Hispasat inverteix en un nou centre de control de satèl·lits al Brasil\nHispasat, l'operador espanyol de satèl·lits de telecomunicacions, ha iniciat la construcció de noves infraestructures al Brasil per l'operació de la seva flota de satèl·lits. Aquest serà el nou centre de control de satèl·lits de la seva filial brasilera, Hispamar, participada també per l'operador de telefonia brasiler Oi.\nEl creixement del Grup Hispasat a Llatinoamèrica i de la seva flota de satèl·lits ha fet necessari un espai més gran que l'actual per albergar tot l'equipament de control necessari. Per això, l'operador brasiler va adquirir una parcel·la a Serviente, Rio de Janeiro, on seran transferits els serveis que actualment presta el centre de control de satèl·lits de Hispamar a Flamengo i Guaratiba. A més, també s'instal·larà aquí la nova estació terrestre des de la qual es controlarà el futur satèl·lit Amazonas 5, la data prevista de llançament és el 2017.\nEl nou centre de Serviente permetrà futures expansions per als propers anys. Des d'aquí s'operaran els satèl·lits Amazonas, ubicats a 61º Oest, i els futurs que es localitzin en 74º Oest, posició orbital adquirida al 2015.\nEs preveu que les obres del nou centre acabin en un termini de nou mesos. El nou projecte suposa una inversió d'aproximadament 40 milions de reals brasilers, que inclouen la compra de la parcel·la, despeses de llicència, construcció i despeses de trasllat al nou centre. Les noves instal·lacions de Hispamar comptaran amb 20 antenes i equipament de tecnologia avançat.\nAl 2017, un cop finalitzades les obres i transferits els serveis a Serviente, el centre de Guaratiba romandrà operatiu com back-up. Segons Edi Gomes, director tècnic d'Hispamar, "a més dels 30 professionals d'Hispamar que estaran treballant en la nova estació amb disponibilitat 24/7, Serviente generarà al voltant de 40 lloc de treball indirectes".\nA més, en el marc de la política de Responsabilitat Social Corporativa d'Hispasat i en relació al seu compromís amb el respecte al medi ambient, la nova estació té previst adoptar pràctiques sostenibles com la implementació d'un sistema d'aprofitament d'aigües pluvials, on l'aigua serà capturada i emmagatzemada per al seu posterior ús i, en un futur, la instal·lació d'un panell solar.\nL'Amazonas 5 proporcionarà capacitat de banda Ka per a la prestació de nous serveis de banda ampla al Brasil i la resta d'Amèrica Llatina. El nou satèl·lit també comptarà amb capacitat de banda Ku per proporcionar serveis audiovisuals, xarxes corporatives i altres solucions de telecomunicacions.


Ofertas de empleo: Gerent De Projectes Industrials (tractament I Dosificació De Fluids) - Trabajos.com\nGerent De Projectes Industrials (tractament I Dosificació De Fluids)\n> Ofertas de empleo > Ofertas de empleo en Girona > Ofertas de empleo en Axxon > Gerent De Projectes Industrials (tractament I Dosificació De Fluids)\nGrup multinacional europeu especialitzat en el disseny i fabricació de SOLUCIONS TÈCNIQUES I BENS D'EQUIPS INDUSTRIALS per la indústria Química, Alimentació, Farmac??utica i Organismes públics, precisa incorporar un/a,\nReportant al Director d'Unitat de Negoci de la matriu corporativa, i gestionant un equip de treball de 9 persones, les principals responsabilitats de la posició es centraran en dos grans línies:\nLa primera orientada a la GESTIÓ DE PROJECTES:\nDirigir totes les fases del projecte.\nMantenir un enfocament estrat??gic del projecte.\nAssegurar que compleixi amb tots els indicadors de qualitat establerts.\nUtilitzar metodologies de gestió de projectes, sistemes i eines definides per l'empresa.\nComplir amb les normes i polítiques de la companyia.\nLiderar l'equip vinculat al projecte.\nComplir amb el calendari i pressupost establert.\nPreparar informes periòdics al client sobre l'estat del projecte.\nRevisar i verificar les estimacions mensuals.\nAdministrar efectivament les despeses de pressupost i control.\nRecomanar nous processos quan sigui necessari per millorar la qualitat, el cost o el lliurament a temps.\nNegociar difer??ncies amb els clients interns i el personal per complir amb les etapes pactades. Revisar i aprovar els documents clau.\nProporcionar la línia principal de comunicació amb el client.\nDesenvolupar el Pla d'Execució del Projecte.\nLa segona centrada en la GESTIÓ DE NEGOCI:\nPreparar el pressupost anual relatiu a les activitats de vendes.\nManejar amb eficàcia les despeses pressupostàries i de control.\nElaborar i presentar informes de gestió i presentacions sol·licitades pel Director de la Unitat de Negoci Corporativa.\nDesenvolupar estructures organitzatives, optimitzar els processos i implementar la gestió del canvi.\nContractar, capacitar, desenvolupar i avaluar el personal amb eficàcia.\nPrendre mesures correctores quan sigui necessari al moment oportú i d'acord amb la política de l'empresa.\nDur a terme la negociació salarial.\nEstablir reunions regulars de retroalimentació amb el personal i Verificar i aprovar les factures abans del seu pagament.\nFormació universitària t??cnica, preferiblement ENGINYERIA (Industrial, El??ctrica, Electrònica i/o Mecànica).\nSòlida experi??ncia professional gestionant projectes industrials i equips de treball amb un perfil t??cnic elevat.\nEs valorarà molt positivament trajectòries laborals en entorns multinacionals i/o en organitzacions amb centres de treball ubicats en diferents països.\nEs tindrà en compte que les candidatures seleccionades vinguin de grans enginyeries, proveïdors de maquinària industrial, gran indústria del sector químic, petroli, gas i/o generació d'energia.\nUn factor crític serà tenir un nivell alt d'ANGLÈS i una elevada capacitat comunicativa.\nSerà determinant que durant els últims anys s'hagi treballat en una posició similar, liderant activament projectes de caire internacional i treballant amb grans comptes.\nHa de tenir disponibilitat per viatjar el 10% del seu temps.


“Aquests dies s’ha celebrat a Catalunya la tercera edició de la Setmana del Comerç. És, doncs, un moment oportú per reflexionar sobre el sector atès que el comerç independent, el de proximitat, està passant per una etapa de desconcert, fins i tot de pessimisme, davant les dificultats amb les que es troba per garantir la seva rendibilitat.\nÉs evident que l'augment de compres per Internet ha canviat els hàbits de consum de bona part dels clients, i els canviarà encara més. Si ahir la diferenciació es trobava entre mitjana - gran superfície i petit comerç, avui cal cercar-la entre comerç de venda electrònica i comerç físic.\nLa proliferació de cadenes comercials, franquícies, grans i mitjanes superfícies a les perifèries i als centres urbans és una realitat creixent, però també ho és que la interacció directa amb el client final és cada vegada més important. Així com el creixement de marques pròpies, de la personalització del producte o el servei, l’oferta d’articles de proximitat, artesanals, singulars, o el compromís del comerç amb una ètica o propòsit ambiental. El que vull dir, en definitiva, és que totes les noves tendències signifiquen noves oportunitats per al petit comerç, que cal detectar i aprofitar.\nTant és així, que les grans marques estan obrint establiments de petit format molt més amables, d'atenció més personalitzada, i interacció amb el seus clients (oferint tallers, tastos o inclús cedint espais a cost zero, entre d'altres). Aquests canvis significaran, també, que les ciutats, especialment les mitjanes com ara Tarragona, per destacar comercialment, hauran d'emprendre estratègies molt més combatives i atractives davant un client globalitzat que té, més que mai, molt on triar i remenar.\nPerò, avui no vull parlar d'àrees comercials o de la millora del centre urbà de Tarragona, que n'hi hauria per llogar-hi cadires. La reflexió va encaminada a què poden fer els comerciants per arribar més als seus clients, com ser una referència en la decisió de compra, com generar experiències de compra úniques que canalitzin més tràfic de clients a les botigues... Tot plegat, passa per adaptar-se a les transformacions tecnològiques i socials, per canviar el xip, per redefinir els formats comercials. Li heu preguntat mai a un client què li agrada més de la vostra botiga? O heu pensat per què hi ha clients que no saben que hi sou i es sorprenen quan us descobreixen?\nTot això significa professionalitzar més el dia a dia, ja que si no es fa així serà molt difícil que el petit comerç sobrevisqui a aquest entorn canviant. I la necessària transformació passa per estar atents a les tendències, assistir a les formacions que preparem a la Cambra de Tarragona o les que es fan a diferents associacions, visitar botigues d'altres ciutats per veure com s'ho fan, provocar col·laboracions entre establiments, i un conjunt d'accions que precisen més actitud, que no pas recursos, per impulsar la creativitat dels professionals del petit comerç.\nQuan viatjo per Europa la presència del comerç és molt notòria als carrers de les ciutats. Les administracions locals promouen que les botigues surtin al carrer, siguin visibles per al vianants, i sigui possible acostar-s’hi i admirar unes jardineres, tenir una petita taula i asseure's on llegir el diari... Independentment de si acabes comprant o no.\nLlavors penso: quina enveja. Però a Tarragona l'administració local no ho permetria mai. Tot és un passi per caixa i ja en parlarem. M'agradaria que s’impulsés un concepte de botiga externa, atractiu, per a tots els establiments. Que poguessin exposar part de la seva oferta al carrer d'una forma endreçada i corporativa. Així tindríem botigues més amables, que connectarien el carrer amb l'interior de la sala de venda, gaudiríem d’una oferta comercial de ciutat de major qualitat i un comerç més implicat. Ens hi posem?”


TRIBUNA DEL BERGUEDÀ: SOCIETAT EL CASINO. CONSTANTÍ. EL TARRAGONÈS\nEn la meva recerca dels edificis escolars anteriors a la dictadura franquista visitava Constantí, i retratava les antigues escoles de les que n trobava cap referència enlloc, ho demanaré a arxiu@constanti.cat , aprofitava per a recollir imatges d’algun dels seus edificis ‘singulars’ .\nLlegia que l’arquitecte Pere Caselles i Tarrats (Reus, 1 de novembre de 1864 - 28 de juliol de 1936) va ser l’autor de l'edifici de la societat el Casino , del que ens diu que la descripció de patrimoni Gencat que es compon d'una planta baixa més dos plantes pis.\nEs tracta d'un edifici d'estil modernista, proper al noucentisme.\nActualment a la planta baixa hi ha el bar i al primer pis hi ha la sala cultural de la societat.\nL'any 1928 s'obrí un cafè amb el nom de ‘Caja Rural de Crédito’, però tothom l'anomenava el Casino.\nL'edifici tenia sala d'esbarjo i els diumenges s'hi feia ball amb gramola i s'hi projectava cinema mut.\nLa part recreativa del Casino és l'entitat que ha tingut més continuïtat al llarg de la història de l'associacionisme del poble.


Crònica: Lliurament dels Premis Literaris de Girona 2016 | El Biblionauta\n26 de setembre de 2016 Josep Sancho 0\nEl passat dijous 22 de setembre es van atorgar els 39è Premis Literaris de Girona que organitza la fundació Prudenci Bretrana, una edició marcada per la gran quantitat d’originals presentats i sobretot per la presència, per primer cop, del president de la Generalitat de Catalunya, Carles Puigdemont, que si bé hi havia assistit en anteriors ocasions, ho havia fet com a alcalde de Girona.\nAquest any, com a novetat respecte anys anteriors, es van incloure actuacions musicals que van anar a càrrec del grup vocal femení Nàiade. La cançó Una veu va iniciar l’acte de lliurament i va donar pas a Joan Domènech, president de la Fundació Prudenci Bertrana, que va fer el primer parlament de la nit. Domènech va homenatjar a dues de les pèrdues d’aquest any, la llatinista Dolors Condom, i el periodista i escriptor Narcís-Jordi Aragó. També van sortir a l’escenari Pere Vila, president de la Diputació de Girona, Marta Madrenas, alcaldessa de Girona, i finalment, Carles Puigdemont, que va ser el més aplaudit de la nit. El president va fer un gran discurs en defensa de la llengua catalana:\nPerquè les amenaces persisteixen ens continua essent indispensable reivindicar les noves obres dels nostres millors creadors. No hi ha ningú més que nosaltres que puguem defensar la nostra pròpia llengua.\nLes vocalistes Nàiade van tornar a actuar amb la cançó Helplessly Hoping per donar pas a l’entrega de premis. El primer premi que es va lliurar va ser el 16è premi Lletra que va guanyar l’aplicació digital Un món de poesia, creat per l’Ernest Cauhé, nét de la poetessa Joana Raspall, i que promou la lectura de poesia per a nens i joves.\nLa intervenció del president Puigdemont.\nEl grup Nàiade, en plena interpretació.\nA continuació es va fer entrega del 22è premi Cerverí de Girona a la millor lletra de cançó, que va guanyar Adrià Puntí amb el tema La clau de girar el taller. El premi, coorganitzat amb Catalunya Ràdio, es va decidir per votació popular. Puntí, després de cantar al piano el tema merescudament guanyador, va fer riure al públic amb la seva oratòria dispersa i, a estones, sense sentit. El taller fa referència al record del seu pare i alhora ha estat un espai on el cantant confessa que l’ha fet sobreviure i l’ha inspirat.\nEl 31è premi Ramon Muntaner per a la millor novel·la juvenil va recaure en l’obra Herba negra, escrita a quatre mans pel periodista cultural Ricard Ruiz Garzón i el ja conegut al Biblionauta, Salvador Macip. Fanbooks la publicarà el 23 de novembre i promet ser un llibre d’aventures amb tocs de misteri, ciència ficció i terror. També conté sexe i violència ja que s’ha buscat mantenir l’interès dels lectors que estan en aquella edat crítica en què abandonen la lectura. L’ecologia també hi té un paper important, però donant-li un gir al tema i qüestionant, fins i tot, algunes actituds ecologistes.\nEl 37è premi Carles Rahola d’assaig el va rebre Jordi Casassas per La voluntat i la quimera: el noucentisme català. L’autor tenia ganes de fer una revisió del Noucentisme abordant-lo no com una emanació dels interessos foscos de la burgesia catalana. Va dedicar el premi a la memòria de Prat de la Riba i va proposar a les autoritats presents tenir-lo en compte com a model si volem construir una nova Catalunya amb bases sòlides.\nTot seguit es va entregar el 39è premi Miquel de Palol al millor poemari que va recaure en Josep Maria Fulquet per Morir com un riu. Catorze elegies són les que conformen aquest llibre de poemes que l’autor defineix com a una reconstrucció de records i vivències de tota una vida, i que inclou frustracions dels seus pares i avis. Es publicarà a Proa al novembre.\nAbans de fer l’entrega del 49è premi Prudenci Bertrana a la millor novel·la, Nàiade va interpretar la peça més emotiva de la nit, la versió de Lluís Llach del poema Cançó a Mahalta de Màrius Torres. A continuació, Xevi Sala va recollir el guardó per I ens vam menjar el món. En el seu erudit discurs va presentar la novel·la com un text que parla de les revolucions pendents, del que es proposa fer i no s’acaba fent en la Catalunya dels anys 60 amb personatges reals (Salvador Dalí, Josep Pla…) i d’altres ficticis. Sala havia estat finalista d’aquest premi el 2010 i ara l’aconsegueix gràcies a l’empenta que en aquella edició li va donar Miquel Pairolí, de qui va tenir un emotiu record juntament amb el seu pare.\nDes del Biblionauta felicitem a tots els guanyadors mentre esperem amb ganes els Premis Literaris de l’any vinent, que seran els de la 50a edició i que ja han avisat que intentaran celebrar-ho com l’efemèride es mereix.\nEls guanyadors d’aquesta edició.\n49è premi Prudenci Bertrana de novel·la: I ens vam menjar el món de Xevi Sala.\n39è premi Miquel de Palol de poesia: Morir com un riu de Josep Maria Fulquet.\n37è premi Carles Rahola d’assaig: La voluntat i la quimera: el noucentisme català de Jordi Casassas.\n31è premi Ramon Muntaner de literatura juvenil: Herba negra de Ricard Ruiz Garzón i Salvador Macip.\n22è premi Cerverí de Girona de cançó: La clau de girar el taller d’Adrià Puntí.\n16è premi Lletra d’iniciativa digital: Un món de poesia, creat per Ernest Cauhé.\nLLUNA: LLUNA NOVA (2015) – Ian McDonald


Ultres empastifen la seu d’Esquerra al Vendrell - Notícies Baix Penedès - Més edicions - e-notícies\nBaix Penedès · 22 de Febrer de 2015. 15:30h.\nEls autors deixen també el telèfon de contacte\nLa seu d’Esquerra Republicana de Catalunya (ERC) al Vendrell (Baix Penedès) ha patit aquesta nit un nou atac feixista. El cartell de la porta d’entrada ha aparegut aquest matí ple d’adhesius de Democracia Nacional Joven (DNJ) en els quals es carrega contra la ‘islamització’ d’Europa.\nLa particularitat d’aquest atac és que no tan sols ha deixat la firma dels seus autors, sinó també el telèfon de contacte. Als adhesius hi figura un número de telèfon mòbil de l’organització d’extrema dreta, així com el contacte de la seva pàgina web.\nDes d’Esquerra del Vendrell ja han denunciat l’atac als Mossos, i esperen que amb aquesta informació que hi ha als adhesius pugui ser més factible trobar els que l’han dut a terme. A la façana de la seu encara s’hi pot veure la pintada ‘Oriol Junqueras pena de muerte’, que va fer la mateixa DNJ per la última Hispanitat.\nDemocracia Nacional Joven ha realitzat diferents accions d’aquest tipus a la demarcació de Tarragona durant els últims mesos. Ja van atacar les seus de CiU i ERC de Cunit i Calafell, i també van entrar durant el 9-N en un local de votació de Cunit amb banderes espanyoles i crits contra Catalunya.\n#11 Miquel, Badalona, 23/02/2015 - 08:56\nPer què volem marxar d'Espanya ? Doncs per no tenir que aguantar atacs feixistes !. Que ells es quesin l'odi i la xenofòbia, i nosaltres el civisme i la tolerància.\n#11.1 comuneros, barcelona, 23/02/2015 - 23:59\nNo n´ estic dàcord amb aquests tipus d'accions com a català i com espanyol...però dir que ERC és tolerància.......mare de Déu senyor!!\n#10 UnodeBarcelona, La Sagrera-Barcelona, 22/02/2015 - 21:25\n#10.2 Xipolleig, Barcelona, 23/02/2015 - 10:05\nAixò també ho deien els seguidors nazis quan els " camises marrons " atacaven seus de partits comunistes o socialistes.\nNo heu canviat, segui pensant el mateix, aquest cop a Catalunya també us derrotarem\n#9 xavier bonveí, Tortosa, 22/02/2015 - 19:00\nSi haguera estat una seu del pp o de CiU...tadans (com els anomenen els del pp) llavornses el titular en lloc de posar empastifada posaria ATACADA.\n#8 un, la plana, 22/02/2015 - 18:55\nPobres feixistes independentistas, us emportareu una decepcio electoral\n#7 PEPE, LLEIDA, 22/02/2015 - 17:27\nLA CULTURA ESPANYOLA EN MOVIMENT?.BRAVO!


El Jardí Botànic de València no s’ampliarà: es construirà un parc municipal en el solar dels Jesuïtes\nL’Ajuntament i la Universitat de València treballen en les bases que serviran com a referència per a la redacció d’un projecte que posarà en valor la importància botànica de l’agricultura\nEl solar de Jesuítas, objecte de les reivindicacions de 'Salvem el Botànic'.\nEl solar dels Jesuïtes, famós per la lluita social que el 1995 va donar lloc al moviment ‘Salvem el Botànic’, que va aconseguir evitar la construcció d’un hotel que hauria posat en vertader risc un dels jardins més importants de la ciutat, acollirà finalment un parc, però no serà pròpiament una ampliació de l’actual Jardí Botànic.\nAixí ho han confirmat a elDiario.es fonts municipals, que han explicat que sí que està havent-hi una col·laboració amb la Universitat de València, propietària del Botànic, per a negociar unes bases conjuntes que servisquen com a referència per a la redacció del projecte definitiu, que eixirà a concurs pròximament.\nLa Regidoria de Jardineria Sostenible que dirigeix el vicealcalde Sergi Campillo ha explicat que, si no hi ha contratemps, el setembre podria tindre acabades les bases del futur jardí, unes bases que els redactors del projecte hauran de tindre en compte.\nMalgrat que serà un parc municipal independent del Botànic, hi mantindrà una relació i la idea és que estiguen comunicats. Una part important del projecte es dedicarà a posar en valor la importància botànica de l’agricultura.\nSobre el finançament, com que el sòl és propietat municipal, la major part serà a càrrec de l’Ajuntament.\nEl mes de març passat, l’alcalde de València, Joan Ribó, va advertir que “no li agrada” la situació de paràlisi en què està el solar dels Jesuïtes que, segons va remarcar, “no pot continuar així eternament”. “O passa a ampliar el (Jardí) Botànic (de la Universitat de València), que seria la solució ideal per a nosaltres, o es busca una altra solució”, va afegir.\nFinalment, la solució ha sigut la gestió directa de la parcel·la per part de l’Ajuntament, això sí, amb la col·laboració de la Universitat en el desenvolupament del projecte.\nL’hotel projectat al costat de Mestalla, als llimbs\n‘Salvem el Botànic’ naixia el 1995 com a resposta “immediata” a la decisió de l’Ajuntament de València –governat pel Partit Popular de Rita Barberá– de donar llum verda a un projecte urbanitzador que permetia la construcció de tres torres de 21 altures en el solar contigu al Jardí Botànic en les proximitats de l’antic llit del Túria i el centre històric de la ciutat.\nSi a la fi dels noranta es va traslladar l’edificabilitat de dues de les tres torres a Campanar, no va ser fins a la segona dècada del segle XXI que es va produir l’acord entre l’empresa propietària dels drets d’edificació (Expo Grupo) i l’ajuntament per a traslladar la tercera de les torres prevista en el solar dels Jesuïtes fins a l’avinguda d’Aragó, on hi havia un edifici de l’ajuntament de València, ja derruït.\nCom va informar fa poc elDiario.es, l’hotel forma part de l’actuació territorial estratègica (ATE) per al trasllat de l’estadi del València CF de l’avinguda d’Aragó a la de les Corts Valencianes.\nNo obstant això, segons fonts municipals, Expo Grupo no té intenció d’iniciar el projecte del nou hotel fins que s’aclarisca el futur dels estadis per l’afecció que podrien tindre per al seu negoci les obres de demolició del vell Mestalla, unit a les de les sis torres d’habitatges previstes en el seu lloc.


Osona Stoppers BTT: septiembre 2009\nVídeos, esprintades i més animalades: comença la temporada Stopper\nNo ens podem queixar: setembre ha estat productiu per la colla Stopper, que -tot i la baixa de l'Stopper-Puertas- ha començat temporada amb regularitat i alegria.\nEl tret de sortida va ser el diumenge 6, amb excursioneta de Vic a Moià. Dels quatre Stoppers, dos van amb la uniformitat reglamentaria i els altres dos, per tocar els collons, amb el maillot de finisher de la Pedals de Foc... Categoria!. Després de la Miranda, les rampes de Muntanyola acaben de treure-li les ganes d'esprintar a en Lance, que ara ja fa els vídeos abans de començar a pedalar, no fos cas que després li falti l'aire. Arribant a Muntanyola, en Lance i l'RD giren cua (per compromisos familiars eh, que quedi clar!) i en BM i l'Spinner segueixen cap a Moià passant per l'Estany, el primer poble de Catalunya amb il.luminació pública de leds. Com que és de dia, no gaudim d'aquesta meravella tecnològica.... Una vegada a Moià, la family ens espera per anar a dinar a Montvi de Baix, indret que transporta a en BM a la seva joventut...\nAquí teniu tres vídeos d'en Lance, el reporter que ja està gravant abans que passi la notícia...\nEn resum: inici de temporada mitjanet-fàcil, 45 km. de puja i baixa i ganes de tornar per la zona de Moià.\nDiumenge 13: quedem en BM, en Lance i l'Spinner per donar una volta curta prop de Sant Julià de Vilatorta. D'allà anem cap al poblat íber, al que s'arriba després de superar algunes rampes contundents. D'allà seguim en direcció a Sant Llorenç, amb tram tècnic a peu inclòs i més rampes. Total, pocs quilòmetres (uns 25)però implacables. La prova: no hi ha vídeos d'en Lance que ho discuteixin. I potser us preguntareu? Com és que en BM no va voler fer més quilòmetres i es va conformar amb tanta misèria? Resposta fàcil, el paio va ser l'únic Stopper participant a la pedalada de Folgueroles de l'11 de setembre, gairebé 50 km. i força desnivell. Pobret, havia de descansar que ja té una edat...\nDiumenge 20: després de la seva feliç segona paternitat, en Jordi Serra torna a la disciplina Stopper. Per no castigar-lo excessivament (i perque també ve l'RD, que encara no està al 100%), fem una volteta que el mateix Jordi ens proposa, de Vic a Centelles, tornada per Tona i pujada al castell. Tres rampes curtes i dures i ja som a dalt.\nAl final, uns 50km. molt rodadors. També mola fer alguna sortideta light de tant en tant... Tan light que hi ha vídeos a dojo.... Penseu que la realitat és exactament la contraria a la que mostren els vídeos d'un Lance mosca perque l'Spinner, a banda de pentinar-lo a les pujades, ara també esprinta. Tot baixadaaaaaaa.....\nPublicado por Octavia DJ en 9:48 No hay comentarios: Enlaces a esta entrada


SAP-Fepol | Proposta de bases del concurs de l’especialitat d’investigació bàsica, avançada i policia científica avançada\nBarcelona, 9 d’abril del 2021.-\nAhir 8 d’abril, la Sub-direcció general de recursos humans va traslladar a les organitzacions sindicals representatives del cos de mossos d’esquadra, la proposta de bases de provisió de llocs de treball de la família d’investigació de les categories de mosso, caporal i sergent.\nTal i com des del Sindicat Autònom de Policia (SAP-FEPOL) manifestéssim en el darrer Consell de la Policia, aquesta convocatòria arriba molt tard. Els incompliments sobre la seva publicació han estat reiterats i haver estat set anys sense concurs ha generat un greu perjudici a totes les persones que formen part d’aquesta família d’especialitat.\nNo obstant, des de la nostra organització sindical celebrem que per fi, amb la proposta de bases s’hagi donat el tret de sortida del concurs que ha de permetre poder regularitzar la situació d’una quantitat important d’efectius que a dia d’avui es troben en situació provisional, alhora que permetrà a d’altres apropar-se als seus domicilis.\nDit això, SAP-FEPOL ja avança que presentarà algunes propostes de modificació de bases ja que, amb una primera llegida ja s’han observat algunes qüestions a millorar.\nA més de fer una revisió sobre les places que surten a concurs, una d’aquestes propostes serà la de permetre, mitjançant resolució parcial del concurs, que aquelles persones opositores que no han de fer el curs de l’especialitat puguin ocupar la seva plaça, sense haver d’esperar a què acabin de rebre la formació, aquelles que sí han de fer el curs a l’Institut de Seguretat Pública de Catalunya (ISPC).\nAquesta és una qüestió que SAP-FEPOL ja ha aconseguit en altres processos selectius anteriors, com per exemple es va fer en el concurs de l’especialitat de trànsit per a la categoria de caporal i que per tant, esperem que per aquest procés també s’acabi considerant.\nAixí doncs, des de la nostra organització sindical esperem que el ritme en la convocatòria d’aquest procés agafi velocitat de creuer i es tanquin les bases, incorporant les propostes de millora que proposarem i que vosaltres també podeu fer arribar als delegats i delegades que SAP-FEPOL té a totes les destinacions.


Carrer de la Diputació - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nHostafrancs, La Nova Esquerra de l'Eixample, l'Antiga Esquerra de l'Eixample, Dreta de l'Eixample, el Fort Pienc\nEl carrer de la Diputació és un carrer de l'Eixample de Barcelona. Al disseny del Pla Cerdà apareix anomenat amb la lletra M, i rebé la seva denominació actual ja a la proposta inicial de noms pels carrers de l'Eixample feta per Víctor Balaguer l'any 1863. El nom fa referència a la Diputació del General del Principat de Catalunya, institució de govern de Catalunya fins als decrets de Nova Planta. En aquest aspecte segueix la mateixa temàtica que els dos carrers paral·lels immediatament propers: Tant el carrer del Consell de Cent (al nord) com la Gran Via de les Corts Catalanes (al sud) duen els noms de les principals institucions de govern abans dels decrets de Nova Planta.\nLa numeració del carrer comença en un petit cul de sac que dona al carrer de Tarragona. Aquest també és l'únic tram del carrer situat al districte de Sants-Montjuïc i no a l'Eixample. Després el carrer segueix cap a l'altra banda del carrer de Tarragona fins a la intersecció amb l'avinguda Diagonal. El trànsit circula en una sola calçada de sentit únic cap al sud-oest (Llobregat), és a dir, el contrari de la numeració. Actualment, en tota la seva longitud disposa d'un carril bici de sentit únic.\nEdifici Històric de la Universitat de Barcelona (costat posterior i jardins)\nPalau del Marquès de Santa Isabel, seu del Departament d'Interior de la Generalitat de Catalunya\nCasa Garriga Nogués, seu del Museu Fundació Francisco Godia\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Carrer de la Diputació\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Carrer_de_la_Diputació&oldid=27639841»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 26 juny 2021 a les 16:03.


Els Visas: ANASAZI\nAquesta setmana tenim sobre els nostres caps, una llevantada important que ens condicionarà tota la setmana, però tot i això no volem perdre l’oportunitat de sortir a escalar. La solució, anar a Ponent !!!.\nSegons la meteo, el lloc on aquesta arribarà més tard es a la zona del Alt Urgell i preparem la logística per anar-hi.\nAvui serem quatre, en Pere que ve de Vilafranca, l’Isabel de Barna, el Benja que ens espera a Pons i jo.\nDesprès de reunir-nos anem a esmorzar a Oliana , que amb el tema del tancament de bars i restaurants , fa temps que no veiem a la gent de Ca la Marisol.\nUna vegada amb el pap ple, escollim anar a Sant Honorat on tenim molta feina a fer encara. Portem un parell de vies en ment però pendents del temps.\nAmb el cotxe del Benja, podem pujar fins quasi el Coll de Mu però aquesta vegada en lloc d’anar per la pista anem direcció a la casa del Corb perquè les vies que volem fer queden a la dreta del massís.\nEn Pere i el Benjami, van a la via “Canaleta dels voltors” i nosaltres escollim la via “Anasazi” totes dues dels companys Vidal i “Rodri”.\nTambé portem una segona via preparada per si tenim temps de fer-la.\nLa via “Anasazi” té tres tirades. La primera combina l’artificial amb algun passatge en lliure, però bàsicament és artificial per la qualitat de la roca, amb passatges acrobàtics i llargs.\nLa segona tirada, comença amb un tram vertical i difícil però ben assegurat amb tres parabolts, desprès un tram on la verticalitat afluixa i permet progressar amb relativa comoditat, a mitja tirada torna a posar-se molt vertical i ens cal fer algun moviment en A0, (la ressenya diu que és 6a, però cal estar molt avesat en aquest tipus de roca per fiar-te de la seva consistència). L’entrada a la reunió torna a suavitzar-se la verticalitat.\nLa tercera tirada és la més agraïda, comença amb bones preses i amb tendència a la dreta per anar a cercar un esperó, aquí ens cal altre vegada fer servir les assegurances per progressar ( un A0 que gracies a els bons peus que hi ha, es pot fer amb comoditat fins que s’acaben les assegurances). La part final és una apretada per sortir de la verticalitat i per terreny trencat arribar al cim.\nMentre fem la darrera tirada els companys, estan al cim de La seva via i ens poden fer algunes fotos panoràmiques.\nAra tan sols en resta fer un ràpel de 35 metres fins un coll i baixar la canal per tornar a peu de via.\nA la via hem passat un xic de fred, (no hem escollit bé la orientació de la via i un lleuger ventet ens ha anat castigant tota l’estona). Ara no estem per passar més fred i decidim marxar cap el cotxe.\nSort que hem decidit fer-ho perquè mentre repartim el material, la llevantada ha arribat i comença a ploure.\nPublicado por Els Visas en divendres, de novembre 27, 2020\nEtiquetas: Sant Honorat


Ulleres de sol infantils: Necessitat o capritx ? - Compro al Barri de Sant Antoni\nUlleres de sol infantils: Necessitat o capritx ?\nMáster en Optometria i Ciències de la Visió.\nEls ulls dels nostres nens i nenes són 20 vegades més sensibles que la pell davant el sol, i per això necessiten una protecció adequada. Aquests són més sensibles que els dels adults, ja que no estan completament desenvolupats. Com més petits, més vulnerabilitat dels ulls a la llum i als raigs ultra violats (UVA i UVB))\nA la platja, i a la muntanya, pràcticament tots els adults fem servir ulleres de sol.\nSorprenentment, en les mateixes condicions d’extrema radiació, només un 98% dels nens i nenes les utilitzen.\nEls ulls dels nens presenten una pupil·la més gran que la dels adults i, per tant, els hi entra més quantitat de llum. El seu cristal·lí, que actua com a filtre, no està completament madurat . Els seus teixits oculars –que són una pantalla protectora davant els raigs UV- tenen menys pigments. En resum, estan molt menys protegits davant la radiació solar.\nTot això provoca que, abans del primer any de vida, el cristal·lí dels nadons deixi passar fins al 90% de la radiació UVA i el 50% de l’UVB. Sense la protecció adequada, aquests raigs arriben directament a la retina, la part més delicada de l’ull.\nEntre els 12 i 13 anys, aquests percentatges se situen en el 60% i el 25%,\nrespectivament. L’ull queda completament desenvolupat als 25 anys. A partir d’aquesta edat, el cristal·lí funciona a ple rendiment i redueix la quantitat de raigs ultraviolats que arriben a la retina. Sense la protecció adequada, el 80% de la radiació acumulada en la vista es produeix abans dels 18 anys.\nEls efectes nocius dels raigs UV sobre els ulls dels més petits poden provocar conjuntivitis o queratitis –una inflamació de la còrnia-, que es manifesten en forma de picor, irritació i sensació de sorra. També poden causar patologies oculars més greus, com alteracions agudes de la còrnia, lesions degeneratives i cremades agudes a la retina. Fins i tot, poden provocar a llarg termini degeneració macular i cataractes.\nAdquirir les ulleres de sol en establiments no sanitaris –basars, mercats ambulants i paradetes- pot generar greus problemes de salut visual i ocular: aquestes dilaten encara més la pupil·la, que en el cas dels nens ja de per si és més gran, i deixen passar més quantitat de raigs UV. El vostre òptic optometrista us assesorarà sobre la millor solució a les vostres necessitats, especialment si teniu alguna alteració\nCal saber que també es poden fer ulleres de sol graduades, i pels nens i\nnenes no es cap capritx, és una necessitat real de protecció.


La informació sobre SEO que circula per la xarxa és bestial. I tot i així, de vegades algunes persones que s’han muntat els seus webs en pla Do It Yourself (DIY), o fins i tot dissenyadors web professionals, es concentren en el disseny sense parar esment als factors de posicionament. Tu també comets aquests errors de disseny web negatius per al SEO de la teva pàgina…? Comprova-ho! 🙂\nEl disseny és molt important a la pàgina web o la botiga en línia de qualsevol negoci. Especialment, per aconseguir que les visites es converteixin en conversions. Uns petits canvis en el disseny poden disparar les vendes en una web, o poden provocar autèntiques estampides d’usuaris que marxen a un altre lloc. I si poso èmfasi en això és per mostrar fins a quin punt crec que el disseny web és important.\nPerò el disseny mai no es pot posar per davant d’altres criteris relatius al posicionament web. SEO i disseny web han de treballar units per aconseguir visites i conversions.\n1 Els set errors de disseny web negatius per al teu SEO, i que probablement no coneixies\n1.1 #1. Introduir poc text\n1.2 #2. Utilitzar les etiquetes h amb criteris de disseny, i no SEO\n1.3 #3. Pujar imatges o vídeos molt pesats\n1.4 #4. No redimensionar les imatges abans de pujar-les a la web\n1.5 #5. Ficar el text, però a la imatge\n1.6 #6. Els pop-ups i intersitials\n1.7 #7. Obligar l’usuari a fer scroll\n2 Com és el disseny web orientat al SEO?\nEls set errors de disseny web negatius per al teu SEO, i que probablement no coneixies\nT’explico a continuació quins són els errors de disseny més comuns que afecten negativament el teu SEO. Preparat?\n#1. Introduir poc text\nCompte!, fotògrafs, videògrafs, dissenyadors gràfics o gent del món de la moda. És veritat que allò visual en els vostres sectors destaca molt, i ha de tenir una gran visibilitat al vostre lloc web. Però el text és necessari.\nPer molt important que sigui la imatge al teu sector, una web en gran part es posiciona gràcies al text. Si combines paraules i imatges de manera intel·ligent, no només aconseguiràs conservar la prioritat de la imatge, sinó que reforçaràs l’impacte visual.\nÉs important posar continguts en paraules, comprensibles per als humans i optimitzats per als cercadors. En igualtat de condicions, una web amb més text (en general) tindrà tendència a posicionar-se millor que una altra que en té menys.\n#2. Utilitzar les etiquetes h amb criteris de disseny, i no SEO\nEls themes solen portar una tipografia concreta per a les etiquetes de capçalera (h1, h2… h6). Cadascuna presenta una mida i un tipus de lletra diferent.\nAlguns dissenyadors amateur (i altres que no ho són tant) utilitzen aquestes etiquetes pensant més en el disseny que en el SEO.\nDe vegades, sorprenentment, fins i tot et troben amb webs sense un h1, que és una de les meta etiquetes més rellevants per al SEO, perquè el text que col·loquem aquí informa Google sobre el contingut principal de la pàgina.\nDe fet, les etiquetes de capçalera són una qüestió de SEO, però més en general són fonamentals des del punt de vista de la maquetació, lestructura de la informació i la usabilitat en general. Encara que t’agradi més com queden les lletres en h3, no les has de col·locar a no ser que hagis ficat prèviament alguna etiqueta h2, i per descomptat no pots prescindir d’un h1 en una pàgina que vulguis posicionar.\nPer jugar amb les tipografies, modificar les que porta el theme per defecte, etc., no facis servir les etiquetes h. Métele mà directament al CSS de la teva web, o busca algú que ho sàpiga fer 🙂\n#3. Pujar imatges o vídeos molt pesats\nSense abandonar els sectors de gent que es dedica al món de la imatge, i que són els que solen incórrer més en aquest tipus d’errors de disseny web que passen factura al SEO de la pàgina, vull parlar-vos d’arxius multimèdia (especialment, imatges i vídeos ).\nLa velocitat de càrrega és un dels factors SEO més importants. De fet, una de les especialitats del SEO és el Web Performance Optimization (WPO). Com més fitxers pesats inclogui la teva web, més lenta carregarà. A més que els usuaris se n’aniran mentre la teva pàgina carrega, el breu temps de permanència a la pàgina i l’alta taxa de rebot afectaran negativament el teu SEO.\nSi vols comprovar la velocitat de càrrega de la teva web, pots fer un senzill test amb PageSpeed Insights de Google.\n#4. No redimensionar les imatges abans de pujar-les a la web\nAquest podria considerar-se un cas especial del punt anterior, perquè seguim parlant de fitxers multimèdia pesats. Però aquesta vegada és possible que l’error no estigui al fitxer en si, sinó en el fet de no haver-lo redimensionat abans de pujar-lo.\nÉs possible que el teu tema et permeti introduir una imatge grandíssima, i després quedi reduïda just a l’espai que necessites. No obstant això, la imatge segueix sent un arxiu gran, i ralenteix la càrrega de la teva web.\nEn lloc de pujar la versió original, redueix-la fins a assolir la mida que desitges abans de pujar-la.\n#5. Ficar el text, però a la imatge\nAquest també és una d’aquestes fallades inexplicables, però que encara es veuen a moltes webs.\nUn text, com a part d’una imatge, continua sent text…? No és una pregunta filosòfica; té una resposta molt clara si parlem de comprensió semàntica dels cercadors. Un text intentant com a part duna imatge, NO és un text a ulls de Google. El vostre algoritme no pot llegir el contingut de les imatges.\nDe vegades aquestes coses es fan per buscar dreceres i prendre el camí més curt per aconseguir alguna cosa amb el menor treball de disseny possible. Però és molt contraproduent, perquè et restarà oportunitats d’aparèixer als cercadors.\n#6. Els pop-ups i intersitials\nLes finestres emergents amb missatges de vendes o publicitat són perseguides ara per Google. De fet, els de Mountain View porten molt de temps advertint-ho.\nLa raó? Perquè geropen força l’experiència d’usuari en mòbils, la gran obsessió de Google, ja ho vaig dir al post sobre les tendències SEO per al 2017 .\nEls pop-ups tenien un gran poder de conversió per captar subscriptors per a posteriors accions d’enviament de newsletters , ofertes, etc.; vendre ebooks o altres productes; etc.\nAlguns pop-ups que només ocupin una petita porció de la pantalla, no amaguin el contingut i es puguin tancar fàcilment, en principi, no es penalitzaran. Però has d’anar amb compte, perquè la frontera entre un avantatge emergent que no molesta i un que sí que ho fa és més subtil del que sembla.\n#7. Obligar l’usuari a fer scroll\nEls vídeos a l’alçada de la capçalera de la pàgina, les imatges molt grans, i els sliders, si ocupen tota la pantalla i enfosqueixen una altra informació important de la pàgina, obliguen els usuaris a fer scroll. Però si atrapes el visitant en un dia en què està una mica més mandrós, potser directament marxi de la teva web.\nQuan un usuari entra a una pàgina web per primera vegada s’està preguntant “Què hi ha aquí per a mi?” . Has de ser capaç d’oferir informació que us ajudi a respondre a aquest dubte. Si el distreus amb focs artificials, per molt bonic que quedi des del punt de vista del disseny, estaràs empitjorant l’experiència d’usuari, i això s’acaba notant en el posicionament en cercadors, perquè augmentaran els abandonaments i els rebots.\nCom és el disseny web orientat al SEO?\nBé, aquesta pregunta dóna per a un altre post. Però per començar, ja saps que per aconseguir un bon disseny web orientat al SEO que ajudi els teus continguts a posicionar millor en els resultats de cerca orgànics, ja saps què és el que no has de fer.\nPer donar-te algun consell més en aquest sentit, et diré que si t’estàs pencant tu mateix la teva pròpia web en pla DIY, aprèn primer una mica de SEO . Si testà fent la pàgina una empresa o un professional de disseny web, assegura’t que té nocions sòlides de SEO! 🙂\nI si t’ha semblat bo aquest post, comparteix-ho a les xarxes socials 😉 !


febrer | 2018 | Fundacio Apel·les Fenosa\nUN RETRAT A QUATRE MANS\nLa Fundació Apel·les Fenosa presenta l’exposició UN RETRAT A QUATRE MANS, centrada en el retrat de Dora Maar de 1939-1940, fet per Apel·les Fenosa i acabat per Picasso. La mostra s’ inaugura el dia 24 de març a les 12h. i restarà oberta fins el 30 de setembre de 2018.\nAl llarg de l’ Ocupació alemanya de Paris, Fenosa i Picasso reforcen la seva amistat i es veuen a diari. Es conegut que en exiliar-se a Paris Fenosa visita Picasso, que el rep amb una mostra individual d’escultures de Fenosa al seu taller de la rue de la Boétie, comprades en la seva absència.\nPicasso viu llavors amb Dora Maar, i demana a Fenosa que la retrati. Aquest comença el retrat al taller de la rue de la Boétie. Quan el material és encara tou i Fenosa ja ha marxat, Picasso vol corregir alguns detalls de l’obra, i acaba modificant-la. El resultat és una obra feta per Fenosa i acabada per Picasso.\nUna de les conseqüències de l’ Ocupació nazi és que aquest retrat acaba arraconant-se. Picasso fa dos tiratges en bronze, al fonedor Valsuani. Aquesta foneria tanca les portes el maig de 1940. No només hi ha perill dels bombardejos alemanys sobre industries metal·lúrgiques, sinó que els alemanys cerquen matèries primeres per armament de guerra. Aquesta circumstància fa que el retrat de Dora Maar a quatre mans s’ hagi de datar entre finals de 1939 i 1940.\nSorprenentment aquest retrat apareix publicat l’ any 1971 al llibre de Werner Spies sobre les escultures de Picasso, atribuït exclusivament a Picasso, i datat l’ any 1943. No va ser fins l’ any 1993 quan James Lord publica la biografia de Dora Maar i explica la història de la doble paternitat, reiterant que ha estat la pròpia Dora Maar qui li ho va explicar, tot ratificat per Picasso.\nDora Maar mor el 1997 i sorprenentment a la subhasta pública dels seus vens, apareix el retrat en guix i un exemplar en bronze, però atribuït exclusivament a Fenosa.\nEl dia de la subhasta, Nicole Fenosa es presenta i va aixecant la mà a les ofertes del retrat en guix, fins que l’ adquireix. Avui dia aquest retrat en guix forma part de la col·lecció de la Fundació Apel·les Fenosa.\nAbans de morir James Lord el 2009 torna a escriure sobre el retrat i diu que “Quan Dora va morir, el guix i el bronze es van vendre en subhastes, però la vidua de Fenosa va insistir que el seu marit hi aparegués com a autor, però l’ obra és de Picasso”.\nEn aquesta situació la Fundació Apel·les Fenosa exposa els retrats en guix i bronze, amb documentació sobre l’ obra, al temps que repassa l’ amistat entre Fenosa i Picasso, i posa llum sobre el retrat que Fenosa va fer a Picasso, i el que Picasso va fer de Fenosa, il·lustrant els detalls de l’execució i formulant la hipòtesi del destí d’ aquestes dues obres perdudes.\nSobre el retrat de Picasso per Fenosa, la Fundació ha trobat una imatge, i l’explicació podria donar-se per aquests motius: Els alemanys requisen tot els materials de fossa. Picasso no pot fondre al seu fonedor habitual i trobar un nou proveïdor, Guastini. Brassaï explica que es duien guixos i bronzes del taller de Picasso al fonedor amb carretons, d’ amagat. En aquest anar i vindre el retrat fet per Fenosa es va malmetre.\nSobre el retrat de Fenosa per Picasso, la Fundació planteja una atribució errònia d’ un bust de femme que podria ser en realitat el retrat de Fenosa.


4 mirades a Beethoven | Beethoven i les obres vocals A càrrec de Joan Vives, músic, locutor i redactor de Catalunya Música A Beethoven, li va tocar viure de ple els temps finals de l’ordenament racionalista que va marcar el classicisme musical i l’adveniment de la nova tempesta subjectiva del Romanticisme de la qual va […]\nPresentació de la Guia de Recursos del Maresme El Maresme es mou per la sostenibilitat.\nFesta de Sant Jordi, en màniga curta\nFesta de Sant Jordi, en màniga curta, dijous 23 de juliol, a partir de les 17 h. Presentació del conte Camí de l’escola de Núria Saavedra i Àlex Saavedra, a càrrec de Javier Sandoval, alcalde de l’Ajuntament de Sant Vicenç de Montalt. Presentació de la guia de les Biblioteques Municipals del Maresme El Maresme es […]\nCrisis climática, la colisión actual entre ecologismo y capitalismo\nCrisis climática, la colisión actual entre ecologismo y capitalismo. Presentació del llibre de Josep Roca Trescents a càrrec de Joan Majó Cruzate, exalcalde de Mataró i exministre d’Indústria i Energia. La crisi climàtica s’aguditza a un ritme inexorable i vertiginós. Ja fa més de dues dècades -especialment des de la Cimera de Kyoto- es va […]\nPresentació de la 6è Setmana Oncològica de Premià de Dalt\nPresentació de la 6è Setmana Oncològica de Premià de Dalt. Monòleg a càrrec d’Oscar Blesas. Acte organitzat dins la setmana Oncològica de Premià de Dalt. Ho organitza: Oncolliga Premià de Dalt i SC Sant Jaume.\nVisiteu el museu de l’estampació!\nUs presentem una col·lecció industrial única, amb els elements de l´estampació tèxtil que han estat el pal de paller de la industrialització de Catalunya. La voleu conèixer? Data: 2, 9, 16 i 23 de febrer Durada: Dies 2, 9, 16 i 23 de febrer, d’11h a 14h Ho organitza: Museu de l’Estampació\n2n Cicle de Tastets Lírics\n2n Cicle de Tastets Lírics. Presentació amb Magdalena Campasol.\nLa Mila i el senyor Viola: quan la música és el camí\nLa Mila i el senyor Viola: quan la música és el camí. Presentació del conte de Taís Costa Ruera i Laia Torrens Bassols, mestres de l’Escola Municipal de Música, i il·lustracions de Raquel González Soto, veïna de Premià de Dalt.


Iván y los perros | La Finestra Digital\nDe vegades, una arriba al teatre descoratjada pels esdeveniments que ha viscut durant el dia. Quan això ocorre, pot asseure’s en una butaca i contemplar mig adormida la funció o despertar-se i viatjar amb el que està succeint en l’escenari. Amb Iván y los perros succeeix el segon de forma inevitable.\nQuan la Carme Portaceli va presentar la seva programació, vaig sentir certa curiositat per aquest text de Hattie Naylor perquè sempre m’han atret considerablement les històries de personatges que tenen la necessitat de fugir de l’establert i decideixen viure al marge de les normes d’una societat. Aquesta producció de La Pavana (a la qual presento els meus respectes i admiració per dur a terme una obra que arriba a emocionar a l’espectador i que ens fa entendre per on passeja la nostra forma de fer teatre) presenta una realitat ficcionada explicada des de la veu d’un nen en la ressaca d’un Moscou soviètic. Es tracta d’una rondalla que aconsegueix hipnotitzar amb una posada en escena senzilla però efectiva i amb els ulls de Nacho Sánchez, ens total d’aquest treball. L’actor es deixa la pell a la sala Margarita Xirgu oferint-nos unes imatges, que estic segura que tota la platea gaudeix, i conquistant cada paraula de Naylor com alguna cosa nova i èpica.\nEl director Víctor Sánchez Rodríguez signa una proposta allunyada de pretensions i ornaments innecessaris donant llum a aquesta història canina necessària des del físic. La seva forma de tractar el monòleg recorda a una dramatúrgia del cos, a un teatre postdramàtic del que necessitem seguir bevent i explotant. Sánchez Rodríguez detalla cada àpex de la desventura d’Iván amb recursos aparentment modests però dotats de gran coherència dramàtica. S’agraeix quan es reben treballs en els quals la balança s’equilibra de poètica i política, en els quals veiem com és de necessari transformar la desgràcia i la crisi en poesia.\nIván y los perros és, com bé defineix el seu director, “un udol necessari per a aquests temps“. Un cant a l’amor enfront de la deshumanització contemporània que acabarà per arrossegar-nos a una esclavitud neoliberal si no despertem a temps.\nOn: Teatro Español - Sala Margarita Xirgu\nQuan: Del 25 de Maig al 18 de Juny


Microscopi: De què parlarem a “les municipals”? | Revista de Ripollet\nMicroscopi: De què parlarem a “les municipals”?\nPosted on 30 novembre 2018 by Redacció in Opinió // 1 Comment\nD’aquí sis mesos anirem a votar per escollir els nostres representants a l’ajuntament. Decidim Ripollet treballa les noves propostes pel nostre poble i de com consolidar les ja iniciades.. Decidim Ripollet construeix i proposa un model de ciutat basat en la solidaritat entre veïns, inclusiu, amb serveis de qualitat, infraestructures que serveixin a la gent del municipi i no a la tirania urbanística de la gran Barcelona. Impulsem canvis en l’educació com una eina fonamental contra la marginació social i econòmica produïda pel sistema capitalista en la seva escalada d’enriquiment desmesurat de les classes dirigents que empobreix als treballadors. Democràcia de debò i justícia social són els ingredients imprescindibles en totes les actuacions i programes de la nostra candidatura.\nUn ajuntament no es pot limitar a prestar els serveis bàsics que per lògica li corresponen, el nostre ajuntament ha de facilitar al màxim la vida a les persones, impulsar mesures que cohesionin el teixit social, pressionar els governs per tenir serveis de salut de qualitat, transports dignes, i, sobre tot pròxim als veïns, al seu costat, mai enfrontat, sempre defensant l’interès públic.\nEl model de govern de Decidim és el de l’acord, el del pacte davant dels conflictes, escoltar i dialogar per poder implementar accions en favor de la majoria social. Així ha estat durant aquest mandat i volem que continuï . No ens omplim la boca de democràcia, la practiquem, en diem participació, treball comunitari, proximitat, respecte a les entitats i persones… que ens porti cap a l’empoderament i sobirania de les persones i pobles.\nDecidim Ripollet és la candidatura més plural que es presenta per tornar a governar el consistori i defensa el Ripollet que tots tenim i volem, el de la concòrdia i respecte a tothom. Plantarem cara a tots els qui en nom de monarquies, pàtries, constitucions, races, codis penals manipulats, de manifestacions conjuntes amb la falange i el feixisme, no accepten als que pensen diferent d’ells.\nSi tu, lector/a creus que hem d’omplir de flors els murs de la intolerància i enderrocar-los definitivament, Decidim és la teva candidatura i et convidem a treballar-hi, a aportar les teves propostes.\nConvidem a les altres candidatures a parlar de Ripollet, de quin model de ciutat defensen, de com lluitaran per enriquir la vida col·lectiva, de com aconseguirem equipaments per la gent gran, pels joves, etc. Segur que ens podem entendre si els objectius són aquests, si no es va en segones tot repartint la baralla per sota la taula de joc.\nDe què parlarà Decidim a “les municipals”?\nDe Ripollet, del nostre poble, com cal!\nJacint Padró - Decidim Ripollet\n1 Comment on Microscopi: De què parlarem a “les municipals”?\nSalvador // 21 gener 2019 at 20:44 // Respon\nLes candidatures de esquerra com Decidim fan polítiques socials per ajudar a la població més desafavorida. Qui vota un partit de dretes com cS, PP i d’altres q es diuen d’Esquerra però fan polítiques de xiringuito, voten tirar-se pedres a la teulada.


El Granollers B trenca l’hegemonia lila (27-26) - Diari de Sant Adrià\nEl Granollers B trenca l’hegemonia lila (27-26)\n20/04/2015 – El filial vallesà aconsegueix derrotar al Sant Martí Adrianenc al Palau d’Esports i se situa líder a falta de només dues jornades pel final de la lliga.\nEl Sant Martí Adrianenc es va deixar el lideratge en la seva visita a Granollers. El conjunt de Nacho Parera va caure al Palau d’Esports després de 60 minuts realment apassionants i marcats per la intensitat i per l’encert dels porters.\nEls visitants anotarien el primer gol del matx, de la mà d’Alexandre Llorens, però el Granollers B sabria respondre amb un parcial de 5 a 2, després del 1 a 2 marcat per Gonzalo Romero (6-4).\nA continuació, el Sant Martí aconseguiria empatar de nou (6-6), tot i que l’exclusió d’Antonio López li tornaria a donar al Granollers un avantatge de dues dianes (8-6).\nL’alternança en el marcador seria constant, ja que, després de situar-se novament per sota, el Sant Martí Adrianenc trobaria la fórmula per capgirar la situació, anotant un parcial de 0 a 4 que forçaria el temps mort local (8-10). Finalment, un últim gol de Miquel Flores donaria un avantatge mínim al Granollers B per marxar al descans per davant (12-11).\nA la represa, els vallesans mantindrien la iniciativa durant bastants minuts, fins que dues dianes de Gabri González traspassarien el domini al Sant Martí (19-20). Lluny de decantar-se a favor de cap equip, el matx restaria igualat fins als darrers instants del temps reglamentari.\nAmb un empat a 26 lluint en el marcador del Palau d’Esports, una darrera jugada cuinada pel Granollers en un temps mort li donaria el triomf a l’equip de Sergio Pozo. Aleix Martínez seria l’encarregat d’anotar el definitiu 27 a 26 pels vallesans, deixant sense premi al Sant Martí Adrianenc.\nA les files locals, Miquel Flores tancaria el duel com a màxim anotador (5), mentre que per part adrianenca el millor home en atac seria Miquel Torres (7).\nDesprés d’aquesta derrota, l’equip de Nacho Parera cau fins al segon lloc de la classificació. Els liles sumen 46 punts, un menys que el Granollers B (47) i tres més que el Joventut Mataró (43).\nEl Sant Martí Adrianenc mirarà de recuperar el camí del triomf el pròxim dissabte a casa contra el Dominicos Saragossa (19h). Recordem que els dos primers classificats disputen les fases d’ascens a Divisió d’Honor Plata.\nArticle anteriorTot a una carta (3-0)\nArticle següentS’acaben les oportunitats (0-4)


La JOSA en plena activitat durant el Nadal – JOSA\nLa JOSA en plena activitat durant el Nadal\nPublicat per JOSA el gener 4, 2006\nLa Jove Orquestra Simfònica de l’Anoia, com cada any, va veure incrementada la seva activitat durant les fetses de Nadal. Engunay inicià els actes amb l’estrena de la cantata commemorativa del 50è aniversari de la Parròquia de la Sagrada Família. L’obra escrita pel compositor Xavier Pastrana s’estrenà el dia 17 de desembre a 2/4 de 10 en el marc de la citada església. L’obra fou escrita per a cor de veus blanques, interpretades per les corals igualadines, soprano, que fou la soprano igualadina Sandra Roset i per la JOSA.\nEl dia 25 de desembre a 2/4 de 9 del vespre es va fer, com ja és tradicional, el Concert de Nadal amb l’actuació de les dues orquestres de l’entitat i la també típica i esperada interpretació de Nadales per part de l’orquestra, acabant el concert amb l’Himne del Patge Faruk, a que ja es pot anomenar com la “Marxa Radetzky Igualadina”. L’acte s’inicià amb unes paraules de Josep Massana, violinista i fundador l’any 1990 de l’orquestra conjuntament amb F.X. Cassanyes, Daniel Mestre, Marta Riba, Jordi Morera, David Riba i Joan Miquel Giró.\nA la primera part, la JOSA-Aleví dirigida per Eva Martínez interpretà diverses bandes sonores de pel·lícules extretes de l’espectacle/concert que l’anterior diumenge dia 18 va fer a Piera: “Over the Rainbow”, de la pel·lícula “El Mag d’Oz”, “My Fair Lady” de la pel·lícula del mateix nom i “Meet” de la sèrie televisiva “Els Picapedra”. A la segona part, i sota la batuta de David Riba, la JOSA interpretà “PuigSoliu” del compositor empordanenc Joaquim Serra i la “Simfonia en Re Major” de J.C. Bach. El concert finalitzà amb l’actuació conjunta de les dues formacions interpretant diverses nadales popualrs. Aquest acte inicià el 15è aniversari de l’entitat.


EnFemme, un espai de llibertat per a "cross-dressers" i dones trans a Barcelona\nHomes que es vesteixen de dones es troben en un local per expressar-se tal i com se senten\n04/06/2018 - 19.26 Actualitzat 05/06/2018 - 20.17\nHi ha homes que senten la necessitat de vestir-se de dona de tant en tant per expressar la seva feminitat. És el que es coneix com a "cross-dressing". Un club a Barcelona, gairebé únic al món, els permet fer-ho amb intimitat i seguretat, i compartir experiències.\nÉs EnFemme, i cada dijous a la tarda s'hi troben homes que es maquillen i es vesteixen de dones. Aquí una maquilladora les ajuda a transformar-se i cada una té el seu armari, on guarda la roba de dona.\n"Si t'agrada vestir-te de dona, aquí pots venir sense haver de passar por ni vergonya, perquè la gent que trobaràs és com tu."\n"És un espai de llibertat on compartir els gustos, les inquietuds de cada una de nosaltres. Bàsicament, jo diria que EnFemme el formen les persones, no un armari ni la roba."\nAlgunes que comencen a anar a EnFemme acaben fent la transició i viuen com a dones trans. És el cas de la Judith:\n"Ser home en realitat no era per a mi. Sí, estava bé, però hi havia una cosa més enllà. Hi havia una feminitat a dintre meu que s'havia d'expressar d'alguna manera."\nPerò moltes altres continuen com a homes i de tant en tant fan "cross-dressing", és a dir, es vesteixen amb roba femenina.\n"Moltes diuen: 'jo continuo sent una persona cross-dresser o continuo sent una persona travesti i, per tant, m'expressaré a temps parcial'."\nEl petit secret d'EnFemme es revela en un documental que aquest mes es projecta en una vintena de ciutats de Catalunya. Alba Barbé l'ha dirigit amb aquest l'objectiu:\n"Volia desmuntar, desmembrar aquest secret fins on elles es volguessin expressar, perquè considero que hi ha una urgència política a la qual cal fer front, que és que hi ha una homofòbia i una transfòbia molt grans que continuen generant patiment."\nTambé la Carme va patir quan va descobrir que el seu marit era "cross-dresser":\n"Cada cop que entrava a casa em trobava una tieta."\nPerò ja han passat vuit anys i continuen juntes, comparteixen la roba i s'estimen com mai. Són dues de les protagonistes del documental.\nCross-dressing: homes que es vesteixen de dones perquè necessiten expressar la seva feminitat


La gran expansió de l’esport – Manuel Lillo i Usechi\nLa gran expansió de l’esport\ndesembre 6, 2016 febrer 11, 2017 Manuel Lillo i Usechi\t0 Comments\tEl Temps, esport\nL’esport és un fenomen que cada cop s’estén més entre la població de l’EURAM. L’augment d’aquesta pràctica és tal que, al seu voltant, sorgeixen noves oportunitats de negoci. També fan reviscolar activitats econòmiques que fins a aquest ascens semblaven obsoletes o, almenys, reduïdes a la marginalitat i sense gaires possibilitats. Les coses, però, han canviat. Les curses urbanes o les varietats de muntanya reben cada vegada més curiosos que acaben, fins i tot, per fer-s’hi addictes. Alguns nuclis poblacionals s’adapten a aquests desitjos, desenvolupen un urbanisme favorable a aquestes modalitats i celebren les seues curses.\nGeneralment, tots els especialistes consultats coincideixen a explicar el perquè d’aquest augment. Les claus són, d’una banda, la salut; i de l’altra, la facilitat per a córrer. Gonzalo Gil és sotsdirector de suport i innovació de l’INFEC a Lleida, l’Institut Nacional d’Educació Física de Catalunya. Afirma que “la vida urbana és cada cop més sedentària i desperta les ganes de practicar esport en contacte amb l’aire lliure”. Aquest mode de vida, però, és present des de fa dècades a l’entorn urbà de l’EURAM, i ha estat durant els darrers anys que la pràctica ha experimentat un augment. Ramon Llopis-Goig, professor de Sociologia de la Universitat de València, pensa que tot obeeix a una “conscienciació de la població”, a més d’un escenari esportiu que “s’ha fet més plural i més divers. Fa trenta anys, practicar esport era adherir-se a una pràctica esportiva federada que comportava unes competicions, un reglament, una disciplina d’entrenament, etc. Ara, durant els darrers vint anys, han proliferat activitats físiques que són òptimes per a l’exercici físic i la salut, alhora que suposen una transformació del conjunt del sistema esportiu, de caràcter postmaterialista i adaptat a l’aire lliure”.\nEl mateix Ramon Llopis interpreta que aquest augment obeeix a una lògica que s’havia de produir. “Fins fa uns anys, cada vegada que visitava Holanda i veia l’ús de la bicicleta totalment popularitzat malgrat les condicions climatològiques d’aquell país, em preguntava per què a València no teníem els mateixos costums. El nostre entorn té un clima ideal per a desenvolupar aquestes pràctiques, tal com s’està fent ara mateix. A més, hem aconseguit fer la simbiosi entre l’esport i la nostra activitat diària. Abans, anaven sempre per separat i ara, són molts els que van al treball en bicicleta. El concepte d’activitat esportiva s’ha alliberat i això beneficia la salut de les persones. A més, l’esport, ara, és un element més de socialització”.\n← La flexibilitat escènica del Tirant\nLa prostitució, un problema arraconat →


Més agilitat i més autonomia, els avantatges de la prescripció infermera – ferSalut\nHomeEl teu CAPMés agilitat i més autonomia, els avantatges de la prescripció infermera\nLa prescripció infermera té molts beneficis tant per als pacients, com per als equips d’atenció primària. Entrevistem a Rosa Yrla, responsable d’infermeria d’Atenció Primària Vallcarca-Sant Gervasi, per saber-ne més d’aquesta reivindicació històrica.\nCom ha viscut la professió la consecució d’aquesta fita històrica\nDes de principis del 2021 les infermeres poden fer receptes electròniques amb signatura pròpia d’aquells medicaments o productes sanitaris que prescriuen en la seva pràctica diària. La possibilitat de signar les receptes és nova, però la voluntat de fer-ho ve de lluny.\nQuan preguntem a la responsable d’infermeria Rosa Yrla com ha viscut aquest pas històric, ens ensenya satisfeta l’acreditació per a la signatura de receptes i ens diu que li fa “molta il·lusió”. “Fa molts anys que estem lluitant, ens agrada tenir el nostre rol propi. De moment, el que hem aconseguit és fer receptes de molts dels temes que toquem nosaltres, com les ferides. Fins ara la recepta la fèiem nosaltres, però l’havia de validar el metge”. La prescripció infermera agilitza l’atenció, “nosaltres tractem al pacient i escollim el tractament, perquè estem capacitades i som resolutives”. Tal com apunta Yrla, les infermeres són les que tenen més experiència en el camp de les cures, s’encarreguen del tractament i del seguiment, per tant és lògic que puguin prescriure els materials per fer-les (gases, apòsits, pomades, etc.) També poden prescriure alguns medicaments, absorbents, bosses d’orina, sondes…\nMalgrat la satisfacció per haver-ho aconseguit, encara queda camí per fer, “estem als inicis, veiem alguna cosa que no estem massa d’acord que no ens deixin prescriure”, puntualitza Yrla, “esperem que s’ampliï a allò que veiem i resolem, per no haver d’interferir amb el metge i reforçar l’autonomia de la infermera. […] A l’atenció primària infermeria té un pes molt gran en la prescripció”.\nEls beneficis de la prescripció infermera per a la professió són clars: reforça el paper autònom de la infermera, millora la coordinació amb la resta de l’equip assistencial i hi ha un increment de l’eficiència a l’hora d’atendre als pacients. Aquest moviment s’emmarca dins d’un procés més gran de reivindicació d’un paper més modern de la infermera.\nLa Rosa Yrla ho té molt clar, per a les persones usuàries també és un avenç. “Abans (un cop infermeria havia fet la recepta) els pacients s’havien d’esperar que el metge o metgessa la validés, ara és més àgil”. Així es veu reforçada també la relació amb el pacient, “la infermera completa el procés” i això ajuda a visualitzar que hi ha àrees de l’atenció als pacients que lidera infermeria.\nEl CAP Vallcarca-Sant Gervasi va participar en una prova pilot de la prescripció infermera a l’inici de 2021 i en el moment d’aquesta entrevista comptàvem amb 11 infermeres acreditades per poder emetre i signar plans de medicació, la resta estaven en procés d’acreditació.


Chalet Chalet Anne-Sophie La Tzoumaz Suïssa - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Chalet Chalet Anne-Sophie\nDissenyat tant per oci com per negoci, Holiday home Anne-Sophie La Tzoumaz està situat idealment a La Tzoumaz; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Aprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de La Tzoumaz. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, s'admeten animals de companyia. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, reproductor de DVD/CD, forn microones per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Holiday home Anne-Sophie La Tzoumaz.\nCal que informeu el Chalet Chalet Anne-Sophie de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Cal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. Interhome t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus. En arribar, cal abonar un dipòsit de 500 CHF per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament.


El vestidor s´aïlla dels nombrosos canvis a l´organigrama del club - Diari de Girona\nEl vestidor s´aïlla dels nombrosos canvis a l´organigrama del club\nC.R.GIRONA El 28 de novembre, l'arribada d'Oriol Alsina va ser el primer capítol d'una profunda reestructuració de diversos estaments del club. Des de llavors el club no ha fet més que viure canvis i més canvis. De la direcció esportiva, va passar-se a la banqueta; d'allà, a la secretaria tècnica. Fins i tot la base ha quedat esquitxada per un ball de noms que pot encara no haver cessat. Davant tot plegat, el vestidor blanc-i-vermell intenta estar al marge. S'aïlla. Se centra en la seva feina: entrenar-se i jugar. I, si pot ser, guanyar. Ahir, dos dels capitans de la primera plantilla, Jofre Mateu i Jandro Castro, no només valoraven l'actualitat del primer equip, sinó que també revelaven les impressions del vestidor davant aquesta espècie de revolució que viu l'entitat. Tots dos van coincidir: "No ens afecta". I, si no els afecta, és perquè tots plegats deixen tots aquests canvis en un segon terme.\n"Estem tranquils i mirem de no assabentar-nos de tot plegat", confessa Jofre Mateu. El d'Alpicat, com uns quants dels seus companys d'equip, reben la informació a comptagotes i pel que els arriba de l'exterior. Tot i això, tant ell com la resta miren de no fer-ne gaire cas. "No ens soluciona les coses, però tampoc ens perjudica. Hem d'intentar mantenir-nos al marge de tot plegat i l'únic que desitgem és que tot el que s'estigui fent sigui pel bé del club", confessa. Admet, també, que en cap moment ha existit el temor entre els jugadors que els canvis també poguessin arribar a la plantilla. "No hem pensat que pugui afectar algú de nosaltres. No ens ha arribat res d'això, sinó al contrari. Se'ns parla de reforços, sobretot a la davantera. I tenen raó, perquè en moltes convocatòries hem anat sense una referència en atac".\nJandro opina tres quarts del mateix. "Estem centrats a jugar i res més", deixa anar. "Tot el que no sigui esportiu, no ens interessa pas", remata. L'asturià no opina sobre la revolució al club, amb l'estrena d'un nou director esportiu i un secretari tècnic. Assegura que només els afecta el relleu a la banqueta. "No en parlem de tot plegat al vestidor. Personalment, sobretot perquè no miro la premsa ni res d'això. El que hem de fer és dedicar-nos a jugar i també a entrenar-nos. Només podem opinar del canvi d'entrenador i, com és evident, l'hem notat. La resta ens és indiferent. Esperem que no hi hagi més canvis d'entrenador, això vol dir que els bons resultats arriben".


Orient Mitjà | Anna Balletbò\nPosted on Desembre 20, 2010 by Anna Balletbo Arxiu\nAnna Balletbò. 20/12/2010\nQuan el 7 d’octubre de l’any 2001 tropes americanes i britàniques iniciaven operacions per envair l’Afganistan, país de 30 milions d’habitants, per tractar d’enderrocar els talibans, poca reflexió es devia haver fet en relació a què succeiria el dia després de la “victòria” formal. Efectivament, el 7 de desembre del 2001 va caure Kandahar, últim bastió talibà i avui, gairebé 9 anys després de la victòria “aliada” seguim sense saber què fer.\nL’experiència de Vietnam no sembla haver servit de molt i al final als conflictes armats pot més la resistència que l’èxit aparent i la resistència talibana s’ha teixit en el veí Pakistan.\nQuan el primer ministre britànic Cameron va pronunciar la famosa frase sobre el Pakistan “no podem tolerar en cap sentit la idea que a aquest país se li deixi mirar als dos costats alhora, ni que pugui, de fet, donar ales a l’exportació del terrorisme, ja sigui a l’Índia, l’Afganistan o qualsevol altre lloc del món.” la revolada va ser majúscula.\nLes paraules de Cameron, desafortunades sens dubte, i més en visita a l’Índia, etern enemic del Pakistan, no són les úniques pronunciades en aquest sentit. La secretària d’estat Hillary Clinton, en una visita el mes de juliol al Pakistan va manifestar públicament la desconfiança de Washington respecte el seu aliat afirmant que algú, en el si del govern Pakistanès era coneixedor de l’amagatall del cap d’Al-Qaeda Osama Bin Laden a les zones tribals al llarg de la frontera amb l’Afganistan.\nLes filtracions de documents a Internet de Wikileaks posant de manifest que els servei d’intel·ligència pakistanès (ISI) ajuden a atiar secretament la insurrecció talibana a l’Afganistan, ha fet saltar totes les alarmes.\nI la veritat és que aquesta guerra que s’està eternitzant, ho fa per algun motiu i aquest motiu pot estar a Islamabad que, mentre d’una banda rep un miliard de dòlars l’any de Washington per la seva ajuda contra Al-Qaeda, per l’altra sembla ajudar en secret la insurrecció Afganesa.\nQuan les tropes soviètiques van envair l’Afganistan, pati del darrere del Pakistan, el Pakistan va actuar com a punta de llança dels EUA en la seva lluita contra l’eix del mal. Els seus serveis d’intel·ligència es van posar al servei de la CIA per instruir, armar i dirigir els muyahidines afganesos amb Osama Bin Laden al capdavant. El Pakistan va exercir un paper clau en la resistència armada que va convertir l’Afganistan en el Vietnam rus i, a canvi, l’exèrcit del Pakistan va rebre ajuda logística i financera d’EUA. Però sobretot el Pakistan va començar a mirar al seu veí l’Afganistan com a territori propi, exercint funcions d’àrbitre en els seus afers interns.\nPer això, amb la marxa de les forces soviètiques de l’Afganistan el 1989 i en desencadenar-se al país la Guerra Civil, els dirigents pakistanesos es van sentir abandonats dels EUA i van haver de redreçar la situació a la seva manera, tractant d’aportar una mica d’estabilitat a un país devastat per la guerra.\nEl Pakistan va decidir encarregar als talibans que s’ocupessin de posar ordre encara que fos a força d’establir una espècie d’Emirat islàmic. I els serveis d’intel·ligència pakistaneses van estrènyer els seus llaços amb els talibans i van consolidar la seva hegemonia a la zona.\nVeiem doncs que el Pakistan amic dels EUA des dels anys 50 inicia recels i desconfiances a partir dels 90. El Departament d’Estat hauria de saber el cost d’abraçar i després menysprear a aliats segons conveniència. Els dirigents pakistanesos i especialment l’aparell de seguretat es van sentir menyspreats i abandonats pel protector que va tallar l’ajuda militar amenaçant-los amb sancions pel seu programa nuclear.\nEn la pràctica, el que succeeix a l’Afganistan és un residu de la Guerra Freda. Amb la caiguda de la Unió Soviètica, l’imperi Americà, va perdre tot interès a l’Afganistan i al Pakistan. Recordo que durant la primera campanya presidencial de George W. Bush li van preguntar el nom del primer ministre pakistanès en un programa televisiu i no va saber contestar. (En l’època Perwez Musharaf, actualment Asif-Ali-Zardari).\nL’ou de la serp està incubat i des de fa uns mesos les forces pakistaneses han llançat ofensives contra els talibans pakistanesos, aliats amb els talibans afganesos perquè els primers han començat a amenaçar a l’actual govern pakistanès. Malgrat això, les forces armades pakistaneses es mostren poc inclinades a atacar de debò als talibans afganesos, tal com els demana Occident, perquè volen treure partit de la seva posició i els talibans afganesos són una important basa de negociació estratègica per quan les tropes occidentals surtin del país.\nAixí, igual que es queixava la secretària d’estat Hillary Clinton del doble joc pakistanès, també els talibans afganesos es queixen del doble joc dels pakistanesos que amb una mà els alimenten i amb l’altra els detenen i maten.\nUn últim aspecte que val la pena tenir present és la impossibilitat de construir un sistema democràtic basat en la corrupció. Com bé explica l’analista William R. Polk, els grans senyors de la guerra controlen Ministeris o províncies senceres. Un d’ells, el poder en l’ombra de Kandahar, és germanastre del President Karzai i en aquesta província no succeeix gens sense la seva aprovació i sense que ell rebi un suborn. Un altre antic ministre de l’Interior destituït per corrupció, ha estat traslladat a un lloc des del qual, segons un editorial del diari The Guardian, està a càrrec de la indústria de l’opi.\nLa “mossegada” pel funcionari és norma i si no hi ha mossegada no hi ha rebut. No només els afganesos paguen suborns, el lliurament de milions de dòlars en efectiu als cabdills rurals és pràctica habitual entre els soldats nord-americans i els de l’OTAN. El comentari fet pel General David Petraeus, el nou comandant en cap a Afganistan: “els diners és la meva millor munició en aquesta guerra” no fa més que confirmar-ho.\nLa corrupció modela la visió que té l’afganès del seu propi govern i és un dels temes subratllats pels talibans en la seva campanya per recaptar suports i el que és encara més important, molts observadors reconeixen que no hi ha corrupció a les zones que controlen els talibans. Aquest factor pot acabar sent determinant en la derrota occidental al país.\nHauríem de posar damunt la taula un altre element central en el conflicte: la rivalitat estratègica del Pakistan amb l’Índia que excedeix qualsevol pressió des d’occident sobre Islamabad per acabar amb el suport als talibans afganesos. El Pakistan, com a potència nuclear igual que l’Índia, té importants inquietuds d’ordre estratègic i de por a la influència índia al seu pati del darrere. Si volem indisposar els pakistanesos i els talibans afganesos no podem oblidar les inquietuds geoestratègiques del Pakistan en relació a l’Índia. El conflicte s’estén per moltes fronteres i qualsevol solució ha de comptar amb la participació no solament de l’Afganistan i el Pakistan sinó també de l’Índia, l’Iran i la Xina.


Meluha Homestay Kochi Índia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nH.No.1/1087, Kunnumpuram Jn.(East), Fort Kochi, Kochi, Índia, 682001 - Veure al mapa\nMés informació sobre Meluha Homestay\nIdeal tant per a la diversió com per al relax, Meluha Homestay es troba a la zona de Fort Kochi de la ciutat de Kochi. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Meluha Homestay, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha recepció 24 hores, transport hotel/aeroport, lloguer de cotxes, visites turístiques, servei de bugaderia.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara llits extrallargs (> 2 metres), ventilador, articles de tocador, plat de dutxa, mosquiter per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Meluha Homestay és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Kochi.


MATRÍCULA CURS 20/21 – CIFP PAU CASESNOVES – INCA\n8\tjuny\t2020\nQuins tràmits es poden fer online i quins s’han de fer presencialment?\nTots els tràmits de preinscripció i matrícula són online.\nPels NOUS ALUMNES tendreu tota la informació a la pàgina web de la conselleria d’educació FP CAIB. El procés d’amissió també serà un tràmit telemàtic i començarà el dia 17 d’agost.\nPels alumnes que ja estaven matriculats al curs 19/20 el tràmit serà pel GESTIB els dies 27,28 i 29 de juliol, els vostres tutors vos informaran del procés a seguir.\nHe fet un cicle de Grau Mitjà al Pau Casesnoves i vull fer un cicle de Grau Superior, quin procés he de seguir?\nEntres en el grup de “NOUS ALUMNES”. Has de fer la preinscripció a la plana web de conselleria.\nEstic cursant 4rt d’ESO i vull fer un Cicle Formatiu de Grau Mitjà, però encara no tenc el títol perquè m’han quedat assignatures per recuperar al Setembre. Com ho he de fer?\nHas de fer la preinscripció a partir del 17 d’Agost, encara que no tenguis el títol de ESO.\nEm vull matricular d’un Cicle Formatiu de Grau Superior, però encara no he acabat els meus estudis anteriors (Grau Mitjà o Batxillerat) perquè tenc exàmens al Setembre. Com ho he de fer?\nHas de fer la preinscripció a partir del 17 d’Agost, encara que no tenguis el títol dels estudis anteriors.\nEstic fent el segon curs de grau superior de Desenvolupament d’aplicacions Web i vull fer 2n d’aplicacions Multiplataforma (o a l’inrevés). Quin procés he de seguir?\nHas de fer la preinscripció per “NOUS ALUMNES” a la plana web de conselleria i seleccionar que et vols matricular de 2n curs. En aquest cas el criteri de selecció és per ordre d’inscripció, així que fes-ho quan abans millor, a partir de dia 17 d’agost.\nSóc alumne de primer i he de repetir curs, quin tràmit he de fer?\nDependrà dels mòduls que hagis aprovat. El teu tutor t’informarà de si has de fer el tràmit de matrícula per NOUS ALUMNES o de si tens plaça reservada i pots fer directament la matrícula per ALUMNES JA MATRICULATS.\nSóc alumne de primer i puc passar a segon, però me queden mòduls pendents de primer, de quins mòduls m’he de matricular?\nT’has de matricular del 27/7 al 29/7 de tots el mòduls pendents de primer i de tots el mòduls de segon. Quan, pel setembre, vegis els horaris, ja te donaras de baixa dels que no te vagin bé per compatibilitat horaria.\n28.04 Calendari del procés d’admissió als cicles formatius d’FP (curs 2020-2021) Règim presencial\nJa teniu disponible el calendari d’admissió del proper curs, MIRAU BÉ LES DATES PERQUÈ CANVIEN MOLT RESPECTE ALTRES ANYS!\nCalendari Exàmens recuperació Juliol curs 19/20


Gabriel García Márquez és guardonat amb la Medalla d’Or de la Ciutat, a títol pòstum | Barcelona Cultura\nGabriel García Márquez és guardonat amb la Medalla d’Or de la Ciutat, a títol pòstum\nA la cerimònia d’entrega, que té lloc el 16 de març al Saló de Cent de l’Ajuntament de Barcelona i es podrà veure en streaming, hi assistiran el fill de l’escriptor, la seva dona i l’agent literària Carmen Balcells\nL’Ajuntament de Barcelona atorga la Medalla d’Or de la Ciutat a títol pòstum a l’escriptor Gabriel García Márquez, que va arribar a Barcelona l’any 1967 i hi va viure durant set anys. La medalla se li entrega per la seva especial contribució a l’enriquiment del patrimoni literari barceloní i universal. L'Ajuntament també ha proposat batejar la biblioteca de Sant Martí de Provençals amb el nom de Gabriel García Márquez.\nFigura básica del realisme màgic, autor de Cien años de soledad, guardonat amb el Premi Nobel de Literatura l’any 1982, García Márquez és un dels escriptors més importants del segle XX. La seva relació amb la ciutat de Barcelona era ben estreta: no només hi va viure durant set anys sinó que hi va escriure algunes de les seves obres més importants, com El otoño del patriarca, una de les novel·les que han plasmat amb més precisió la figura del dictador.\nA Barcelona, també va coincidir amb molts dels autors de l’anomenat boom llatinoamericà. Gràcies a l’ajuda de l’agent literària Carmen Balcells i l’editor Carlos Barral, aquest grup d’escriptors llatinoamericans van establir la ciutat comtal com a base d’operacions i hi van escriure alguns dels seus textos més emblemàtics. Entre visitants i residents s’hi compten Mario Vargas Llosa, Julio Cortázar, José Donoso o Álvaro Mutis. El pis de García Márquez, a Sarrià, es va convertir ben aviat en la seu de reunió de tots aquests intel·lectuals, que al seu torn també es mesclaven amb escriptors locals com Josep Pla, Manuel Vázquez Montalbán, Juan Marsé o Óscar Tusquets.\nLa cerimònia té lloc el 16 de març al Saló de Cent de l’Ajuntament de Barcelona. Hi assistiran el fill de García Márquez, Gonzalo García Barcha, i la seva esposa Pía Elizondo. També hi farà presència l’agent literària Carmen Balcells. Es donarà la paraula a Jaume Ciurana, tinent d'alcade de Cultura, Coneixement, Creativitat i Innovació, i al director literari de Penguin Random House, Claudio López de Lamadrid. Seguidament, l’alcalde Xavier Trias farà entrega de la medalla al fill de l’escriptor. La cerimònia acabarà amb una actuació musical a càrrec del pianista i acordionista Maurici Vilavecchia, el guitarrista Toti Soler i la cantant Gemma Humet, que tocaran cúmbies, vallenatos i boleros.\nPodeu seguir l'acte a les 19:30 en streaming a través de Barcelona Cultura.


COLLA SABADELL: de novembre 2011\nConcurs de Banyoles, Colla Sabadell, 23-10-2011. Aura del Tura de Conrad Saló i Ramell.\nPublicat per COLLA SABADELL a 17:47 0 comentaris Enllaços a aquest missatge\nClassificació Final del Campionat de Catalunya de Lluïment Categoria Veterans 2011\nPublicat per COLLA SABADELL a 20:30 0 comentaris Enllaços a aquest missatge\nPlaça Sòller, Colles Arraona i Sabadell, Final Campionat Veterans, 20-11-2011.\nLa Final del Campionat en Categoria de Veterans ha quedat deslluïda per culpa del mal temps, doncs s'ha hagut de traslladar el concurs al pavelló Palestra, situat prop de la plaça Sóller. Al final s'ha aixecat el dia, i ha fet un matí meravellós.\nEl bon temps, ha fet que la sala tingués un ambient una miqueta sufocant, castigant per un igual a totes les colles, i molt especialment al nostre president, que després d'una llarga lesió, avui ha reaparegut, i entre la calor i la bona vida que s'ha donat aquest últim mes i mig, s'ha passat el concurs exigint una bombona de oxigen i un ventall.\nAvui la Sagrada Família no ha tremolat, (veure crònica 25-nov-2009) ja que per la falta d'espai, l'organització ha optat, amb molt bon criteri, no fer el Galop d'entrada. El criteri, poc després ha desaparegut, ja que les colles veteranes, repeteixo veteranes, han ballat una sardana que tirava 93 compassos de llargs, encara sort que ballar la sardana, “Les campanes de Breda“, de Joan Lluís Moraleda, ha estat un autèntic luxe.\nLa Colla Sabadell no ha passat del quart lloc amb el qual va començar el campionat a Vilanova, la Arraona per la seva banda ha fet un meritori tercer lloc, en la classificació de colles lliures.\nQuant a la revessa, després d'uns quants concursos sense mullar, ara no es podia fallar, les revesses dels dos anys anteriors, es van saldar amb dos encerts i a més en solitari, cal esmentar que la revessa de l'any passat, es van ballar més de dos-cents compassos en solitari, la d'avui s'ha compartit amb altres colles, però també ha tingut el seu punt d'incertesa, ja que aquesta sardana era molt llarga, i les colles anaven caient una darrere de l'altra, al final la Sabadell s'ha mantingut en peu, l'alegria de la Gran Taca Verda ha estat immensa.\nA poc a poc els dansaires van sortint de la infermeria, avui li ha tocat el torn al Sr. President, però d'aquí a una poc li tocarà al Joan Rifer, que per anar escalfant, ha ballat la revessa, ha estat arribar i encertar-la.\nClassificació Colles Veteranes Lliures: 1ª Joventut Sardanista, 2ª Arrels de Dintre el Bosc, 3ª Arraona, 4ª Continuïtat, 5ª Manresa Dansa i 6ª La Lira Vendrellenca.\nClassificació Campionat Nacional Colles Veteranes: Empatades al primer lloc, Toc de Dansa i Ressò, 3ª Roques Blaves de la Passió, 4ª Sabadell, 5ª Dansaires de Maig i 6ª Sempre Laietans.\nAmb el concurs d'avui, es dóna per acabat el Campionat, que ha estat guanyat per segon any consecutiu per la Colla Toc de Dansa de Tarragona, vagi per davant la nostra més sincera felicitació, tots sabem l'esforç i el sacrifici que hi ha darrere d'aquest triomf. FELICITATS COLLA, PER MOLTS ANYS CAMPIONS.(l'any que ve ens toca a nosaltres)\nPublicat per COLLA SABADELL a 22:53 1 comentaris Enllaços a aquest missatge\nColla Sabadell Concurs Plaça Sòller 20-11-2011, revessa encertada pel Jaume Nonell i repartida per la Carme Rouvroy.\nPublicat per COLLA SABADELL a 21:17 0 comentaris Enllaços a aquest missatge\nMª Carme i l'Àngel, Colla Arraona.\nMontserrat Campoy i el Feliu, Colla Sabadell.\nColles Arraona i Sabadell "LA GRAN TACA VERDA," la Sabadell s'acomiada de la temporada\nColla Toc de Dansa de Tarragona, Campions del Campionat de Veterans 2011.\nPublicat per COLLA SABADELL a 18:28 0 comentaris Enllaços a aquest missatge\nPublicat per COLLA SABADELL a 18:05 0 comentaris Enllaços a aquest missatge\nFinal Campionat de Catalunya Veterans, Barcelona Les Roquetes, Colles Arraona i Sabadell.\nDiumenge que ve 20 de novembre, es celebrarà a Barcelona, Plaça Sòller, la final del Campionat de Catalunya en categoria de Veterans. Aquesta final, a diferència de la de Grans a Balaguer, ja se sap per endavant quina serà la campiona, ja que, Toc de Dansa, ha demostrat que està a un nivell per sobre de la resta de colles, i aquest diumenge es proclamarà oficialment, Campiona de Catalunya Veterans, amb tot mereixement.\nPer la Colla Sabadell, aquesta és l'última oportunitat de millorar la seva classificació particular en el campionat, però sembla difícil superar aquest quart lloc que podríem dir que l'hi ha quedat en propietat.\nLa Sabadell no estarà sola a Barcelona, ja que en aquest concurs li acompanya la Arraona.\nDiumenge serà la darrera vegada que aquesta temporada podem veure junta a tota la Gran Taca Verda.\nEl Concurs Barcelona Les Roquetes, Plaça Sòller començarà a les 11:30h i la Cobla Mediterrània serà l'encarregada de posar la música.\nFinal Campionat de Catalunya Grans, Balaguer 13-11-2011\nLa Final del Campionat de Catalunya Grans que s'ha celebrat a Balaguer, s'ha decidit tan sol per mig punt de diferència, quedant campiona al Colla Mare Nostrum, la Colla Violetes del Bosc, que avui ha guanyat el concurs, necessitava fer tres primers per portar-se el campionat, però la primera sardana de lluïment tan sol ha aconseguit una segona posició, que al cap i a la fi l'ha condemnat al segon lloc en la classificació general.\nFelicitats a la Colla Mare Nostrum, i com no a la Colla Violetes del Bosc, que han protagonitzat un magnific campionat, amb emoció fins a l'últim moment.\nPublicat per COLLA SABADELL a 19:39 0 comentaris Enllaços a aquest missatge\nColla Mare Nostrum, campiona de Catalunya per segon any consecutiu.\nColla Violetes del Bosc, subcampiona a tan sol mig punt de la Mare Nostrum.\nLa Cristina i el Dani, de la Colla Mirant al Cel de Sabadell, única representant de la nostra ciutat en el Campionat de Catalunya, en categoria de grans.\nColla Mirant al Cel, campiona de la Final B Grans.\nPublicat per COLLA SABADELL a 18:51 0 comentaris Enllaços a aquest missatge\nConcurs de Valls, final dels Campionats Alevins, infantil i juvenil, 2011.\nAvui a Valls s'ha celebrat la final dels campionats de les categories, alevins, infantil i juvenil, amb el següent resultat: Campiona Alevina, Colla Trapelles de Sabadell, Campiona infantil, Colla Montgrí 2000 de Torroella de Montgrí i Campiona juvenil, Colla Xàldiga de Barcelona.\nPublicat per COLLA SABADELL a 23:43 0 comentaris Enllaços a aquest missatge\nConcurs de Valls, final dels Campionats, Alevins, infantil i juvenil, 2011.\nColla Montgrí 2000 de Torroella de Montgrí, Campiona Infantil 2011\nJaume Nonell ben remullat\nColla Xàldiga de Barcelona, Campiona Juvenil 2011\nColla Trapelles de Sabadell, Campiona Alevina 2011.\nPublicat per COLLA SABADELL a 23:32 0 comentaris Enllaços a aquest missatge\nConcurs de Girona, Colla Sabadell, 1-11-2011\nPublicat per COLLA SABADELL a 17:53 0 comentaris Enllaços a aquest missatge\nDimarts 1 de novembre, o de Todos los Santos, la colla Sabadell fa presència a Girona després d'un parell de temporades de no fer-ho. És a dir que la taca verda li dona color a la plaça una vegada més.\nAmb un galop més llarg que un dia sense pà la colla balla les dues sardanes de lluïment amb algun incident que altre com ja és normal en nosaltres, però resolts sense cap tipus de problema com a bons professionals i veterans. Si nó no s'enten que un dansaire balli uns quants compassos a la pata coja de la manera més estilosa possible i ningú (o qüasi ningú) se n'adoni... I d'altres, però queden sota secret de sumari. Més que rès perquè el gran jefe coach no va poder fer acte de presència i val més que no les sàpiga. Qui va donar alegria i color a l'anella va ser la nostra estimada Mª Carme Triadó. Un membre menys a la claca, si!!!\nUn primer lloc com a colla lliure. Tot i que la butxaca deu tenir un foradet doncs últimament la revessa diguem que se'ns resisteix una miqueta. No passa rès!!! d'aquí poc a la plaça Soller segur que podrem fer una d'aquelles coses que només sabem fer nosaltres com la temporada passada. Digueu-li revessa en solitari, galop contundent a dues colles o molt de soroll i gresca com sempre que posem els peus a les places del món.\nUn cop acabat el concurs una representació de la colla (Mare de Déu Senyor...) assisteix al dinar organitzat per la GEIG s'ho passa pipa, fa un bon àpat i torna cap a casa mentre altres representants de la colla fan acte de presència (esperem que més seriosa...) a la ballada que té lloc a Sabadell i on s'interpreta la sardana del nostre honorable president i capdanser Sr. Àngel Muñoz, i si no és honorable, entranyable si! i una estona llarga...\nSi algú vol saber alguna coseta més del concurs de Girona que pregunti i si nó haver vingut.... ara als dansaires se'ls dona per anar a passejar al monte!!! i és clar després es troben a faltar.\nAquesta és la crònica tardona del concurs de Girona. La reportera suplent no està al nivell del cronista habitual, a veure si així veiem el que tenim, que a vegades no hi veiem bé...\nPublicat per COLLA SABADELL a 18:48 0 comentaris Enllaços a aquest missatge\nLa Serrat i el Francesc\nBona notícia a la Colla Sabadell, la MªCarme Triadó (a la dreta de la imatge) torna a la competició després de passar-se gairebé tota la temporada en blanc, per culpa d'una lesió.\nPublicat per COLLA SABADELL a 23:26 0 comentaris Enllaços a aquest missatge\nGalop d'entrada de la Colla Sabadell al concurs de Girona.\nPer imperatiu legal, avui no hi ha crònica. (no he assistit) Concurs vàlid per al Campionat Territorial de les Comarques Gironinas.\nLa Colla Sabadell ha participat com a colla lliure, obtenint el primer lloc. La classificació ha estat la següent: 1ª Sabadell, 2ª Núria, 3ª Cireres de Ceret i 4ª Galligans del GEIEG.\nLa classificació gloval ha estat la següent: 1ª Aires Gironins, 2ª Sabadell, 3ª Torroella, 4º Núria, 5ª Amics Dansaires, 6ª Ciereres de Ceret, 7ª Exhortació, 8ª Galligans del GEIEG, i 9ª Tramuntana.\nConcurs de Banyoles, Colla Sabadell, 23-10-2011. A...\nClassificació Final del Campionat de Catalunya de ...\nPlaça Sòller, Colles Arraona i Sabadell, Final Cam...\nColla Sabadell Concurs Plaça Sòller 20-11-2011, re...\nFinal Campionat de Catalunya Veterans, Barcelona L...\nFinal Campionat de Catalunya Grans, Balaguer 13-11...\nConcurs de Valls, final dels Campionats Alevins, i...\nConcurs de Valls, final dels Campionats, Alevins, ...


Taller 'Inicia't al món de la costura' | Guia BCN: agenda d'activitats, directoris i cursos de Barcelona Taller 'Inicia't al món de la costura'\nAprèn a dissenyar patrons i a confeccionar la teva roba amb la màquina de cosir. Farem una bossa de mà amb folre molt versàtil així com les bases per elaborar uns pantalons, amb butxaques i cremallera o amb goma, tu tries.\nProfessora: Francisca Ramírez Sanchez\nDimarts de 18:30h a 20:30h Entrada general de: 49.13 €\nReducció i subvenció dels imports als tallers: adreceu-vos al mateix centre.. Cal inscripció prèvia\nCentre Cultural Albareda. A partir del 9 de desembre Presencial al centre: De dilluns a divendres, de 9.15 a 13.45 h i de 16.15 a 21 h. Dissabte, de 16.15 a 21 h.Inscripció Online: A partir de les 7 h del 9 de desembre albareda.inscripcionscc.com


La fiscalia belga examina les ordres de detenció contra Puigdemont i els exconsellers\nEls terminis s'allargarien fins als 60 dies per a la seva detenció.\nLa Fiscalia federal belga examinarà aquest dissabte les cinc ordres europees de detenció dictades per l'Audiència Nacional contra l'expresident de la Generalitat, Carles Puigdemont, i els quatre consellers cesadosque el van acompanyar a Brussel·les i no van acudir a declarar dijous passat.\nEls documents dictats per la jutge Carmen Lamela van arribar ja traduïts Brussel·les el divendres, de manera que la Fiscalia examinarà el fons la petició avui, per poder designar un jutge d'instrucció perquè s'encarregui del cas.\n"La qüestió passarà al jutge d'instrucció i serà ell qui decideixi què fer", han assenyalat fonts de la fiscalia belga.\nA partir de llavors el jutge tindrà 24 hores per decidir si l'ordre de detenció és "d'acord amb la llei" decidir si procedeix dictar presó i si hi ha alguna "causa de rebuig" de l'euroordre.\nPer complir aquest primer procediment cal que Puigdemont i la resta de persones reclamades per les autoritats judicials espanyoles declarin davant del jutge.\nSi el jutge no dicta presó per a les persones requerides haurà de prendre les mesures necessàries per "evitar la fuga", per exemple mitjançant la prohibició de viatge o amb sistema de vigilància electrònica.\nLa euroordre preveu que l'extradició d'un ciutadà reclamat per un altre Estat membre es resolgui en només 10 dies si l'afectat consent l'ordre.\nTot i així, els terminis s'allargarien en cas que la persona es negués a l'extradició, fins a 60 dies des de la seva detenció, com a norma, es pot estendre 30 dies més en casos excepcionals.\nPuigdemont va arribar a Brussel·les dilluns passat acompanyat de set exconsellers del seu Govern, dels que encara romanen al costat d'ell a la capital europea quatre d'ells, segons fonts de l'entorn de l'expresident autonòmic.\nSi Puigdemont i els seus exconsellers no accepten l'extradició davant el jutge d'instrucció, tal com han avançat els seus assessors legals, el procés continuarà a la Cambra del Consell (tribunal de primera instància), on el jutge tindrà un termini de 15 dies per determinar si l'euroordre és executable o no.\nEn cas que la seva decisió fos recorreguda, les parts podrien acudir encara a dues instàncies més, el Tribunal d'Apel·lació i el Tribunal de Cassació, successivament.\nEn tots dos casos, la sala té 24 hores per decidir si admet el recurs i altres 15 dies per prendre una decisió i concloure si l'ordre d'extradició pot ser executada o no.\nLa directiva d'aplicació de l'euroordre preveu un termini màxim de 60 dies perquè l'Estat membre requerit prengui una decisió sobre si executa o no l'extradició sol·licitada per un altre Estat membre.\nAquest termini podria ser prorrogat altres 30 dies en casos excepcionale s. Les autoritats de les dues parts haurien després deu dies per acordar i dur a terme el lliurament del detingut.\nD'acord a l'ordenament legal del país, Bèlgica pot rebutjar l'extradició d'una persona buscada per un país soci si hi ha "raons serioses" per pensar que no es respectaran els seus Drets Fonamentals.\nTambé si els delictes que se li imputen no són una infracció al dret belga o no estan recollits en un llistat de 32 delictes acordats per la UE en la seva directiva.