Eldridge (Iowa) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n41° 39′ 29″ N, 90° 35′ 04″ O / 41.6581°N,90.5844°O / 41.6581; -90.5844\n243 m-243 m\nEldridge és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia una població de 4.159 habitants.\nSegons el cens del 2000, Eldridge tenia 4.159 habitants, 1.501 habitatges, i 1.179 famílies. La densitat de població era de 170,8 habitants/km².\nDels 1.501 habitatges en un 44,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 64,8% hi vivien parelles casades, en un 11,3% dones solteres, i en un 21,4% no eren unitats familiars. En el 18% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,77 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,15.\nPer edats la població es repartia de la següent manera: un 31,5% tenia menys de 18 anys, un 7% entre 18 i 24, un 30,2% entre 25 i 44, un 23,8% de 45 a 60 i un 7,5% 65 anys o més.\nLa renda mediana per habitatge era de 54.167 $ i la renda mediana per família de 62.401 $. Els homes tenien una renda mediana de 45.407 $ mentre que les dones 23.285 $. La renda per capita de la població era de 21.514 $. Entorn del 3,2% de les famílies i el 4,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.\nDonahue (9 km)\nPark View (6 km)\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Eldridge\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Eldridge_(Iowa)&oldid=25060710»


Gas Natural Fenosa considera que "no li queda una altra alternativa" de recórrer als tribunals internacionals d'arbitratge després de la decisió de les autoritats colombianes de liquidar i vendre la seva filial Electricaribe.\nGas Natural Fenosa indica que la mesura del Govern colombià és temporal i no afecta la seva dividend\nNo obstant això, fonts coneixedores de les negociacions entre l'empresa i les autoritats colombianes van indicar que el president de Gas Natural Fenosa, Isidre Fainé, va mantenir una reunió ahir a Bogotà amb el president de Colòmbia, Juan Manuel Santos, en què les dues parts van acordar obrir una línia de diàleg paral·lela en què es negociï una nova regulació per Electricaribe a canvi que l'empresa espanyola realitzi noves inversions.\nLes fonts expliquen que, al marge d'aquests contactes amb el Govern colombià, s'estan ultimant els detalls de la denúncia internacional, que es presentarà en els pròxims dies davant el tribunal d'arbitratge dependent del Banc Mundial, el CIADI.\nLa companyia espanyola assegura que, "donada aquesta situació de fets consumats, a Gas Natural Fenosa no li queda una altra alternativa que acudir a una institució internacional perquè resolgui la situació creada en la forma prevista a l'Acord de bilateral de protecció recíproca d'inversions entre Espanya i Colòmbia, via que ha estat demorant fins al moment voluntàriament ".\nLa companyia recorda que ja ha desconsolidació la seva participació en Electricaribe i ha reclassificat la filial com a actiu financer amb un valor comptable de 475 milions. "Òbviament, la reclamació internacional es farà per la totalitat del seu valor, que és molt superior", assegura.\nGNF LAMENTA LA DECISIÓ\nGas Natural Fenosa reclama a més a les autoritats colombianes que "deixin sense efecte" la liquidació i venda de la seva filial Electricaribe i "treballin per buscar una solució satisfactòria i, sobretot, sostenible per a la prestació del servei de subministrament elèctric a la zona".\nA més, lamenta la decisió anunciada per la Superintendencia de Serveis Públics Domiciliaris de Colòmbia, que "òbvia" al seu judici el "problema fonamental" de la filial intervinguda i "entra en contradicció" amb les declaracions públiques realitzades pels actuals administradors de Electricaribe.\nElectricaribe és una empresa regulada i subministra a tots els clients de la seva zona en les condicions que el Govern determina en cada moment. La regulació actual no té en compte les característiques de la zona del Carib i els seus problemes, el que aboca a la filial a un dèficit addicional de 85 milions el 2017, argumenta la companyia espanyola.\nAl mateix temps que es mostra disposada a denunciar Colòmbia davant els tribunals internacionals, Gas Natural Fenosa expressa la seva "voluntat de seguir negociant amb el Govern de Colòmbia per arribar a un acord que, dotant a l'empresa colombiana d'un marc regulador adequat, estableixi la necessària regulació jurídica i econòmica que li permeti continuar operant Electricaribe, i dur a terme les inversions convenients ".\n"Contrària AL PROCÉS DE DIÀLEG"\nAl costat d'això, considera que la decisió de liquidar Electricaribe és "contrària al procés de diàleg" que, durant els últims mesos, ha mantingut la multinacional amb les autoritats colombianes, amb l'objectiu d'arribar a un acord satisfactori per a totes les parts. La situació de l'empresa es deu a la "inseguretat normativa existent al país a causa del frau i impagament patit", assenyala.\nA més, considera que la liquidació de l'empresa també és contrària a "l'esperit d'aprofundiment de les relacions comercials entre la Unió Europea i Colòmbia, d'acord amb l'Acord de Lliure Comerç" i "impacta negativament en el clima requerit perquè es produeixin els fluxos de inversió internacional cap a aquest país ".\nL'ordre de liquidació és "clarament" un pas en la direcció oposada als principis que preconitza l'Organització per a la Cooperació i el Desenvolupament Econòmics (OCDE), de la qual Colòmbia és candidata a l'adhesió, afegeix la companyia presidida per Isidre Fainé.\n1.300 MILIONS DE DEUTE DE CLIENTS\nA la nota, Gas Natural Fenosa també expressa la seva "sorpresa" per la "falta d'importància" que la Superintendència atribueix al "gravíssim problema de la morositat i el frau", alhora que oculta que la filial arrossega un deute dels seus clients superior als 1.300 milions d'euros.\nA finals de l'any passat, el deute dels clients protegits als\nque és impossible tallar el subministrament per imperatiu legal superava els 350 milions d'euros. A aquests imports es sumen fraus per import superior als 100 milions d'euros anuals.\nL'empresa, assenyala, ha interposat més de 16.000 denúncies, 5.000 d'elles en els últims dos anys, de les que només ha obtingut en resposta 85 condemnes. "És una autèntica ocurrència dir que la gestió del risc de frau o impagament està en mans de Electricaribe", conclou.\n"Tot i la magnitud de les xifres, tot i les auditories a l'efecte i dels nombrosíssims escrits a diversos organismes oficials, i al fet que l'Estat colombià deté un 14% del capital social (va baixar del 30% al 14% en no acudir a les ampliacions de capital) i té un representant al Consell d'Administració, l'Administració colombiana i especialment l'esmentada Superintendència, no han pres les mesures necessàries per evitar el col·lapse de la societat per falta d'adequada regulació i seguretat jurídica ", afirma.\nElectricaribe va ser adquirida per Unión Fenosa a 2000, i el 2009 Gas Natural va comprar Unión Fenosa. Des de llavors, i malgrat no deixar d'advertir de la mora i el frau de la filial, s'han invertit des d'Espanya en Electricaribe més de 800 milions d'euros, "i mai s'ha cobrat cap dividend", assenyala.\nVENDA PER LIQUIDACIÓ\nEl superintendent de Serveis Públics Domiciliaris de Colòmbia, José Miguel Mendoza, ha anunciat aquest dimarts l'inici d'un procés venda per liquidació de la filial de Gas Natural Fenosa al país, Electricaribe, intervinguda a finals de l'any passat per les autoritats locals.\n"Les conclusions dels estudis de la Superintendència permeten afirmar que la companyia no està en condicions de prestar un servei d'energia amb la qualitat i la continuïtat degudes, i d'aquí que sigui necessari ordenar la liquidació de Electricaribe", va assegurar Mendoza durant una roda de premsa convocada per a realitzar l'anunci.\nEl superintendent va assegurar que la filial es vendrà a un nou operador capaç d'assumir les noves inversions i que Gas Natural Fenosa només obtindrà ingressos amb l'operació un cop s'hagin completat els pagaments als diferents creditors d'acord amb l'ordre de prelació establert per llei.\n"Si després de pagar a la massa creditora quedessin recursos addicionals, es lliuraria als accionistes actuals, a Gas Natural Fenosa", va afirmar el president de l'organisme, abans de destacar que l'operació "no costarà un sol pes als colombians".\nEn ser preguntat sobre la possibilitat que la companyia espanyola acudeixi als tribunals internacionals per denunciar la mesura, Mendoza ha assegurat que "totes les decisions són susceptibles de ser demandades, però l'amenaça d'una demanda nacional o internacionals no pot fer que aquesta Superintendència s'abstingui de adherir-se als estàndards legals que es tracta d'una empresa en fallida ".\nMendoza també va assegurar que el procés de liquidació començarà "immediatament", serà "absolutament públic" i tindrà una durada propera a un any. L'objectiu serà "trobar un operador que assumeixi la prestació del servei d'energia a la costa del Carib" i que assumeixi les inversions necessàries per acabar amb el "avançat deteriorament" de les xarxes a la zona.\nPer emprendre el procés, les autoritats colombianes habilitaran un "quart de dades" i un procés de due diligence, de cara a la celebració d'una subhasta "pública i competitiva" per escollir el nou operador. Mentrestant, Electricaribe seguirà sent administrada per un agent especial de la Superintendència.\nLes autoritats intentaran vendre la filial "a major preu, per a benefici dels usuaris i dels creditors interns i externs" de l'empresa, va assegurar Mendoza, que va negar "interessos polítics o ocults" en el procés, que respon a motivacions "absolutament tècniques ".\nUN PASSIU DE 750 MILIONS.\nEl superintendent va assegurar durant la roda de premsa que Electricaribe té un passiu total de 2,4 bilions de pesos colombians (750 milions d'euros), dels quals 1,8 bilions (565 milions d'euros) corresponen a entitats financeres.\nA més, el pla d'inversions que ha d'afrontar el nou operador, i que es convertirà en "l'eix central del procés de selecció", puja a 240.000 milions de pesos (75 milions d'euros) anuals.\nElectricaribe, participada en un 85,38% per Gas Natural Fenosa, va ser intervinguda pel Govern colombià el passat 14 de novembre, situació que es va ampliar per dos mesos al gener, fins al 11 de març.\nLa companyia espanyola ha decidit deixar de consolidar des del 31 de desembre passat va a Electricaribe en el seu balanç i ha procedit a donar de baixa els seus actius, passius i participacions no dominants per un import net de 475 milions d'euros.\nD'aquesta manera, l'energètica reconeix la inversió en la filial colombiana com un actiu disponible per a la venda pel seu valor raonable de 475 milions d'euros, similar al valor net comptable.


L’experimentació a l’aula de primària – CEFIRE – Específic d'Àmbit Científic, Tecnològic i Matemàtic\nL’experimentació a l’aula de primària\n4 Juliol, 2019 12 Juny, 2019 per ctemprim\nLa tradició a les escoles ha estat transmetre continguts teòrics i descontextualitzats, massa abstractes per ser compresos de manera profunda per les/pels alumnes.\nD’aquesta manera, es veu necessària l’experimentació a l’aula. Es pot fer a través d’experiments científics, treball amb materials manipulatius o simulació de situacions reals entre altres.\nA través de diverses experiències, poden arribar a un aprenentatge més significatiu i pràctic.\nEl millor camí seria treballar utilitzant el mètode científic, que marque les rutines i les pautes per aconseguir resoldre situacions. Els i les docents podem mostrar diferents reptes per tal que els i les infants es plantegen preguntes, proposen hipòtesis, investiguen, experimenten i a la fi, acaben trobant una resposta a les inicials qüestions i construeixen nous coneixements.\nAmb aquest tipus de treball, aconseguiran un mètode de treball que els i les ajude a aprendre a aprendre.\nDes del Cefire CTEM, proposem diferents cursos que milloren les capacitats dels i les mestres a l’aula en aquest camp. Alguns exemples d’aquests cursos serien “Recursos matemàtics per a les primeres etapes” o “Menudaciència”.


"Ser independentista no és cap pecat" | Emporion\n“Ser independentista no és cap pecat”\nper Adrià Arboix\t el maig 26, 2016\n“Sóc fill d’una nació que ha viscut les experiències més grans de la història,\nque els veïns l’han condemnada a mort diverses vegades, però que ha sobreviscut i\nque ha restat ella mateixa. Ha conservat la seva identitat, i ha conservat, malgrat\nles particions i les ocupacions estrangeres, la seva sobirania nacional, no recolzant-se\nen els recursos de la força física, sinó únicament en la seva cultura. Aquesta cultura\ns’ha revelat en aquest cas, d’una potència més gran que totes les altres forces.”\nJoan Pau II (discurs del 2 de juny de 1980 al consell executiu de la Unesco)\nHilari Raguer (Madrid, 1928), monjo de Montserrat, historiador, doctor en dret, llicenciat en teologia bíblica i diplomat d’estudis superiors en ciències polítiques i en psicologia social, ha escrit un atractiu i àgil treball: Ser independentista no és cap pecat. L’església i el nacionalisme català, publicat a l’Editorial Claret. El llibre és una resposta raonada i contundent contra la desacreditació de l’independentisme amb arguments pretesament religiosos. Recordem que la Conferència Episcopal Espanyola, just després de la històrica Diada de l’any 2012, digué textualment que era “inadmissible negar unilateralment la sobirania d’Espanya”.\nComenta Hilari Raguer que el nacionalisme català comença el 12 de setembre de 1714 l’endemà mateix de la derrota i dels decrets de Nova Planta de Felip V i es caracteritza perquè és transversal, comú a tots els sectors polítics i a totes les classes socials, i adopta diferents nomenclatures en cada època històrica: “provincialisme” a Balmes, “regionalisme” a Torras i Bages, “nacionalisme” a partir de la transició i darrerament “sobiranisme” o “independentisme”.\nRecorda l’autor que el nacionalisme català és de base cultural, no ètnica, amb una formidable capacitat d’integració, i com deia Vicens Vives és un gresol capaç de fondre en una cultura autòctona gent molt diversa. És una cultura que té el seu nucli essencial en la llengua. Seguint a Josep Termes, el catalanisme no és un moviment monolític, sinó que inclou una àmplia varietat de tendències. No és reductible a una classe social, a una ideologia, a un programa polític. Es podria comparar a un arc de Sant Martí, que forma una unitat però té colors molt diversos. L’element definidor comú a tots ells és la lluita en defensa de la personalitat de Catalunya, l’amor a la llengua i a la cultura pròpies, que d’una manera o d’una altra han de cristal·litzar en un autogovern.\nHilari Raguer recorda que el nacionalisme català modern té dues grans arrels, que l’han enriquit i es complementen: una és catòlica i conservadora; l’altra és d’esquerres i de tendència anticlerical. La primera arrenca dels furs carlistes.\nAssenyala com a dues figures gegantines capdavanteres de la renovació religiosa de la Catalunya contemporània Jaume Balmes i sant Antoni M. Claret. El segon s’adreça al poble, el primer als savis. L’un i l’altre van intervenir sacerdotalment en les qüestions polítiques del seu temps. Balmes va ser molt obert en política i religió amb un tarannà catalanista moderat, però la ultradreta espanyola el va convertir inicialment en un dels seus ideòlegs predilectes, malgrat el seu fort sentiment catalanista. Claret va tenir el mèrit de fer el vot de, a Catalunya, predicar només en català. Segons el canonge Cardó, “el pare Claret va fer donar al català el pas de la llengua parlada a la llengua escrita; Verdaguer, de la llengua escrita a la poètica”.\nContinuadors de Balmes foren els bisbes Morgades i principalment Torras i Bages (autor de l’obra La tradició catalana, 1892), que preconitzava el regionalisme reflectit amb la seva frase “Catalunya serà cristiana o no serà”. I continuadors d’aquest nacionalisme més conservador hi trobem Prat de la Riba, Francesc Cambó i Carrasco i Formiguera.\nLa segona línia del catalanisme és esquerrana, prové dels republicans federals i arrenca amb Pi i Maragall i Valentí Almirall, i continua amb Francesc Macià, Comorera i Lluís Companys.\nLa dictadura de Primo de Rivera (1924-1930) va ser molt dura contra la llengua catalana, ja que prohibia l’ús públic del català, fins i tot el religiós. El seu règim va arribar a enviar d’ambaixador al Vaticà l’almirall Antonio Magaz, nascut a Barcelona, però anticatalà ferotge que va omplir d’acusacions falses la Cúria. En conseqüència, Pius XI va encomanar al nunci Tedeschini, gran enemic dels regionalismes, una visita apostòlica l’any 1928 a Barcelona i va proposar inicialment l’allunyament del cardenal Vidal i Barraquer i l’abat de Montserrat, Antoni Maria Marcet. Això va desacreditar totalment Catalunya, no sols el règim dictatorial, sinó la mateixa institució monàrquica, i va convertir en republicans molta gent de dretes i catòlics, que tradicionalment eren monàrquics. En les eleccions municipals del 1931 els catalans van votar massivament per les llistes republicanes. Amb la caiguda de la monarquia, el mateix nunci va suggerir que fossin ignorades les acusacions prèvies per falses i tendencioses. El 1939, però, amb la dictadura franquista es va tornar a repetir amb més força la prohibició de l’ús pastoral i social del català.\nEl nacionalcatolicisme espanyol que va imperar durant el franquisme, i que encara cueja, feia de la religió una arma contra el catalanisme, manipulant-la. Amb el substrat històric de la intolerància envers altres pobles o nacions des dels temps de la conquesta d’Amèrica, on Gonzalo Fernández de Oviedo textualment deia: “¿Quién puede dudar de que la pólvora para los infieles es incienso para el Señor?”. Aquest estat nacionalcatòlic, raona Raguer, és per la seva mateixa lògica antidemocràtic i amaga la defensa dels interessos econòmics de la classe o grup dominant.\nA la presentació del llibre que comentem, mossèn Antoni Oriol, la màxima autoritat a Catalunya sobre Doctrina Social de l’Església, digué amb ironia: “No és que no sigui pecat, l’independentisme, és que és una virtut…!” Virtut, en el sentit del sofisma que fa servir l’episcopat espanyol quan diu: “El patriotisme, estimar la pàtria, és una virtut cristiana”; la trampa –assenyala– és que aquests senyors volen dictar-nos quina és la nostra pàtria, i això no hi ha cap autoritat humana, ni civil ni eclesiàstica, que ens ho pugui imposar. Això surt de la consciència, ets tu qui ho has de dir. Un cristià s’ha d’estimar la pàtria, l’ha de servir… Però la meva pàtria –raona– no és Espanya, és Catalunya. I, en aquest sentit, és virtut cristiana. En canvi ser cristians, segons ells, és ser-ho “a l’espanyola”. Això es el que ja es va fer a Amèrica, i s’ha volgut fer també a Catalunya. I això és, ras i curt, colonialisme.\nEn contraposició, res d’això es troba en el nacionalisme catòlic català, obert i de base cultural, com el polonès, per exemple. No s’oposa a altres nacionalismes; només afirma i defensa la pròpia identitat. I aquí l’Església catalana hi ha tingut un paper històric cabdal.\nRAGUER, Hilari. Ser independentista no és cap pecat. L’església i el nacionalisme català (2a edició), Editorial Claret, Barcelona 2012.\nL’Eugeni de l’Estartit – 1\nL’Estartit: una de freda per cada una de calenta


FESTA MAJOR CORNELLÀ DEL TERRI 2017\nInscripcions i activitats\nInscripcions Marxa Popular Solidària contra el Càncer\nInscripcions CURS D'AROMATERÀPIA\nInscripcions TALLER DE SCRAPBOOKING 22 ABRIL\nAjuntamentAlcaldiaEquip de GovernGrups MunicipalsÀrees de l'AjuntamentRegistre i Atenció al CiutadàOficina Municipal d'Atenció a les PersonesHisendaServeis TècnicsSanitat i SalutCentres d'EnsenyamentEsportsCulturaJoventutTràmits OnlinePortal Local de TransparènciaSol·licitud de citaAdreces d'interèsComunicació d'incidènciesViu CornellàInscripcions i activitatsInscripcions Marxa Popular Solidària contra el CàncerInscripcions CURS D'AROMATERÀPIAInscripcions TALLER DE SCRAPBOOKING 22 ABRILEls pobles de la Vall del TerriCornellà del TerriSordsPujals dels CavallersPujals dels PagesosCortsRavós del TerriSant AndreuBorgonyàSanta LlogaiaInformació turísticaOn MenjarOn DormirFires i festesBall del CornutArbre del MaigFira de l'AllEntitats i AssociacionsEntitats EsportivesInstal·lacions i Equipaments MunicipalsCamp de FutbolPavelló PoliesportiuSala de JudoPista de TennisPiscinaCircuit SaludableSala FitnesCentre CulturalFes una propostaNotíciesAgendaContacte i localització Inici>\n14/04/2017 FESTA MAJOR CORNELLÀ DEL TERRI 2017\nPrograma d'actes de la Festa Major de Cornellà del Terri. Activitats per a tots els públics.\tFESTA TRADICIONAL D'INTERÈS NACIONAL (Plantada de l'arbre del Maig i Ball del Cornut)\nDijous 13 d'abril\n- A les 2/4 de 10 del vespre, al bar del camp de futbol.\nCAMPIONAT DE TRUC, inscripcions, sopar i bar, a partir de les 8 del vespre. Obsequi a tots els participants.\nDivendres 14 d'abril\n- A les 12 del migdia, a la plaça del Maig.\nTALLADA DE L’ARBRE DEL MAIG, seguidament, tots plegats ens posarem el mocador de la festa i anirem a tallar el nou arbre, escollin el mes alt de l’indret.\nDissabte 15 d'abril\n- De 11 a 2/4 de 2 del matí i de 4 a 8 del vespre, Plaça del Maig. PARC INFANTIL I ACTIVITATS PER MAINADA .\nEspai on els més petits de casa podran gaudir d’inflables, i a la tarda sorpreses amb els monitors del Centre d’Esplai Sant Pere i els joves del CIM. Preu 4€ tot el dia. En cas de pluja al pavelló.\n- A les 11 del mati, Polígon industrial.\n2H DE RESISTÈNCIA AUTOMÀTIQUES. CURSA DE MOTOS Categories; Derbi variant, Protos, i Scooters. A partir de les 8 del matí esmorzar i inscripcions, a les 11 del matí cursa de resistència.\n- A partir de les 12 del migdia a la Sala de Plens de l'Ajuntament.\nPRESENTACIÓ DEL LLIBRE “QUI TÉ ROBA PER RENTAR” , Historia i anècdotes dels rentadors, vivers i safareig del Pla de l'Estany, amb Joan Anton Abellan i Ramon Casadevall i Fusellas.\n- A les 12 de la nit al Pavelló de Cornellà\nFESTA JOVE CONCERT AMB “PELUKASS” + LED PARTY AMB DJ ADRIÀ ORTEGA I regal de polseres i ulleres Led. ENTRADA GRATUÏTA. Diumenge 16 d'abril\n- A partir de les 9 matí. Passeig Sant Jordi.\nCONCENTRACIÓ DE VEHICLES HISTÒRICS Trobada de vehicles històrics, cotxes, tractors i Harley’s. Horari: 8h del matí inscripcions, a les 11h sortida en ruta dels tractors, i a les 11:30h dels cotxes.\nTambé al mateix lloc TROBADA D’INTERCANVI DE PLAQUES DE CAVA - A 2/4 de 12 del migdia, pels voltants de la plaça del Maig.\nCERCAVILA DE LA COLLA GEGANTERA DE CORNELLÀ DEL TERRI, amb acompanyament dels Percussionistes i plantada final de gegants a la Plaça del Maig.\n- A 2/4 de 1 del migdia, al balcó del centre cultural de la plaça del Maig. PREGÓ DE LA FESTA MAJOR, a càrrec de ROSA COLL GAYOLÀ. En motiu dels 40 anys del Ball del Cornut i de la seva vinculació amb diferents activitats del poble. Seguidament refrigeri pels assistents\n- A les 5 de la tarda, a la Camp de futbol.\nFUTBOL PARTIT DE VETERANS i activitats familiars. - A les 6 de la tarda, a l’església de Sant Pere.\nV Festival de Música Coral. Coral de la Vall del Terri, Coral de Corçà, Coral Els Cantaires de Sarrià, i l'actuació final de La Mata de Jonc.\n- A 2/4 de 8 de la tarda, al Pavelló de Cornellà del Terri. Concert de festa i ball amb el grup “QUÈ TAL”. Entrada gratuïta.\nDilluns 17 d'abril\nPLANTADA DE L’ARBRE DEL MAIG I BALL DEL CORNUT. “Festa Tradicional d’interès Nacional”, amb els portadors de l’arbre, els balladors, el Cornut i acompanyants.\nSeguidament tres Sardanes amb la PRINCIPAL DE PORQUERES\n- A les 5 de la tarda, a la plaça del Maig.\nSARDANES, a càrrec de la Cobla-Orquestra “SELVATANA”.\n- A 2/4 de 7 del vespre, al pavelló.\nCONCERT I BALL DE FI DE FESTA, a càrrec de la orquestra “SELVATANA”.\nPreu 10€ (Venda d’entrades anticipades al Pavelló i al mateix dia de la funció).\nEXPOSICIONS FESTA MAJOR 2017\n"La Nostra Gent" de Carles Dubé. Retrats de la gent gran del nostre poble.\n- Del 7 d'abril al 7 de maig, al Casal del Jubilat. Inauguració divendres 7 a les 5 de la tarda.\n"La Vall del Terri des dels meus ulls" de Gerard Herrera. Paisatges i entorn de la Vall del Terri.\n- Del 8 d'abril al 7 de maig, al Centre Cultural de Cornellà. Inauguració dissabte 8 a les 7 de la tarda.\n* Tots el actes, així com el lloc i horaris, poden esser modificats s’hi causes imprevistes a l’organització així ho aconsellessin.\nHorari de registre de documents: de dilluns a divendres de les 9 h a les 14 h.\t© 2017 Web oficial de l'Ajuntament de Cornellà del Terri\tAvís legalPolítica de cookies D'acord


Pintades i destrosses el primer dia de pagament al Parc Güell\nEl caixer automàtic de venda d'entrades del metro de Lesseps ha quedat fora de servei\n2 min. Barcelona 25/10/2013 12:05\n260x366 Destrosses el primer dia de pagament al Parc Güell. / M. Ortega Destrosses el primer dia de pagament al Parc Güell. / M. Ortega\nPrimer dia d'accés regulat a la zona monumental del Parc Güell. Primeres cues per adquirir entrades –el preu màxim és de vuit euros– i per situar-se a les cintes blaves que regulen l'entrada de visitants a cinc punts diferents. El dia ha començat amb més pintades de protesta contra el tancament del parc als carres adjacents i amb el sabotatge del caixer automàtic que dispensa entrades al metro de Lessesps –i al de Vallcarca–, que ha quedat destrossat. A les parets de carrers com Larrard s'hi poden llegir missatges com 'Free Park Güell'.\nEls més preparats per a l'inici de la regulació són els turistes, que arriben en grups organitzats i accedeixen al recinte per la part alta del Parc. En canvi, per a bona part dels que visiten el parc pel seu propi compte, les noves taquilles són una sorpresa i molts troben complicat d'entendre el nou sistema de cintes per tancar la zona monumental.\nPer a avui s'han venut per endavant unes 2.000 de les 7.600 entrades disponibles, i encara en queden per a totes les franges horàries –se'n posen a la venda 800 per hora–. No ha calgut, durant les primeres hores del matí, fer ús de l'espai extra per a autocars habilitat a la plaça Sanllehy per si el pàrquing de la carretera del Carmel no dóna l'abast.\nUna quarantena de cotxes cremats a tocar del Parc Güell


Nom: ESGLÉSIA DE SANT ANDREU DEL TORN\nL'actual església de Sant Andreu del Torn va ésser bastida en el decurs del segle XVIII damunt d'estructures romàniques i preromàniques. Es va donar una nova orientació al temple: frontispici a migdia i absis semicircular al nord, tot aprofitant l'antic absis de llevant com a sagristia. El temple és de tres naus, separades per arcs de mig punt, sostinguts per pilars. Els murs han estat decorats amb pintures fetes en temps recents i el seu estat general és bo. La porta d'ingrés és a migjorn, feta de grans carreus, ben tallats, i llinda amb la data: "1737"\nLa ferramenta romànica i les reixes del cementiri de l'església, es conserven des d'abans de l'ampliació del temple. Destaca el forrellat d'uns 55 cm, acabat amb un cap de drac i ornamentat amb diversos motius geomètrics. També cal remarcar la coronació de la reixa del cementiri, on hi consta la data 1885, i les inicials J - S.\nLa pica romànica conservada a l'interior del temple, està actualment en desús. Es troba situada als peus de la nau lateral esquerra, dins d'una petita capella, amb finestra exterior i tancada per una reixa. Està ornamentada amb petites arcuacions cegues, en dues de les quals hi ha, respectivament, una creu i un motiu floral estilitzat. La seva forma és de copa, i en els peus es repeteixen les arcuacions cegues sense cap més altre element decoratiu. L'actual església de Sant Andreu del Torn va ésser bastida en el decurs del segle XVIII damunt d'estructures romàniques i preromàniques. Es va donar una nova orientació al temple: frontispici a migdia i absis semicircular al nord, tot aprofitant l'antic absis de llevant com a sagristia. El temple és de tres naus, separades per arcs de mig punt, sostinguts per pilars. Els murs han estat decorats amb pintures fetes en temps recents i el seu estat general és bo. La porta d'ingrés és a migjorn, feta de grans carreus, ben tallats, i llinda amb la data: "1737"\nLa ferramenta romànica i les reixes ...\nL'any 977, el Comte i Bisbe Miró Bofill, va donar l'església de Sant Andreu del Torn al Monestir de Sant Pere de Besalú. Dos anys més tard, el propi Miró confirmà la donació de "Sancti Andree de ipso Turno" a l'esmentat cenobi. L'actual església de Sant Andreu presenta tres fases constructives molt diferenciades: la més antiga correspon a l'època preromànica de la qual ens ha arribat el seu absis rectangular. Posteriorment, en època romànica, el temple fou notablement ampliat i al segle XVIII se li donà l'actual fesomia.


Quatre de cada deu joves es troben per sota del llindar de la pobresa\nActualitzada 23/11/2016 a les 13:21\nNomés dos de cada deu s’han pogut emancipar abans dels 29 anys\n© Estudiants d'un grau superior de FP.\nUn de cada quatre joves amb feina (el 24,5 per cent) viu en risc de pobresa i exclusió social, degut en gran manera a la precarització dels seus llocs de treball, que ha provocat a més que la xifra dels que han aconseguit emancipar-se sigui la més baixa en dotze anys, un 19,7 per cent.\nSón les principals conclusions a les quals ha arribat el Consell de la Joventut a l'Observatori d'Emancipació relatiu al primer semestre d'aquest any, que situa el retrocés de la taxa de joves que han pogut independitzar-se en un 4,84 % respecte a l'any passat.\nComparant-la amb el valor màxim que va assolir amb l'esclat de la bombolla immobiliària en el segon trimestre de 2008, la caiguda en aquests vuit anys ha estat del 24,04 %.\nSol tres comunitats van escapar a aquestes dades: Catalunya, Galícia i La Rioja, que amb prou feines van variar les seves taxes, mentre que en la resta van oscil·lar entre valors superiors al 15 % a Aragó, Extremadura, la Comunitat Valenciana, Múrcia i Navarra i, per sota del 3 %, a Andalusia, Astúries, Castella i Lleó i Madrid.\nTambé els joves adults d'entre 30 i 34 anys, que tradicionalment ha mantingut unes pautes residencials molt estables, acumula tres trimestres consecutius de descensos, l'últim d'alguna cosa més del 7 %.\nL'encariment de l'habitatge, tant en propietat com de lloguer, fa inviable la independència dels joves espanyols, ja que en un o un altre cas n'haurien de pagar més de la meitat del que els seus salaris realment els permet.\nAl contrari de les teories existents, que creuen que abandonar la llar familiar sol anar relacionat amb un major risc d'empobriment, l'informe constata que l'abast de la pobresa i exclusió entre la població jove emancipada el 2015 va ser inferior al dels que continuen vivint a les cases dels seus pares.\nI són els joves adults que romanen a l'habitatge familiar els que tenen major probabilitat d'estar en risc de pobresa i exclusió social, en concret el 34,8 %, davant el 27,2 % dels que s'han emancipat.\nCom recorda l'informe, l'indicador europeu Arope, que mesura el risc de pobresa segons diversos factors, atorga a la població jove espanyola de 16 a 29 anys i també als majors de 65, els valors màxims, un 38,2 %.\nAmb prou feines hi ha hagut canvis de les condicions laborals dels joves: la progressiva reducció de la taxa d'atur, que en el segon trimestre de 2016 va ser del 34,4 % (i del 46,5 % entre la població de 16 a 24 anys), es fonamenta més en la "desaparició" de la població activa.\nEl motiu, la renúncia dels joves a continuar buscant una feina, que opten per prolongar els seus estudis.\nEncara que el seu nivell d'ocupació ha anat en augment, especialment en la indústria manufacturera, el transport i l'emmagatzemament, les activitats professionals, científiques i tècniques, i les activitats sanitàries i de serveis socials, també s'ha incrementat la seva precarietat laboral.\nLa majoria dels contractes continuen sent temporals, de manera que el 92,5 % dels que es fan és a joves.\nS'hi uneix la sobrequalificació, que afecta més del 56 %, i la prolongació de les jornades de treball: excloent els treballs a temps parcial, dediquen més de 40 hores setmanals als seus llocs de treball.\nAmb tot, la població jove ocupada és la que ha experimentat l'avanç més ràpid en el risc de pobresa i exclusió social, i s'ha disparat del 13,7 % de 2009 al 24,5 % del passat any, davant la mitjana general és del 18,1 %.


Blanquejament dental - Dent Al, clínica dental Sant Joan Despí\nAbans d’explicar el tractament de blanquejament dental, és important aclarir el concepte de blanquejament. Aquesta tècnica no consisteix en un “blanquejament” de la dent pròpiament dita, sinó en un aclariment, ja que no s’altera el color de la dent.\nEl color d’una dent ve determinat, des que naixem, per la tonalitat del nucli de la dent (dentina) i per la transparència i capacitat de refracció de la llum per l’esmalt. El color del nucli no s’altera, no obstant això, amb el temps l’esmalt es va tenyint a força de substàncies colorants com poden ser el tabac, els pintallavis, el cafè, el te, el tomàquet, pigments químics, begudes de cola, ús de determinats medicaments, etc. En conseqüència, el blanquejament dental consisteix a eliminar de l’esmalt, per mitjà de substàncies químiques, totes aquelles partícules que alteren el seu color original.\nAixí doncs, el blanquejament dental pot ser una manera molt efectiva de donar lluentor al somriure sense danyar les dents ni eliminar l’esmalt. En la gran majoria dels casos, les dents responen aclarint la seva tonalitat però sense arribar a tornar-se blanques, ja que les dents no són blanques per naturalesa.\nTècnicas de blanquejament dental\nExisteixen principalment dos tipus de blanquejaments dentals: el blanquejament en clínica dental i el blanquejament supervisat a casa. En algunes ocasions, fins i tot es poden realitzar els dos tractaments per aconseguir millors resultats. A Dent Al creiem que ha de ser el professional qui marqui les pautes en funció de la tinció existent. En general creiem que els procediments més idonis per a cada pacient han de triar-se en funció del diagnòstic, el qual es realitza després d’un examen de les dents i una història clínica adequada. En qualsevol cas, per poder sotmetre’s a qualsevol blanquejament dental és indispensable comptar amb una bona salut dental i gingival.\nEl blanquejament dental a la clínica se sol realitzar en una única sessió d’una hora de durada. El primer pas és protegir les genives amb una pasta especial que evita les cremades. Llavors, el dentista o higienista aplicarà el producte que emblanquirà les seves dents i ho deixarà actuar durant uns minuts. A continuació, es retiren els productes de les dents i les genives i ja pots observar com les teves dents han rebaixat la seva tonalitat de forma immediata.\nEl blanquejament dental resol amb més efectivitat les coloracions groguenques i no és massa efectiu amb les dents de color marró o grisenc. En aquestes situacions, els nostres dentistes li recomanaran dur a terme un altre tipus de tractaments com l’adhesió dental o les carilles, que sí que poden aconseguir un color diferent al de la tonalitat natural del pacient.


La Palamós Lan Party 2018 s’inicia demà dijous a la nau dels 50 metres\nTot el públic interessat podrà gaudir, fins al diumenge 9 de setembre i durant tot el dia, de tornejos en xarxa de videojocs, exposicions retro, tallers i cursos, conferències i xerrades, així com una àmplia zona Lan on poder jugar i aprendre amb les noves tecnologies.\nIntegrants de l'entitat Palamós Tecnofan i dels tècnics de l'Àrea de Joventut, organitzadors de la Palamós Lan Party, durant l'edició de l'any passat.\nEl dijous 6 de setembre s'iniciarà una nova edició de la Palamós Lan Party, la fira tecnològica de Palamós que oferirà fins diumenge 9 de setembre, activitats per endinsar-se en el món digital, de les tecnologies i dels videojocs.\nDurant tot el dia i de manera ininterrompuda (de 10 a 23 h) els amants del món tecnològic es trobaran a la Nau dels 50 metres de Palamós, ubicada a la plaça del Suro, per gaudir d’aquesta activitat organitzada per l’entitat Palamós Tecnofan i pel Departament de Joventut de l’Ajuntament de Palamós, i amb la col·laboració de l'Associació l’Ateneu de Palamós, que organitzarà una gimcana fotogràfica de l'activitat i per a tots els públics, que tindrà lloc diumenge de 17 a 19 h.\nUn any més la recerca i la innovació seran protagonistes de la Lan Party, amb una àmplia oferta de tornejos en xarxa de videojocs, exposicions retro, tallers i cursos, conferències i xerrades, així com una àmplia zona Lan on poder jugar i aprendre amb les noves tecnologies.\nUna de les principals novetats de l'edició d'enguany és la presència de la companyia Microsoft que oferirà la possibilitat en el seu estand, d'un munt de consoles del sistema XBOX ONE per provar els jocs de manera totalment gratuïta.\nPalamós Lan Party 2018 inclou també zona còmic, així com la col·laboració d’empreses com Visyon 360 o Drones Costa Brava, i conferències i tornejos de diversos jocs com: Pacman i Galaxyan, Fifa18, Fortnite, Counter, entre molts altres.\nMitjançant la zona de cursos, tallers i conferències es potencia el vessant formatiu i educatiu del món tecnològic amb la participació de destacats experts.\nRecordant el mític Màgic Park\nEnguany l'apartat retro fa un especial reconeixement al mític Màgic Park de Platja d'Aro, recentment tancat, recordant les màquines de jocs que van omplir les seves sales. En aquest apartat també es mostraran diverses màquines Arcade restaurades o fetes per l’entitat Palamós Tecnofan amb les que els usuaris podran jugar i recordar aquests videojocs tan populars als anys vuitanta.\nLa zona Lan i els tornejos tenen un cost d'inscripció, mentre que l’entrada a la Nau dels 50 metres per gaudir de tota la resta de les activitats és totalment gratuïta.


Una vesprada a l'hospital Sant Joan de Déu\nEntre metros, transbordaments i una caminada de 15', una hora i un quart per a arribar-hi. Carregat amb el carro, enfile avinguda amunt fins que allà dalt, com si es tractara de la Torre d'Ivori de la Història Interminable, arribe finalment a l'Hospital Sant Joan de Déu. El camí en aquest darrer tram fa pujada, una rostària considerable...de manera que quan ja sóc a peu pla vaig tirant el lleu. Com pesa el carro!\nM'acoste a la sala de jocs de l'Hospital on m'esperen, ja, alguns xiquets. Ets el contacontes?, em demana un xiquet amb uns ulls terriblement foscos, però brillants com eixe gat que reverbera pels carrerons. A mi, que m'agrada jugar, per comptes de contestar seguint l'ordre natural de les coses, tot d'una li amolle:\n- Tu de cap de les maneres ets, has sigut ni seràs de Barcelona!\n- Com ho saps?, em respon.\n- Ui, xiquet, molt fàcil, perquè tens un accent preciós i es nota que no ets d'ací!\nEl meu nou amic porta una mena de pijama i sabates d'anar per casa decorades amb un Rayo McQueen i em mira entre encuriosit i divertit.\n- Ets el contacontes?\n- No, no, jo sóc poeta.\n- Com? Així no explicaràs contes?, i la seua cara\n- Sí, podríem dir que sí, però seran com cançonetes, ja ho veuràs...\nAl cap d'una estona arriben voluntaris i més xiquets, pares, mares, xiquets carregats amb aparells que els regulen el cos i els acompanyen...i jo que comence el xou i de sobte m'adone que hi ha un xiquet que no hi veu. Va acompanyat de dues vetladores. Només sent la meua veu i recurrentment va demanant què estic fent i s'interroga del perquè de moltes de les coses que dic. Llavors m'adone que, llevat de la majoria de vegades en què em fique dins la pròpia història per a narrar, aquesta vegada haig de fer un cert metadiscurs:cal, doncs, que explique un poc "què està passant", això és, si tinc un titella a la mà, si agafe una aranya, si...\nI així l'estona va passant entre versos i rialles, fins que El fantasma Pixallits fa nova aparició i...tot va per l'aire!


Dr. Just: “L'estat de salut dels nostres intestins pot fer que canviïn les nostres emocions” - ca\nHome Notícies CreuBlanca Dr. Just: “L'estat de salut dels nostres intestins pot fer que canviïn les nostres emocions”\nPer què els especialistes en digestologia dieu que els intestins són el nostre segon cervell?\nEn el sentit figuratiu, podríem dir que els budells també pensen. Per tant, seria la forma d’equiparar-los amb el cervell. Els budells tenen una autonomia pròpia i duen a terme una gran quantitat de funcions endocrines, metabòliques, nutritives, així com immunitàries, tenint en compte que dintre del budell tenim milers de microorganismes que componen la flora intestinal. Fins i tot, podem afirmar que el budell canvia el nostre estat emocional, és a dir, l’estat de salut del budell pot fer canviar les nostres emocions.\nD’aquesta manera, l’expressió “som el que mengem” pren sentit, ja que nosaltres a causa d’un problema intestinal podem trobar-nos millor o pitjor des d’un punt de vista de la nostra efectivitat.\nCom podem saber si els nostres budells es troben en bon estat, nets o bruts? Quins símptomes tenim?\nEl budell de seguida ens avisa, ja que es compon de diversos mecanismes. Les persones estem acostumades a menjar, a fer la digestió, i notem quan ens inflem o tenim problemes a l’hora d’anar de ventre. És a dir, les petites adversitats o desajustaments del budell ràpidament donen signes d’alarma que ens indiquen la necessitat de consultar amb el nostre digestòleg.\nPer què cada cop hi ha més intoleràncies alimentàries?\nAixò és una cosa curiosa, ja que està demostrat que les societats desenvolupades tenen més intoleràncies que les societats en vies de desenvolupament. Evidentment això és fruit de l’augment del consum de productes que estan més elaborats, tractats o multiprocessats.\nA més, hi ha certs aliments elementals que sobrecarreguen l’exposició, com per exemple el gluten, la lactosa i la fructosa, entre altres. Aquest tipus d’intoleràncies es manifesten perquè, en moltes ocasions, estem sobreexposats a elements i substàncies massa processades, és a dir, a colorants, conservants i químics, que fan que el nostre segon cervell ens avisi que hi ha alguna cosa que no li agrada. Algunes d’aquestes intoleràncies són reversibles, encara que no ho semblin.\nVeiem que les xifres de casos de càncer digestiu van augmentant amb els anys. Creus que aquest increment és degut a l’augment de proves preventives, o bé ho atribueixes a hàbits alimentaris menys saludables?\nEl càncer de còlon, que és el segon tumor més freqüent en homes després de la pròstata i en dones després de la mama, és indubtable que té una prevalença important, però també és un dels tumors que més es poden prevenir.\nDes de la Unitat de Digestologia de CreuBlanca podem afirmar que la precocitat en el diagnòstic del càncer de còlon és sinònim de la bona evolució, la millora del pronòstic i la disminució de la mobilitat i mortalitat davant aquest tipus de malalties de l’aparell digestiu.\nQuines mesures es duen a terme per prevenir i tractar a temps el càncer colorectal?\nActualment, estan en marxa unes campanyes a Catalunya i arreu d’Espanya sobre la prevenció i la detecció precoç del càncer de còlon a través d’una prova de sang oculta en femta. Aquesta prova s’envia al domicili de la població d’una certa edat i, en certa manera, ajuda a fer un cribratge de les persones que requereixen o no d’una colonoscòpia per descartar la presència de cèl·lules canceroses i frenar l’avenç de la malaltia.\nPer tant, la posada en marxa de la detecció precoç de sang oculta en femta, la realització de colonoscòpies en edats relativament primerenques i el control sanitari a persones amb antecedents familiars de càncer de còlon, permet que el diagnòstic sigui cada vegada més precoç.\nMoltes gràcies Dr. Just!


Packs de classes ¡Hazte un regalo!\nEls nostres packs de classes et permeten cobrir les primeres necessitats en l'educació del teu gos i iniciar-te en el mon de l'agility i en l'educació en positiu.\nEs una bona forma de millorar la relació amb el teu gos, poder fer moltes més coses amb ell i obrir-vos d'iniciar-te en aquest mon.\nTenim packs de 6 i de 10 classes i pots aplicar-los tant a les classes per cadells (fins als 6 mesos) com pel grup d'educació bàsica i iniciació a l'agility. Es un gran regal del que podràs gaudir també tu.


Apartment Mateo Sajini Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nSajini, Sajini, Croàcia - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Sajini, Apartment Mateo és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Sajini. L'hotel ofereix habitació familiar, instal.lacions de barbacoa, àrea de fumadors per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nL'ambient de Apartment Mateo es reflexa en cada habitació. balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, nevera, articles de tocador, renta vaixelles són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com piscina exterior, jardí que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Apartment Mateo és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Sajini.


A València aquest matí han caigut pedres més grans que una cirera\nUna impressionant mànega provoca petites destrosses a Alacant Twitter: @fandipaz\nBarcelonaUn dels forts aiguats que descarreguen aquest divendres al País Valencià ha generat una mànega imponent. El fenomen s'ha produït just davant de la platja de l'Horta, al terme de Campello, molt a prop d'Alacant. La mànega ha arribat a tocar terra i ha provocat algunes destrosses a la platja, com testimonien diversos vídeos apareguts a les xarxes socials.\nEl fenomen s'ha produït enmig d'un divendres de temps molt mogut altra vegada al País Valencià. Aquest matí a València ha caigut una pedregada que es pot catalogar d'històrica, segons la delegació valenciana de l'Aemet. Algunes de les pedres que hi han caigut superen en grandària una cirera, un fet que només té un precedent notificat a València, el de l'1 de maig del 2001.\n— Joan Ribó (@joanribo) 27 de noviembre de 2020\nLes pluges ja han superat els 100 l/m2 en algunes comarques. D'entre les precipitacions més abundants d'aquest divendres fins a dos quarts de quatre de la tarda destaquen els 108 l/m2 de Requena, els 79 d'Ibi o els 63 de València. El telèfon 112 ha rebut 354 avisos relacionats amb la pluja fins a primera hora de la tarda, la major part d'incidències es concentren a la ciutat de València.\nUna altra dada molt curiosa i interessant és la relacionada amb la quantitat de llamps. Els ruixats d'aquest divendres han provocat ja més de 4.000 descàrregues de llamps al País Valencià, un fet que no té precedents en un mes de novembre amb dades des de l'any 2000. Curiosament el dia 5 de novembre ja es va batre aquest rècord, llavors van caure més de 3.600 llamps. És molt possible que el canvi climàtic estigui afavorint aquestes dades i provoqui que, cada cop amb més freqüència, les tempestes apareguin també en moments de l'any en què fins ara eren estranyes.


Hotel Baden Allotjaments : Reservar ara\nHotel Baden Bonn : Confirmació immediata i preus baixos per a Hotel Baden Bonn amb Agoda. Renovat l'any 2011, el Hotel Baden garanteix els seus hostes una estada plaentera a Bonn tant per negocis com per oci. L'hotel no està massa enfora del centre de la ciutat: només a 1.0 Km, i normalmen\nRenovat l'any 2011, el Hotel Baden garanteix els seus hostes una estada plaentera a Bonn tant per negocis com per oci. L'hotel no està massa enfora del centre de la ciutat: només a 1.0 Km, i normalment només es triga minuts per arribar a l'aeroport. Els visitants d'aquest hotel, poden gaudir d'anar a les atraccions més importants de la ciutat: Casa dels Artistes a Bonner, Arte Fact, Frauen Museum.\nEl Hotel Baden, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, habitació familiar, restaurant.\n24 habitacions que es distribueixen sobre plantes ofereixen una càlida i plaentera escapada i comoditats modernes com ara televisió de pantalla plana, connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, calefacció, escriptori. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Hotel Baden.\nGraurheindorfer Strasse 1, Castell-Auerberg, Bonn, Alemanya, 53111\nHotel Aigner Més informació\nHotel Garni Deutsches Haus Més informació\nHotel Am Römerhof Més informació\nBest Western Hotel Domicil Més informació\nCollegium Leoninum Més informació\nCJD Bonn Més informació\nApartmenthotel Kaiser Karl Més informació


2 de setembre: "Ègloga I", Primer llibre de les èglogues (1953-1958) : Servei de Promoció i Normalització Lingüística : UPV\nServei de Promoció i Normalització Lingüística Any Estellés 2 de setembre: "Ègloga I", Primer llibre de les èglogues (1953-1958) ...\ntranquil·la de la tarda d’aquell juny,\nels cossos ajaguts sobre l’estora.\nSerralades de màquines d’escriure,\ncims de ﬁtxers metàl·lics, margarides\nposades en un vas sota la Verge\ndel Roser, candidíssimes cadires,\nsensibilíssims folis i quartilles:\nhe de cantar, comptant amb vostres ecos,\nel plànyer de les tendres mecanògrafes\nescampades i en dol sobre l’estora\ni els peus banyant-se en l’aigua del crepuscle.\nJo vaig tenir, aquella primavera,\nquaranta-dos geranis al balcó.\nAleshores vaig rebre en un diari\nl’emoció de l’any: vaig veure el nom\nd’un polonés que desitjava –deia–\ntenir correspondència –ja ho saps–\namb un jove que sabés anglés\ni li agradàs també la filatèlia.\nCreuen tramvies a la tarda. Van\nnedant per l’aigua clara de la tarda.\nEntre els sentits i el món hi ha trenta vels.\nA l’agonia dels geranis, va\nvenir la carta amb un segell d’urgència.\nQuan els geranis van morir, ploraven\ncatorze cartes per la meua estança.\nNo et pots imaginar quin dol, quins clams.\nPujaren les veïnes del tercer;\njo vaig caure malalta –vaig estar\nno sé quants dies en el llit. Venien\nels veïns, i les cartes els van rebre.\nElls no les entenien, però feien\ncom si ho sabessen tot. Deien: «Ja, ja».\nFou una primavera formidable.\nA les nou de la nit, totes les nits,\nme n’anava a dormir, i sempre duia,\nentre les dents una taral·laral·là.\nA les deu m’adormia, de costat.\nEl poltre micat auribus et tremit\nartus. Seine dangereuse –et jambe– al vespre...\nnedant per l’aigua freda de la tarda.\nEntre els sentits i el món, seixanta vels.\n«Ma petite Galatea»... Jo recorde\nque de vegades m’escrivia això:\n«Ma petite Galatea»... «Ma petite\nGalatea»... Les dones, de vegades,\nnecessitem que ens diguen: «Ma petite\nGalatea». Les dones, la cortina,\nel ferro del balcó, la pedra, l’aigua.\nI jo li deia: «Mon petit Calixte».\nCar de vegades els agrada, als hòmens,\nque els diguen «mon petit» i això i allò.\nJe t’aime. I love you. Després, la firma, el nom.\nQuan tancava la carta, em pareixia\nque tancava la porta del meu bany.\nAl centre de l’estança, en el silenci,\nvaig rebre, nua, algun vespre d’aquells,\nuna pluja, un abril, mentre tancava\nla carta. I em semblava que creixia,\nque creixia, finíssima, amb el pits\ndrets i menuts, com els agradava als hòmens,\ni el ventre lleu, com una ametla a penes...\nSempre que me’n recorde, sempre que em fa\nuna mica de mal el coll, ací.\nEntre els sentits i el món, noranta vels.\nA tu, ¿no t’han dit mai: «Oh, ma petite\nPerò aleshores vaig sentir vergonya.\nVaig sentir com si fossen pessigolles,\ncom si em tirassen un alé al bescoll\n–jo sóc així, ja ho saps–, i vaig plorar\nallí, a la voravia, i tots passaven\ni no es fixaven en les meues llàgrimes,\ni ell, en veure’m així, es va agenollar,\ni duia una corbata blava, i va...\n«Ma petite Melibea»... Ara m’agrada.\n«Ma petite Melibea»... Me’n recorde...\n«Ma petite Melibea»... La corbata\nera blava, de seda. En un principi\ns’afaitava tres dies per setmana,\ni a la fi s’afaitava cada dia.\nVaig com un tronc, com una fulla solta,\nper l’aigua freda de la tarda. Vaig,\nsóc. «Petite Melibea», «ma petite...»\nUn fum lentíssim surt a l’horitzó.\nÉs fum de tomellos.\nO de vels.


Les costures socials, a l’aire | Eva Pomares | Articles | El Punt Avui\nLes costures socials, a l’aire Les costures socials, a l’aire Les costures socials, a l’aire Les costures socials, a l’aire + Les costures socials, a l’aire E-mail\nLes costures socials, a l’aire Les costures socials, a l’aire Les costures socials, a l’aire Les costures socials, a l’aire Les costures socials, a l’aire E-mail\nL’estigmatització arriba poc als empresaris, que estan obligats a allotjar els temporers. Menys encara al govern espanyol\nPer aquí i per allà, la pandèmia exhibeix impúdicament les costures mal cosides de la nostra societat. La Covid-19 s’acarnissa amb els més febles i exhibeix la nuesa de la columna vertebral de l’estat del benestar, amb la sanitat, l’educació i la cultura esfilagarsades per l’infrafinançament històric. Les retalles dels governs de CiU i del PP van propiciar l’exportació massiva d’infermeres, investigadors i metges; i l’engrossiment de les asseguradores sanitàries. Formats amb diners públics però mal pagats aquí, han marxat al Regne Unit o als països nòrdics. Amb ells, se n’anava un capital humà i nacional que es demostra més valuós que mai.\nA ple sol, la costura de la gran dependència econòmica del turisme, un sector que en general és ben lluny d’exhibir innovació, valor afegit, sostenibilitat i tot allò amb què s’emboliquen alguns eslògans empresarials i polítics, viu de l’escassa formació i l’alta explotació laboral, que els fa poc atractiu per als autòctons. Un turisme al qual el govern espanyol no ha dubtat a obrir fronteres, enmig dels temors de molts i entre imatges de servitud lamentables. Com l’aplaudiment als alemanys arribats els primers dies, i a preus rebentats, a Mallorca. La foto es confonia amb la de qualsevol entrada d’un complex turisticocolonial de baix cost en els països subdesenvolupats...\nAquests dies, la preocupació pel focus que poden representar els turistes estrangers circula amb la boca petita per les terrasses. Com els qui s’han amuntegat sense miraments als pubs londinencs. Amb més desimboltura crítica, s’assenyala uns altres forasters: els temporers. Però l’estigmatització arriba poc als empresaris, que estan obligats a allotjar els treballadors que venen de lluny. Menys encara al govern espanyol, que els ha permès desplaçar-se. Un problema històric, del qual es traspassa la responsabilitat al nou govern de Lleida, i que cal resoldre d’una vegada. Amb justícia, entre tots els actors implicats i en tota la seva complexitat.


ERC se suma a les iniciatives de Catalunya Diu Prou ! directe!cat\nPolítica Última actualització Divendres, 31 de maig de 2013 12:05 h\nEls diputats d'ERC al Congrés ingressen l'IRPF a l'Agència Tributària Catalana\nEls diputats d'ERC-Rcat-Catalunya Sí a Madrid, Alfred Bosch, Joan Tardà i Teresa Jordà, han fet el pagament de l'IRPF a l'Agència Tributària de Catalunya. "Hem vingut a pagar el que toca, allà on toca i quan toca", ha dit el portaveu dels republicans a Madrid, Alfred Bosch, que ha qualificat l'acció d'un "acte de normalització fiscal", perquè, ha dit, és el que fa normalment qualsevol ciutadà, "pagar els seus impostos als seus països" i “a qualsevol país del món la gent paga els seus impostos al seu govern i aquest els ho torna en inversions i serveis socials”. La portaveu de Catalunya Diu Prou, Carme Teixidó, ha assegurat que ja hi ha 12 ajuntaments que han fet els pagaments a l'agència catalana i que s'han aprovat més de 40 resolucions a diversos consistoris per fer-ho en els propers trimestres.\nUn acte completament legal, un petit gra de sorra contra l’espoli fiscal\nBosch ha destacat que “aquest és un acte completament legal. hem vingut a complir la llei” i ha posat l'accent en que “és un petit gra de sorra. Ens passem el dia queixant-nos de l'espoli fiscal i ja era hora de fer alguna cosa”. Els tres diputats han explicat que només volien sumar-se a les iniciatives impulsades per Catalunya Diu Prou. La portaveu d'aquesta plataforma, Carme Teixidó ha acompanyat als diputats independentistes en l'acte de liquidació.\n2 de juny de 2013, 22.12 h\n#16 Fa bon dia avui,no?\n2 de juny de 2013, 14.53 h\n1 de juny de 2013, 23.16 h\n#5 Guaiteu el trinxeraire que valent,qui ens ho farà pagar,tu solet?\n1 de juny de 2013, 23.14 h\n#13 El pots publicar sencer o és com la teva vida sexual?(imaginari vull dir).\n1 de juny de 2013, 19.53 h\nSUPERÁVIT DE 3.241 MILLONES EN LOS DOS ÚLTIMOS AÑOSUn informe desmonta que Cataluña sufra déficit fiscal con el Estado.\n1 de juny de 2013, 19.43 h\nCrec que fa falta informacio , perque IRPF a l`agencia tributaria catalana np s`enten gaire bè, almenys jo no ho he aclarit .\nTot aixó d`icenda com que ja es prou complicat , caldria una informacio acurada perque tots poguessim tenir-ho clar i poder fer-ho\n1 de juny de 2013, 19.26 h\nla Generalitat de Catalunya ha ofert "unes dades manipulades de la balança fiscal". Catalunya només va mostrar el saldo entre l'aportació de Catalunya al conjunt de l'Estat i les transferències i inversions rebudes. Aquesta visió va reprendre les protestes sobre el presumpte "espoli fiscal" .\nS. Cursó .//*// PAÏSOS CATALANS !!*!!\n1 de juny de 2013, 11.07 h\nDe tota manera, al que ens han de TORNAR diners de les retencions, suposo que val més dirigir les declaraciona a l'agència esPPanyola, no? Perquè si ells han cobrat les retencions, i l'Agència Catalana ens ha de tornar diners, el joc no em sembla gaire net...\nO és que no acabo d'entendre com va això?\n1 de juny de 2013, 11.02 h\nTrobo a faltar explicacions de COM S'HA DE FER PER PAGAR L'IRPF A L'AGÈNCIA TRIBUTÀRIA CATALANA.\nA l'enllaç que va aparèixer fa pocs dies a una altra notícia :\nsembla que només es refereixin a l' IVA i no a l' IRPF.\nCaldria explicar-nos millor com s'ha de fer.\nGuerau de liost Os de civis\n1 de juny de 2013, 08.45 h\nI perque els convergents no ho fan tambe?\nSeria un bon exemple de la seva implicacio en el proces, si mes no un gest.\nEs coar que potser la seva estraegia es la del enfados per arribar a on volen, que es seguir amb espanya pero amb mes cales a la butxaca per a segur fent la seva.\nBo hem sembla que en Mas sigui d'aquets pero hem malfio d'alguns dirigents de CDC i per supost de molts de UDC, que no han llegit mai a en Carrasco i Formiguera entre d'altres i nomes son a UDC perque son catolics apos... Llegir més


Missatge institucional - Comitè Olímpic Andorrà\nInici > Missatge institucional\nEl Comitè Olímpic Andorrà fou creat l’any 1971 i reconegut pel CIO el 1975, moment a partir del qual Andorra passa a formar part del moviment olímpic. La finalitat del nostre comitè és la de propagar i desenvolupar els principis fonamentals de l’Olimpisme.\nL’Olimpisme modern és un concepte filosòfic que exalta i combina en un conjunt equilibrat les qualitats del cos, de la voluntat i de l’esperit. Ajuntant esport, cultura i educació, l’Olimpisme es vol creador d’un estil de vida fonamentat sobre l’alegria de l’esforç, el valor educatiu del bon exemple i el respecte dels principis ètics fonamentals universals (Carta Olímpica).\nEls Jocs Olímpics són un dels esdeveniments internacionals més rellevants del món i la vitrina de la pràctica esportiva i de les seves característiques estructurants per les persones dins d’una societat humanista.\nJaume MARTI MANDICÓ


Fitflop Sania Skates Negre comprar i ofertes a Dressinn\nFitflop Sania Skates\nDescripció Fitflop Sania Skates\nAnimeu els vostres patins ... per a les nostres sabatilles esportives inspirades en el patí addictivament còmodes. Disposa d'un estil esportiu net, amb capbussa dels peus (amb un farcit suau al coll) i les nostres entresolades Anatomicush ™ ultra flexibles que es mouen amb els peus. ´S’ha de tenir per fer cremallera per la ciutat o simplement per refrescar-se a casa. Aquí en cuir llis.\nAmortiment ultra flexible i excel·lent per a estils de atletisme\nLleugera, resistent i resistent a les relliscades\nLa base contorneada anatòmicament augmenta el contacte del peu fins a la mitja part per obtenir un màxim confort\nSupermorteix un amortiment flexible\nLes línies flexibles tallades a la part inferior permeten que el peu es mogui més lliurement\nFitflop Sania Skates està 100% cobert per la garantia oficial de Fitflop. Comprant a la nostra botiga de moda , tindràs a casa el Fitflop Sania Skates en pocs dies. En aquest moment el producte està en estoc i al preu de 83.99 $. No deixis escapar aquesta oportunitat!\nCaracterístiques Fitflop Sania Skates\nTecnologias Fitflop Sania Skates


Crònica de com van entrar llops, llobaters i enllobats a l’escola Puig Cavaller de Gandesa i es van fer amics dels alumnes de 5è i 6è.\nDilluns, 27 juny 2016 10:09\nEn entrar a l’escola Puig Cavaller sonava una música suau. La Carme, la mestra que m’havia contactat, em va dir que era la manera d’avisar els alumnes que era el moment d’anar a les aules. «Bon començament», vaig pensar.\nEm vaig posar rere el mostrador de la biblioteca, un espai molt bonic, i van entrar els alumnes de cinquè, ordenadament però també amb alegria. Un alumne una mica més gran, en Tomàs, duia una càmera rèflex Nikon que feia força patxoca. Un col·lega d’en Llorenç (el protagonista de Licantropia)!\nVaig començar repartint-los una postal que reproduïda un dibuix de finals del segle XIX on s’hi veia un pastoret que ens sotjava entre esporuguit i amenaçador. Al dors hi havia la transcripció de la llegenda de la punta de la Samarreta, que, en certa manera, va ser l’origen, la llavor que va originar tota la novel·la Licantropia.\nVa ser molt bonic perquè van escoltar atentament i van participar en totes les preguntes que els formulava. Ells també me’n van fer un bon grapat, de preguntes. Havien vist pel·lícules sobre llops i de seguida van fer paral·lelismes. I em van aportar unes interessants teories sobre la licantropia, els llobaters (un ofici que no coneixien i que els va interessar molt) i el destí del pastoret de la llegenda. Els mestres també van participar amb comentaris que completaren la meua intervenció.\nLa segona hora van entrar els de 6è. Aquest any de diferència es notava molt. Ja de bon principi em van demostrar un molt bon coneixement de l’obra i del tema —i això que no l’havien llegida, ja que és per a lectors una miqueta més grans—.\nTambé els vaig repartir la mateixa postal per a què m’ajudessin a esbrinar què carai va passar amb el pastoret desaparegut. Les teories van ser apassionants i enriquidores —penso que en podria fer alguna narració i tot—.\nLa conversa va ser més activa, en aquest cas. Després de tots els temes licantròpics i dels llobaters, va aparèixer el tema, de la mà del professor Joan Antonio, de la sostenibilitat de l’ecosistema. La desaparició del llop a les nostres terres (el darrer que es va matar a Catalunya va ser precisament al mas de la Franqueta, al terme d’Horta de Sant Joan) ha portat molts inconvenients com la proliferació dels porcs senglars. Algun alumne, però, dubtava que fos gaire agradable trobar-se de cara un os o un llop al mig de la muntanya. Un debat enriquidor i amè.\nEn acabar aquesta segona hora —se’m va fer curt, tot plegat—, tots els xiquets i xiquetes van voler que els signés i dediqués la postal que els hi havia donat. Quin honor!\nPer acabar de completar-ho, el fotògraf Tomàs Deosdat, de 6è, em va fer una entrevista força professional. Crec que té fusta de periodista.\nL’experiència va ser més que bona, tant amb els alumnes com amb els mestres i l’equip directiu del centre, que em van atendre molt bé i em van fer obsequi de dues ampolles de vi de Gandesa, un dels millors del món, com tots els entesos saben.\nAlcanyís, 20 d’abril de 2016\nLlegit 603 vegades\tDarrera modificació el Dilluns, 27 juny 2016 11:16


Les Festes de Moros i Cristians: participació en igualtat - Alcoi\nLes Festes de Moros i Cristians: participació en igualtat\nDissabte, 21.4.2007 13:17h\nLes Festes de Moros i Cristians d’Alcoi són del poble. És veritat que molts espectadors no són alcoians i que la denominació de Festes d’Interès Turístic Internacional els atorga un prestigi, però mai no hem de perdre de vista que es tracten de les nostres Festes. Per això, cal que tan els ciutadans com les ciutadanes tinguem les mateixes opcions per formar-ne part.\nAls que ens neguen el dret a participar en igualtat no els falten arguments. La fidelitat a la tradició és un d’ells, però tampoc és mentida que les tradicions s’inventen i contribueixen a mantenir un model social o una forma de poder. Hobsbawm i Ranger diuen que la tradició és un conjunt de pràctiques acceptades que busquen inculcar uns valors mitjançant la seua repetició, pel que impliquen continuïtat amb el passat. També compten amb tesis historicistes, com que les dones no anaven a la guerra. Tanmateix, molts elements de les Festes són anacrònics, com els trabucs o les bandes de música. Per últim, sempre poden recórrer a l’argument de l’estètica i el bon gust, qüestió totalment arbitrària i amb la qual demostren que la negativa a la nostra integració queda reduïda a la seua voluntat. El nostre desig de participació també es deu a la nostra voluntat, perquè volem, però amb la diferència que aquesta no significa la repressió dels drets dels altres.\nLes mesures que fins ara s’han pres per trobar un lloc a les dones en les filaes continuen sent abusives: vestir dissenys femenins sense pagar fulla ni tindre drets, la necessària referència d’un home per formar part d’una filà… A més, a més, l’únic que no desoí les demandes de Fonèvol, cap visible de la lluita per la integració, fou el Síndic de Greuges, mentre que l’administració local manifestava la seua simpatia per unes entitats que fomenten la discriminació. A una democràcia com en la que vivim no podem permetre que sobrevisquen pràctiques masclistes i que atempten contra els seus fonaments: la igualtat, la pluralitat, la llibertat, la tolerància, etc.\nCom que son unes festes, no haurien d’originar crispació, gaudir de més rellevància de la que els pertoca o eclipsar l’actualitat informativa. De fet, de totes les reivindicacions per la igualtat de la dona, el cas de les Festes és probablement el menys important. Emperò, és una part més de la nostra societat: són uns dies de celebració i d’oci en els quals tots hem de tindre cabuda amb dignitat.\nHi ha moltes formes de participar: com a músic, com a espectadora, als boatos… Totes són respectables, sempre que ho fem en igualtat de drets i deures respecte els nostres companys masculins, però ens manca l’opció de ser festeres de ple dret. Per això, caldrà que ens fem sentir i no ser còmplices amb el nostre silenci de la discriminació a les Festes.


1. Segons el vidre amb què es miri – Una ciutadania crítica\nLa funció que la societat atorga al periodisme és la de ser els ulls i les orelles de la ciutadania i explicar-nos què ha passat en un lloc on no érem. De vegades, però, el que ens trobem és que la realitat canvia segons el mitjà que ens l’expliqui. Què podem fer els ciutadans davant d’això?\n1. Objectivitat i subjectivitat\nD’un periodista n’hem d’esperar que ens expliqui allò que ha passat a partir de dues premisses: 1) la màxima objectivitat (la capacitat de percebre les coses del món tal com són) i 2) la màxima honradesa (amb la millor intenció i sense enganyar voluntàriament). I això ha de ser així per tal que nosaltres després ens formem la nostra pròpia opinió.\nÉs impossible ser absolutament objectiu perquè som persones (subjectes), però això no ha de ser excusa per a no ser-ho tant com es pugui. És una cosa molt òbvia, però no ho sembla tant quan mirem titulars com aquest:\nEl titular no compleix algunes de les premisses periodístiques més bàsiques com són no implicar-se en la notícia o respectar la presumpció d’innocència d’un acusat (un dret que tenim tots els ciutadans fins que un judici no demostri el contrari). És molt fàcil (massa) fer demagògia amb un tema com la pornografia infantil i intentar incitar els instints més bàsics dels lectors de desig de justícia i venjança. Però és que els periodistes haurien de tenir molt clar que ells no són els encarregats de jutjar detinguts perquè la societat ja té uns altres especialistes encarregats d’aquesta feina.\nEn un diari hi ha lloc per a l’opinió, per descomptat, però per això hi ha espais propis de l’opinió, per separar el que són fets i el que són interpretacions. Si hi ha seccions d’opinió és perquè no hi hauria d’haver opinió a les altres seccions.\n2. Activitat: Res és veritat ni mentida?\nA) De realitat només n’hi ha una i les coses passen com passen. Això és, almenys, el que ens indica el sentit comú. Però de vegades, quan la realitat la percebem a través d’un mitjà, resulten coses com aquesta:\nManifestacio contra llei avortament from Breil Xavier\nQuè va passar realment? La manifestació va ser un èxit o no?\n-Quin mitja diríeu que és més objectiu? Per què?\n– Classifiqueu els 5 mitjans segons creieu que estan més a favor o menys d’aquesta manifestació.\n3. Com puc saber què ha passat realment?\nB) Les notícies de l’activitat anterior posen de manifest dues coses. La primera, la subjectivitat ja comentada, tan poc professional. I en segon lloc, ens planteja la resposta a la gran pregunta: com podem realment estar ben informats? Què podem fer si volem intentar saber què va passar realment?\n4. La fina (fina?) línia entre ser víctima o ser botxí\nEls matisos del vocabulari són una potent arma al servei de la subjectivitat i la ideologia. De vegades sembla que només és un subtil salt el que hi ha entre agredir o defensar-se, entre ser passiu o ser prudent. Alguns exemples per il·lustrar-ho:\nSignificat from Breil Xavier\n5. Activitat: comparació de noticiaris\nC) Als webs de les cadenes de televisió hi trobareu penjades les notícies més recents en format vídeo. Busqueu una mateixa notícia en dues cadenes diferents i compareu-les. Quina diríeu que és més objectiva?\n(activitat A) L’anterior presentació pot passar-se per a comentar-la o pot fer-se també com a activitat i fer que ordenin les notícies (impreses és més fàcil) entre les que els semblen objectives (si n’hi ha alguna) i les qui no, i d’entre les subjectives ordenar-les segons cap a quin costat els sembla que s’inclinen. Evidentment allò important no és el resultat final, sinó adonar-se que si la informació fos objectiva aquesta classificació no tindria sentit.\n(activitat C) És un exercici summament enriquidor a l’aula l’anàlisi comparativa d’alguns dels informatius que, en un mateix dia i a una mateixa hora, s’emeten per les diverses cadenes de televisió. Permet extreure interessants conclusions, tant des del punt de vista ideològic com lingüístic.\nPer si els necessiteu, en els vídeos següents hi ha una mateixa notícia donada per dos mitjans diferents el mateix dia a la mateixa hora. Van molt bé per comparar, però parlen d’un tema que els queda molt llunyà als alumnes. Demaneu-los que els observin amb atenció els cops que calgui i que en comentin totes les diferències que hi veuen en quant a enfocament, qui hi surt, qui no hi surt, temps dedicat, interpretació del presentador, etc.:\nUn altre exemple d’una mateixa realitat i diferents interpretacions i matisos semàntics:\nUn llibre molt interessant sobre la subjectivitat i la manipulació informativa: Pascual Serrano, Desinformación, Ed Península, 2009\nUn acudit de El roto del dia 25 de novembre de 2010:


‘Rostoll cremat’, la darrera daga teatral de Toni Gomila\nEl proper octubre, el teatre Principal acollirà el muntatge de Produccions de Ferro, una denúncia sobre els perills de la cobdícia dels mallorquins\n3 min. Palma 23/06/2018 23:28\n651x366 ‘Rostoll cremat’, la darrera daga teatral de Toni Gomila ‘Rostoll cremat’, la darrera daga teatral de Toni Gomila\nLa Mallorca avorrida i provinciana que va descriure George Sand l’any 1842 no té gaire a veure amb l’actual. Tots els perfils de l’hedonisme més consumista i depredador es deixen veure avui en els seus carrers i platges, sense màscara i untats amb crema solar.\nL’esperit sensible i observador de Toni Gomila no ha pogut menystenir el fenomen d’amor-odi que viuen en els darrers temps els illencs, en veure ca seva triomfar i morir d’èxit al mateix temps i en la mateixa mesura. Rostoll cremat és la darrera aposta de Produccions de Ferro, després del boom d’ Acorar, que els va catapultar arreu dels Països Catalans i va arribar fins al Festival de Temporada Alta de Lima, Montevideo i Bons Aires.\nEl punt de partida és una de les rondalles mallorquines recollides per mossèn Antoni Maria Alcover. La d’en Joanet de sa Gerra parla de l’ambició i la cobdícia humana i dels perills de voler-ne sempre més. El protagonista s’enfila per una favera i li demana a Sant Pere cada vegada més coses per a ell i la seva família. Les seves ànsies arriben tan lluny que, mai content, després d’aconseguir que el faci rei, li demana a Sant Pere que el converteixi en el Bon Jesús.\nÉs un història que Gomila utilitza per parlar de les ànsies de creixement i d’expansió dels mallorquins que, a través del turisme, han trobat el millor mecanisme per deixar aflorar la seva set inesgotable de riquesa, al preu que sigui. “Hem viscut sempre -la nostra generació- envoltats de turisme. Per què ara ens molesta?”, es demana Toni Gomila, i clama en la línia provocativa del seu segell. “Érem, hem estat, sempre, una gent que ha lluitat per pujar una família. Per què ara ens hem tornat caníbals?”.\nA diferència d’ Acorar, la darrera aposta del dramaturg manacorí té un equip més gran i més actors. Oriol Broggi dirigeix Gomila, Catalina Florit i Caterina Alorda, amb el suport de Joan Miquel Artigues i l’escenografia de Rafel Lladó.\nA Mallorca arribarà el 5 d’octubre i es preveuen fins a sis funcions, totes a la sala Gran del teatre Principal. El juliol del 2019 arribarà al Festival Grec de Barcelona.\nUna altra de les propostes teatrals que té previst estrenar el teatre Principal amb vista al 2019 és Mar de fons. Pere Fullana dirigeix l’obra i compta amb la col·laboració d’un equip de dramatúrgia format per Aina Salom, Carme Planells i Jaume Miró.\nLa història se situa a l’estiu del 1936, quan les tropes republicanes catalanes varen desembarcar al llevant mallorquí per recuperar l’illa de les tropes franquistes.\nMar de fons recull el testimoni real de persones que visqueren aquells fets que han marcat la relació entre Catalunya i les Illes. Segons Fullana, també marcaren el caràcter dels mallorquins i els sumí en la por, el silenci i la submissió davant els poderosos i els botxins.\nEl muntatge, producció de la companyia Iguana Teatre, s’estrenarà el 25 de gener del 2019 al teatre Principal i del 13 al 24 de març es podrà veure al Teatre Lliure.


Algú com tu - Librerías Espacio Lector Nobel\nUna tranquil.la mestressa de casa que ordeix el crim perfecte. Un vell tatuador arruïnat a qui li plantegen una oferta tan sucosa com enverinada. Un home de negocis perfeccionista que es desespera quan un desagradable personatge li desmunta la rutina quotidiana. Un passatger d'un vaixell que ho arriscará tot per guanyar una aposta impossible. A Algú com tu, Roald Dahl explora els conflictes d'identitat i desplega magistralment el seu mortífer i macabre humor negre. Ho fa amb una mirada cínica, penetrant i corrosiva que ens endinsa en la part fosca de personatges quotidians que inesperadament col.loca en situacions límit que els empenten a actuar d'una manera imprevisible. Com ens pot passar a qualsevol de nosaltres. «El mestre absolut dels relats amb final inesperat», com el va qualificar The Observer, aplega en aquest volum alguns dels relats que van formar part de la popular série Alfred Hithcock presenta i que van triomfar també a l'adaptació televisiva d'Históries imprevistes. Una obra amb qué celebrem el centenari del naixement d'un dels escriptors més influents i estimats de tots els temps.


Les Cases de l'Onyar ::\nPàgina principal > Les Cases de l'Onyar\nÉs una de les imatges més conegudes de Girona, la de les façanes que treuen el cap a ponent i reflecteixen el seu colorit sobre les aigües del riu Onyar travessant la ciutat entre el Pont de Pedra i el de Sant Feliu.\nEncara que en realitat no es tracti de les façanes, sinó de la part posterior dels edificis que van ser construïts, des de la Rambla i el carrer Argenteria, al llarg dels carrers Ballesteries i Calderers, al marge dret del riu abans que s’aboqui al Ter. Fa anys, quan encara existia la muralla que aprofitava el riu com a fossat, es van anar adossant habitatges que la van aprofitar a manera de paret comú. Quan va ser enderrocada al segle XIX noves edificacions van substituir a aquelles que es van recolzar a la muralla. Les façanes principals es van orientar als carrers del casc antic, les posteriors van treure el cap al riu.\nTambé les anomenen cases del riu o cases penjants i el seu atractiu rau en la seva varietat, balcons que sobresurten recolzats en balustrades, galeries que semblen endinsar-se al propi edifici, estructures d'alçades diferents, pintures que no s'assemblen en absolut, miradors envidrats, persianes corredisses de fusta, tancats afegits als balcons, portes i finestres que són úniques, galeries aïllades... encara que no sempre va ser apreciat de la mateixa manera ni s'han mostrat tampoc com ara ho fan després de la rehabilitació. L’any 1959 l'escriptor i poeta gironí Joaquim Ruyra i Oms ressenyava a l’Auca Comercial de la ciutat que des del Pont de Pedra hom veu les cases de Girona estendre's a banda i banda del riu, tot malgirbades, desiguals i tosques, formant un conjunt virolat com una munió de captaires vestits amb robes apedaçades amb tota mena de parracs. Cap arquitecte ha ideat una sola de llurs línies; han crescut sense art ni regla, seguint les sinuositats del riu i adoptant amb franquesa, a la vista de tothom, l'actitud més convenient per llençar a l'aigua llurs immundícies.\nEl conjunt es va anar deteriorant al llarg del segle XX fins que el 1982 es va efectuar la primera rehabilitació, pintant de nou les façanes i retornant-les els colors originals. Vint anys més tard es procediria a una nova rehabilitació que va comprendre a vuitanta-tres cases. Es van repintar tretze façanes i es van consolidar cornises, balcons i fusteries. Encara que la major part de l'actuació es va efectuar sobre el marge oriental també es van incloure algunes façanes de la riba oposada.\nUna de les façanes, la de la Casa Masó, destaca des del riu per la seva pintura blanca, fusteria blava i rajoles grogues de la Bisbal. En realitat es tracta de quatre edificis units que corresponen als números 29 al 35 del carrer de les Ballesteries, que va adquirir i va reformar entre 1911 i 1918 l'arquitecte Rafael Masó i Valentí, convertint el conjunt en un símbol del Modernisme a Girona. Actualment propietat de l'ajuntament, acull des de l'any 2006 la seu de la fundació que porta el seu nom i que facilita les visites a la casa.\nEl tram de riu on es concentren les cèlebres cases del Onyar està flanquejat, al sud pel Pont de Pedra, o Pont d'Isabel II, construït el 1856 en substitució de l'antic pont medieval i al nord pel de Sant Feliu. Entre aquests, ambdues ribes estan unides per tres ponts més: el de les Peixateries Velles, el de Sant Agustí i el de Gómez. El primer, que també es coneix com el Pont de Ferro també es va conèixer pel nom de Palanques Vermelles, en referència al color d'una passarel·la existent amb anterioritat a la seva construcció. Va ser estès per l'empresa Eiffel de París i conclòs al febrer de 1877 a canvi de la quantitat de 22.500 pessetes de l'època. El Pont de Sant Agustí comunica la plaça de la Independència amb el carrer Argenteria i és des d'aquest on s'obté la panoràmica més característica de les cases del riu encara que tampoc desmereix la que s'observa des del Pont de Gómez, entre la plaça de Sant Agustí i el carrer de Ballesteries. Aquest data de l'any 1916 quan va ser estès per l'empresa Construcciones y Pavimentos per la mòdica quantitat de 13.500 pessetes. El nom ho deu a Miquel Gómez propietari de l'immoble que va haver de ser demolit per obrir-ne el pas.\nDes que les cases treuen el cap a l'Onyar han vist com aquest es desbordava en diverses ocasions, una làpida de marbre a la façana de l'ajuntament testifica el nivell al qual va arribar el riu el 18 d'octubre de 1940 i a causa del qual van morir vuit persones. Una altra paret, en una casa del carrer de les Ballesteries, recorda les crescudes dels anys 1962, 1963 i 1970, que no van arribar a superar a l'anterior.\nIndiferents als nivells assolits per l'aigua, gavines i ànecs de coll verd, es recreen sobre els reflexos de les façanes mentre que per sota, a poca distància, les carpes. nedant a contracorrent, es mantenen com si estiguessin parades.\nEuropa | Catalunya | Girona | Onyar | Casa Masó


El Port de Barcelona fa una aposta per la sostenibilitat amb els creuers | betevé Web\nTxell Partal Maresma@txell_pm dimarts 14 de març, 2017 , 20.24\nHa començat a desenvolupar una infraestructura per subministrat gas natural liquat, un combustible alternatiu, els vaixells\nAquest dimarts el Port de Barcelona ha presentat els seus eixos estratègics en matèria de creuers. Ho ha fet en la principal trobada del sector, a la fira Seatrade Cruise Global 2017. En el seu projecte destaca l'aposta per la sostenibilitat, la consolidació com a port base i l'allargament de la temporada els 12 mesos de l'any.\nEl Port de Barcelona ha presentat les principals novetats pel que fa al sector dels creuers, a la fira Seatrade Cruise Global 2017. Segons ha destacat la Mar Pérez responsable dels creuers del Port de Barcelona, l'aposta per la sostenibilitat i el medi ambient és un dels eixos més importants. En concret, el port està treballant per tal de poder dotar el recinte portuari de totes les infraestructures i equipaments necessaris per a subministrar de gas natural liquat (GNL) a tots els vaixells, especialment els creuers. Per això, està desenvolupant un projecte pilot que demostri i promogui la viabilitat del GNL, com a combustible alternatiu. Són diversos els col·lectius que han protestat contra els creuers per la contaminació que el seu entendre generen.\nA més, el port ha sol·licitat al Ministeri de Foment una modificació de la Llei de Ports per a poder implantar bonificacions ambientals de fins a un 40% de la taxa del vaixell. D'aquesta manera es vol atreure els creuers més nets i eficients que hi ha al mercat. Una tendència creixent el sector.\nEl 2016 van passar per Barcelona més de 2,68 milions de creueristes, un 5,6 % més, el que reforça el lideratge en aquest àmbit i el posicionament com el primer port de creuers d'Europa i el quart port base del món. I és que la consolidació de Barcelona com a port base i l'allargament de la temporada als 12 mesos de l'any són també algunes de les línies que està treballant el Port. Aquest 2017 es preveu assolint unes xifres lleugerament superiors a l'any passat.\nEn matèria d'infraestructures està previst que el 2018 ja estigui operativa la nova terminal E dedicada exclusivament els creuers. La instal·lació, amb 12.500 metres de superfície construïda, serà la terminal més gran d'Europa. Suposarà una inversió de 30 milions d'euros. Per això, el Port de Barcelona ja iniciat la licitació de la urbanització dels espais adjacents. Un projecte que inclou un aparcament amb més de 300 places.\ncreuersmedi ambientport de Barcelona


€1,750,000 Casa / Vil·la En venda\nCasa / Vil·la en excel·lents condicions de 9 dormitoris en venda a Sa Riera / Sa Tuna\nFantàstica vila de 9 dormitoris amb increïbles vistes panoràmiques al mar ia les Illes Medes, amb piscina, terrasses, jardí, barbacoa, garatge i un apartament independent, en venda a només 500 metres del mar a Sa Punta, Begur.\nVila de 490 m² construïda en 2007 i molt ben conservada, de manera que es presenta en excel·lents condicions. Es troba en una fantàstica ubicació a Sa Punta, a només 3 minuts a peu de la platja ia 5 minuts amb cotxe del centre de Begur.\nL'habitatge s'ha dissenyat per optimitzar al màxim les espectaculars vistes al mar ia les Illes Medes, amb diverses terrasses i un jardí amb piscina i zona de barbacoa, amb cuina d'estiu i 2 places d'aparcament.\nS'accedeix per la planta superior, on hi ha el garatge, un ampli saló-menjador, cuina, bany de cortesia, i un dormitori amb bany i despatx. La planta intermèdia ofereix un altre dormitori amb bany privat, 3 dormitoris més i 2 cambres de bany. Aquesta planta també alberga el apartament independent amb el seu propi saló, cuina, 2 dormitoris i bany, ideal com a visitant.\nLa planta inferior consta de trasters, un gimnàs, safareig i un dormitori amb bany. La vila gaudeix de calefacció central i sistema d'alarma.\nIdeal com a primera o segona residència per a una família o com a inversió, ja que ofereix allotjament per a 16 persones, ideal per a lloguers de vacances.\nApartament independent amb saló, cuina, 2 dormitoris i bany\nEs troba en una privilegiada ubicació a Sa Punta, a Begur, a la Costa Brava. Està a tan sols 500 metres de la platja ia 3 minuts amb cotxe del centre de Begur.\nCasa / Vil·la de 598m² en venda a Sa Riera / Sa Tuna\nDimensions del terreny 2,856m²\nCasa / Vil·la de 279m² en venda a Sa Riera / Sa Tuna


Informació hipotecària obligatòria | Consumer\nInformació hipotecària obligatòria\nConvé saber els requisits d'informació exigits per la legislació en la signatura d'una hipoteca\nL’Ordre de 5 de maig de 1994 sobre transparència de les condicions financeres dels préstecs hipotecaris, imposa una sèrie d’obligacions a les entitats que ofereixen aquest tipus de producte, amb la finalitat primordial de garantir l’adequada informació i protecció de qui concerten préstecs hipotecaris.\nAtenció perquè en sol·licitar informació en qualsevol entitat financera sobre un préstec hipotecari, normalment, com en tota venda, el venedor tracta d’ocultar (ometent-los) alguns punts que poden ser valorats negativament i es preocupa de mostrar el costat més positiu de l’oferta. Per exemple, pot ser que no quedi clar que el primer any el tipus d’interès se sol oferir més baix que la resta dels anys i, fins i tot, pot ser que facin un càlcul per a tota la vida del préstec basant-se en aquest tipus més baix. Podrien estar evitant dir que els següents anys serà més car per la revisió de tipus d’interès, etc.\nPer a evitar ser confosos amb aquesta mena d’argúcies “” del venedor cal acudir ben informat. I si és necessari acudir a l’entitat amb alguna persona de confiança que sàpiga del tema. A més s’ha d’exigir que es compleixin els requisits d’informació prevists en la llei i que són essencialment:\n– Lliurament d’un fullet informatiu de l’oferta: S’ha de lliurar gratuïtament a tot aquell que sol·liciti un préstec hipotecari i contindrà tota la informació sobre el préstec. Les condicions contingudes en el mateix tindran caràcter merament orientatiu i informaran almenys de:\n· El nom comercial del préstec, moneda i import màxim d’aquest.\n· Termini total del préstec i manca si la té.\n· Periodicitat dels pagaments (mensual, trimestral) i sistema d’amortització.\n· Tipus d’interès, fix o variable.\n· Referència, o índex aplicable, i marge.\n· Termini de revisió de l’interès (anual, semestral, etc).\n· Comissions (obertura, cancel·lació anticipada parcial, total, subrogació i unes altres).\n· Despeses per compte del sol·licitant. En aquest sentit s’inclouran les despeses de taxació, verificació registral, escriptures, etc.\n· Import orientatiu de les quotes.\nNo és un document definitiu, però constitueix una bona orientació, ja que amb els fullets de diverses ofertes és més fàcil comparar entre elles.\n– Oferta vinculant: Així com el fullet informatiu és un document de caràcter merament orientatiu, que serveix per a facilitar la comparació entre diferents ofertes, quan s’hagi decidit amb quina entitat es farà l’operació, es realitzaran els tràmits necessaris per a la concessió d’aquesta hipoteca per part de la mateixa i, si finalment resulta autoritzada, s’ha de sol·licitar l’oferta vinculant. L’oferta vinculant és un “document definitiu”, perquè en ell han d’estar continguts tots els punts que se signaran en l’escriptura hipotecària, incloent algunes clàusules de les quals poguessin no haver informat en la negociació del crèdit hipotecari.\nL’oferta vinculant té una validesa mínima de 10 dies i ha d’anar signada per un representant de l’entitat financera que la fa. Una vegada que s’hagi donat el vistiplau a aquesta, el dia de la signatura, el notari està obligat per llei a comprovar que en l’escriptura hipotecària es recullen les mateixes condicions que en l’oferta vinculant i mai condicions contràries. A més, l’escriptura d’hipoteca ha d’estar disponible en la notaria almenys tres dies abans de la signatura perquè es pugui verificar allí abans d’aquesta data, què és el que se signarà.\nEl dia de la signatura de la hipoteca sol coincidir amb la signatura de compravenda de l’habitatge i, per tant, s’ha de pagar al venedor amb els diners que s’obtingui de la citada hipoteca, per la qual cosa si hi ha “sorpreses” aquest dia, segurament s’acabarà signant alguna cosa que, d’haver sabut, no s’hauria subscrit (per l’obligació de complir amb el venedor). Per això, i com a recomanació, és recomanable anar informats del que se signarà abans d’anar al notari.\nhipoteca-ca notario-ca oferta vinculante-ca


El CEBLLOB posa en marxa el seu primer concurs de fotografia esportiva a Instagram – CEBLLOB\nEl CEBLLOB posa en marxa el seu primer concurs de fotografia esportiva a Instagram\nEl CEBLLOB posa en marxa…\nEl Consell Esportiu del Baix Llobregat (CEBLLOB) posa en marxa el seu 1r concurs de fotografia esportiva no competitiva a la comarca, vigent del 8 de març fins a l’11 d’abril.\nAmb la finalitat de fomentar l’esport popular i la visibilitat de l’activitat física de la ciutadania, aquest projecte apel·la tant a entitats, centres educatius com a ciutadans i ciutadanes del Baix Llobregat, per a les que s’ha dissenyat diferents tipus de premis per motivar i satisfer les necessitats de cadascun d’aquests col·lectius.\nTal com es descriu a la pàgina web del projecte, el premi per a les entitats serà un 50 % descompte en llicències escolars per a un equip de l’entitat / club per la temporada 21/22 (màxim 12 esportistes + 1 tècnic/entrenador).\nEn el cas dels centres educatius, es guanyarà una sessió al propi centre educatiu per al grup bombolla de l’escola a escollir entre “Juga Verd Play a Classe” o “Taller de Jocs Paralímpics”.\nPel que fa a la ciutadania en general, es podrà guanyar un abonament al Parc Ciclista del Llobregat amb un acompanyant i la inscripció per a tot el nucli familiar a una activitat d’Esport Popular.\nPer altra banda, les condicions per participar seran fotografiar amb el mòbil una activitat esportiva no competitiva (que no formi part de cap competició oficial), escriure el hashtag #ConcursFotoJVP i etiquetar i seguir el perfil a Instagram del @cebllob. Només l’activitat a Instagram serà vàlida pel concurs.\nL’esport popular, una de les àrees més actives del CEBLLOB\nL’àrea d’esport popular del CEBLLOB s’està convertint en una de les més actives del Consell, amb una oferta diversa amb projectes com el BaixCros, la Cursa Suma 500 i el Geocaching, entre altres.\nTal com s’afirma des del Consell, aquesta àrea busca “promoure l’esport amateur i els seus valors, facilitar l’accés del públic adult a la pràctica esportiva el màxim de diversa possible, en definitiva, volem que la gent es mogui, s’ho passi bé, es relacioni i pugui fer activitat física sense necessitat de tenir unes determinades capacitats o experiència prèvia”.\nCategories: Esport Popular, Sin categoríaBy CEBLLOB 5 març, 2021\nPreviousPrevious post:Sessió 6: Nous aplicatius d’utilitat per a entitats esportivesNextNext post:NOVES RESTRICCIONS – RESOLUCIÓ SLT/612/2021


Rellotge de Sol equatorial (imatge galeria 1)\nEl funcionament d’un rellotge de Sol equatorial és simple, encara que requerix considerar l’època de l’any. Durant la primavera i l’estiu el recorregut del Sol s’eleva més sobre l’horitzó i, per tant, els rajos il·luminen la cara superior del rellotge. Per contra, a la tardor i a l’hivern el Sol va molt més baix i per això els rajos il·luminen la cara inferior del rellotge. En els dos casos l’ombra de l’estil sobre la superfície del rellotge indica l’hora.\nLa informació que s’obté amb este instrument és l’hora solar, hora que no coincidix amb l’hora civil que marquen els rellotges. De manera aproximada, l’hora que observem coincidix amb la civil sempre que sumem a la lectura del rellotge solar una hora durant l’horari d’hivern i dos en el d’estiu.\nRellotge de Sol equatorial corregit (imatge principal)\nEl rellotge de Sol equatorial corregit ens permet saber no sols l’hora solar, sinó també l’hora civil; és a dir, la que marquen els rellotges. La correcció té en compte la data i la latitud del lloc. Per això el gnòmon ha sigut substituït per una placa mòbil que té dibuixada al centre una figura molt singular en forma de huit, que es denomina analema, calculada per a València i que descriu la posició del Sol sobre el cel al llarg de l’any.


Les Ninetes de l'Eva: de març 2013\nJa està, ja us puc ensenyar el regal.\nAvui hem anat a dinar a casa els pares d'en Ramon, i com que ell és el padrí de la Blanca, la seva germana, em va demanar si li podia fer una nineta odontòloga. La Blanca està estudiant primer d'odontologia i sabem del cert que serà una gran dentista!!\nAixí doncs, us deixo amb la Dra. Gallardo!\nLa taula del material\nLa placa amb el nom de la doctora\nSembla que la nineta ha agradat.\nPublicat per Eva a 07:51 Cap comentari:\nBon divendres a tothom!!\nAhir i avui han estat uns dies molt productius per a mi. Ahir vaig fer una nineta que em van encarregar, però encara no us la puc ensenyar perquè és un regal i la persona en qüestió encara no l'ha rebut.\nI avui he fet una altra nineta, en aquest cas per als meus nebots, l'Ernest i l'Enric.Al principi de començar-ne a fer, em van dir que volien que els fes una nineta bomber. De seguida m'hi vaig posar però el resultat no em va agradar, així que he anat agafant pràctica, i avui m'he decidit a tornar-la a fer. Avui el resultat ja m'ha agradat, així que els hi donaré el diumenge que tenim dinar familiar de pasqua i de celebració del 5è aniversari de l'Enric...ufff, que gran ja!!!\nEls petits són els més exigents, així que espero que creguin que el bomber té tot el necessari i els agradi.\nDetall de la placa del braç\nEl casc (el que més m'ha costat)\nBé, doncs ja us informaré què els ha semblat als petits!\nPublicat per Eva a 09:12 Cap comentari:\nLa parella d'avis\nEl dimecres passat, el primer dia complert de primavera, va ser l'aniversari de l'avia d'en Ramon, i el dia següent el seu sant, Santa Dolors. En Ramon em va demanar que li fes una nineta, i jo li vaig fer, però a més a més vaig decidir fer també l'avi.\nL'avia, quan anem a algun dinar, sempre va molt moderna i presumida, i a l'avi mai li falta la seva boina.\nEl dissabte, doncs, els hi vam anar a portar les ninetes, i els hi van agradar molt, però per l'avi hi havia un defecte (i amb tota la raó), doncs la boina que li havia fet no era ni de la forma ni del color que la porta ell. Avui, doncs, li hem portat la boina tal i com la porta. "Ara sí que tant l'avia com jo som exactes", m'ha dit l'avi.\nM'ha agradat molt que l'avi sigués sincer, així ha quedat del tot content, i també m'ha fet molta il·lusió que els hi agradessin.\nA veure si us agraden tant com a ells!\nLa Dolors i en Ramon\nAra, i per últim per avui, us mostraré la tercera nineta que he fet. En veritat són dos, ja que són una parella de nuvis.\nConcretament, aquests nuvis són en Ramon i jo en el dia que ens vam casar... i com passa el temps que ja casi fa un any!!\nEn breu us mostraré una altra parella que he fet, en aquest cas d'avis...però en el seu moment ja us ho explicaré!\nBona nit i espero que us agradi!\nPublicat per Eva a 14:07 2 comentaris:\nLa primera publicació va acompanyada amb aquesta segona, la "iaia". Aquesta Nineta li agrada molt a la meva mare, així que li tinc un "carinyo" especial.\nAlguna amiga m'ha comentat que és una iaia moderna, tot i que la meva avia sí que és moderna i no s'assembla ni en el color de cabell...jeje!! Crec jo que és una iaia típica!!\nLa iaia vista des del davant\nLa iaia vista de costat, i en la que es pot veure el monyo\nPublicat per Eva a 14:01 2 comentaris:\nLa meva primera Nineta\nBenvinguts i benvingudes a aquest nou blog, a un blog de ninetes.\nQui ja heu vist aquestes nines a algun lloc o aquells/aquelles que en feu, pensareu: "Això són fofuchas", i teniu tota la raó, però jo els he anomenat Ninetes per la simple raó de personalitzar-les, ja que ara se'n veuen a molts llocs.\nUs explico una mica el perquè he començat a crear Ninetes.\nQuan jo era petita adorava les nines, en tenia moltes i m'encantava jugar amb elles. Ara també m'agraden, però és clar, no hi jugo!! Un dia, mirant diferents pàgines per internet, vaig veure les fofuchas i em vaig començar a interessar en com es fan, el material, vaig visitar molts blogs... fins que em vaig decidir a crear-ne. La primera, com podeu imaginar, no em va sortir massa bé, però no vaig desistir fins que el que creava començava a tenir forma.\nEn fer Ninetes he trobat la ocasió de crear nines (quelcom que adoro) tot fent manualitats, una altra de les meves aficions.\nAixí doncs, ara que ja en porto fetes unes quantes, he fet cas a en Ramon (el meu home), i m'he iniciat en el món del blog, així les Ninetes que vaig creant no es queden només en el cercle més íntim i més gent pot gaudir-ne i opinar dels diferents models que vaig elaborant. Per tant, he de donar les gràcies a en Ramon per animar-me a continuar amb aquesta meva afició, i a tots aquells i aquelles que quan han vist les Ninetes han opinat i m'han engrescat amb els seus comentaris.\nAra que ja us he explicat una mica els meus inicis, us adjunto la foto de la primera Nineta que vaig crear (bé, la segona, ja que us he advertit que la primera no tenia massa forma).\nPublicat per Eva a 12:38 3 comentaris:\nHe iniciat aquest blog per mostrar les diferents ninetes que vaig fent