El Consell adjudica les llicències de TDT comarcal a la Marina Alta a empreses lligades al cas Gürtel i Brugal « Infobenissa\nEl Consell adjudica les llicències de TDT comarcal a la Marina Alta a empreses lligades al cas Gürtel i Brugal\n23 d'Octubre de 2010 No hi ha comentaris\nLogotip de la TDT\nEl Govern valencià va aprovar ahir les llicències d’explotació de la televisió digital terrestre (TDT) en les últimes tres demarcacions que encara estaven pendents de la concessió: Dénia, Sogorb i Gandia. Només resta Utiel-Requena, perquè el seu concurs va quedar desert. Aquestes adjudicacions recauen sobre empreses relacionades amb les dues trames de corrupció que esquitxen el Consell, els casos Gürtel i Brugal.\nSogorb tanca l’imperi de TDT\nEl Canal múltiple 48, en la demarcació de Vall d’Uxò-Sogorb, va ser adjudicat a les empreses Gestión de Medios de Valencia y Murcia SL, Grupo castellonense de Medios SL i Foto Video Tarson SL. L’empresa Gestión de Medios de Valencia y Murcia SL està vinculada al grup Tele 7 Calderona, que al seu torn, té darrere a Mediamed Comunicación Digital, creada en 2005 i de la qual ha sigut president José Luis Ulibarri, imputat en el cas Gürtel. Mediamed no va rebre de manera directa cap llicència de TDT en 2005 quan el Consell va repartir el pastís mediàtic, però estava darrere de sis empreses locals que sí van resultar beneficiàries i que, en total, sumaven 13 canals en les 14 demarcacions en les quals es divideix el mapa valencià. Amb aquestes últimes adjudicacions el grup mediàtic ja té televisions a tot el País Valencià.\nGandia, de Ulibarri a Torró\nQuant al Canal múltiple 26, a Gandia, s’ha adjudicat a Comarques Centrals Televisió SL, Inversiones Especiales del Mediterraneo SL i Gestión de Medios de Valencia y Murcia SL. Inversiones Especiales del Mediterraneo, S.L., és la denominació societària de la televisió local Tele 7. L’emissora, que emet actualment en analògic, va ser adquirida per empresaris locals al fins aleshores propietari de la xarxa de televisions Tele 7, José Luis Ulibarri, en una operació apadrinada pel portaveu local del Partit Popular, Arturo Torró. I això, s’uneix al fet que la conselleria segueix bloquejant la concessió de la llicència per al quart dels canals previstos, l’únic de titularitat pública. Fet que el govern gandienc considera una provocació.\nDénia, la conquesta de Ripoll\nCanal 37 Televisió Marina Alta, S. L., igual que Canal 37 d’Alacant, gestionades per l’empresari José Luis Sánchez Codina, estan vinculades a l’empresa Tabarka Mitjana, S. a., que forma part del grup mediàtic que, segons els enregistraments que consten en el sumari del cas Brugal, finançava Ángel Fenoll a petició del president de la Diputació, José Joaquín Ripoll. Sánchez Codina també va ser administrador d’Onda Mariola, també relacionada amb Tabarka Media. Des de l’inici les relacions amb la diputació eren immillorables. Després, aquesta televisió es va traslladar a Ondara, feu polític del batle ripollista Ximo Ferrando. Canal 37 Marina Alta s’ha finançat a costa dels ajuntaments. El batle que signava un conveni sabia que tenia espai als informatius i programes d’aquesta televisió comarcal.\nA la Marina Alta també han ressultat triades Gestión de Medios de Valencia y Murcia SL; i l’empresa Comarques Centrals Televisió SL.\nEl repetidor de Pedramala ja emet en TDT (3/10/2009)\nEl PSPV demana solució al problema de la TDT (23/9/2010)\nLa Regidoria de Serveis Socials gestiona la cessió gratuïta de receptors de TDT per a col·lectius amb risc d’exclusió social (10/3/2010)\nEl batle de Benissa tenia vincles amb l’empresari Enrique Ortiz, acusat pel cas Brugal (19/7/2010)


Condicions d'enviament - Martina Pont\nBPC S.L. es reserva el dret d'enviar les comandes pel mitjà de transport més adequat en cada moment segons el seu criteri.\nLes despeses d'enviament són totalment gratuïts per a tot el territori d'Espanya.\nExcepte fi d'existències, les comandes seran enviats immediatament i Vostè disposarà del producte en un termini de 3 a 5 dies.\nSi desitja que la seva comanda sigui enviat per una agència de transports concreta, si us plau, us preguem via e-mail o telèfon i gustosament atendrem el seu cas en particular.\nEls terminis de lliurament indicats són a títol orientatiu i BPC S.L. s'esforçarà a respectar-los; no obstant, al tractar-se d'un servei ofert per tercers, la seva demora no implica l'anul·lació de la comanda ni indemnització.\nLa devolució a BPC S.L. s'ha de fer usant la mateixa caixa o sobre utilitzat en el lliurament o, si no, en algun format similar que garanteixi la devolució dels Productes en perfecte estat.\nS'hi ha d'incloure una còpia del justificant de compra i l'albarà de lliurament dels Productes dins del paquet, on a més es marquin els productes retornats i el motiu de la devolució.\n2. Reemborsament del preu dels Productes al Client\nEn el supòsit de l'exercici del dret de desistiment de l'apartat (1) el Client tindrà dret al reemborsament del preu dels Productes retornats sempre que es trobin en les mateixes condicions en què van ser lliurats, no hagin estat usats (excepte el necessari per verificar la seva adequació amb el que s'esperava), rentats, danyats, o extraviats abans d'arribar a les dependències de BPC SL o no s'hagin complert els requisits establerts en aquestes Condicions d'Ús.\n3. Devolució de Productes defectuosos\nEn aquests supòsits, la devolució a BPC S.L. dels Productes s'ha de fer de la forma establerta en l'apartat (1) anterior o bé contactant amb el departament d'atenció al client. En el cas de devolució de Productes defectuosos, o que no es corresponen amb la comanda realitzada pel Client, BPC S.L. es farà càrrec dels costos de devolució dels Productes, sempre que la devolució es faci des del mateix lloc on el Producte va ser lliurat al Client.


Opinió d’Acer Predator Thronos (hands-on): una gloriosa cabina de jocs - Primera Vista | Febrer 2021\nOpinió d’Acer Predator Thronos (hands-on): una gloriosa cabina de jocs\nLa cadira de jocs Acer Predator Thronos s’adapta a tres monitors de 27 polzades i us oferirà l’aprenentatge mentre jugueu els vostres jocs\nAnunciat a Berlín a IFA 2018 (un saló tecnològic), l'Acer Predator Thronos és una estació de batalla de jocs en tota regla. Aquesta cadira de jocs d’1,5 m d’alçària compta amb un braç motoritzat, una safata de teclat i un reposabusos, s’inclina fins a 140 graus i fins i tot té llums RGB personalitzables amb les quals podeu jugar. Bastant xulo, no?\nDesprés d’un esdeveniment atractiu a finals de 2018, aquí teniu tot el que heu de saber sobre l’Acer Predator Tronos.\nRevisió d'Acer Acer Predator Tronos: disseny i construcció de qualitat\nVeure relacionat Millor cadira de jocs 2019: Les millors cadires de jocs per PC que podeu comprar al Regne Unit Millor PC 2019: Potents ordinadors d’escriptori ampliable des de 479 £\nLa 'cadira de jocs' està fabricada amb cuir PU suau, mentre que els reposabraços són d'un material d'escuma de plàstic tou, tal com es troba en una cadira de jocs habitual. Només ofereix un petit grau de personalització: només es pot lliscar cap endavant. Aquí no hi ha reposabraços en 4D.\nL'alçada de la cadira no es pot ajustar, però tot el que hi ha al seu voltant es pot fer mitjançant l'ús d'hidràulica: la cadira es pot inclinar i tancar fins a 140 graus. El braç que s’asseu a sobre d’on s’asseu és regulable, on mourà els tres monitors muntats en VESA. Un reposador de cames també s’aposta de forma automàtica, de manera que es recolzen les cames, no s’ha de confondre amb el recolzament que també es pot ajustar al vol. Això proposa fins a uns 45 graus.\nQuant als monitors, Acer no ha pogut confirmar si surten de sèrie o costen un cost addicional. Suposo que pots obtenir la cadira sense cap monitors o, alternativament, si t’agraden els monitors d’Acer, pots comprar un paquet de paquets. Només podeu adaptar fins a tres monitors 27in. No hi ha espai per a l’expansió, de manera que si voleu monitors més grans o voleu encaixar més de tres, haureu de pensar en una altra solució.\nEl braç del teclat que s’ubica al vostre davant també està motoritzat. Aquí podreu adaptar-vos a un teclat a mida completa i podreu disposar d'espai per moure el ratolí. Tens uns 250 mm d’espai a la dreta del teclat, cosa que equival al voltant de la mateixa mida que a col·locació vertical del ratolí de mida mitjana.\nA la part esquerra del reposabraç, hi ha dos porta-copes (faltava un a l’acte manual) i hi ha un conjunt de controls que fan funcionar la cadira. Malauradament, no hi ha cap control remot per controlar la cadira. Al costat del reposabraç dret, situat sota el braç del teclat, hi ha quatre ports USB 3.0 que ofereixen un accés ràpid al vostre PC.\nAcer ha inclòs llums RGB que es poden personalitzar de lluny; fins i tot podeu convertir la vostra cadira en una discoteca mitjançant l’ús de llums estroboscopiques. Els llums es troben al voltant de l’exterior de la cadira. Es poden desactivar mitjançant un botó físic que es troba al braç, assegut a la cadira, situat per l'espatlla esquerra. Aquí trobareu un altre botó que us permetrà encendre un llum de lectura de tons blaus.\nImatge 16 de 16\nAl voltant de la part inferior de la cadira, hi ha dos compartiments rectangulars fets de metall. Estan asseguts al costat dels músculs quad. Perfecte per als vostres aperitius o llibreta.\nFinalment, se’m va dir que la cadira podia vibrar i que també té l’opció de tenir altaveus integrats. Per desgràcia, el model que vaig provar no tenia aquestes funcions, així que no puc comentar la seva existència.\nData i preu de la publicació d'Acer Predator Thronos: Quant costa?\nAcer encara ha de fixar una data per a la qual sortirà a la venda, però se m’ha dit que m’ho esperaria a principis del 2019. El mateix passa amb el seu cost. Tanmateix, puc fer una encertada educació ja que Acer no és la primera empresa a crear aquest dispositiu, de fet, MWE Lab té el seu propi 'Emperor XT', que sembla molt similar als trons. Costa al voltant de 5.700 £Així que espereu l’equivalent a Acer que costi més. Teniria un pressupost d’uns 8.000 £.\nUna cadira de jocs ridícula a part, probablement haureu de comprar aquests monitors (tret que hi hagi un paquet de comandes) i, sens dubte, necessitareu un PC per jugar-hi. Teniu en compte tres monitors, juntament amb un ordinador superior i haureu de començar a estalviar els vostres cèntims si voleu viure a la 'cova del jugador' d'Acer.\nTambé hi ha una altra cosa que cal tenir en compte: el manteniment i el manteniment. Acer no em podia proporcionar cap informació sobre com es pot reparar aquest servei ni els termes de la garantia. Cal que es mantingui la hidràulica amb el pas del temps, així que tinc la curiositat de veure com Acer abordarà aquest congrés. Tanmateix, m’han dit que sortiran a muntar la cadira a la ubicació desitjada.\nAcer Predator Thronos: veredicte precoç\nTé un aspecte gloriós a la part superior. El disseny fa que sembli la cabina d'una nau espacial aliena i, tot i així, serà el somni de la majoria dels jugadors. Però, no arriba sense les seves limitacions: la cadira no es mou; té una base fixa, on les peces motoritzades es mouen al seu voltant. M'hauria encantat una variant de la cadira que pogués aplicar una mena de G-Force als teus jocs.\nLa zona del teclat i del ratolí també és una mica limitada. No puc veure que els jugadors competitius ho recullin, ja que voldreu més espai per als flickers AWP. Ah, i em vaig oblidar de dir que és absolutament gegantí? Necessitarà la seva pròpia habitació. Però bé, si esteu buscant per aconseguir-ho, probablement sigueu tenint una mansió de 10 llits.\nNo m'equivoquin, les meves primeres impressions són positives i és un equip molt divertit. Però és útil? Bé, hauré d’esperar a que Acer tingui una versió final del producte i un preu ajustat.\nMillor bronzejat fals: aconsegueixi una brillo saludable besat pel sol des de fins a 6 €\nMillor aspirador sense fil 2020: Quin és el millor aspirador sense fil per a vostè?\nMSI Z370 Gaming Pro Carbon AC revisió: Una fantàstica placa base de Coffee Lake\nLakeland Mini 1.8l: revisió múltiple de cuina: petita però potent\nRevisió de Samsung Level U Pro: auriculars Bluetooth de coll\nrevisió de microsoft go\ndata de llançament 360\nmillor tint de cabell per a la llar Regne Unit


Apartamentos Marina Cazorla Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nPlaza de Santa Maria, 9, Cazorla, Cazorla, Espanya, 23470 - Veure al mapa\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Cazorla, no busqui més enllà de Apartamentos Marina. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Apartamentos Marina és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nL'ambient de Apartamentos Marina es reflexa en cada habitació. balcó/terrassa, ventilador, aparell de televisió, nevera, forn microones són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Apartamentos Marina la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Cazorla.\nNúmero de Identificación Fiscal: CTC-201511821\nTots els tipus de viatgers (35) Parelles (28) Famílies amb infants petits (2) Grups (5)


Cristian Gómez, amb un compte pendent per saldar al Benito Villamarín - Diari de Girona\nCristian Gómez, amb un compte pendent per saldar al Benito Villamarín\nc.r.girona 20.02.2015 | 07:25\nEra el seu primer partit com a titular amb la samarreta del Girona. Tenia ganes de fer-ho bé. El rival, tot un Betis, convidava a la il·lusió. No només el seu equip va perdre (1-3, en una tarda inspirada de Rubén Castro), sinó que Cristian Gómez va ser substituït al descans, quasi sense massa temps per demostrar res. "Encara dono voltes a aquell partit i tinc una espina clavada", admet el jugador, que des d'aquell dia ha aparegut amb comptagotes, fins que el passat dissabte va jugar més de 75 minuts per la lesió d'Eloi Amagat al tram inicial del duel amb l'Sporting. Gómez no sap si dissabte tindrà una nova oportunitat a Sevilla, però jugui o no, té ganes de tornar la jugada al Betis, un rival que té encreuat.\n"Em va doldre molt el que va passar a la primera volta. Ho tinc gravat a la memòria. Serà una mena de revenja. Vull guanyar i si em toca jugar, fer un partit complet", diu el migcampista, que dissabte viurà el seu tercer enfrontament com a professional al Benito Villamarín, d'on mai hi ha tornat amb una victòria sota el braç. "Hi he jugat dos cops. Un d'ells vam perdre amb un gol una mica estrambòtic; en l'altre, vam empatar en l'afegit amb una diana de Pandiani que mai oblidaré. Em quedo amb aquest últim record", explica. I afegeix: "A la tercera va la vençuda. Segur que guanyarem el dissabte i, si així ho fem, farem un pas molt important".\nVeu, amb la lesió d'Eloi Amagat, una porta oberta per guanyar-se un lloc a l'equip titular. Com a mínim, admet que ara hi ha més opcions de tenir minuts però assegura que les circumstàncies actuals no el faran relaxar-se: "Vull seguir treballant per jugar. Estic, com sempre, a disposició de l'entrenador. Si m'escull per enfrontar-me al Betis, perfecte. I si no, intentaré ajudar l'equip des de la banqueta. A seguir treballant com fins ara perquè he vist que les oportunitats acaben arribant". La seva li va arribar diumenge passat, a Montilivi, on va ser el relleu del lesionat Eloi. "Per a mi el més important era jugar. Necessitava recuperar les sensacions de la competició. Sí, vaig participar a la Copa Catalunya, però l'ambient de Gavà era molt fred i em va costar entrar. Em va passar amb l'Sporting, que vaig sortir quasi sense escalfar, però crec que a la segona part vaig estar bé. Aquest és el camí", va valorar.\nEl Girona recupera per al duel de Sevilla Felipe i Jandro . Girona FC


La transmissió en streaming de la Cavalcada de Reis va tenir 900 seguidors en directe\nLa retransmissió en directe a través d’Internet de la Cavalcada d’enguany va registrar 876 visualitzacions en directe i a dia d’avui i sumant-hi les visualitzacions en diferit al llarg de la darrera setmana, l’emissió arriba ja a les 1.510.\n1a PISTA del “Saps on és?” setmana del 13 al 16 de gener\nAquí teniu la primera pista. Una mica més amplicada la foto, on es pot veure un tub característic de la zona. Penseu quina zona de la ciutat d’Igualada hi poden haver aquests grafits, on al costat hi ha una instal.lació molt “urbana”. NO ÉS EL REC… Respostes a sapsones@gmail.com i a IgualApp,\nTres grups empresarials i una entitat estan interessats en impulsar uns cinemes a Igualada\nL’alcalde d’Igualada, Marc Castells, ha assegurat a Ràdio Igualada que en els propers tres anys es concretarà la instal.lació d’uns cinemes a la capital de l’Anoia. Castells ha assegurat que ja ha parlat amb dos grups empresarials i un propietari que estan interessats en posar en marxa un equipament d’aquestes característiques, al marge de la iniciativa que ha impulsat l’Ateneu.\nPàgines 40 de 287« Primera«...102030...36373839404142434445...607080...»Ultima »


ESCOLA DE SERVEI: 20/01/2011\nDIJOUS DE LA SETMANA II DURANT L’ANY (I)\nHe 7,25-8,6; Sl 39,7.8-9.10 i 17 (R.: 8a i 9a); Mc 3,7-12\nNomés podrem pregar i treballar per refer els lligams trencats entre els cristians si hem experimentat el dolor per la comunió trencada, tant si nosaltres hem provocat aquest trencament com si n’hem sofert les conseqüències. D’aquest dolor, d’aquesta ferida en neix la pregària i el treball per refer els vincles de la unitat: de la creu de Crist, que és la font de tota reconciliació. Quan ens apropem al misteri de la creu —i ho farem d’ací uns instants damunt l’altar— fem l’experiència, prop de Déu, d’aquella comunió indestructible, com la que experimentaren Moisès i els seus acompanyants a la Santa Muntanya, en la lectura que llegíem ahir a Vespres. Però en la nostra realitat quotidiana, fem l’experiència del trencament i de la divisió, i de la fragilitat de les relacions humanes. I per això preguem. Perquè ni tan sols els cristians hem pogut conservar intacta aquella túnica de Jesús teixida sense costures que els soldats no s’atreviren a trossejar, símbol ben expressiu de la unitat i del Crist com a font d’aquesta unitat.\nL’evangeli d’avui ens presenta una bonica imatge de la missió de la comunitat dels deixebles de Jesús d’aplegar tothom en la seva amistat. Entorn de Jesús s’aplega gent vinguda d’arreu amb les seves xacres. És la humanitat que es retroba reconciliada entorn de Crist. Però parem esment en l’estil de Jesús, que haurà de ser també el de la seva església, en aquest treball per a la reconciliació: Jesús s’aparta una mica, dalt la barca, i no vol ser descobert. La discreció i l’amagament són imprescindibles per a l’autèntica evangelització, per tal que les nostres comunitats puguin barrejar-se com el llevat amb la pasta, amb la pasta del món, que necessita el ferment de la unitat.\nSolament «Jesús té el poder de salvar-nos definitivament, a nosaltres, que per mitjà d’ell ens hem acostat a Déu», com ens deia la carta als Hebreus. Demanem-li a aquest nostre Gran Sacerdot, Jesús, que faci de nosaltres, grans de blat dispersos pel terrer del món, un sol pa d’olor agradable per a ser-li presentat. Així ho pregava una antiga anàfora. Preguem-ho també nosaltres en acostar-nos a l’altar per consagrar el pa i el vi de la unitat, que són sagrament de Crist i nostre. Amén.


Ferran Soldevila i Zubiru :: Conèixer Palau\nInici > Ferran Soldevila i Zubiru\nFerran Soldevila i Zubiru\nFerran Soldevila i Zubiru (Barcelona, 1894-1971) fou un historiador i escriptor català.\nGermà de l'escriptor Carles Soldevila, es va dedicar fonamentalment a la historiografia, tot i que també va escriure obres de teatre, de poesia i una novel·la inèdita. Fou membre de l'Institut d'Estudis Catalans i de l'Acadèmia de Bones Lletres de Barcelona.\nDeixeble d'Antoni Rubió i Lluch, es doctorà a Madrid el 1922 (amb Menéndez Pidal), i el mateix any entrà al cos de bibliotecaris i arxivers. Va exercir la seva professió primer a Maó i més tard a Logroño. Entre 1924 i 1928 va ser un assidu col·laborador de la Revista de Catalunya. El 1926 es va traslladar a Liverpool com a lector de literatures hispàniques. El 1928, ja de tornada, va ser nomenat professor de història de Catalunya a l'escola de bibliotecaris.\nLa seva Història de Catalunya escrita entre 1934 i 1935 amb l'encàrrec d'En Francesc Cambó de sintetitzar els episodis més destacats de la història del país, d'ella, Joan Fuster va afirmar que era la millor visió de conjunt del passat català que s'hagi escrit. L'obra va ser publicada en tres volums entre 1934 i 1935. Va ser reeditada i actualitzada el 1962.\nEl 1931 va treballar a l'Arxiu de la Corona d'Aragó i més tard a la Biblioteca Universitària. Durant la Guerra civil espanyola va seguir impartint classes a la Universitat, on era professor de història. En acabar la guerra es va exiliar i va residir a França del 1939 fins el 1943.\nAl seu retorn, es va fer càrrec de la càtedra de història de Catalunya als Estudis Universitaris Catalans. El 1952 va publicar la Història d'Espanya, obra en vuit volums.\nVa escriure un important conjunt d'obres, especialment sobre l'Edat mitjana de Catalunya. Va dirigir les col·leccions Un segle de vida catalana i Episodis de la Història.\nVa estiuejar durant diferents estius a Santa Maria de Palautordera a la casa de la Saboneria.\nDues institucions culturals i un carrer del poble reben el nom d'aquest il·lustre historiador, l'Escola d'Adults Ferran Soldevila, la Biblioteca Municipal Ferran Soldevila i carrer Ferran Soldevila..\nbiografia | Ferran Soldevila


Roger Narboni inicia el nou cicle de conferències del màster en Lighting Design | Blog UPC School\nEl passat 30 de març va tenir lloc al Tech Talent Center l’Open Talent: “The Mutations of Urban and Landscape Lightings”, a càrrec de Roger Narboni, lighting designer i president de l’estudi d’il·luminació CONCEPTO.\nNarboni va llançar el 1987 una nova disciplina anomenada urbanisme lleuger i des de llavors ha executat més de 150 plans mestres d’il·luminació i al voltant de 20 infraestructures fosques, així com nombroses il·luminacions paisatgístiques, urbanes i arquitectòniques, tant a França com a l’estranger. És un expert mundial en estratègies d’il·luminació urbana i ha desenvolupat investigacions prospectives sobre el futur de la il·luminació urbana.\nEn aquesta conferència ens va acostar a les mutacions de les il·luminacions urbanes i paisatgístiques, que es convertiran aviat en un territori específic a explorar per respondre millor als canvis climàtics, oferir una nova urbanitat nocturna i redescobrir la foscor a les nostres ciutats.\nA la galeria de Flickr Open Talent: “The Mutations of Urban and Landscape Lightings” trobaràs totes les fotos de l’esdeveniment. I a continuació, el vídeo-resum de la sessió.\nCategories Disseny Tags conferències, lighting design Leave a comment Post navigation


Centre de Documentació d'Atenció a les Persones catalog › Details for: Being Trans in the EU:\nDetails for: Being Trans in the EU:\nMaterial type: Computer filePublisher: Vienna: FRA, 2014Description: 1 pdf, 16 p.Subject(s): Transsexuals -- Unió Europea, Països de la Online resources: Accés al document Summary: Presentació dels resultats de l’enquesta dirigida per la European Union Agency for Fundamental Rights (FRA) sobre la realitat a la Unió europea de les persones trans. L’enquesta es va realitzar el 2012 mitjançant un qüestionari on-line a persones majors de 18 anys i va rebre 6.579 respostes. El treball mostra les percepcions, experiències, opinions i visions d’una bona part del col·lectiu.\nMundet Benestar social 176 Eur (Browse shelf) Available 0000950076681\nPresentació dels resultats de l’enquesta dirigida per la European Union Agency for Fundamental Rights (FRA) sobre la realitat a la Unió europea de les persones trans. L’enquesta es va realitzar el 2012 mitjançant un qüestionari on-line a persones majors de 18 anys i va rebre 6.579 respostes. El treball mostra les percepcions, experiències, opinions i visions d’una bona part del col·lectiu.


Julian Assange diu que Snowden està "sa i estalvi" i que viatja a l'Equador per una "ruta segura"\nESPIONATGE ALS EUA\nEl secretari d'Estat nord-americà, John Kerry, assegura que Washington no sap on és l'informàtic\nREUTERS Moscou / Washington 24/06/2013 16:55\n651x366 El seient buit al vol Moscou-l'Havana / MAXIM SMEDLOV / REUTERS El seient buit al vol Moscou-l'Havana / MAXIM SMEDLOV / REUTERS\nEl fundador de Wikileaks, Julian Assange, ha assegurat aquest dilluns que Edward Snowden, l'extècnic d'una empresa subcontractada per la CIA processat per espionatge, està "sa i estalvi" i que va cap a l'Equador, a través d'una "ruta segura". Assange no ha dit on es troba Snowden, però ha confirmat que anava al vol que va aterrar diumenge a Moscou procedent de Hong Kong.\nPer ara no hi ha rastre de l'informàtic. Els periodistes que han reservat plaça al vol que l'havia de portar aquest matí a l'Havana s'han trobat un seient buit. Una hostessa ha dit que l'informàtic –acusat d'espionatge pels Estats Units per haver revelat al diari britànic 'The Guardian' el funcionament del sistema d'escoltes massives– no era a l'aparell i que el seient que havia reservat estava ocupat per un altre passatger. La companyia Aeroflot ha confirmat la informació uns minuts més tard.\nDiumenge Snowden va abandonar el seu refugi a Hong Kong i va volar a Moscou, on suposadament al vespre es va reunir amb responsables diplomàtics de l'Equador per demanar-hi asil polític.\nPer la seva banda, John Kerry, secretari d'Estat nord-americà, ha dit que els Estats Units no saben on és l'informàtic ni quins són els seus plans. En una roda de premsa a l'Índia, Kerry ha dit que estaria molt contrariat si sabés que la Xina i Rússia havien sigut informades de la intenció de Snowden d'abandonar Hong-Kong diumenge. Washington ha pressionat Moscou per fer tot el que estigui a les seves mans per extradir el nord-americà.


Lix, el bolígraf que et permet dibuixar en tres dimensions - YCOM\nLix, el bolígraf que et permet dibuixar en tres dimensions\nPublicat el 9 de maig de 2014\nSembla que les impressores 3D s’han convertit en un objecte de desig per part de molta gent, i tampoc han estat poques les persones que han volgut aprofitar la tecnologia i donar-li una volta de rosca al concepte.\nAvui us presentem Lix, un projecte que de moment està en forma de campanya a Kickstarter però que ha despertat l’interès de moltes persones i sobretot moltes empreses. Es tracta d’un bolígraf que permetrà generar formes tridimensionals.\nI això gràcies a un plàstic candent que se solidifica en contacte amb l’aire i que et permetrà aprofitar els tres eixos de coordenades de la realitat per crear obres artístiques amb profunditat i volum. Per descomptat, els resultats que s’obtinguin amb aquest bolígraf dependran de les nocions artístiques i habilitat de la persona que l’utilitzi, tot i que sí sembla ser notablement més fàcil d’utilitzar que altres invents similars que l’han precedit.\nCom no podia ser d’una altra manera, la campanya de finançament a Kickstarter (un Verkami) ha estat un èxit aclaparador, arribant a recaptar fins a cinc vegades més que la quantitat fixada per poder donar-li vida al projecte. De manera que, si us interessa aquest bolígraf, us animem a que entreu a la seva pàgina web (enllaç) i doneu un cop d’ull.


Lucia Bosè, citada a judici per apropiació indeguda d’un quadre de Picasso\nPodria estar dos anys a presó per vendre a subhasta una obra que era de la seva empleada domèstica\n2 min. Barcelona 02/11/2018 17:38\n651x366 L'actriu va tenir una relació molt pròxima amb Pablo Picasso / INSTAGRAM L'actriu va tenir una relació molt pròxima amb Pablo Picasso / INSTAGRAM\nL’Audiència Provincial de Madrid jutjarà dilluns vinent Lucia Bosè després que l'actriu s’hagi apropiat i venut a subhasta, per valor de 198.607 euros, un dibuix de Pablo Picasso que no era seu. Es tracta d’una obra anomenada ‘La Chumbera’, que se sosté que era de la seva empleada domèstica, Remedios T.M., a qui el pintor li va dedicar amb les paraules "Para Reme" i amb data de 16-2-63.\nAra la Fiscalia de Madrid sol·licita, en el seu escrit d’acusació, una pena de dos anys de presó i una multa de vuit mesos amb quota diària de 20 euros. A més, Bosè hauria de pagar una indemnització a les hereves legítimes de l’obra, les dues nebodes de la propietària, que va morir el 1999.\nLa relació entre l’actriu, de 87 anys, i Picasso va ser molt pròxima, fins al punt que Bosè va arribar a tenir moltes obres de l’artista malagueny. Una part d’aquesta col·lecció la va vendre a subhasta el 2008 a través de la casa Christie’s, a Londres. Entre les obres es va vendre el dibuix que ara és causa de polèmica a un preu de 198.607 euros, uns beneficis que mai van ser entregats a les dues hereves de Remedios T.M.\nAcord a l'Eurogrup per mobilitzar mig bilió d'euros en crèdits contra el coronavirus


Marta Barrachina exalça l’entrada de Salomé Pradas com a vocal al Comitè de Drets i Garanties del PP nacional | Notícies Dígitals\nMarta Barrachina exalça l’entrada de Salomé Pradas com a vocal al Comitè de Drets i Garanties del PP nacional\n21/06/2022 marta barrachina, pp castello, salome pradas\nLa presidenta provincial del Partit Popular de Castelló, Marta Barrachina, ha exalçat el nomenament de Salomé Pradas com a vocal del Comitè de Drets i Garanties per part de la junta directiva nacional del PP després de la proposta del president, Alberto Núñez Feijóo. La incorporació de Salomé Pradas a aquest òrgan és una mostra de la confiança que diposita el president del PP nacional, Alberto Núñez Feijóo, i del president del PP de la Comunitat Valenciana, Carlos Mazón, a l’equip del PP de la província de Castelló, que lidera Marta Barrachina.\nEl Comitè de Drets i Garanties al qual s’incorpora com a vocal Salomé Pradas, senadora del PP per la província de Castelló i portaveu de la comissió Constitucional al Senat, és l’òrgan encarregat de garantir l’exercici dels drets dels afiliats i l’aplicació del Reglament nacional. A més, el nomenament de Salomé Pradas a proposta del president nacional del PP, Alberto Núñez Feijóo, dóna cabuda a la província de Castelló en un òrgan clau del Partit Popular i suposa que la senadora popular per la província de Castelló reforci la veu dels castellonencs a l’equip de confiança del partit a nivell nacional.\nL’entrada de Salomé Pradas al Comitè de Drets de Garanties, presidit per l’extremeny José Antonio Monago, es produeix a escassos dies del seu nomenament com a nova coordinadora del programa electoral del PPCV de cara als comicis autonòmics del 2023. El president regional del Partit Popular de la Comunitat Valenciana, Carlos Mazón, va fer l’anunci en el transcurs de la junta directiva regional que es va celebrar dissabte passat a València.\n← La Generalitat forma més de 500 persones que treballen a ajuntaments per prevenir ciberatacs\nMés de mil xiquets i xiquetes de Castelló participen en els Premis de Narrativa Escolar ‘Vicent Marçà’ →


Història de mort (en catalán) – Mucho Más Que Un Libro\nHistòria de mort (en catalán)\nUna novel·la negra del prolífic escriptor Andreu Martín que enganxarà al lector des de la primera pàgina\nTot va començar amb aquella visita al psiquiatre, aquell home sàdic. Perquè ella necessitava desfer-se de l’esgarrifós fantasma del seu marit que la perseguia aterridorament i, un cop mort, tornava a fer-li present tothora aquell passat anihilador que li calia oblidar. Un bon pretext que a mida que va avançant la narració ens aboca cap a un seguit d’esdeveniments que es precipiten un rere l’altre.\nD’aquesta manera, Andreu Martín ens delecta magistralment amb una novel·la ben experimental, terrorífica en diríem, que juga amb elements diversos, amb pluralitat de veus, contrapunts i salts temporals que ens acosta al terreny dels fenòmens paranormals per plantejar una història de bojos. Una història —de ben segur— no apta per ser llegida en hores nocturnes.\nCategoría: NOVELA NEGRA Etiquetas: Andreu Martín, fantasma, fenòmens paranormals, mort, novel·la negra, sàdic, terrorífica\nEditor: Editorial Alrevés; Edición: 1 (12 de enero de 2012)\nSé el primero en valorar “Història de mort (en catalán)” Cancelar la respuesta


Tots els centres educatius de l'Escala han tingut positius per Covid - Ràdio l'Escala\nTots els centres educatius de l'Escala han tingut positius per Covid\nGairebé dos mesos després de l'inici del curs escolar, tots els centres d'educació obligatòria de l'Escala han tingut algun grup confinat per positius de coronavirus.\nDos mesos després de l'inici del curs escolar, totes les escoles de l'Escala i l'institut han hagut de confinar, almenys, un grup per positius de Covid-19. A l'inici de curs, ja se sabia que, enguany, seria un any atípic i que tard o d'hora, hi hauria grups que es veurien obligats a treballar des de casa. Els centres es van preparar al màxim possible perquè tots els alumnes que haguessin de confinar-se, en un moment o altre, no perdessin el fil del curs.\nL'Escola Esculapi ha estat l'última a tenir algun cas de coronavirus al centre. Ara mateix, tenen un grup confinat. Dijous de la setmana passada es va detectar un cas positiu asimptomàtic i es va haver de confinar tot el grup. Un cop fetes les proves pcr als altres nens, amb resultat negatiu per tots i passada la quarantena corresponent, demà ja poden tornar tots a l'aula.\nPel que fa a l'Escola Empúries, el passat dimarts 5 de novembre es va haver de confinar un dels grups de 4rt. Després de passar els dies en quarantena, el grup ha tornat a l'escola el dimarts d'aquesta setmana. El mateix dia en què s'havien de confinar els altres dos grups de 4rt, que podràn tornar a l'escola el pròxim dimarts, 17 de novembre.\nPel que fa a l'Institut El Pedró, actualment no hi ha cap grup confinat. L'últim que tenien va tornar a les aules ja fa dues setmanes. Sobre les proves PCR, que en un primer moment el govern havia anunciat que les hauria de fer el mateix professorat dels centres, i que posteriorment va fer marxa enrrere, davant la pluja de crítiques del sector educatiu i del mèdic, i es va dir que serien els sanitaris els que supervisarien les automostres de PCR als instituts, des de la direcció de El Pedró, expliquen que encara no tenen cap notícia ni informació oficial de com s'haurà de gestionar.\nEl destacat de la jornada - Programa Okup’Alt 21\nEl Rentaplats 08/01/21


Cambrils retira el vídeo de les Jornades de la Galera perquè ‘perpetua els estereotips sexistes’ | Tots21 | Notícies de Tarragona, Reus, Tarragonés i Baix Camp\nCambrils retira el vídeo de les Jornades de la Galera perquè ‘perpetua els estereotips sexistes’\nFotograma de l’espot. Foto: Revista Cambrils\nEl passat dijous, l’àrea de Promoció Econòmica de l’Ajuntament va decidir retirar de les xarxes socials el vídeo promocional de les Jornades de la Galera, després que l’Assemblea de Cambrils hagués denunciat públicament, a través de les xarxes socials i, també, en un comunicat de premsa, que el vídeo «estereotipa la figura de la dona». Al vídeo promocional que estava penjat a la pàgina de Facebook de Cambrils Gastronomia s’hi podien veure diferents imatges intercalades d’una preparació d’un plat fet amb galeres amb d’altres d’una dona que està a punt de degustar l’elaboració i que expressa les seves sensacions.\nEl comunicat de premsa de l’AdC manifestava que, «quan des de totes les institucions educatives del municipi (escoles i instituts), des de totes les entitats locals (esportives, culturals, socials…), quan des del conjunt de la societat de Cambrils s’està fent una tasca ingent en coeducació, ens trobem que l’Ajuntament de Cambrils i en concret l’àrea de Promoció Econòmica, ens presenta un vídeo promocional de les Jornades de la Galera ple de connotacions i atribucions totalment estereotipades de la figura de la dona».\nDesprés de la seva retirada, al Facebook de Cambrils Gastronomia hi van penjar el següent missatge: «Hem decidit retirar l’anunci de la Galera 2019, sent conscients que, tot i que no era l’objectiu, perpetua clarament els estereotips sexistes»\nComunicat de Sinestèsic, la productora del vídeo:\n«Des de Sinestèsic ens declarem feministes de convicció, i no estem disposats que ningú ens marqui que és i que no és feminisme»\nDesprés de tot l’enrenou generat al voltant del vídeo promocional de les jornades de la Galera, la productora cambrilenca Sinestèsic, que és qui l’ha elaborat, ha emès un comunicat per aclarir els malentesos que s’hagin pogut generar. El comunicat diu el següent:\n«Després de molta reflexió sobre la polèmica que ha creat l’espot «Jornades de la Galera 2019″ hem decidit explicar a aquelles persones que vulguin escoltar-nos sense perjudicis i justificar el motiu del perquè aquest vídeo segueix penjat a les nostres xarxes socials, que així seguirà sent fins que aquells que ens van contractar ens demanin el contrari. A no poca gent el vídeo els ha semblat sexista i que estereotipa a la dona. Després de mirar-lo del dret del revés, no compartim en absolut aquesta visió que considerem estigmatitzada. Hem fet l’exercici de detectar quins podrien ser els motius pels quals algú pot veure-ho així i estem disposats a mostrar la nostra opinió. La creença que aquest vídeo fonamenta l’estereotip de la dona la considerem d’allò més esbiaixada, ja que al cap i a la fi, que una dona que vesteix com li dona la gana vagi a sopar sola, tenint un cuiner que treballa exclusivament per ella, no s’ajusta en res a la imatge estereotipada de la dona en el món patriarcal.»\n«Però no farem trampes, nosaltres en cap moment ens vàrem prendre aquest projecte com un intent de reforçar l’empoderament de la dona lliure i aquest no serà cap argument, només ho anomenem aquí per declarar que aquesta acusació ens fa pixar de riure. Hi ha qui diu que el nostre objectiu ha sigut el de «sexualitzar» la dona per tal de vendre un producte en un espot publicitari. Rebutgem completament aquesta tesi, ja que en cap moment el vídeo fa èmfasis als atributs sexuals de la coprotagonista, ni existeix la mínima intenció de mostrar res que no tingui una funció narrativa pel desenvolupament de la idea de l’espot. Entenem que «sexualitzar» aquest contingut, hagués sigut que, per exemple, davant seu en lloc d’un cuiner que estimula els seus sentits mitjançant la cuina, hagués tingut un home mig despullat ficant-se desodorant fins als testicles, o una recreació excessiva en la visió eròtica d’unes cames descobertes, en comptes de pretendre mostrar impaciència. O la gota de suor no caigués pel coll sinó escot avall. I és aquí on recau el que entenem que és la mare de tota la polèmica. Diguem-ho clar, deixem-nos de romanços: la nostra coprotagonista és molt atractiva i vesteix elegant, però utilitza talons i escot.»\n«Entrar a debatre que en un espot hi pugui aparèixer una dona atractiva que vesteix amb talons i escot en un context de sopar exclusiu, ens sembla d’allò més aberrant i ho explicarem només amb dues anècdotes:»\n1) «En un principi els personatges anaven a ser dos homes, simplement per facilitats de producció, però el client ens va expressar el seu desig d’introduir una figura femenina per aproximar-nos a la paritat. A tots ens va semblar correcte i vam accedir. Exactament el mateix storyboard que teníem preparat per l’actor, és el que vam emprar, sense fer cap modificació, per introduir una actriu. Hi ha qui defensa que en aquest cas l’storyboard s’hauria d’haver canviat… Resulta que és un sacrilegi que uns peus femenins caminin, cosa que no seria així si fossin masculins. Però potser són les sabates que utilitza? Haurien de ser planes, o amb el taló no tan fi… «hi ha talons i TALONS!» ens han arribat a dir… En fi… Repetim, per nosaltres és una discussió d’allò més aberrant, i que de manera contraproduent sí que estigmatitza a la dona.»\n2) «També volem explicar que a l’actriu no se li van donar detalls específics de la indumentària que havia de portar, ens vam centrar a explicar-li que es vestís com si anés a un sopar de dissabte a la nit, exclusiu i sofisticat, roba amb la qual es sentís elegant i còmode. I així ho va fer encertadament. Durant el rodatge un dels tècnics presents va pensar que aquell escot podia comportar algú problema, però després de reflexionar-ho millor des del seu raonament feminista va concloure qui sóc jo per dir-li com hauria de vestir una dona que ha decidit com anar elegant?. I ens reafirmem en aquesta reflexió. Creiem que la decisió equivocada hagués sigut adaptar el guió o canviar els plans. Clar que ella pot vestir com vulgui, però nosaltres no la podem mostrar des de davant amb aquest escot… Són pits i els pits són perillosos! Aquestes coses només s’haurien d’insinuar en la intimitat de casa seva amb les persianes ben baixades i no en un sopar!… En fi, una discussió més pròpia de països com la Turquia d’Erdogan, a parer nostre.»\n«Des de Sinestèsic ens declarem feministes de convicció, i no estem disposats que ningú ens marqui que és i que no és feminisme. Com a tota lluita humana, hi ha diverses maneres d’entendre-la i exercir-la. Animem a cada persona a exercir el pensament lliure i a rebutjar enèrgicament que cap manual diví, ni els seus autoproclamats portaveus, us diguin com heu de jutjar les coses. Amb amor, Sinestèsic Productora Audiovisual.»\nRevista Cambrils / Grup de Diaris Digitals de Catalunya


Addiccions – mind·u\n“Quan les persones comencen a consumir drogues no tenen la intenció de convertir-se en addictes.”\nQuan una persona no pot deixar de prendre un droga voluntàriament, es diu addicció.\nÉs com si la temptació per consumir-la fos massa forta malgrat que la persona sap que el consum l’està perjudicant.\nQuan les persones comencen a consumir drogues no tenen la intenció de convertir-se en addictes. Els hi agrada com els fa sentir la droga i pensen que podran controlar la quantitat i la freqüència del consum.\nMalgrat això, les drogues produeixen canvis al cervell que fan que les persones que les consumeixen comencin a necessitar la droga per senzillament sentir-se normals. Això és l’addicció! I ràpidament pot acabar controlant la vida d’una persona.\nL’addicció pot fer que la necessitat per la droga sigui més important que la necessitat de menjar o de dormir. Aquesta gran necessitat d’aconseguir la droga pot ocupar tots els moments i energia mental de la vida d’una persona addicta.\nL’addicció acaba substituint totes les coses que la persona solia gaudir. Una persona addicta és capaç de fer qualsevol cosa -com ara mentir, robar, agredir a la gent- per tal de poder seguir consumint. Això fa que sovint les persones addictes acabin arrestades.\nL’addicció és una malaltia mental\nLes drogues canvien com funciona el cervell\nAquests canvis poden durar molt temps\nPoden causar problemes com canvis d’humor, pèrdua de memòria, dificultatsper pensar i per prendre decisions\nL’addicció és una malaltia, de la mateixa manera que la diabetis i el càncer ho són.\nL’addicció no és simplement una “debilitat” Les persones de tots els orígens, tant rics com pobres, i de tots els caràcters, poden tornar-se addictes. També pot ocórrer a qualsevol edat, tot i que generalment sol començar quan la persona és jove.\nQuè fa que una persona sigui més propensa a desenvolupar una addicció a una droga?\nProblemes a casa: quan hi ha molts conflictes a casa o bé si quan eres petit a casa hi havia molts problemes podries tenir més possibilitats de desenvolupar una addicció. S’ha observat que quan els nens no reben la cura necessària o bé creixen en un entorn amb moltes baralles o un dels seus pares es droga, tenen més possibilitats de ser addictes.\nProblemes de salut mental: les persones que tenen problemes d’ansietat, depressió, psicosi o trastorn per dèficit d’atenció i hiperactivitat poden ser més propenses a tornar-se addictes i poden consumir drogues per intentar sentir-se millor.\nProblemes a l’escola, a la feina o amb els amics: quan les persones tenim problemes en aquests àmbits podem trobar-nos molt preocupades o a disgust.\nA vegades es consumeixen tòxics per no haver de pensar-hi.\nEstar envoltat de persones que consumeixen drogues: donat que et pots veure involucrat tu també.\nIniciar el consum de drogues essent jove: començar a consumir quan ets menor d’edat afecta el desenvolupament del cervell i del cos això fa que augmenti el perill de tornar-se addicte.\nLa pròpia biologia de cada persona: el cos de cada persona reacciona diferent amb el consum de drogues. Hi ha persones que proven les drogues una o poques vegades i de seguida els hi agrada com se senten i en volen més. En canvi, n’hi ha d’altres que detesten com les drogues els fan sentir i mai més\ntornen a consumir.\nL’addicció és hereditària?\nL’addicció pot ser hereditària. Si hi ha persones a la teva família que pateixen de problemes d’addicció, pot ser que tu et tornis addicte si consumeixes drogues. És com tenir una major probabilitat de contraure una malaltia del cor perquè el teu pare i més familiars la tenen. Això pot passar independentment de la quantitat de diners que té\nla família o del tipus de família.\nQuan els pares tenen problemes amb les drogues, la vida a casa pot ser molt complicada i dura per als nens. Això pot fer que encara siguin més propensos a consumir drogues i a tornar-se addictes.\nLa bona notícia és que molts nens els pares dels quals tenien problemes amb les drogues, no es converteixen en addictes quan creixen. No hi ha dubte que tenen un risc més alt ,però no té per què passar i poden protegir-se contra aquest risc simplement no consumint drogues.\nSi creus que tens un problema d’Addicció a alguna droga i t'estàs plantejant abordar-lo, pots contactar amb el teu metge de capçalera perquè pugui aconsellar-te el millor tractament a seguir o bé consultar a professionals especialitzats en el tema\nSi necessites informació i orientació sobre el teu problema, pots consultar a la Línia


Suspesos tots els trens de mitja distància a València i Alacant sense alternativa per carretera\nNo hi ha possibilitat de fer els viatges per carretera per l'estat de les vies\ndivendres, 13 de setembre 2019 - 10:05h\nSituació de la via del tren en la Font de la Figuera | AVAMET\nLes pluges torrencials que estan descarregant en la mitat sud del territori valencià com a conseqüència de la Depressió Aïllada en Nivells Alts (DANA) han obligat a tallar la circulació de tots els trens amb origen i destinació València i Alacant i de la línia Alcoi/Xàtiva-València sense possibilitat de fer el viatge per carretera a causa de l'estat d'estes vies, segons informa Renfe en el seu compte oficial de Twitter.\nD'esta manera, el Talgo i l'Euromed amb origen Barcelona i destinació Alacant/Múrcia i viceversa només farà el viatge entre Barcelona i València sense alternatives per carretera. D'altra banda, les circulacions de Mitja distància Ciudad Real-Alacant i viceversa, només farà el viatge entre Albacete i Ciudad Real. D'Albacete a Alacant/València tampoc hi ha possibilitat de viatjar per mitjans alternatius per l'estat de la carretera.\nRenfe també avisa de què el Talgo 697 Barcelona-Sevilla farà València-Albacete per carretera «sempre que les condicions ho permeten». A més, estan suprimides totes les circulacions de rodalia amb tren Alacant-Múrcia i rodalia València-Alacant també sense possibilitat d'establir mitjans alternatius.\nNo obstant això, en la Línia AVE no s'ha produït cap afectació i en estos moments, no hi ha cancel·lacions ni modificacions en el recorregut de trens AVE amb origen o destinació a les ciutats i poblacions valencianes.\nConductors atrapats en el túnel de l'AP-7 en el Pilar de la Horadada.\nMoren dos persones atrapades en un cotxe pel temporal en Albacete.


Subvencions: RESOLUCIÓ EDU/2775/2019, de 9 d'octubre, per la qual s'obre el procediment de convocatòria pública per a la concessió de subvencions, als ens locals de Catalunya, destinades al finançament de cicles de formació específica de grau mitjà i/o superior d'arts plàstiques i disseny impartits en les escoles d'art de la seva titularitat, del curs 2017-2018 (ref. BDNS 478671). - Inici - eSam\nImprimeix Subvencions: RESOLUCIÓ EDU/2775/2019, de 9 d'octubre, per la qual s'obre el procediment de convocatòria pública per a la concessió de subvencions, als ens locals de Catalunya, destinades al finançament de cicles de formació específica de grau mitjà i/o superior d'arts plàstiques i disseny impartits en les escoles d'art de la seva titularitat, del curs 2017-2018 (ref. BDNS 478671).\nAquesta resolució té per objecte obrir procediment de convocatòria pública per a la concessió de subvencions als ens locals de Catalunya, en règim de concurrència no competitiva, destinades al finançament de cicles de formació específica de grau mitjà i/o superior d'arts plàstiques i disseny impartits en les escoles d'art de la seva titularitat, del curs 2017-2018.\nS'exclou el municipi de Barcelona per l'assumpció per part del Consorci d'Educació de Barcelona de la competència de la gestió de les escoles d'art locals de la ciutat de Barcelona.\nLa convocatòria es regeix per les bases reguladores aprovades mitjançant l'Ordre EDU/139/2019, de 12 de juliol (DOGC núm.7919, de 17.7.2019), per la qual s'aproven les bases reguladores del procediment de concessió de subvencions als ens locals de Catalunya, destinades al finançament de cicles de formació específica de grau mitjà i/o superior d'arts plàstiques i disseny impartits en les escoles d'art de la seva titularitat, del curs 2017-2018.\nPoden acollir-se a aquesta convocatòria, els ens locals titulars d'escoles d'art que compleixin els requisits i condicions de les bases 2 i 3 aprovades per l'Ordre EDU/139/2019, del 12 de juliol, esmentada.\nRESOLUCIÓ EDU/2775/2019, de 9 d'octubre, per la qual s'obre el procediment de convocatòria pública per a la concessió de subvencions, als ens locals de Catalunya, destinades al finançament de cicles de formació específica de grau mitjà i/o superior d'arts\nSubvencions: ORDRE EDU/139/2019, de 12 de juliol, per la qual s'aproven les bases reguladores del procediment de concessió de subvencions als ens locals de Catalunya, destinades al finançament de cicles de formació específica de grau mitjà i/o superior d'arts plàstiques i disseny impartits en les escoles d'art de la seva titularitat, del curs 2017-2018


Fleminginkatu Apartment Hèlsinki Finlàndia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nFleminginkatu 8 b 35, Vallila, Hèlsinki, Finlàndia, 00530 - Veure al mapa\nMés informació sobre Fleminginkatu Apartment\nBen situat a la els paisatges area de Hèlsinki ciutat, Fleminginkatu Apartment us proporcionarà el millor lloc per a un merescut descans. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Fleminginkatu Apartment és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. L'hotel ofereix àrea de fumadors per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nL'ambient de Fleminginkatu Apartment es reflexa en cada habitació. escriptori, despertador, ventilador, cuina americana, nevera són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Fleminginkatu Apartment és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Hèlsinki.\nCal que informeu el Fleminginkatu Apartment de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


LA PANXA DEL BOU: ELS ADULTS MENTEIXEN I ELS INFANTS, TAMBÉ\nELS ADULTS MENTEIXEN I ELS INFANTS, TAMBÉ\nLa vida mentidera dels adults és la darrera i esperada novel·la de la misteriosa Elena Ferrante. En el seu estil, tan personal, retorna als escenaris que ens són coneguts, els barris populars de Nàpols, i a un dels grans temes literaris de sempre, les famílies i les seves complexes relacions. Ens explica la història la seva protagonista, en primera persona, i se centra en els seus anys d’adolescència. És una novel·la de maduració i podria tenir, com en la coneguda tetralogia de L’amiga genial, una continuació, ja que acaba d’una forma relativament oberta i una mica abrupta.\nL’autora sap jugar amb la intriga de forma magistral, dona pistes, insinua possibilitats. Potser els secrets de família no siguin tan rellevants, al capdavall, com en algun moment havíem intuït o ens havia fet creure, però això té poca importància. Com en d’altres llibres seus sembla que l’educació és l’única manera de sortir d’un ambient pobre i fregant la marginalitat però, al capdavall, això comporta també deixar enrere les arrels. La relació de l’autora amb Nàpols deu ser difícil, el napolità, amb les seves particularitats, és la llengua dels pobres, de la gent sense formació acadèmica. Aquí, a Catalunya, potser ens mirem aquest tema amb una altra perspectiva.\nLa història de La vida mentidera dels adults (La Campana en català amb traducció de Pau Vidal i Lumen en castellà amb traducció de Celia Filipetto) s’estructura a l’entorn d’un objecte que esdevé un símbol. En aquesta etapa de creixement i canvi la protagonista, com passa i passarà a tants adolescents, s’adona d’això que dona nom a la novel·la, les mentides dels adults, que tant aconsellen la sinceritat, als infants, i que sovint no són com diuen ser ni fan allò que prediquen. La família de la noia, que sembla ideal, tolerant, ben avinguda, acabarà per esdevenir fràgil. Hi ha una certa claustrofòbia en les relacions, tot gira a l’entorn de la família i dels coneguts de la família. L’amor i el sexe tenen un gran pes a la vida i la protagonista n’és ben conscient. Hi ha un gran nombre d’impagables reflexions, al llarg del llibre, sobre el capteniment de la gent i el de la mateixa noia, que observa, es rebel·la i acaba fent coses que potser no desitja fer.\nEl tractament del tema sexual defuig sovint idealitzacions excessives, es manifesta amb una certa dosi de sordidesa i se’ns explica amb una admirable naturalitat. No és aquest, encara, un tema fàcil de tractar sense recorre a descripcions etèries o excessivament brutals o agosarades. Hi trobem una certa idealització dels homes per part de les dones, dels homes valents, ben plantats, amb carisma, intel·ligents, vanitosos, brillants, seductors, fins i tot, en aparença, bones persones. Però tot pot ser un miratge, les bones intencions tenen rerefons no esperats i la vida no és senzilla. Ferrante, com d’altres grans escriptores, pot agradar més o menys, podem trobar els seus personatges inversemblants o terriblement humans, però, per damunt dels arguments hi ha una evidència: ha aconseguit bastir un estil propi i té la grapa necessària per poder jugar amb els seus lectors i lectores, i fer que un argument el qual, explicat d’una altra manera, podria semblar, fins i tot banal, assoleixi una grandesa inexplicable.\nPublicat a Llegir en cas d'incendi\nPublicat per Júlia a 6:33\nEtiquetes de comentaris: Elena Ferrante, literatura contemporània, literatura italiana\nNo he llegit res de Ferrante, però si sobre el misteri de la seva identitat, fins i tot que si no era una dona - que també podria ser -\nQuan a mentir infants i adults, sort n'hi ha, per mentir nomès cal tenir bona memòria. Imagina't una societat on no es mentís, en que es digués sempre el que es pensa, acabariem a hosties.\nAixò del misteri també és una estratègia comercial, crec. El llibre incideix més aviat en què els adults menteixen als infants i volen que aquests siguin sincers i després venen els desenganys.\nEvidentment, la mentida i la hipocresia son absolutament indispensables per a la convivència, en castellà diuen allo de 'el que dice lo que piensa nunca piensa lo que dice', o una cosa així. La sinceritat està absolutament sobrevalorada, tot i que de forma teòrica.\nMoltíssimes felicitats per la teva medalla d'honor de Barcelona 2020.


La guerra de Meritxell - Revista Portella\nArquitectura, Fotografia, Patrimoni / Història\nLa carta la firma un ciutadà òbviament indignat, ja es veurà. Acabava d’assistir a la presentació pública de la maqueta del santuari dissenyat per Bofill, la mateixa diada de Meritxell del 1975. Faltava un any exacte per a la inauguració del nou temple, i pel que es veu, la maqueta havia sigut fins aleshores poc menys que un secret d’estat. De fet, el nostre protoindignat ja s’havia presentat a Meritxell amb la mosca rere l’orella, després d’haver sol·licitat, sense fortuna, de veure la maqueta a la Casa de la Vall: “Em digueren que no n’hi havia cap [de maqueta]; ara, quan ja no hi ha remei, la presenten a l’admiració (!) del poble.” Pel to que gasta, ja veiem per quines peteneres sortirà: “Malgrat els discursos de l’Autoritat enaltint el projecte com si fos el resultat d’una imaginació inspirada, i [malgrat] les manifestacions del mossèn de Canillo considerant l’obra com a meravellosa, a mi i a molts andorrans no ens agrada gens”, sentencia d’entrada. I passa de seguida a desgranar els arguments de tan categòrica afirmació: “Primer, per la desproporció del monument; i segon, pel seu aspecte africà, moresc.” N’hi ha un més, encara: “Sàpiga tothom que aquest senyor [es refereix a Bofill] no té el títol d’arquitectura. I sàpiga també tothom que una de les raons que es donaren per part d’una alta autoritat per no acceptar el projecte presentat des de casa nostra per artistes de renom internacional fou que els nostres artistes no eren arquitectes.” Per tot plegat, conclou finalment l’indignat, “manifesto a través de la premsa el meu desgrat total pel, diguem-ne, estrafolari projecte del nou santuari, que més que un temple andorrà sembla talment una construcció moruna”.\nHem extractat parcialment aquesta carta, publicada el 21 de setembre del 1975 al diari Poble Andorrà, perquè encarna i resumeix la mala lluna que covava una part important de la ciutadania davant del que molts –el periòdic, que com es veurà té una malvolença especial envers el projecte, diu que “la majoria” de la població– consideraven una imposició dels consellers majors del moment, Julià Reig i Marc Vila.\nBofill s’havia quedat tot sol al capdavant d’un projecte que el diari –erigit des del primer número, el desembre del 1974, com a altaveu dels descontents– despatxa sucessivament com a megalòman, grandiloqüent, monumental, colossal i faraònic. Epítets, en fi, pràcticament idèntics als que tres decennis després havia de rebre el projecte Gehry (i l’exministre Juli Minoves) per a l’Arxiu Nacional. Però aquesta és una altra història. Bofill, dèiem, s’havia quedat amb Meritxell després que se’n descavalquessin el despatx barceloní de Bohigas, Martorell i MacKay, i també els associats locals d’aquests últims, els també arquitectes Albert Pujal i Pere Aixàs.\nEl cert és que, en aquest moment –i som a finals del 1974– el projecte original, que es completava, ja saben, amb el mastodòntic aqüeducte que havia de creuar Mereig i connectar el santuari amb l’altre costat de la vall, havia quedat reduït a l’erecció de només el temple. Per motius estrictament econòmics: el Consell General no s’havia vist amb cor d’embarcar-se en una obra que s’havia de cruspir 150 milions de pessetes. Els molt il·lustres consellers del moment es van conformar al final amb una cosa una mica més modesta –però no per això menys polèmica– i que només costaria la tercera part de l’astronòmic pressupost inicialment previst. Sembla que, en aquest punt, el bisbe Alanis també va moure algun fil perquè el nou Meritxell no se sortís definitivament de mare.\nEn qualsevol cas, la llista de retrets que esgrimien els opositors al projecte de Bofill –insistentment esbombats per Poble Andorrà, que va convertir el cas en una càrrega de profunditat per atacar la sindicatura de Reig– barrejava dosis similars de tradicionalisme, romanticisme i nacionalisme arquitectònic, amanits amb els previsibles atacs a l’home. No se li perdonava a Bofill que fos un “estranger” que “ni ha sabut captar el sentit del país ni ha volgut escoltar ningú”. I molt menys les seves simpaties comunistes, ni tampoc que fos un descregut confés. De fet, es diu que mossèn Ballarín li va impartir un curset accelerat de marianologia per imbuir-lo de l’esperit que semblava requerir la construcció d’un temple consagrat a la Mare de Déu.\nSegons Poble Andorrà, la “majoria” de la població estava a favor de reconstruir Meritxell segons la “tradició”. I concreta què hi entén, per tradició: “Una cosa senzilla, però noble; una cosa humil, però amb els trets autèntics de la nació andorrana.” Naturalment, el projecte de Bofill avalat per Reig i Vila és tot el contrari: “Què serà ara Meritxell? Un santuari? Una catedral? Un monument? Tot, menys una senzilla i humil capella –com era l’anterior– que signifiqui la noblesa d’un país que en el decurs de la història sempre ha defugit l’ostentació, el luxe i la pompa.”\nQueda clar el que no volien ni Poble Andorrà ni –cal suposar-ho– els seus lectors: “Qui més qui menys s’esperava una construcció d’acord amb els trets característics del país. Ningú no s’esperava un edifici grandiós, una construcció que surt fora del corrent, que sembla un luxós palau.” Sí, d’acord, però llavors què pretenia aquest sector tan refractari a la modernitat i a la “grandiloqüència” que encarnava Bofill?\nA banda de la reconstrucció pura i dura de l’antic santuari –l’opció preferida pels més nostàlgics–, dues són les referències repetides amb més o menys entusiasme i convicció al llarg dels dos anys llargs que es va arrossegar la polèmica, des que el Consell encarrega el projecte definitiu al despatx de Bofill fins a la inauguració oficial del nou santuari, la diada de Meritxell del 1976. D’una banda, un antic projecte de Pujal i Aixàs que es remuntava als temps del síndic anterior, Francesc Escudé, i que finalment no havia passat del calaix de les bones intencions. De l’altra, un “esbós de projecte” encapçalat pel decorador Josep Maria Frases i en què participaven, entre d’altres, Carme Mas, Bonaventura Naudí, Àngel Pla i Sergi Mas. Una herència també de la sindicatura Escudé i que Reig, pel que es veu, mai no es va arribar ni a plantejar. Aquesta era l’aposta del partit tradicional-nacional que Poble Andorrà va fer seva. Un partit espiritualment inspirat pel pare Cebrià Baraut i per mossèn Lluís Pujol, arxipreste de les Valls, que va perdre finalment la guerra de Meritxell davant de les hosts del partit progressista –o oficial, segons com es miri– amb els aleshores joves Morell, Ubach i Armengol com a ideòlegs a l’ombra –amb el temps, acabarien reclutant per a la causa mossèn Ramon de Canillo, que inicialment s’havia mantingut neutral– i els síndics Reig i Vila com a mans executores.\nRecapitulem: al sector oficial se li recriminaven l’elecció d’un arquitecte estranger, la desmesura d’un projecte “faraònic” i probablement visionari per a l’època i per al país, i també i molt principalment, que síndics i consellers haguessin decidit a dit. Vegem com ho narra Poble Andorrà, amb el catastrofisme habitual amanit sempre amb un gens dissimulat xovinisme: “Sense cap mena de concurs es donà el treball a uns senyors de fora, dels quals no es posa en dubte la competència, tan sols es fa remarcar que en aquesta decisió no hi ha intervingut en cap moment el poble, el qual, en definitiva, finança les obres.”\nLa veritat, però, és que en aquest punt la del partit tradicional ja era una guerra perduda, que apel·lava als temors, les incomprensions i els prejudicis antimoderns d’una part de la població, hàbilment explotada com a combustible pseudoideològic pels enemics polítics de Reig.\nMalgrat els intents de boicot promoguts des del mateix diari –va fer campanya perquè la població no anés a Meritxell la diada del 1975, i va cobrir amb sospitosa indiferència el transcurs de les obres–, el santuari es va inaugurar oficialment i com és ben sabut el 8 de setembre del 1976. Apagats fa moltes, moltíssimes llunes, els focs i fins i tot els ecos d’aquella encesa polèmica, i amb la perspectiva del temps transcorregut, el que més sorprèn de tot plegat és que els termes en què es va plantejar la guerra de Meritxell es van reproduir tres decennis després i literalment, un a un, amb motiu del projecte Gehry. Ja ho saben, perquè això és d’abans d’ahir: un arquitecte estrella, un projecte faraònic i cridat a convertir-se en referència arquitectònica del país, i les queixes més o menys expresses i més o menys justificades dels professionals de casa davant de la ingerència externa i la indiferència de les autoritats.\nEl cert, però, és que en qüestions d’arquitectura, la posteritat acaba donant indefectiblement la raó a l’obra feta, i que oblida cruelment els perdedors. Que Reig se’n va sortir, allà on Minoves va fracassar. Que avui és pràcticament impossible trobar detractors públics de l’obra de l’arquitecte català, d’altra banda el monument més visitat del país. I que Bofill, per dir-ho ras i curt, va ser el vencedor la guerra de Meritxell. Bofill vincit.\nCanillo i Encamp. 10,3% antròpic, 89,7% natural. Fotografia: Miquel Mercè


IB3 | El copropietari de Riu Hotels declara per presumptes suborns a un funcionari a Miami\nEl copropietari de Riu Hotels declara per presumptes...\nPortada > > El copropietari de Riu Hotels declara per presumptes suborns a un funcionari a Miami\nSegons mitjans locals, la Fiscalia investiga Luis Riu per oferir suposades estades gratuïtes a hotels de luxe a l'exdirector de Construccions Mariano Fernández\nFoto: Emily Michot/Miami Herald.\nL’empresari mallorquí, Luis Riu, copropietari de la cadena hotelera Riu Hotels -la segona més important d’Espanya-, ha estat retingut a Miami per presumptes compensacions il·legals a un funcionari. Després d’arribar als Estats Units (EUA) en un vol des d’Espanya, l’hoteler s’ha lliurat aquest dilluns a la justícia de Miami-Dade. Segons mitjans locals, l’investiguen per oferir estades gratuïtes a hotels de luxe a l’anterior director de Construccions de Miami Beach, Mariano Fernández.\nAixò a canvi d’evitar suposadament procediments de permisos, inspeccions i multes en la renovació a gran escala d’un establiment hoteler de la cadena a la zona de South Beach. Amb ell, també ha estat retingut el vicepresident regional de Riu Hotels, Alejandro Sánchez del Arco. S’enfronten a penes d’entre 5 i 15 anys de presó.\nLa denúncia està relacionada amb la remodelació de l’Hotel Riu Plaza, entre octubre del 2013 i juny del 2016. La Fiscalia creu que l’anterior director de Construccions de Miami Beach, Mariano Fernández, va ajudar Riu amb els permisos i, fins i tot, li va permetre evitar multes.\nA canvi, Riu va oferir a tot el departament de Construccions tarifes amb grans descomptes per allotjar-se a hotels de la companyia a Mèxic i República Dominicana. En un correu electrònic interceptat per la Fiscalia, l’hoteler mallorquí qualifica a Mariano Fernández de ‘el cap suprem’ i ordena als seus treballadors que li donin un tracte preferencial. La Fiscalia els imputa càrrecs de compensació il·legal i de confabulació per pagar compensacions il·legals.\nElías Gutiérrez, advocat i director del departament legal de RIU, assegura que són innocents:\nL’arrestament de Luis Riu arriba unes setmanes després que la cadena hotelera presentàs una nova imatge de marca. A més, enguany, preveu obrir quatre nous hotels i cinc grans reformes.\nPimeco denuncia manca de seguretat, neteja i manteniment a Palma\nEl Ministeri de Foment adjudica novament a la companyia les connexions amb la capital, després d'incrementar-ne l'aportació pública\nJa s'han detectat una cinquantena d'infractors que superaven el límit de velocitat permesa\nL'Ajuntament diu que s'estan fent les inversions necessàries


300g de ou (6 ous)\n60 g sucre glas\n50 g rovell d'ou\nAlmíbar de cirera:\n200 g del almíbar de les cireres\nVirutas de xocolata:\nPer preparar el almíbar per emborrachar el pastís Primer agafem 200g del almibar que ens bé de les guindes i li afegim el sucre(80g) i l'aigua(80g) .\nHo portem a ebullició i un cop portat a ebullició ho reservem.\nAra fem la genovesa de cacau. Primer de tot posem els 6 ous el bol de la kitchen i quan hagin agafat una mica de volum li afegim el sucre en tres intervals.\nEns ha de quedar aixi els ous amb el sucre que es vegi que en augmentat.\nA continuació li afegirem els ous fora en un bol la farina(140g) tamitzada previament fent girs envolvents en forma de cercle i ajudant-se movent el bol. Finalment amb la farina li afegim el cacau fent els mateixos moviments que la farina.\nUn cop feta la genovesa la treiem del motlle i la deixem refredar.\nA continuació farem una ganache cremosa amb rovells, sucre , llet i xocolata negra.\nA continuació muntem els rovells amb el sucre fins que augmenti de volum.\nAfegir la mezcla sobre la xocolata i barrejar bé i reservar en fred fins el seu ús.\nA continuació tallem la genovesa en tres discs.\nDesprés agafar el primer disc i mullar-lo amb l'almivar de les cireres.\nA continuació fem la chantilly. Se aconsella tenir el bol de de la kitchen aid i la nata a la nevera. Primer de tot afegim la nata, el sucre i al vainilla i ho muntem.\nHa d'estar així la chantilly.\nUn cop passat 4 hores emmascarem el pastís amb la chantilly perquè així es podran enganxar les virutes de xocolata.\nPer fer les virutes agafarem xocolata (230g) i ho desfem el bany maria i ho posem sobre una bandeja de forn el revès i ho posem un cop desfeta la xocolata i la deixem cristalitza.\nUn cop cristalitzat fem les virutes.\nFinalment afegim les virutes de xocolata fins que ens quedi cobert i finalment amb chantilly ho posem en una manga pastissera i fem petites roses o grans com es volgui i posem unes cireres sobre les roses i ja tenim el nostre Selva Negra!


Una exposició al Palau Robert homenatja l’escola catalana de la postguerra | Bonart\nUna exposició al Palau Robert homenatja l’escola catalana de la postguerra\n“Parlaré a classe. Isabel de Villena, una experiència pedagògica singular”, que té com a comissaris Ricard Lobo i Piti Español, es pot visitar del 16 de setembre a l’11 de desembre del 2016 a la Sala 4 del Palau Robert.\nLa consellera d’Ensenyament, Meritxell Ruiz inaugurarà l’exposició el 15 de setembre, a les 19 hores, a la Sala d’Actes de les Cotxeres. També hi assistiran el director general de Difusió, Ignasi Genovès; la presidenta de la Fundació Carme Serrallonga, Montserrat Bosch, i els comissaris.\nLa mostra submergeix en la ideologia i el tarannà d’una experiència pedagògica peculiar i, en el seu moment, capdavantera, malgrat tots els obstacles polítics i administratius. Una experiència pedagògica que es va portar a terme des d’altres escoles i entitats amb el pas dels anys. El grup humà que es va responsabilitzar del projecte, amb Carme Serrallonga, Ricard Albert i Mercè Ros al capdavant, va cohesionar i humanitzar el mètode pedagògic de tarannà liberal, obert a tothom, amb total respecte a les diverses races, idees i religions, i neutral políticament. Així es donava resposta a la preocupació de pares i mares pel caire que agafaria l’ensenyament a la postguerra.\nEtiquetes: Escola Catalana de la postguerra · Isabel de Villena · Palau Robert


Victòria del CP Congrés en el primer duel de la final dels play off d'ascens davant l'Hoquei Olot (0-1) - Garrotxa Digital\nComentaris tancats a Victòria del CP Congrés en el primer duel de la final dels play off d’ascens davant l’Hoquei Olot (0-1)\nHoquei Olot i Congrés es veien les cares a Olot aquest diumenge, en el primer partit de l’eliminatòria final dels play off d’ascens a OK Lliga Plata. Els de Miqui Ràfols disposaven del factor pista favorable, després d’haver vençut el Barça C, però no el van poder aprofitar.\nL’Hoquei Olot va ser l’equip que més ocasions va tenir durant la primera meitat, tant des de la llunyania, amb dispars potents de Marc Prat, com des de dintre l’àrea, on havia jugadors com Tomàs Mercè que van patir per trobar forats per rematar, entremig de la solida defensa del Congrés. Tampoc les accions ràpides fins a l’àrea d’Aniol Mangas es van poder transformar, davant un Àlex Mañé, el porter visitant, molt fi ahir. El Congrés es va avançar abans d’anar als vestidors en una acció molt ben acabada per part de Pol Perpinyà, que va pescar una bola rebotada a l’àrea de Guillem Raurell i va avançar als de Dani Setién.\nA la segona part els de Miqui Ràfols van seguir amb el seu guió de partit i van continuar generant ocasions, però mai acabava d’arribar el gol. El Congrés, de la seva banda, mica en mica es va anar centrant encara més en la defens\nMiqui Ràfols, entrenador CH Olot: Hem encaixat només un gol i és difícil en hoquei només veure un gol. Hem tingut forces ocasions de gol més que ells. Hem estat bé en defensa. Hem aconseguit no arribar a les 10 faltes… Crec que molts dels aspectes que ens havíem marcat en el partit ens havien sortit, però ens ha faltat efectivitat. Estaria preocupat si ells ens haguessin estat atacant constantment, però no és el cas. Plantejarem el partit similar quan anem allà la setmana que ve, fer igual la mateixa bona feina que hem fet avui, però intentant ser més efectiu.\nDani Setién, entrenador CP Congrés: Ens imaginàvem aquest partit, tancat, que agaféssim precaucions a l’hora d’atacar, sense arriscar molt i que qui aconseguís l’avantatge primer, tindria molt guanyat. Hem pogut fer el gol i en defensa hem estat molt seriosos. El porter ha estat increïble, altre cop. I a nosaltres ens agrada replegar-nos i fer-nos forts així.\nEl Congrés, doncs, agafa avantatge en l’eliminatòria, l’Hoquei Olot visita la pista dels barcelonins dissabte que ve, amb, l’objectiu de guanyar i jugar-se el tot per el tot, diumenge a Olot.\nXavier Pallàs fa conèixer les campanes i campanars de la Garrotxa\nEl Sant Roc es veu sorprès per Les Preses en un dels últims duels de la Tercera Catalana (0-2)\nclub pati congres\nLa tradició teatral de l'Orfeó Popular és ben coneguda a la ciutat, però aquest 2014 la nova junta de l'entitat ha decidit obrir-la a tothom d'una manera ben curiosa, la iniciativa Escenari Obert. La proposta consisteix en cedir el seu escenari als artistes…\nEls canvis a la Fira Ramadera impacten positivament en una Fira de Sant Lluc amb menys visitants de Barcelona\nEls canvis fets a la Fira Ramadera han tingut un impacte generalment positiu, segons les valoracions recollides per l’Ajuntament d’Olot. El canvi d’ubicació del Torín al Firal Petit ha sumat un atractiu de visita molt a prop d’altres fires com la del…\nEl govern adjudica l’estudi informatiu i el d’impacte ambiental de la variant de les Preses i la Vall d’en Bas\nEl Govern ha adjudicat l'estudi informatiu de la variant de les Preses i la Vall d'en Bas amb un pressupost de 100.000 euros i el d'impacte ambiental per 24.600. Estaran redactats en un termini de sis mesos. L'actuació s'impulsa després que la Generalitat i…


Moltes gràcies Enric Roig. Tot un plaer escoltar les teves sabies paraules. Ànim companys i companyes.\nDintre de poc hauríem de formar una assemblea per conèixer-nos entre totes i tots; i per formar un pla de lluita veïnal per salvar el nostre campanar. Ja sigui fent des de manifestacions pacífiques òbviament, a comunicats a entitats del barri, fins a fer altres accions que no s'han proposat encara.\nEstaria be tindre un lloc gran, tranquil i ben adaptat perquè tothom hi digués la seva, a favor d'aquesta plataforma.\nSi algú creu que pot aportar quelcom a aquesta campanya, que hi digui la seva opinió, siusplau!\nGràcies a totes i tots els que directament o indirectament hi participeu, i si encara no hi participeu, a que esteu esperant?\nSalut hortencs i hortenques per un campanar digne.\nPublicado por Pol en 7:30 2 comentarios:\nEntrevista de la Xarxa\nÚltima entrevista de la Xarxa per un campanar digne!\nNo ens aturarem, volem un icone del barri pel barri, i si no ho poden pagar els veins, que ho pagui l'auntament i la Caixa. Prou muntatges, VOLEM QUE TORNI A SONAR, JA!!\nPublicado por Pol en 12:03 No hay comentarios:\nLa gran promesa del alcalde de resoldre el problema del campanar\nPerò malauradament, després de més de 6 mesos, continua igual o pitjor\nPublicado por Pol en 6:18 No hay comentarios:


El govern de Colau encara espera el «sí» de JxCat als pressupostos | NacióDigital\nEl govern de Colau encara espera el «sí» de JxCat als pressupostos\nComuns i PSC han tancat un acord amb ERC i Valls ha anunciat que també hi votarà a favor\nper Andreu Merino , 21 de desembre de 2020 a les 19:00 |\nColau, Collboni i Maragall van escenificar l'acord aquest diumenge | ACN\nEl govern municipal de Barcelona ja té garantit que aprovarà els pressupostos per al 2021 aquest dimecres amb 30 vots dels 41 regidors que hi ha al ple, gràcies a l'acord de Barcelona en Comú, PSC i ERC i a l'anunci que la Barcelona pel Canvi de Manuel Valls també hi votarà a favor. L'aspiració de l'executiu és aconseguir un acord el més ampli possible, tal com asseguren fonts dels comuns i els socialistes. Ara fa un any es va tancar un pacte que incorporava els republicans i JxCat però enguany el grup d'Elsa Artadi no anunciarà fins aquest dimarts la seva postura.\nAquest dilluns el grup municipal es reuneix per ultimar la seva decisió i sobre la taula hi ha l'argument que aquest cop el govern municipal no els ha buscat com a socis amb prou insistència. El context polític, però, també ha canviat. Fa un any JxCat va acabar aprovant els pressupostos a Barcelona després que Quim Torra i Ada Colau obrissin la porta a negociar els comptes a banda i banda de la plaça Sant Jaume.\nLa correlació de forces també va influir a l'hora d'aprovar la proposta de Colau i el PSC. "No es volia sortir a la foto votant en contra dels comptes amb Manuel Valls i companyia", deia aleshores un alt dirigent de JxCat. Enguany l'escenari és diferent i l'impacte de la Covid-19 fa que no hi hagi hagut negatives d'entrada per part dels partits. L'única excepció és Ciutadans. "L’acord és dolent per a Barcelona, ja que consolida ‘l’impostàs’ aprovat el 2020, incrementa el deute de la ciutat i aprova inversions no prioritàries", diuen fonts oficials del partit taronja. "El tripartit no busca un pressupost que serveixi per sortir de la crisi, han cercat un acord electoralista", apunten.\nPrecisament, l'ombra de la campanya per a les eleccions del 14 de febrer és l'altra ombra que plana en les negociacions per als pressupostos. Amb la vista posada a la cursa electoral a la Generalitat, JxCat té en la possibilitat d'un pacte d'ERC amb els comuns o el PSC un dels seus recursos més habituals per concentrar el vot independentista. Un argument al qual els serà més difícil recórrer si se sumen a l'entesa del govern municipal amb els republicans.\nL'executiu local no tira la tovallola i confia en un vot positiu o, si més no, una abstenció de JxCat, tot i tenir garantida l'aprovació dels pressupostos. El mateix passa amb el PP. Avui Josep Bou compareixia en roda de premsa per lamentar que el govern municipal ha desestimat les seves 33 al·legacions però tot i així no tancava la porta a una abstenció, tot i que no ha mencionat la possibilitat de votar a favor.\nLes negociacions d'última hora determinaran qui surt a la foto dels pressupostos aprovats. Els comptes arriben als 3.231 milions d'euros -xifra rècord que suposa un creixement del 6,5% respecte dels actuals- per afrontar la crisi sanitària, econòmica i social derivada de la pandèmia del coronavirus. S'ampliaran el parc d'habitatge públic i la lluita contra la pobresa infantil, i es donarà suport a l'economia local amb una iniciativa de 300 milions.\nLa capacitat d'endeutament, clau\nLa xifra rècord dels pressupostos s'ha assolit tot i que les ordenances preveuen la congelació de taxes, excepte en casos concrets com la taxa de terrasses, que continuarà bonificada un 75%. En aquest context ha estat clau la capacitat de l'Ajuntament per endeutar-se i utilitzar els seus romanents.\nA finals de setembre l'Estat va suspendre els objectius de dèficit, tot i que inicialment la intenció del Ministeri d'Hisenda era que els ajuntaments transferissin els romanents al govern central en concepte de préstec per afrontar despeses derivades de la pandèmia. La marxa enrere del govern espanyol és vista pel regidor de Pressupostos de l'Ajuntament, Jordi Martí, com el resultat d'una "batalla municipalista", a la qual ara agraeix a ERC haver-ne format part. "Ens en sentim corresponsables", defensa el regidor republicà, Jordi Castellana.\nERC no veu marge per "renegociar"\nEl govern municipal i ERC partien de la mateixa casella de sortida en la negociació dels pressupostos, pel que fa a la voluntat de no fer una baixada generalitzada d'impostos. Una opció que no compartien Ciutadans i que ha generat crítiques reiterades del PP i Barcelona pel Canvi des de l'inici del mandat. L'any passat, des de JxCat ja van criticar que s'optés per incrementar els impostos, tot i que van acabar aprovant el pressupost.\nL'acord entre el govern i ERC ha arribat després que l'executiu hagi acceptat al·legacions, entre les quals una que reclamava aplicar l'anomenada "taxa Amazon", per gravar l'ocupació de l'espai públic per part de les empreses de comerç electrònic. Una altra clau de l'acord és que l'Ajuntament reservi 50 milions d'euros per comprar el 30% de les noves promocions d'habitatges que s'ha de reservar a habitatge social. "Ampliarem el parc social i generarem activitat econòmica", defensa Castellana. "Alguns promotors ens diuen que perden rendibilitat amb el 30% i que es frena la inversió privada. Ara solucionem totes dues coses", defensa Martí.\n"Volem que sigui un pressupost que generi activitat", insisteix Castellana, mentre que Martí defensa que aquest objectiu s'aconseguirà, per exemple, amb les ajudes a la digitalització del comerç, les subvencions per reobrir negocis afectats per la pandèmia o la injecció de capital a petites o mitjanes empreses locals.\nEl regidor de Pressupostos confia aconseguir més suports abans de la votació al ple de dimecres. "Entenem que des de l'àmbit conservador ens demanaven abaixar impostos però també injectem diners en sectors econòmics. En la situació extraordinària actual no seria adient votar que no", argumenta. Des d'ERC, Castellana veu poc marge per "renegociar". "Entenem que no es poden generar més pactes a part d'aquest. Si algú s'hi vol sumar, endavant", conclou.\nBarcelona, Societat, Barcelona, PP, Barcelona pel Canvi, Ciutadans, ERC, JxCat, PSC, Barcelona en Comú, Ajuntament de Barcelona, Ada Colau, pressupostos


El meu iPhone no es carregarà. Aquí teniu la veritable solució. - Carregant\nno es pot iniciar la sessió a la botiga d'aplicacions de l'iPhone\ncom posar l'iPhone 5c en mode dfu\nla meitat de la pantalla de l'iPhone no respon\nper què no funciona Facebook Messenger?\npàgines on regalen coses gratis\nEl meu iPhone no es carregarà. Aquí teniu la veritable solució.\nQuan un iPhone no es carrega, és una gran cosa. Sóc un antic empleat d’Apple i, durant la meva estada a l’Apple Store, solucionar problemes de càrrega de l’iPhone era una part important de la meva feina diària. La bona notícia és que la majoria dels problemes de càrrega de l'iPhone es poden solucionar a casa . En aquest article, us ho mostraré com solucionar un iPhone que no es carregui , pas a pas.\nRestableix el teu iPhone\nComproveu si hi ha danys al cable Lightning\nProveu un carregador d'iPhone diferent\nTraieu la brossa del port de càrrega del vostre iPhone\nPoseu el vostre iPhone en mode DFU i restaureu-lo\nRepareu el vostre iPhone\nSàpiga-ho abans de començar\nUna de les preguntes més freqüents que reben els tècnics d'Apple quan un iPhone no es carrega és la següent: 'Si el meu iPhone no es carrega, necessito una bateria nova?'\nMalgrat el que llegireu a molts llocs web, la resposta a aquesta pregunta és no! Hi ha molta desinformació, i aquest va ser un dels principals motius pels quals volia escriure aquest article.\nel botó d'engegada de l'iPhone s'ha bloquejat\nCom a ex tecnologia d’Apple amb experiència en treballar amb centenars d’iPhones que no cobrarien, us ho puc dir substituir una bateria és el absolutament incorrecte .\nLa veritat és que la majoria de les vegades és del vostre iPhone programari - no el maquinari; això impedeix que el vostre iPhone es carregui. Si el vostre iPhone no es carrega, el 99% del temps haurà de substituir la bateria zero efecte!\nI, si hi és és un problema de maquinari, és molt més probable que es tracti del propi port de càrrega, però encara no hi som.\nSi preferiu mirar que llegir, el nostre vídeo de YouTube us guiarà per la solució.\nCom arreglar un iPhone que no es carregui\n1. Restableix el teu iPhone\nDe vegades, la solució és tan senzilla com restablir durament l’iPhone. És el primer que faria una tecnologia d’Apple a l’Apple Store i és fàcil de fer a casa. A continuació s’explica com:\nCom restablir durament el vostre iPhone\nCom es restableix de manera dura\niPhone 6S, 6S Plus, SE i models anteriors Mantén premut el botó botó d'encendre i la Botó d'inici junts fins que aparegui el logotip d'Apple a la pantalla i, a continuació, deixeu-lo anar.\niPhone 7 i 7 Plus Mantén premut el botó botó d'encendre i la botó de baixar volum junts fins que aparegui el logotip d'Apple a la pantalla i, a continuació, deixeu-lo anar.\niPhone 8, 8 Plus, X, XS, XS Max i XR Hi ha tres passos: 1. Premeu ràpidament i deixeu anar el botó botó per augmentar el volum . 2. Premeu ràpidament i deixeu anar el botó de baixar volum . 3. Mantingueu premut el botó botó d'encendre (anomenat 'botó lateral' de l'iPhone X) fins que aparegui el logotip d'Apple a la pantalla i després deixeu-lo anar.\nConsell tècnic d'Apple: L’error número 1 que cometen les persones quan intenten restablir el seu iPhone de manera completa no mantenen premuts els botons durant un temps suficient. Tanmateix, a l'iPhone 8 i X, assegureu-vos de prémer els dos primers botons molt ràpidament i de mantenir premut el botó d'engegada durant molt de temps. De vegades, el procés pot trigar 20 segons o més.\naplicació per a la targeta daurada\nSi això no funciona, no us preocupeu! Ens endinsarem en les correccions de maquinari al pas següent.\n2. Comproveu que el cable Lightning no tingui danys\nMireu els dos extrems del cable USB que utilitzeu per carregar el vostre iPhone. D’Apple llamps els cables són propensos a desgastar-se, sobretot al final que es connecta al vostre iPhone. Si veieu signes de desgast visibles, pot ser que arribi el moment d’un cable nou.\nCom puc saber si el meu cable llamp és el motiu pel qual el meu iPhone no es carrega?\nSi no hi ha danys visibles a l'exterior del cable, proveu d'endollar l'iPhone a un port USB de l'ordinador per carregar-lo en lloc d'utilitzar l'adaptador de paret que s'inclou amb l'iPhone. Si ja carregueu l'iPhone amb l'ordinador, proveu d'utilitzar l'adaptador de paret. Si funciona en un lloc i no en l’altre, el cable no és el problema.\nPot semblar obvi, però de vegades la millor manera de determinar si teniu un 'cable dolent' és fer-ho proveu de carregar l'iPhone mitjançant el cable d'un amic . Si el vostre iPhone torna a la vida després de connectar-lo, heu identificat la raó per la qual el vostre iPhone no es carregarà: un cable defectuós.\nNo us oblideu de la garantia del vostre iPhone.\nSi el vostre iPhone encara està en garantia, el cable USB (i tota la resta de la caixa de l'iPhone) està cobert. Apple substituirà el cable de llamp de forma gratuïta, sempre que estigui en bona forma.\nPodeu configurar una devolució al lloc web d'assistència d'Apple o trucar a l'Apple Store local per concertar una cita amb el Genius Bar. Si decidiu anar a l’Apple Store, sempre és una bona idea tenir una cita al Genius Bar abans d’entrar. D’aquesta manera, no haureu d’esperar a la cua, almenys no durant molt de temps.\nEls cables de tercers poden carregar problemes de càrrega de l'iPhone\nUn dels motius més habituals pels quals un iPhone no es carrega prové de cables de carregador d’iPhone de tercers de baixa qualitat que la gent compra a les benzineres. Sí, els cables d’Apple són cars, però, segons la meva experiència, aquests knockoffs de 5 dòlars mai s’aguanten com la cosa real. Allà són bons per aquí, només cal saber quins triar.\nCables d'alta qualitat i menys costosos fer existeix!\nSi en busqueu un cable de recàrrega d'iPhone de recanvi d'alta qualitat això és més durador que el d’Apple. Consulteu els nostres preferits a Amazon. No són cables de benzinera barats que es trenquen en una setmana. M’encanta el cable Lightning de 6 peus perquè és prou llarg per poder utilitzar el meu iPhone al llit.\n3. Proveu un carregador d'iPhone diferent\nCarregueu l'iPhone connectant-lo a la paret, mitjançant un carregador de cotxe, en un suport per a altaveus, al portàtil o d'alguna altra manera? N’hi ha molt de diferents maneres de carregar un iPhone.\nel telèfon diu que no hi ha servei\nRecordeu que és el programari del vostre iPhone el que diu 'Sí' o 'No' a la càrrega quan el vostre iPhone es connecta a un accessori. Si el programari detecta fluctuacions d'energia, evitarà que l'iPhone es carregui com a mesura de protecció.\nCom puc saber si el meu carregador és el motiu pel qual el meu iPhone no es carrega?\nFarem el mateix que vam fer quan vam inspeccionar el cable Lightning. La forma més senzilla d’esbrinar si el carregador és deficient és provar-ne un altre. Assegureu-vos de provar-ne més d'un, perquè els carregadors poden ser molt exigents.\nSi l’iPhone no es carrega amb l’adaptador de paret, proveu d’endollar-lo a un port USB de l’ordinador. Si no es carrega a l'ordinador, proveu d'endollar-lo a la paret o proveu un altre port USB de l'ordinador. Si el vostre iPhone es carrega amb un adaptador i no amb l’altre, el problema és el carregador.\nHi ha carregadors ràpids d’alta qualitat, però cal anar amb compte\nSi necessiteu un carregador nou, consulteu els carregadors que us recomanem que feu servir el mateix enllaç anterior (per al cable). L’amperatge màxim aprovat per Apple per als carregadors d’iPhone és de 2,1 amperes. A diferència de molts carregadors de tercers que poden danyar el vostre iPhone, aquests carregaran el vostre iPhone de forma ràpida i segura.\n(El carregador de l'iPad és 2.1A i Apple diu que està bé per als iPhone.)\nConsell: si proveu de carregar mitjançant un teclat Apple o un concentrador USB, proveu de connectar l'iPhone directament a un dels ports USB de l'ordinador. Tots els dispositius connectats a concentradors USB (i teclats) comparteixen una alimentació limitada. Personalment, he vist que es produeixen problemes de càrrega de l’iPhone perquè no hi havia prou energia per circular.\n4. Traieu la brossa del port de càrrega del vostre iPhone\nFeu servir una llanterna i mireu de prop el port de càrrega de la part inferior de l’iPhone. Si hi veieu deixalles o escombraries, és possible que estigui impedint que el cable de llamps faci una connexió sòlida amb el vostre iPhone. Hi ha molts connectors allà baix (el cable de llamp té 9) i, si es bloqueja l’error, l’iPhone no es carregarà gens.\nSi trobeu restes de deixalles, escombraries o altres residus al port de càrrega de l’iPhone, ha arribat el moment d’esborrar-les. Necessiteu alguna cosa que no condueixi a una càrrega elèctrica ni faci malbé l'electrònica de la part inferior de l'iPhone. Aquí teniu el truc:\nAgafeu un raspall de dents (un que no heu utilitzat mai) i traieu suaument el port de càrrega del vostre iPhone. Quan era a Apple, fèiem servir pinzells antiestàtics de luxe per fer-ho (que podeu obtenir a Amazon gairebé sense res), però els raspalls de dents funcionen igual de bé.\nTractament de danys causats per líquids\nUn dels motius més habituals pels quals un iPhone no es carrega és el dany causat per líquids. Els danys causats per líquids poden reduir les connexions al port de càrrega de l’iPhone i causar tot tipus de problemes amb l’iPhone. Fins i tot si heu assecat el port i heu esborrat la brossa, de vegades el dany ja s’ha fet.\n5. Poseu el vostre iPhone en mode DFU i restaureu-lo\nFins i tot si el vostre iPhone no es carrega, és possible que la restauració de DFU segueixi funcionant. Heu eliminat la possibilitat d'un simple problema de programari i vam fer una ullada al cable USB, al carregador i al propi iPhone, de manera que és hora de fer un darrer esforç: la restauració de DFU. Una restauració DFU és un tipus especial de restauració (quan restaurar l’iPhone, esborreu tot el que hi ha i el restaureu a la configuració de fàbrica) que pugui resoldre problemes de programari greus: si existeixen.\nConsulteu el meu article sobre com restaurar DFU un iPhone per aprendre a posar l'iPhone en mode DFU i creuar els dits abans de provar-ho. Quan treballava per a Apple, això és el primer que intentaria, fins i tot quan semblava que el telèfon estava malmès. Hi ha una petita possibilitat que una restauració de DFU recuperi la vida d'un iPhone no funcional.\nSi no funciona, torneu aquí per obtenir informació sobre algunes opcions excel·lents de reparació que potser no coneixeu.\n6. Repareu l'iPhone\nSi aneu a una botiga d’Apple per reparar l’iPhone i hi ha hagut danys físics o líquids, l’única opció que poden oferir és substituir tot l’iPhone. Si no teniu AppleCare +, això pot ser car i ràpid. Si teniu fotos, vídeos o altra informació personal al vostre iPhone i el vostre iPhone no es carregarà, Apple dirà que han desaparegut per sempre. Afortunadament, hi ha altres opcions:\nUna altra opció de reparació\nSi necessiteu arreglar el vostre iPhone avui, Pols és un servei de reparació en persona, assequible i assequible. Es trobaran a casa o en un lloc que trieu en tan sols 60 minuts.\nPuls ofereix una garantia de per vida sobre les peces i la mà d’obra, i només pagueu després que finalitzin la reparació. També ofereixen l’opció de reparar el port de càrrega del vostre iPhone i altres components més petits que Apple no tocarà. Hi ha la possibilitat que també pugueu recuperar les vostres dades i estalviar diners.\nTransparència total: rebem una tarifa de derivació si decidiu reparar el vostre iPhone amb Puls. Dit això, crec que són l'opció més fàcil i senzilla per a moltes persones.\nL'iPhone es torna a carregar.\nEspero que el vostre iPhone hagi tornat a la vida i que esteu de tornada a una càrrega completa. M’encantaria rebre notícies vostres sobre les vostres experiències per solucionar el problema de càrrega de l’iPhone i estic aquí per ajudar-vos en el camí.\naliments tous per menjar després d’aconseguir aparells ortopèdics


Els objectius de la CETS són fomentar el coneixement i suport als espais protegits d'Europa per tal que les generacions futures puguin gaudir d'aquests espais, i millorar el desenvolupament i gestió del turisme dels espais protegits tenint en compte les necessitats del medi ambient, dels residents locals, empreses i visitants.\nEls 10 principis fonamentals de la CETS són:\nTreballar en col·laboració, és a dir, implicar a totes les parts relacionades amb el turisme per aconseguir un desenvolupament socioeconòmic i una gestió sostenible dels espais naturals.\nDefinir una estratègia i pla d'acció a mig termini (4 anys) a favor d'un desenvolupament turístic sostenible.\nAmpliar els coneixements sobre els temes dels espais naturals i la sostenibilitat.\nA Vilanova i la Geltrú, juntament amb dotze municipis més del territori del Garraf, Olèrdola i Foix, li va ser atorgada la CETS en el període de 2017-2021. Aquest fet implica la implantació d'un Programa d'Actuació, que segueix les següents línies de treball:\nDisminuir l'impacte ambiental de l'activitat humana en el litoral i les platges i en els espais protegits.\nSistematització de la informació existent sobre el territori.\nFomentar la implicació de la indústria turística en la conservació del patrimoni natural i cultural.\nCoordinar i potenciar les activitats que incideixen en la conservació dels valors naturals i culturals.\nMillorar la recollida selectiva en l'àmbit CETS.\nAdoptar instruments de control, seguiment i reducció d'emissions.\nIdentificar, coordinar i comunicar l'oferta turística del territori vinculada als espais protegits segons necessitats i perfils de visitants.\nAssegurar la presència dels espais naturals i culturals en els materials d'informació i reforçar-ne un missatge positiu i que generi empatia.\nProporcionar espais oberts i plurals de debat i treball en l'àmbit CETS\nFacilitar la presència de productes i serveis locals en les empreses turístiques\nIdentificar les necessitats formatives i oferir formació als agents participants en la CETS, especialment a empreses turístiques.\nCrear un sistema de tractament conjunt de la informació que tenen els espais protegits de l'àmbit CETS sobre l'impacte del turisme en el medi, l'economia i la població.\nComunicar la CETS i els seus resultats.