqueta que va fer saltar Carlos Carrizosa que va replicar dient que “el 21-D ha de servir per a que no continuïn governant aquells que falten al respecte”.\nEn representació del PP, Esperanza García va exposar que “un govern treballa per solucionar problemes dels ciutadans, no generar-ne de nous. JxSí ha sigut un govern nefast pels ciutadans de Catalunya: no s’ha preocupat de la sanitat ni de l’educació”. Al seu torn, Roger Torrent va qualificar els comicis del 21-D com a “il·legítims” perquè “no els ha convocat qui té la facultat conferida que és el President Puigdemont”. Eva Granados va representar la candidatura socialista de Miquel Iceta i va fer un al·legat en favor de l’autogovern: “els socialistes catalans som, hem estat i serem uns grans defensors de l’autogovern. Però l’important no és el què, sinó el com. Fins ara s’ha fet malament, i nosaltres volem governar per a preservar les institucions catalanes que garanteixen l’autogovern”.\nEl sorteig dels quarts de final de la Champions League celebrat aquest divendres a Nyom (Suïssa) ha emparellat el Barça amb la Juventus de Torí. Així, el Barça ha aconseguit evitar els equips més perillosos del sorteig com el Reial Madrid o el Bayern de Munic, que jugaran entre ells per una plaça a les semifinals. Les altres dues eliminatòries han emparellat a l’Atlètic de Madrid amb el Leicester City i al Borussia Dortmund amb el Mònaco.\nUn sorteig pur en que totes les possibilitats eren equiprobables. Concretament, cada club tenia un 14% de probabilitat de ser emparellat amb qualsevol dels altres equips del bombo. Un sorteig que a nivell demogràfic tenia un clar predomini ibèric –tres equips espanyols: Barça, Reial Madrid i Atlètic de Madrid- combinat amb la doble representació alemanya sota els colors del Bayern de Munic i el Borussia Dortmund. Completaven el bombo un clàssic italià, la Juventus de Torí, el Leicester City com a representant del futbol anglès i el Mònaco.\nAnalitzem les eliminatòries.\nBARÇA-JUVENTUS DE TORÍ\nL’equip entrenat per Allegri és líder a la Sèrie A a 8 punts de la Roma i a 10 del Nàpols. En seu camí europeu fins als quarts de final, la Juventus va guanyar amb solvència el seu grup de la fase de grups tot i que els seus rivals van ser el Sevilla, l’Olympique de Lyon i el Dinamo de Zagreb. Als vuitens de final no va cedir oportunitats a l’Oporto a qui va derrotar per 0-2 a Do Dragao i per 1-0 al Juventus Stadium.\nL’eliminatòria es presenta com un repte assequible per al Barça a qui totes les cases d’apostes donen com a favorit per guanyar la màxima competició europea després de la remuntada històrica al Camp Nou contra el PSG.\nL’anada es disputarà a Torí l’onze o el dotze d’Abril i la tornada es jugarà una setmana després al Camp Nou el 18 o el 19 del mateix mes.\nREIAL MADRID-BAYERN DE MUNIC\nL’eliminatòria es presenta com el duel futbolístic més potent dels quarts de final. Abans del sorteig els analistes convergien en considerar que, juntament amb el Barça, el Reial Madrid i el Bayern de Munic eren els grans favorits al títol.\nPel que fa al Bayern, l’equip que comanda Ancelotti –qui va entrenar el Madrid quan fa dues temporades l’equip va guanyar la “Décima”- arriba amb la moral alta i un gran nivell desplegat tant a la Champions com a la competició domèstica. A la Bundeslliga, el Bayern lidera la taula a 10 punts del segon, el Leipzig, i a 16 del tercer, el Borussia Dortmund. I a la Champions ve d’esclafar a l’Arsenal amb un global de 10-2 a l’eliminatòria de vuitens de final.\nPer la seva banda el Reial Madrid defensa el títol de vigent campió tot i que no sembla gaudir d’un estat de gràcia equiparable al de l’equip bavarès. Després de les ensopegades a la lliga i de l’esforç que li va suposar guanyar l’eliminatòria dels vuitens de final al Nàpols i el desencís que pateixen alguns puntals de l’equip com Cristiano i James, sembla que el Madrid haurà de suar de valent si derrotar al Bayern i fer-se un lloc a les semifinals.\nL’eliminatòria reeditarà l’enfrontament entre els dos equips a les semifinals de la temporades 2012 –va guanyar el Bayern als penals- i 2014 –el Madrid va guanyar amb solvència amb un resultat global de 5-0-.\nATLÈTIC DE MADRID-LEICESTER CITY\nContracultural. Molts han descrit aquesta eliminatòria com una de les més desitjades pels aficionats ja que enfronta dos equips amb esperits futbolístics contraculturals. Per una banda, l’esperit de lluita contra l’establishment futbolístic espanyol que abandera l’Atlètic de Madrid; i per l’altra l’èpica del futbol que encarna la victòria de la Premier League de la temporada passada.\nA priori, és l’eliminatòria més discreta dels quarts de final. No obstant els dos equips compten amb el potencial suficient com per haver arribat fins a aquest punt de la competició. Per a la majoria, l’eliminatòria servirà per mesurar les forces dels dos equips i per posar a l’aparador les perles futbolístiques d’ambdós clubs com Aubameyang i Schmelzer del Borussia i Fabinho, Lemar i M’Bappé del Mònaco.\nemprendrefeinainsatisfacció personalinsatisfacció professional\nPATRICIA LÓPEZ ROSELL (@plrosell) i MARTÍ RODRÍGUEZ VIDAL (@marti_rodri7)


Santa Coloma celebra l’any nou xinès - Fundació Integramenet\nEntitats, biblioteques, restaurants i comerços gramenencs oferiran tot un seguit d’activitats (projeccions de pel·lícules, tallers de cuina o tallers infantils, entre d’altres) per celebrar l’any nou xinès, podeu informar-vos de tota l’oferta a la web de l’ajuntament.\nL’any del porc\nSegons la mitologia xinesa, la personalitat de cada individu està associada amb un animal que la representa depenent de l’any lunar de naixement. El signe del porc representa la bona fortuna, la comunicació, la intuïció i la sensibilitat i les persones nascudes sota el seu signe, segons aquesta tradició, tenen bon tarannà, son comprensius i generosos.\nMés enllà de les creences, la integració d’aquesta festa en la vida social i cultural de Santa Coloma és un reflex de com ha canviat la societat els darrers anys. Les grans ciutats europees i les seves àrees geogràfiques d’influència, tenen el repte, i la oportunitat, de teixir llaços socials i culturals amb amb persones arribades d’arreu del planeta.\nUn bon termòmetre d’aquesta diversitat cultural és el ventall de nacionalitats que atenem a la Fundació Integramenet, 1.291 persones de 43 països ateses en primera acollida durant l’any 2017, també de nacionalitat xinesa, tot i que en menor mesura.


Solsona FM estrena ‘Ciutat Esportiva’ – Solsona FM 107.5\nSolsona FM estrena ‘Ciutat Esportiva’\n11/01/2019 30/01/2019 solsonafm 0 Comments\nDimarts vinent s’estrena a Solsona FM ‘Ciutat Esportiva’,un nou espai que enriqueix la programació de l’emissora i permet fer difusió de l’activitat esportiva. ‘Ciutat Esportiva’ dóna veu als clubs, entitats, esportistes de la ciutat i de la comarca i el conduirà Jordi Casals.\nEl nou programa farà un ampli seguiment de les competicions esportives, posant especial èmfasi en el Club Futbol Solsona, el Futbol Base Solsona Arrels, el Futbol Sala Solsona, el Club Bàsquet Solsona i la Lliga Comarcal de Futbol Sala. També hi seran presents disciplines com el patinatge o les bitlles catalanes, amb tradició molt arrelada a la ciutat. ‘Ciutat Esportiva’ també es farà ressò dels esports de neu atesa la proximitat de les estacions d’esquí alpí de Port del Comte i d’esquí nòrdic de Tuixent-La Vansa.\nEn cada programa, repassarem els resultats del cap de setmana i avançarem el calendari de cadascuna de les competicions. A més, en cada edició tractarem a fons qüestions d’actualitat i ens centrarem en alguna entitat esportiva concreta. També es planteja la possibilitat de fer edicions extraordinàries del programa de forma puntual, transmetent en directe algun esdeveniment esportiu destacable. En aquesta primera etapa, cada setmana sortejarem dos forfets per a Tuixent-La Vansa, gentilesa de l’estació d’esquí. Estigueu atents a les xarxes socials!\n‘Ciutat Esportiva és una coproducció de Solsona FM i La Xarxa de Comunicació Local. El nou programa s’emetrà els dimarts a les 7 de la tarda i es farà una remissió els divendres a la mateixa hora. El programa també estarà a disposició a la web de l’emissora www.solsonafm.cat\n← Solsona FM amplia els espais informatius amb Plaça Major.\nEmissores del Bages, el Moianès i el Solsonès engeguen un magazín diari de la Catalunya central →


PSOE i Ciutadans rebutgen negociar sobre la proposta de govern del PP - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nPSOE i Ciutadans rebutgen negociar sobre la proposta de govern del PP\nLa presidència de la Mesa del Congrés es presenta com la primera gran batalla entre partits\nMariano Rajoy i Pedro Sánchez es van reunir dimecres arxiu/emilio naranjo/efe\nEl diputat socialista José Enrique Serrano, peça clau en l'equip que va negociar un intent d'investidura de Pedro Sánchez, ha rebutjat avui qualsevol negociació sobre el document enviat ahir pel PP als partits per intentar consensuar un programa de govern. Cituadans també va assegurar que la seva abstenció en la investidura de Mariano Rajoy és "innegociable".\nSerrano, que va participar ahir en un curs d'estiu de la Universitat Complutense, va explicar que el PSOE va examinar amb detall aquest document enviat pel PP. Això sí, va anticipar que la primera impressió no és molt encoratjadora.\nEn qualsevol cas, va deixar clar que el seu partit no té intenció de negociar sobre aquest document i que la decisió sobre el "no" a la investidura de Rajoy no depèn d'aquest text. Una qüestió diferent és que altres grups, segons ha explicat, puguin matisar la seva posició davant aquesta investidura.\nEl diputat socialista va subratllar que els resultats de la primera ronda de consultes de Rajoy no poden ser molt encoratjadores per a ell perquè cap altre partit ha manifestat la seva voluntat de donar-li suport. Per tant, considera que ara per ara no reuneix les condicions perquè obtingui la investidura. "Avui no tenim res més que això. Si en els propers dies o setmanes canvia aquest panorama, potser Rajoy estarà en condicions d'aconseguir aquesta investidura", va assenyalar Serrano posant l'accent en què els suports els ha d'aconseguir entre partits afins a la ideologia del PP.\nEn plantejar-li la possibilitat que el PSOE acabi abstenint-se per permetre la investidura de Rajoy, va recalcar que el seu partit no troba motius per fer això. "El que passarà d'aquí uns dies o setmanes no ho sé", va precisar.\nEn plantejar-li les paraules d'Alfonso Guerra en què va considerar contradictori que des del PSOE es digui que no es permetrà que governi Rajoy i que no hi haurà terceres eleccions, Serrano es va preguntar: "contradictori per a qui? El primer que diu que no vol noves eleccions és Rajoy".\nPer la seva banda, Ciutadans no negociarà amb el PP el seu vot davant la investidura de Rajoy perquè és una abstenció sense condicions i, per tant, no tindrà en compte l'oferta de pacte de govern que va enviar dimecres el líder popular a tots els partits, van assegurar fonts de la direcció del partit. "La nostra posició en la votació no és negociable", van subratllar en recordar que el president de la formació, Albert Rivera, va explicar dimecres que Ciutadans optarà per una abstenció "tècnica" a la segona volta per desbloquejar la situació i ho farà sense un plec d'exigències.\nLluita a la Mesa del Congrés\nLa complexa elecció del president i de la Mesa del Congrés de dimarts que ve que es presenta com la primera gran batalla de cara a la incerta investidura de Mariano Rajoy prevista per a primers d'agost. Una mena de puntes de coixí en el qual els partits no els queda una altra opció que parlar entre ells.\nÉs el que han començat a fer a diverses bandes el PP, que aspira a recuperar la Presidència del Congrés, i el PSOE, que està obert a un acord amb Podem i C's per prendre-li la tercera institució de l'estat al partit més votat en les eleccions del 26-J.\nAls populars els valdria un acord amb C's per amarrar el càrrec de president a canvi, molt probablement, de cedir-los un lloc a la Mesa, però C's insisteix en la seva idea que el president del Congrés no sigui del partit que, en principi, va a alçar-se amb el govern.\nUn lloc de president per al qual el PP encara no té candidat clar, encara que es barregen noms com la ministra de Foment, Ana Pastor, de la màxima confiança de Rajoy, o la catalana Alícia Sánchez-Camacho, que ja és a la Mesa.\nSerà dilluns, el dia abans de la Constitució del Congrés i el Senat, quan la Junta Directiva Nacional del PP aprovi aquest candidat, així com el càrrec del portaveu parlamentari, ocupat ara per Rafael Hernando. Des del PSOE, fonts del grup parlamentari defensen també el seu dret a presidir al Congrés gràcies a un ampli acord amb Podem i C's. Els socialistes estan pendents del partit de Rivera, que sense tenir cap lloc assegurat a la Mesa, ha de decidir si dóna suport al PP o al candidat alternatiu.


Àcid clorhídric al 4% Agualab 1 Litre Vidre\nTruca'ns: +34 615 86 50 69\nDiòxid de clor\nRepel·lents i Desinfectants\nPensat per a distribuïdors i majoristes, es pot adquirir l'ampolla de vidre d'un litre d'àcid clorhídric al 4% d'alta qualitat i especial per a potabilitzar aigua per al consum humà mitjançant la creació del Diòxid de Clor. No accepti altres productes de qualitat incerta, a Agualab sabem que els nostres productes són d'alta qualitat i aptes per a la potabilització de consum humà.\n1 Litre d'àcid clorhídric 4% en ampolla de vidre.\nPer distribuïdors i majoristes, es pot adquirir ampolla de vidre d'un litre d'àcid clorhídric al 4% d'alta qualitat i especial per a potabilitzar aigua de consum humà mitjançant la creació de Diòxid de Clor. No accepti altres productes de qualitat incerta, a Agualab sabem que els nostres productes són d'alta qualitat i aptes per a la potabilització d'agua per al consum humà.\nVostè rebrà la seva ampolla d'un litre d'àcid clorhídric a un preu excepcional i la millor qualitat.\nEn estoc 181 Elements\nFDS - Ácido clorhídrico al 4%\nComprar Diòxid de Clor\nEnvia'ns un correu: info@cloritodesodio.eu


Bellíssima película sense cap tipus de desperdici: un magnífic argument amb un cuidat guió, unes interpretacions brillants i una direcció perfecte fan d'aquest llargmetratge un molt apropiat exemple del que són els clàssics moderns.\nA saber, hom veu com en Will (Willi pels amics) escriu la famosa obra romeu i julia inspirat en les seves pròpies vivències amb una tal Viola, establint un paral·lelisme metafòric amb el que serà la ficció de l'obra i la realitat de la vida.\nMagnífica, no hi ha paraules, només acabar la película ja veus perque li van donar tota aquella colla d'oscars i és que difícilment es pot fer millor cine que aquest. Els actors sembla que hagin nascuts per fer aquestes interpretacions, tota la película t'aconsegueix traslladar al passat a l'època de la inspiració i un cop t'hi sumergeix entres en una espiral d'euforia canalitzada a través del teatre que et fa venir moltes ganes de saltar de la cadira i començar a recitar uns versos apropiats a ple pulmó. Hi ha moments fantàstics, d'una bellesa fotogràfica impresionant, d'alguna manera tot lo bo i millor del cinema s'ha posat d'acord en unir eforços alhora de crear aquesta película i els hi ha sortit en conseqüència, chapeau.


Molt avançada l’estructura de les noves aules del col·legi de Morella – Vinaròs News\nMolt avançada l’estructura de les noves aules del col·legi de Morella\nMORELLA 29 abril, 2021 Vinaròs News\nEl CEIP Mare de Déu de Vallivana continua amb les obres de millora i ampliació de les seues dins de Pla Edificant de la...\nEl CEIP Mare de Déu de Vallivana continua amb les obres de millora i ampliació de les seues dins de Pla Edificant de la Generalitat Valenciana. Actualment es construeixen les noves aules que s’ubicaran entre la pista esportiva del col·legi de Morella i la Piscina Municipal.\nAquestes ja es troben amb l’estructura molt avançada i es preveu que en les pròximes setmanes es puga fer el trallat de l’escomesa elèctrica. També l’inici de la construcció del sostre de l’aulari, el qual a la vegada serà utilitzable i ampliarà la zona esportiva i la de pati.\nhttps://www.vinarosnews.net/wp-content/uploads/2021/04/2021-04-29-Rhamses-Ripolles-Pla-Edificant-2.mp3 https://www.vinarosnews.net/wp-content/uploads/2021/04/2021-04-29-Vicent-Dualde-Pla-Edificant-1.mp3 https://www.vinarosnews.net/wp-content/uploads/2021/04/2021-04-29-Vicent-Dualde-Pla-Edificant-2.mp3\nAixí, avui representants de l’Ajuntament de Morella i de la direcció del centre, junt amb la direcció de l’obra han visitat les actuacions per a veure l’evolució i planificar els pròxims treballs que es realitzaran durant les vacances escolars als mesos d’estiu en les aules d’infantil. A finals del mes de juny i durant els de juliol i agost s’actuarà en l’interior del col·legi en el condicionament de les aules d’infantil i la construcció del nou ascensor. També es preveu fer el tancament de les obres amb la Piscina Municipal perquè aquesta puga funcionar amb normalitat a partir de principis de juny. A més, també es prepara el trasllat del mobiliari i material durant l’execució de les obres en l’interior de l’edifici i d’acord amb les necessitats del centre.\nL’alcalde de Morella, Rhamsés Ripollés, ha destacat que “este és un projecte importantíssim per a tindre unes bones infraestructures educatives i veiem el ritme de l’obra, fins i tot millor del que estava previst” i ha afegit que “esperem que seguisca així i, sobretot, amb la màxima coordinació com fins ara per a minimitzar les molèsties a l’activitat del centre”. L’edil ha explicat que “ara estem en un moment important perquè cal preveure les actuacions de l’estiu, de manera que ja hem acordat com fer-ho i que la piscina d’estiu entre en funcionament, així com el col·legi tinga suport municipal per al trasllat de material a juny i per al retorn de les classes a setembre”.\nTambé i a causa de les obres, l’Ajuntament de Morella ha sol·licitat a la Conselleria d’Educació la utilització de les aules de l’IES Els Ports necessàries per a l’Escola d’Estiu. El protocol enfront de la COVID-19 requereixen unes característiques per a albergar l’activitat d’aquest servei i evitar contagis. L’estiu passat es va realitzar a CEIP Mare de Déu de Vallivana i aquest es demana la utilització de l’institut.


El canvi climàtic i el trànsit de passatgers faciliten l'arribada de noves plagues\nLa panerola americana, les xinxes de llit o el mosquit tigre són algunes de les plagues que han tornat a aparèixer o han arribat per primera vegada a la península Ibèrica amb el canvi climàtic, la globalització i el transport de mercaderies.\n01/08/2010 - 10.23 Actualitzat 01/08/2010 - 12.23\nLa panerola americana, a la foto, no transmet cap malaltia però la picada és molesta i pot provocar insomni.\nLa directora general de l'Associació Nacional d'Empreses de Control de Plagues, Milagros Fernández de Lezeta, ha destacat que les càlides temperatures de l'hivern i el trànsit de viatgers afavoreixen la proliferació de noves plagues, especialment d'insectes.\nAlguns dels insectes, com la xinxa de llit, viatgen a les maletes dels passatgers que vénen o han estat en països amb poques condicions higièniques. Fernández de Lezeta ha apuntat que aquests insectes contaminen els aliments, poden portar salmonel·la i provocar al·lèrgies. El cas del mosquit tigre, que ha originat molts problemes a Catalunya, és un exemple de com el transport de mercaderies afavoreix l'arribada de plagues i el canvi climàtic, el seu assentament. El mosquit tigre no mesura més de cinc mil·límetres i les picades poden provocar inflamacions i reaccions al·lèrgiques. Va arribar a Catalunya l'any 2004 a través de camions que transportaven pneumàtics.\nPer combatre les plagues, els especialistes compten amb menys recursos perquè la Unió Europea prohibeix l'ús d'alguns productes químics per la seva perillositat, com és el cas de l'insecticida DDT, que s'utilitzava per eliminar les xinxes de llit, entre d'altres.


Oakley Divisonal Blau comprar i ofertes a Dressinn\nOakley - Roba home - Polos\nDescripció Oakley Divisonal\nEl Polo de Golf Divisional ofereix un aspecte clàssic amb totes les funcions de rendiment que espereu d’un polo de golf. El teixit anti-suor us manté sec i còmode, mentre que la protecció UPF 50+ ajuda a bloquejar els raigs del sol. A més, aquest polo a mida de Oakley ofereix costures ergonòmiques per a una gran mobilitat i detalls de logotip subtils per a un aspecte modern, a l’hora i fora del curs.\nNo esperis més i compra Oakley Divisonal! A dressinn tots els productes de la secció Roba home té la total garantia de Oakley. Comprant a la nostra botiga de moda , et beneficiaràs de tots els avantatges de pertànyer a la nostra comunitat de moda . Fes la compra avui mateix i rep Oakley Divisonal en unes hores a casa.\nCaracterístiques Oakley Divisonal\nTecnologias Oakley Divisonal\nSostenibilitat Oakley Divisonal\nOakley 75 Auto\n$ 60.15 $49.99\nOakley Piquet Striped\nOakley Broken Glass\nOakley Color Block Shade


L’Ordenança preveu multes de 100 a 500 euros per diversos incompliments com circular a més de 30 km/hora o anar en patinet per les voreres\nDes de fa mesos Mollet del Vallès és ciutat 30 km per hora. L’Ordenança Municipal de Circulació i Vianants, que regula el límit de velocitat al conjunt de la ciutat i també altres qüestions com la circulació de patinets elèctrics i bicicletes es va aprovar el 24 de febrer però no serà fins al dimarts, 27 d’octubre, que es posarà en marxa.\nL’incompliment de l’Ordenança de Circulació, segons expliquen des de l’Ajuntament, pot comportar sancions que van des dels 100 €, les més lleus, fins als 500 €, les molt greus.\nEl regidor de Seguretat Ciutadana i Mobilitat, Juanjo Baños ha explicat que “l’Ajuntament de Mollet ha posat al dia l’antiga Ordenança de Circulació i l’ha adaptada als nous temps, sobretot pel que fa als patinets elèctrics (VMP) i a posar les bases per crear una Zona de Baixes Emissions a la ciutat.”\nAixí, amb la nova ordenança, el consistori molletà pretén potenciar la seguretat, la bona convivència i l’ús racional de l’espai públic, i seguir apostant per un model de mobilitat i transport sostenible que prioritzi els desplaçaments a peu o, si no n'hi ha, amb vehicles no contaminats o del transport públic.\nL'ordenança recull que els Patinets elèctrics i Vehicles de Mobilitat Personal (VMP) poden circular fins a 25 km/h i ho han de fer per la calçada, si tenen capacitat de circular a 15 km/h o més. Si no tenen capacitat de superar els 15 km/h, poden anar per la vorera i zones de vianants, coma màxim a 5 km/h a 1,5 m de distància de les façanes. És obligatori l’ús del casc i no es pot conduir amb el mòbil a la mà ni amb els auriculars posats. Només pot circular una persona per vehicle i l’edat mínima per conduir un VMP és de quinze anys.\nLes bicicletes també tenen obligació de circular per la calçada o pels carrils bici. Està prohibit circular per les voreres i les zones de vianants, excepte pels menors de dotze anys i acompanyants, que sí que ho poden fer respectant la prioritat de pas dels vianants, a 5 km/h i a 1,5 metres de les façanes. És obligatori l’ús del casc i anar sense auriculars.


Joan Roma Cunill - Terratrèmol polític al Solsonès | Nació Solsona\nJoan Roma Cunill | Actualitzat el 22/04/2015 a les 11:10h\nPer als qui coneixem bé la comarca i portem anys participant en la confecció de llistes, la noticia d’ahir de que quatre municipis de la comarca tindran llistes independents amb alcaldes o regidors de CiU, suposa un autèntic terratrèmol polític. Una noticia de primera magnitud que fins i tot supera les fronteres comarcals per esdevenir noticia a nivell nacional. No exagero.\nQue a Odèn, Olius, La Molsosa i Guixers, tinguin llistes independents amb els actuals alcaldes o regidors al capdavant trenca l’hegemonia contundent de CiU durant els 36 anys de democràcia municipal i obra un futur apassionant. Tinguem present que l’alcalde de Guixers, Marià Chaure va ser President del Consell Comarcal i pensem en que l’actual president, ha estat condemnat i en qualsevol altre indret hauria presentat la seva renúncia...però és que les quatre candidatures presentades son prometedorament guanyadores el 24 de maig. Perquè si bé a Odèn no es presenta l’alcalde històric, l’Andreu Alet, sí ho fa un regidor seu amb el seu suport, cosa impensable anys enrere.\nEn resum, per primera vegada la comarca del Solsonès canviarà radicalment el dia 24 de maig, siguin quins siguin els resultats generals. Canviarà el mapa municipal i canviarà el mapa del Consell Comarcal i amb ells tot el que hi està relacionat. Sigui el Centre Tecnològic, el Centre Hospitalari, o altres organismes presents a la comarca , en els quals sempre CiU ha tingut una majoria esclatant per no dir una total hegemonia. S’ha acabat el mapa de sempre, per passar a un mapa, a dia d’avui incert, però diferent, segur.\nHe de dir que me n’alegro profundament. Durant anys i anys la gent progressista de la comarca i de fora varem intentar diversificar la representació política comarcal. Al principi amb candidatures com la Unió Municipal del Solsonès (UMS), després amb El Comú, i finalment cadascú amb sigles pròpies, però amb grans dificultats, especialment per partits clarament d’esquerres com el PSC.\nEl PSC és present de nou a Solsona amb una bona candidata, la Yasmina Valderrama, seguida de la regidora Encarna Tarifa, i altres companys i companyes que de ben segur poden aconseguir convertir-se en la peça fonamental per formar govern a la capital, però és que a la comarca , res serà igual. Ara podem somiar amb un canvi de forces en el Consell Comarcal, peça essencial de la política a la comarca. Un Consell que sempre ha actuat amb una majoria absoluta abassegadora i que ha obtingut importants recursos de la Generalitat com per esdevenir una repartidora de favors arreu del territori.\nFrancament, he quedat sorprès del moviment dels 4 municipis dissidents perquè no en tenia coneixement i ho han portat prou calladament com per fer-ho públic en el darrer moment . El darrer dia de presentació de candidatures quan no hi havia res a fer per parar aquesta dissidència. Conec els 4 protagonistes, bé conec sobretot els alcaldes actuals de Guixers i Odèn, i he seguit la trajectòria dels altres candidats. Felicito el moviment i m’agradaria conèixer les interioritats d’aquesta decisió. Això demostra una crisis interna de primera magnitud dintre de CiU, i un aflorament de les tensions al llarg de molt de temps. Un moviment com aquest no es prepara amb 4 dies.\nS’obre, doncs, un futur clarament apassionant a la comarca. Pels qui seguim els esdeveniments de molt a prop, podem estar segurs que veurem coses mai vistes. Ja era hora, el Solsonès es mou i es mou en la bona direcció. Bé, almenys en tant que socialista que m’he patejat durant anys i anys tota la comarca a la recerca de persones que volguessin trencar l’hegemonia de CiU. Ara s’aconseguirà. No en tinc cap dubte i confio en que el PSC de Solsona, amb la Yasmina al capdavant, sigui una de les protagonistes\nLListes fantasma PSC\nAnònim, 22/04/2015 a les 13:53\nQuelcom a dir a determinades llistes úniques d'una persona fantasma del teu partit? Per cobrar subvencions i fer veure que no es perd representativitat?\nCanvis segurs ¡¡¡¡¡¡\nAnònim, 22/04/2015 a les 17:45\nJa era hora que la comarca s'apuntés als canvis segurs. el dia 24 sserà una nit d'infart a la comarca i a Solsona. Ja era hora d'animar el cotarro.\nConsell Comarcal a l'aire¡¡¡\nAnònim, 23/04/2015 a les 08:53\nPer primera vegada a la història podem veure un consell comarcal sense president de CiU, aixó sí serà històric.\nQui esn ho pot explicar ?\nAnònim, 23/04/2015 a les 15:31\nEs prega a algun membre ben informat de CiU que ens expliqui de què va la crisis i ens digui els motius d'akestes desercions. SEria fantastik tenir una versió exacte i precisa. A veure ki s'atreveix.\nAnònim, 23/04/2015 a les 16:49\nEAmills, 23/04/2015 a les 18:42\nNo senten la fixació d'aquesta persona amb tractar temes que no li corresponen.\nJo soc testimoni dels moltíssims problemes que té, ha tingut, i tindrà en el seu poble, i ell en compte de intentar resoldre quelcom. Anar escrivint de pobles que aquí, ni sabem quins son.\nAFANY DE PROTAGONISME, I RES MÉS.\nAnònim, 24/04/2015 a les 09:33\nTotalment d'acord en demanr informacio vingui d'on vingui i sinó la volen explicar els independent sque ho faci CiU. anims a veure si sabem el pq d'akest trencament.\nAnònim, 24/04/2015 a les 10:00\nSí, ara més que mai, els interessos més locals i més particulars seran els que determinaran les votacions al Consell. Més que mai estarem en el "que hay de lo mío": si m'ho dones voto a favor i si no m'ho dones no.\nNo cal ser molt llest...\nAnònim, 25/04/2015 a les 11:17\nPer saber que l'actual president del consell comarcal del Solsonès (CiU) i alcalde de Riner s'ha declarat culpable d'estafa i alçament de bens. És un delicte molt greu i injustificable que, en un país democràtic i normal comportaria la seva dimissió immediata i irrevocable. Doncs bé, aquest senyor, no només no dimiteix sinó que es torna a presentar per alcalde al seu poble (Riner) i suposo que també es postula per a president del consell comarcal.\nEn aquest sentit no és d'estranyar que alguns del seu partit no en vulguin saber res d'ell ni de CiU i hagin marxat a formar part de llistes independents.\nEl més lamentable de tot és que ni el partit ni la pròpia justícia li impedeixin tornar a ser candidat.\nQuan veig que aquestes coses passen a casa meva, amb CiU i a Catalunya, em pregunto si aquesta és la Catalunya independent que vull. I us asseguro que jo no!\nAnònim, 26/04/2015 a les 20:35\nEs podrà criticar al Joan Roma tot el que es vulgui, però ningú li podrà negar la seva integritat i fidelitat als seus ideals.\nHome del PSC des de sempre, preocupat pel territori que coneix, la Catalunya Central, persona treballadora i valenta.\nEn aquests temps que corren, al menys la integritat es d'agrair.\nCada un, opina el que vol\nAnònim, 28/04/2015 a les 16:19\nreferent al que diu l'anònim del 26/4/15 referent a Joan Roma, hom pot dir el que li sembla.\nPer mi es una persona QUE NO MEREIX EL CÀRREC QUE TÉ. (per molt petit que ara sigui)\nSuprimir el consell\nAnònim, 29/04/2015 a les 15:44\nSi els d'ERC guanyessin al consell, l'haurien de suprimir. És una entitat institucional feta a mida pel malbaratament de diner públic. Serà molt millor si mancomunen serveis de municipis petits i resolguin les negociacions entre municipis al consell d'alcaldes, que ja existia abans de crear-se el consell comarcal.\nNo som victimes, som complices\nAnònim, 01/05/2015 a les 17:10\nAls que no entenen que passa a CIU:\n"Quan en un poble governen els corruptes; aquets no es víctima, es complice; ja que es el mateix poble que els ha alegit".\nEl Solsonès necessita un canvi profund.\nAnònim, 02/05/2015 a les 11:29\nFa molts anys que a la comarca li convé una bona sacsejada i si ve de la mà de ERC per culpa de CiU, allà ells. Qualsevol nou govern serà millor que els que hem tingut fins ara.\nAnònim, 04/05/2015 a les 19:57\nSembla ser, per el llegit avui mateix en el blog de aquest Joan Roma, que a Borredà, també hi ha terratrèmol polític.\nPuix el fet de que el Consorci els hi regali 9 treballadors (aviat el TERRATRÈMOL SERÀ COM EL DEL NEPAL). AMB UN TREBALLADOR PER CADA VEÍ DEL POBLE !!!!!!!!!!!.\nDe aquesta manera el ego del arcalde, es veurà complait i tots podrem anar a una font que no hi va mai ningú i trobar el terra, net d'argelagues.\nJa m'explicaran quin terratrèmol constitueix que a Borredà, tot just 500 habitants, hi hagi 16 treballadors per part de l'ajuntament ?????????????\nJosep C. , 05/05/2015 a les 12:34\nCom a President del Consell de Federació, hauries d'haver intentat, per totes, no deixar fer les llistes anomenades "fantasma", perquè esteu prostituint la democràcia. Ets co-rresponsable.\nTrankils, i relaxeu-vos ¡¡¡\nAnònim, 06/05/2015 a les 14:16\nBufff, veig que alguns tenen els nervis a flor de pell i deseguida reneguen. Trankils, hi ha més diez que llangonisses i tot tornarà a la calma. alguns comentaristes tenen la bilis molt alterada.\nAnònim, 07/05/2015 a les 12:01\nCaram Roma, no sabia que a Solsona hi havia el Centre Hospitalari (3r paràgraf).\nMira que fa temps que em passejo per Solsona i no me n'havia adonat\nTot a punt pel gran dia ¡¡¡¡\nAnònim, 08/05/2015 a les 08:32\nanims que el joc ha començat. hem vist totes les llistes i ara toka veure els programes. que tothom es retrati i que guanyi el millor¡¡\nAnònim, 10/05/2015 a les 21:38\nque una persona marxi d'un partit perquè resulta ser un trepa i se li veu el llautó, el fan marxar, i es presenta de cap de llista per independent perquè no el volen a cap altre partit, això és dolent per al partit d'on marxa? jo ho veig totalment a l'inrevés, però vaja,.. cadascú visqui feliç en el seu món.\nAnònim, 12/05/2015 a les 07:54\nDiu que el President del Consell Comarcal ha estat condemnat? Ens pot concretar, si us plau, data i contingut de la sentència que el condemna?.... AI NO, SI NO HI HA CONDEMNA! Hi ha hagut judici, no hi ha condemna! Aviam si comencem a aprendre a parlar, home! Que valenta que és la ignorància....\nAnònim, 16/05/2015 a les 01:22\nUn confes buscan una rebaixa de pena sera confenat amb mes o menys pena pro condemnat......Te rao sr Roma\nAnònim, 22/05/2015 a les 18:18\nAquests treuran mínim un conseller comarcal pel seu compte, i faran coal·lició amb qualsevol (CiU o ERC) per governar al Consell. A més, ERC de Llobera va cap avall, i ERC de Pinell no tindrà tants vots. A la vegada, ERC de Solsona tornarà a guanyar però no tindrà la majoria absoluta, segons les meves previsions, perquè la CUP i la cara renovada del PSG (molt bona candidata, per cert) li restarà vots per ambdues bandes. CiU Solsona no millorarà i empitjorarà els resultats del 2011, perquè el paper del Barbens està demosrant com és en realitat. El futur del Consell es podria decidir, o bé a Sant Llorenç, o bé amb els independents d'Odèn, la Molsosa, Olius i Guixers, que van junts.\nA mi personalment m'és igual qui guanyi, perquè tots són igual. Parlo del Consell. En canvi al meu municipi tinc clar que votaré als independents d'Odèn, al Pere. Són nous i m'ha sorprès que tinguin un programa tan precís, clar i constructiu de millora del municipi. Més que els d'ERC, que abans també ho tenien, però els actuals candidats no m'agraden tant com els d'abans, que demostraven més capacitat de gestió local. Llàstima per ells.


Postgrau online en Psicoteràpia centrada en la persona | Instituto Carl Rogers\nValors diferencials del Postgrau:\nAcompanyament individual personalitzat.\nGrups reduïts (màxim 12 persones).\nVisualització en directe de processos terapèutics.\nPotenciació del desenvolupament personal necessari per a la pràctica de la psicoteràpia.\nInternalització d’un model d’intervenció que integra les eines fonamentals per a la pràctica de la psicoteràpia.\nFormat individual i de grup.\nOrientació personalitzada del treball complementari necessari i proposta d’itineraris.\nAquest Postgrau està dirigit a titulats en Psicologia o Medicina que estiguin interessats a conèixer i/o aprofundir en la Psicoteràpia Centrada en la Persona\nSolicita una entrevista y reserva tu plazaDescarga el folleto PDF\nL’Enfocament Centrat en la Persona permet al client entrar en un procés de presa de consciència de l’experiència real i reestructuració del seu jo, a través de l’establiment d’una sòlida aliança terapèutica amb el terapeuta i de l’escolta matisada dels significats profunds de la seva experiència.\nC. Rogers (1902-1987) i els seus col·laboradors van desenvolupar els constructes centrals de l’enfocament, partint de la seva experiència clínica i basant-se en el mètode científic.\nConsiderat dins de la Psicologia Humanística o Tercera Via, comparteix amb ella la concepció positiva i dinàmica de la persona, dóna primacia caràcter subjectiu de la seva existència, i defensa valors tan essencialment humans com la llibertat, la responsabilitat i la consciència com a base en el creixement personal i del canvi terapèutic.\nDos dels seus pressupostos bàsics són\nL’ésser humà té una tendència inherent cap al creixement.\nLa relació que es crea entre el terapeuta i el client és determinant en el procés terapèutic.\nI així, en la teràpia centrada en el client, l’objectiu és que la persona aconsegueixi recuperar el contacte amb la seva naturalesa orgànica, amb el seu Jo real; per a això, el terapeuta per mitjà de l’actitud de l’empatia, l’acceptació incondicional i la congruència (expressades a través de la tècnica) estableix una relació de seguretat psicològica amb el client, que li permetrà l’entrada progressiva en el seu món intern, l’avanç cap a la presa de consciència de l’experiència negada, la trobada amb nous significats de la seva experiència i l’avanç cap al procés progressiu de reorganització del seu Jo.\nLa formació es desenvolupa tant en l’àmbit individual com en el grupal.\nConsiderem que per a arribar a ser un bon professional en la pràctica clínica, és fonamental nodrir-se de l’experiència d’altres professionals i tenir experiències pròpies. Per això en aquest postgrau:\nVisualitzaràs processos terapèutics en directe amb clients reals.\nRealitzaràs sessions individuals i de grup.\nAnalitzaràs enregistraments de sessions individuals que se supervisaran en grup.\nAdquiriràs una base teoricopràctica que et proveeixi de confiança i seguretat i et permeti emprendre el teu desenvolupament professional com a psicòleg/a.\nAprendràs a incorporar els conceptes teòrics adquirits a la teva pràctica professional.\nRealitzarem més de 125 hores de pràctica per a consolidar el teu acompliment psicoterapèutic:\nPracticaràs de manera continuada i supervisada directament per un docent.\nVisualitzaràs en directe processos terapèutics reals i posteriorment els comentaràs i analitzaràs amb el professional que els ha realitzat.\nA través de la contínua pràctica clínica que experimentaràs al llarg del curs podràs destriar l’estil terapèutic que més s’adeqüi a tu mateix..\nTreballem des de l’Aprenentatge a través de l’experiència, ja que des d’aquest enfocament és imprescindible vivenciar per a aprendre:\nTreballaràs en la presa de consciència de la teva història personal i en com aquesta influeix en la teva vinculació amb els teus clients.\nEl treball experiencial et permetrà realitzar un procés de creixement personal indispensable per al desenvolupament d’una pràctica clínica professional.\nRealitzaràs dinàmiques de grup des de diferents enfocaments.\nA partir de la nostra experiència clínica i formativa hem creat des de la lògica i la coherència un model d’intervenció actualitzat, triant les eines més consolidades i innovadores de diferents enfocaments, amb l’objectiu de proporcionar una atenció més completa i eficaç.\nIntegrarem conceptes teòrics bàsics de la Neurobiologia interpersonal, la Teoria de Sistemes, la Psicoteràpia centrada en la persona, la Teoria Polivagal, la Teoria de l’Aferrament…\nLes actituds i principis de la Psicologia Humanista ens aporten una mirada positiva i holista de l’ésser humà i una confiança plena en la seva tendència natural a créixer i a autodirigir-se.\nAprendràs a adequar la intervenció a les característiques i ritme propis de cada persona i el seu context.\nFormaràs part d’un grup, les dinàmiques del qual pretenen promoure l’autenticitat, així com les actituds de respecte, acolliment i comprensió.\nRomandràs acompanyat professional i personalment durant tota la formació per l’equip docent.\nAquest postgrau et prepara per a poder treballar amb les persones tant en format grupal com individual.\nParticiparàs tant en dinàmiques grupals com en sessions individuals, experienciant així tots dos formats.\nAdquiriràs les habilitats i actituds per a exercir el rol de facilitador dins d’un grup de trobada i generar un espai segur que propiciï el creixement dels participants.\nAplicaràs les diferents eines terapèutiques adquirides al llarg de la formació en les nombroses pràctiques de psicoteràpia individual.\nEl Postgrau en Psicoteràpia centrada en la Persona comença el 13 d'Octubre\nInscripcions al Postgrau\nInscripció Early 2 quotes\nPagament en 2 quotes\n100 hores presencials\n125 hores online i treball personal\nVull parlar amb vosaltres\nInscripció Early 9 quotes\nPagament en 9 quotes\nInscripció Standard 2 quotes\nInscripció Standard 9 quotes\nDesenvolupar la capacitat de presència del terapeuta com a base de la teràpia, integrant les actituds necessàries per a la relació d’ajuda.\nProporcionar una experiència que faciliti el treball de desenvolupament personal imprescindible per a la pràctica psicoterapèutica\nDotar a l’alumne d’eines metodològiques i tècniques de cara a la pràctica professional dins del camp de la psicologia clínica (psicoteràpia individual o de grup), així com per a altres aplicacions dins del camp educatiu, social o sanitari.\nEs pretén que l’alumne arribi a conèixer, tant de manera teòrica com pràctica, l’enfocament Centrat en la Persona, aplicat a grups, a l’entrevista individual i de parella.\nMetodologia del Postgrau\nMaterials audiovisuals de teoria: materials locutats, vídeos i entrevistes.\nLectures obligatòries i treball sobre aquestes.\nTutorització personalitzada durant el procés formatiu.\nVisualització de sessions terapèutiques en viu i en diferit.\nParticipació experiencial en grups i en sessions individuals.\nPràctica terapèutica supervisada individual i de grup.\nEn ser una formació eminentment pràctica i experiencial l’assistència és imprescindible.\nInici: 13 d’octubre de 2020\nFinalització: 15 de juny 2021\nDimarts (3 possibles grups, subjectes a demanda):\n1r grup: de 10h a 12h.\n2n grup: de 16h a 18h\n3r grup: de 18h a 20h\nGrups de trobada:\n23 d’octubre de 16h a 19h\n11 de juny de 16h a 19h\nRequisits d’accés i reconeixement\nCurs dirigit a titulats en Psicologia i Medicina.\nAltres professionals consultar amb l’Institut.\nAquest Postgrau està reconegut per la Federació Espanyola d’Associacions de Psicoterapeutes (FEAP) i pel Departament d’Ensenyament de la Generalitat de Catalunya.\nProfessorat del Postgrau online de Psicoterapia Centrada en la Persona\nPrograma del Postgrau en Psicoterapia centrada en la Persona\nPrincipis de Psicoteràpia Integradora Humanista\nHistòria i evolució dels paradigmes psicològics.\nPsicologia Humanista: escoles i actualitat.\nConcepció de l’ésser humà, de la malaltia i la salut.\nL'Enfocament Centrat en la Persona\nBiografia de Carl Rogers.\nNocions claus en l’enfocament centrat en la persona\nFonaments del desenvolupament humà\nEl desenvolupament de la personalitat i les necessitats evolutives. La teoria de la personalitat de Carl Rogers.\nLa teoria de les emocions de L. Greenberg i la seva aportació a la psicoteràpia.\nLa teoria de l’aferrament: neurobiologia, classificació i models interns de treball.\nIntroducció al trauma psicològic. La teoria polivagal de Porges\nLa presència en la creació del vincle terapèutic.\nLa figura del terapeuta: transferència i contratransferència.\nLes fases del procés. Primer contacte, desenvolupament i finalització.\nComprensió i maneig de la demanda terapèutica.\nValoració del format i tipus d’intervenció més adequada a la persona.\nPrincipals dificultats i possibles abordatges.\nLes tres actituds bàsiques i la seva aplicació a la psicoteràpia\nEl concepte d’actitud.\nLa consideració positiva incondicional.\nLa presència terapèutica.\nEls reflexos: Definició, tipus, funcions i efectes.\nAplicacions en els diferents moments del procés terapèutic.\nLes automanifestacions o l’expressió dels sentiments en teràpia. Implicacions d’aquesta intervenció.\nUn altre tipus d’intervencions corresponents a l’etapa existencial.\nLa Psicoteràpia per a la intervenció amb parelles des de l'Enfocament Centrat en la Persona\nObjectius generals i específics d’aquesta teràpia.\nEl continu de la consciència en el treball terapèutic de parella.\nLes actituds centrades en la persona en la teràpia de parella.\nLa tècnica: eines de treball de l’enfocament Centrat en la Persona aplicades a les parelles. Altres eines d’intervenció.\nConceptes clau per a la bona praxi\nLa supervisió clínica.\nEl treball personal del psicoterapeuta.\nMarc legal en la pràctica psicoterapèutica.\nEntrevista telefònica per al Postgrau online en Psicoteràpia centrada en la Persona\nDeixa’ns les teves dades perquè puguem contactar amb tu i assegurar-nos que t’encaixa la nostra proposta. Indica’ns la teva disponibilitat i et trucarem. Moltes gràcies!\nQuina és la teva disponibilitat horària per ser atès/a?


Pot Catalunya ser independent? | Emporion\nOpiniónúm. 35 -Novembre- 2009\nper Jaume Bassa Pasqual\t el nov. 24, 2009\nUn amic meu, enginyer industrial, fill d’un dibuixant de còmics que tothom coneix (Escobar, el de Carpanta, Zipi i Zape, etc.) em va fer ja l’any 2003 una descripció brillant de tot el procés que tindria lloc si un dia Catalunya proposava un estatut semblant al que després va aprovar el Parlament el dia 30 de setembre del 2005.\nD’aquella previsió no n’ha fallat gairebé res. El meu amic Escobar acabava la seva prospecció amb una convicció total que l’únic camí viable per a Catalunya era la independència.\nPerò, pot Catalunya ser independent?\nHe intentat contestar-me aquesta pregunta davant el fet que em trobo a Torroella un munt de gent que la respon de seguida dient: “No, home, no en pot ser, no veus que…” Aleshores intento ser racional i analitzar bé el sentit de la qüestió que plantejo. I m’ha semblat que m’ajudava a fer-ho bé el fet que en anglès tenen dos verbs auxiliars per dir poder. Són els verbs can i may.\nCom saben molt bé els nostres estudiants, can en anglès vol dir poder, ser capaç i may vol dir poder, tenir permís. Hi ha en anglès dos verbs auxiliars més que em poden ser útils per continuar la reflexió: want en anglès vol dir necessitar, caldre i will vol dir voler, desitjar.\nCan. Pot Catalunya ser independent? O sigui: té capacitat per ser independent?\nLa pregunta gairebé és ofensiva. Quants països independents poden presentar un conjunt de qualitats i condicions en grau tan elevat com pot fer-ho Catalunya per poder anar pel món sense tutor? És com si ens preguntéssim si un bon advocat de vint anys pot marxar de casa dels seus pares o, més exactament, si un bon enginyer o una bona metgessa es poden divorciar i guanyar-se la vida cadascú per la seva banda.\nWant. Necessita Catalunya ser independent? O sigui: cal que tingui un estat propi i fronteres per sentir-se lliure, per desenvolupar-se sense traves?\nAbans de contestar, m’he d’aturar en una altra reflexió més profunda. Desgraciadament el món té el territori dividit en estats, amb fronteres que en general s’han establert i consolidat mitjançant guerres. L’autènticament desitjable seria que no hi hagués fronteres, però el fet és que ara com ara n’hi ha. Pensant que això de moment és com és, la pregunta sobre la necessitat de Catalunya de tenir estat propi crec que només té dues respostes possibles.\nSi l’altre país amb qui estàs lligat et deixa aflorar tota la teva personalitat, gestionar la teva educació, la teva cultura, les teves infraestructures, la teva economia, el teu esport (seleccions nacionals), sembla que no caldria tenir estat propi. Seria com un matrimoni ben avingut. Els dos esposos despleguen totes les seves possibilitats sense gelosies ni violències. I si un espòs o esposa guanya més diners que l’altre, s’acorda –no s’imposa– com farà front cadascú a les seves necessitats individuals i a les necessitats de tota la família.\nPerò si un dels dos països imposa les seves condicions, es fica en la forma com eduques, posa traves a la teva llengua i a la teva cultura, es queda els diners i no te’n torna, diu que no pots jugar amb la samarreta que voldries… Aleshores cal separar-se si així es desitja.\nWill. Desitja Catalunya ser independent? És a dir, la majoria dels ciutadans de Catalunya volen que Catalunya sigui independent?\nNo ho sabem, no es pot fer cap consulta per saber-ho. La Constitució espanyola ho prohibeix.\nMay . Té permís Catalunya per ser independent si ho desitja la majoria dels seus ciutadans?\nNo, la Constitució diu que la unitat d’Espanya és inviolable, i que així ho garanteix l’exèrcit espanyol.\nCom deia fa poc un polític a qui no pretenc ara fer propaganda, només quedaria un camí: si resulta que la majoria del Parlament, que representa el poble, vol un estat propi, cal decidir-se i telefonar de seguida a la Secretaria d’Estat dels Estats Units, que diu que ja espera la trucada.


«I m’adono que hi estem castigats, que els del Grup Balañà reserven el pitjor espai del seu local per als que volem que els nostres fills vegin cinema en català»\nEl cinema Urgell a l’estrena d’‘E. T. El extraterrestre’ (fotografia: Albert Ramis).\nTres butaques de l’antic cinema Urgell col·locades com tres relíquies just davant de les escales mecàniques que ens endinsen en el Bonpreu nou de trinca que fa una setmana que va obrir al barri. Tres butaques un pèl brutes, si t’hi fixes, descolorides, que em fan pensar en els retallets de sotana de sant Miguel Febres Cordero que enganxats en estampetes ens repartien cada any a la Salle de Premià. Recordo també la cara del germà Ramon quan li vaig preguntar quantes sotanes tenia el sant, si cada any ens donaven estampetes als més de sis-cents alumnes de l’escola. Tres butaques que no saps si són un intent de no oblidar d’on venim o un gest de pur cinisme. «El supermercat em posa sentimental», ho llegeixo a l’últim llibre de Marie-Hélène Lafon, Nuestras vidas, i faig que sí amb el cap. Però és que si el supermercat era, com ho és per a molts dels que vivim al barri, fins fa ben poc, un dels cinemes de la nostra infantesa, com voleu que ens posem quan hi entrem amb el carro de la compra?\nDos dies després de visitar el cinema convertit en supermercat, acompanyo una filla a veure Frozen II al cinema que tinguem més a prop de casa i que el faci en català, o sigui: anem al Palau Balañà –ho avanço: no hi tornarem. Com l’última vegada, a l’estiu, amb Toy Story 4, ens envien a la sala 7, que és al capdamunt de l’edifici, seguint una rampa estreta no apta per a gent amb vertigen perquè una de les parets és de vidre, brutíssim, i si mires avall ja has begut oli. Entrem a la sala i de seguida ens enduem les mans al cap: hi ha com a mínim una dotzena de butaques trencades, amb les fundes arrencades, fetes malbé. La gent que va entrant (acabarem omplim mitja sala un diumenge a la sessió de les sis) se’n va adonant, i molts en fem fotos i ens en queixem públicament. Ma filla em deixa anar: ‘Quant falta perquè aquest cinema sigui també un supermercat?‘ Mentre no s’apaguen els llums em fixo en tots els detalls que puc de la sala i m’adono que hi estem castigats, que els del Grup Balañà reserven el pitjor espai del seu local per als que volem que els nostres fills vegin cinema en català. El cinema em posa de mala llet, això no ho ha escrit Lafon.\nI entre un cinema i un altre, dues lectures que sembla que se m’enredin amb aquelles tres butaques com relíquies de l’Urgell i la dotzena de butaques esventrades del Balañà. «Tinc vista, no oblido gairebé res, el que he oblidat, m’ho invento. Sempre ho he fet, sempre així, aquesta era la meva funció a la família», diu Lafon, i imagino l’escriptora francesa visitant el nou Bonpreu del barri i reinventant-ho tot perquè «en més de quaranta anys no he deixat mai de fer-ho», diu la seva Jeanne protagonista.\nEls supermercats són mines literàries, no ho descobrirem ara, però Lafon em penso que és qui millor en treu tot el suc, i estic segura que per escriure Nuestras vidas no solament va inventar sinó que va fer el que diu Leila Guerriero a Zona de obras (l’altra lectura que us deia): «Només si ens quedem coneixem, només si coneixem comprenem, només si comprenem comencem a veure. I només quan es comença a veure, quan s’han desbrossat les males herbes, quan és menys confusa aquella confusió primigènia que és tota història humana –una confusa concatenació de causes, un embull de raons– es pot contar.» Guerriero parla d’escriure cròniques, i quan cito Lafon en realitat qui parla és la seva protagonista, entesos, però aquestes dues dones llegides seguides m’han endinsat en dues maneres d’escriure que em fascinen, la lafoniana, inventant a partir de l’observació en un supermercat qualsevol, i la guerrierana, preguntant per explicar històries «perquè visc d’això […], i perquè aquesta és la vida que vull tenir. Amb tots i cadascun dels seus molts, moltíssims, danys col·laterals».\nLafon des d’una novel·la que és una suma de retrats inventats a partir de l’observació («he passat quaranta anys enfonsant-me en el laberint d’unes vides ensumades, trenades, esbossades, com un altre hauria dibuixat amb llapis inclinat sobre una llibreta d’espiral») i Guerriero des d’unes cròniques escrites després d’observar amb deteniment fins a arribar a conèixer, a comprendre i a començar a veure, em conviden a escriure: la primera sobre les tres butaques i tot el que ja no les envolta, la segona sobre la dotzena de butaques i tot el que ens volen dir.\nI és a Lafon i a Guerriero a qui dedico aquestes línies escrites amb l’entusiasme de qui acaba de llegir dues autores que ensenyen a escriure sense alliçonar, a escriure inventant o contant el que veus, però a escriure mirant de forma activa sempre, tant si hi ha tres butaques descolorides i un pèl brutes, si t’hi fixes, desentonant en un supermercat, com si en són una dotzena d’esventrades les que et recorden que per a segons quins empresaris de l’entreteniment ta filla i tu sou espectadores de segona.


Avís legal | Fundació Bromera per al Foment de la Lectura\nEl domini fundaciobromera.org està registrat a favor de Fundació Bromera per al Foment de la Lectura, amb domicili a Parc Empresarial El Pla, Av. Areners s/n, 46600 Alzira, Espanya i CIF/NIF nombre G97175509. Correu electrònic de contacte: contacte@fundaciobromera.org.\nTots els drets de propietat intel·lectual del contingut d’aquesta pàgina web i el seu disseny gràfic són propietat exclusiva de Fundació Bromera per al Foment de la Lectura (des d’ara FBFL) i és a qui li correspon l’exercici exclusiu dels drets d’explotació d’aquests. Així, queda prohibida la seua reproducció, distribució, comunicació pública i modificació, total o parcial, sense prèvia autorització expressa de FBFL.\nFBFL no es responsabilitza del mal ús que es realitze dels continguts de la seua pàgina web, sent responsabilitat exclusiva de la persona que accedeix a ells o els utilitza.\nFBFL declina tota responsabilitat derivada de l’intercanvi d’informació entre usuaris a través de la seua pàgina web. Especialment no ens fem responsables de l’ús que els menors, puguen fer d’ella en cas que els continguts a què tinguen accés puguen ferir la seua sensibilitat.\nFBFL es reserva el dret d’actualitzar, modificar o eliminar la informació continguda en la seua pàgina web, i la seua configuració o presentació, en qualsevol moment, sense previ avís i sense assumir cap tipus de responsabilitat per fer-ho.\nFBFL no assumeix cap responsabilitat derivada de problemes tècnics o errades en els equips informàtics, que es produïsquen durant la connexió a Internet, o que puguen ser originats per terceres persones mitjançant intromissions il·legítimes fora del seu control.\nDes de FBFL no es garanteix l’absència de virus i altres elements que puguen causar danys en els sistemes informàtics, els documents electrònics o els fitxers d’usuari d’aquesta pàgina web o de pàgines web de tercers, i no es fa responsable dels danys i perjudicis que es puguen arribar a produir per aquests motius. De la mateixa manera, no es responsabilitza davant possibles danys i perjudicis que puga patir l’usuari com a conseqüència d’errors, defectes o omissions en la informació que facilita quan procedeix de terceres fonts. En qualsevol cas, FBFL posarà tot el seu esforç i mitjans proporcionals al seu abast per evitar qualsevol error, fallada o risc que pogués produir-se.\nLa nostra web utilitza únicament cookies tècniques pròpies necessàries per al seu funcionament galetes analítiques. Vosté pot rebutjar o desactivar l’ús de les cookies a través de les opcions del seu navegador. Si continua navegant, considerem que accepta el seu ús.\nPer conéixer la informació completa de cookies així com per la seua configuració, el trobareu accedint a aquest enllaç relatiu a l’avís específic d’Ús de cookies.\nEn FBFL tractem la informació que ens faciliten les persones interessades per tal de gestionar l’enviament de la informació que ens sol·licitin i prestar-li els serveis que ens són encomanats.\nDe conformitat amb el que estableix la normativa vigent en Protecció de Dades de Caràcter Personal i segons el que regula el Reglament (UE) 2016/679 del Parlament Europeu i del Consell, de 27 d’abril de 2016, relatiu a la protecció de les persones físiques pel que fa al tractament de dades personals i a la lliure circulació d’aquestes dades, l’informem que les dades facilitades pels interessats seran incorporades a un fitxer sota la responsabilitat de Fundació Bromera per al Foment de la Lectura (des d’ara FBFL), Polígon Industrial I – Ronda Tintorers, 10, 46600 Alzira, Espanya i CIF/NIF nombre G97175509, amb la finalitat de poder atendre, gestionar i donar seguiment a les seues consultes i peticions.


Evolució salarial. Com estem 10 anys després de la crisi? - CCOO URV\nés d’una dècada després de la crisi econòmica i financera del 2008, hem aconseguit que aquest mes de novembre del 2021 es faci efectiu a les nostres nòmines l’última de les pagues extra que vam deixar de percebre els anys 2012, 2013 i 2014.\nUn cop assolida aquesta fita, cal fer balanç d’aquest període per saber en quin punt ens trobem en relació a al nostre poder adquisitiu.\nUns temps difícils: Les grans retallades\nSens dubte, el període entre el 2010 i el 2014 va ser el més dur de tota la crisi per la Universitat Rovira i Virgili. Tot i les nombroses mobilitzacions, vagues i manifestacions, els empleats públics vam haver de patir les conseqüències de la mala gestió del sector financer d’aquest país així com dels partits polítics.\nSi! Vam haver de col·laborar i posar l’espatlla, assumint un conjunt de retallades que han fet molt de mal, no només als treballadors i treballadores, sinó també a la qualitat del servei que com a Universitat estem oferint a la societat. Algunes d’aquestes retallades, continuen encara vigents a dia d’avui.\nMenys sou per la mateixa (o més) feina\nLa crisi va repercutir amb cert retard al sector públic, els seus efectes es van començar a notar amb intensitat l’any 2010 amb una retallada del 5% de mitjana al sou dels treballadors i treballadores públics. A continuació va venir una congelació salarial que va durar ni més ni menys que 5 anys, a la que es va haver de sumar la supressió d’una paga extra. Aquesta supressió va estar vigent durant els anys 2012, 2013 i 2014 i és equivalent a una retallada addicional de més del 7% del salari.\nLes retallades que no es veuen\nEls governs, per tal de donar compliment als compromisos amb Europa en la reducció del deute públic, van incrementar el cost que havia de suportar l’alumnat per estudiar a la URV (les taxes universitàries). Als treballadors, a banda de les reduccions de sou, van aprofitar també per aplicar-nos una sèrie de retallades addicionals que poc tenien a veure amb l’equilibri pressupostari i la contenció de la despesa (objectiu principal d’aquell període), com ara la reducció dels dies d’afers propis o les ampliacions de jornada a 37,5h.\nD’altra banda, alguns beneficis socials com les aportacions als plans de pensions, o l’ajut social, es van esfumar d’un dia per l’altre. Fins i tot van acabar amb els beneficis per a empleats (a cost zero) com eren l’educació universitària gratuïta per treballadors/es i familiars de fins a 1r grau.\nDestrossant la Universitat pública\nLes limitacions pressupostàries al capítol 1 (personal) així com la taxa de reposició imposada per la Generalitat són algunes de les retallades que menys es visibilitzen però que més mal han fet a la nostra institució en el llarg termini. Han tingut conseqüències estructurals a la plantilla de la URV limitant, tant el creixement com el relleu generacional. Mesures que han estat aplicades fins i tot en situacions de superàvit pressupostari…\nEl resultat de tot això és que s’han creat greus desequilibris intergeneracionals i s’ha instaurat la precarització en el si de la Universitat. Molts companys i companyes no han pogut disposar ni tan sols d’una certa estabilitat laboral, ni han tingut la possibilitat de fer carrera professional a la URV.\nUna lenta recuperació\nLa recuperació econòmica en termes de PIB (Producte Interior Brut) va començar l’any 2014 amb un creixement interanual de l’ 1,4% a Espanya. El següent any, el 2015, el país ja creixia al 3,8% i fins l’inici de la pandèmia de la COVID-19 s’ha continuat amb el creixement econòmic de manera sostinguda any rere any amb taxes de creixement anuals d’entre el 2 i el 3%. Gràcies a la pressió exercida per CCOO i els companys i companyes de la resta de sindicats, vam aconseguir que es repercutís també, part d’aquest creixement, en els salaris dels empleats i empleades.\nLa lluita pel retorn de les pagues extra\nDes del 2015 hem començat a recuperar lentament el nostre poder adquisitiu, començant pel retorn parcial de la paga extra arrabassada el 2012 que no vam recuperar completament fins al 2018, aquesta paga es va retornar lentament, en un total de 4 fraccionaments els anys 2015 (24,04%), 2016 (20,77%), 2017 (34,42%) i 2018 (20,77%). El retorn de la paga extra del 2013 el vam poder recuperar més ràpidament, en 2 anys, el 2019 (40%) i el 2020 (60% restant). Per últim, tot just ara, a finals de 2021 recuperem íntegrament (el 100%) la paga que ens van arrabassar el 2014.\nRecuperant els increments salarials\nNo va ser fins l’any 2016 que vam començar a veure increments salarials modestos. En el nostre cas, tant el 2016 com el 2017 es va incrementar el salari dels treballadors i treballadores en un 1% cada any. L’any 2018 vam obtenir un increment lleugerament superior, de l’ 1,5% del gener al juny i de l’ 1,75% del juliol al desembre, el qual es va aconseguir incrementar linealment en un 0,2%, gràcies als fons addicionals. L’any 2019 vam percebre un increment del 2,5%, el 2020 un 2% i finalment aquest 2021 un 0,9%.\nEl retorn a les 35 hores i la rebaixa de les taxes universitaries als estudiants\nPer últim, el curs 2020-21 el govern de la Generalitat va rebaixar un 30% les taxes universitaries pels estudiants. I en el cas dels treballadors i treballadores de les Universitats, després d’anys de lluita sindical, aquest mateix 2021 hem recuperat finalment també la jornada laboral de 35 hores setmanals.\nVist això, en quina situació ens trobem?\nFont: Elaboració pròpia. Les dades de l’IPC s’han extret de l’INE (Institut Nacional d’Estadística). No s’ha tingut en compte el creixement vegetatiu (antiguitat i carrera professional) a la sèrie del salari.\nDe cara a analitzar correctament la situació, cal comparar l’evolució dels salaris amb la de l’IPC (Índex de Preus al Consum).\nTal i com es pot apreciar a la figura superior, el preu dels productes i serveis ha seguit la seva pròpia evolució, totalment deslligada dels salaris en el període de les retallades i això ha causat que tot i els increments salarials i el retorn de les pagues extra arrabassades, amb el nostre sou d’avui puguem adquirir menys productes i serveis que fa una dècada.\nL’any 2019 vam recuperar el nivell salarial que teniem el 2009!\nDes del gener de 2009 fins a dia d’avui l’IPC s’ha incrementat en un 18,7%, mentre que el nostre sou (sense comptar el retorn de les pagues extra), només ho ha fet lleugerament per sobre del 3,4%.\nVal a dir que si tenim en compte el retorn de les pagues extra, el nostre poder adquisitiu s’ha apropat més a l’IPC, especialment aquests darrers anys 2020 i 2021, però es tracta d’una situació “fictícia” provocada pel retorn de les pagues extra. Es a partir de l’any 2022, quan ja no hi haurà més pagues extra que tornar, que notarem més aquests efectes. De fet, si suposem el mateix increment salarial que al 2021 (+0.9%), l’any 2022 els salaris només s’hauran incrementat lleugerament per sobre del 4,4% des de 2009, mentre que l’IPC ho haurà fet probablement entorn al 20%.\nLa inflació: L’amenaça més imminent\nPer fer front a la pandèmia de la COVID-19 els governs de tot el món a través dels seus bancs centrals han “imprès” grans quantitats de moneda que han introduït en l’economia mundial. L’increment de la quantitat de diner en circulació, si es realitza de manera intensa en un curt període de temps, és un dels factors que generalment provoquen inflació. Si a tot això se li suma la conjuntura geopolítica actual amb l’increment del preu de l’energia (combustibles fòssils) i la contracció de l’oferta de bens i serveis derivada de l’escassetat de matèries primes als mercats mundials tenim l’escenari perfecte perquè es produeixi una elevada inflació durant els propers mesos o anys.\nAquesta amenaça pot minvar encara més el nostre poder adquisitiu, es per això que des de CCOO-URV creiem que és urgent aconseguir vincular com a mínim el sou dels treballadors públics a l’IPC i seguir lluitant per aconseguir els increments salarials que ens corresponen.\nPablo Montero2021-12-05T16:59:20+01:00novembre 27th, 2021|Condicions laborals, PAS, PDI|Comentaris tancats a Evolució salarial. Com estem 10 anys després de la crisi?


Les potències emergents malden per mostrar unitat (Marc Vidal)\nEls BRICS miren de parlar amb una sola veu però els separen interessos divergents\nMARC VIDAL Barcelona. 31/03/2013 00:00\nUn lleó, un elefant, un búfal, un lleopard i un rinoceront. Així va definir el president rus, Vladímir Putin, un caçador apassionat, el grup dels països agrupats sota l'acrònim BRICS -el Brasil, Rússia, l'Índia, la Xina i Sud-àfrica- poc abans d'iniciar aquesta setmana una cimera a Durban en què van mostrar el seu múscul davant d'un Occident en decadència.\nEl terme BRIC (Sud-àfrica s'hi va afegir més tard) el va encunyar el 2001 -en ple boom econòmic d'aquests països- l'economista Jim O'Neill, de la consultora Goldman Sachs, però des d'aleshores el panorama mundial ha canviat radicalment. Ni ells són els que eren, ni l'economia mundial no té la bona salut que tenia.\nEls cinc països BRICS acumulen més del 40% de la població mundial, gairebé la quarta part de la seva riquesa i els dos terços del creixement econòmic del planeta. Tot un luxe en un món en què la majoria dels països industrialitzats no aconsegueixen esquivar la recessió.\nA la seva trobada anual, que aquesta setmana han fet a la ciutat sud-africana de Durban, els BRICS han donat una imatge d'unitat davant els riscos d'un món monopolitzat per les economies occidentals. Però la fotografia dels cinc líders encaixant les mans no amaga que són països diversos i heterogenis, fins i tot irreconciliables en algunes qüestions. Com ho són el lleó, l'elefant, el búfal, el lleopard i el rinoceront del símil que Putin va fer servir.\nCom a exemple, l'anunci de creació d'un banc de desenvolupament propi -"Per finançar les infraestructures que necessitem tant", com va explicar dimecres el president sud-africà, Jacob Zuma- és tan poc concret que no se sap ni com es governarà, ni què aportarà cada país en el capital inicial d'aquest organisme (50.000 milions de dòlars), ni on tindrà la seu. "No ho farem en un dia", van reconèixer des del ministeri d'Afers Estrangers rus fa pocs dies.\nUna dimensió colossal\n"Aquests països tenen alguns interessos polítics i econòmics comuns però la dimensió de la Xina ho distorsiona tot", assegura Jaume Giné, professor d'Esade i autor del llibre Asia marca el rumbo , que posa com a exemple que l'economia sud-africana és disset vegades més petita que la xinesa. A més, "la Xina i l'Índia són dos colossos en plena batalla pel control de l'Àsia i, tot i la interdependència econòmica, hi ha disputes frontereres i recels entre ells", explica Giné.\n"Des que va néixer aquest grup de països emergents, el pes de la Xina s'ha disparat", apunta Manel Ollé, professor d'història i cultura de la Xina contemporània a la Universitat Pompeu Fabra. Segons ell, la participació de la Xina als BRICS s'inscriu en l'estratègia de teixir aliances i la lògica diplomàtica que Pequín té com a pròpia i que és "economicista". "No és la necessitat de bastir un front antioccidental -explica el professor Ollé- sinó la voluntat de jugar en diversos escenaris alhora, de ser amic dels països emergents i dels Estats Units".\nMés enllà de tancar els serrells del banc que volen que sigui l'alternativa a l'FMI i al Banc Mundial -controlats per Occident-, les diferències de criteri entre els països BRICS es van fer evidents quan l'any 2011 van ser incapaços de consensuar el nom d'una persona que substituís Dominique Strauss-Kahn quan va plegar com a director de l'FMI. I Europa i els Estats Units van imposar la seva candidata, Christine Lagarde.\nNi els sistemes polítics dels BRICS són homologables entre ells -l'Índia és la democràcia més poblada del planeta i la Xina és un règim comunista-, ni les seves economies són comparables -el Brasil, Rússia i Sud-àfrica són grans exportadors de recursos naturals mentre que la Xina i l'Índia són bàsicament importadors-. A més, la crisi econòmica als països rics els ha acabat passant factura -sobretot al Brasil- i les previsions de creixement per a aquests països -que antigament eren molt prometedores per als inversors- són per a aquest 2013 força discretes. L'impuls que els havia unit també s'esvaeix.\n"En el fons, els BRICS competeixen entre ells però mantenen una imatge d'unitat en l'escena mundial per fer sentir la seva veu quan arribi l'esperada reforma de l'ONU que ha de convertir aquest organisme en molt més representatiu", conclou Jaume Giné. Quan arribi construir un nou ordre mundial.