Villanueva de Viver – Ruta99\nConegut per ser un lloc per al descans\nDescobreix el secret de Villanueva de Viver\nLa localitat s’anomenà abans Villanueva de la Reina, perquè va pertànyer a una antiga reina mora i, eclesiàsticament, va pertànyer a l’arxiprestat de Montán. El primer assentament sembla ibèric, de la tribu dels ilercavons, tenint en compte algunes de les restes trobades.\nVegeu la web\nDes de l’autovia A-23, agafeu l’eixida de Barraques i continueu per la CV-207. També podeu accedir a aquesta localitat des de Castelló de la Plana, a través de la CV-20 i enllaçant amb la CV-207.\nElevació: 891 msnm\nSuperfície: 6 km²\nPoblació: 61 habitants\nAnar allí ara\nVillanueva de Viver (en valencià, Vilanova de la Reina) és un municipi de la Comunitat Valenciana, pertanyent a la província de Castelló i a la comarca de l’Alt Millars.\nLlocs d’interés (del municipi i de la comarca)\nLlocs d’interés del municipi\nÉs un barranc angost que aboca les seues aigües al Millars, a l’altura de Montanejos. Naix en la cara NO de la Sierra de Espina, pràcticament en terres de Terol (San Agustín), encara que la part més espectacular del seu recorregut s’ubica en el seu tram inferior, entre l’aldea de Los Calpes i Montanejos.\nSituada en el seu propi nucli urbà.\nAlguns llocs d’interés a la comarca\nLa Fuente de los Baños de Montanejos\nÉs un dels llocs més bells de la Comunitat Valenciana. Aquest paratge té piscines naturals, l’aigua de les quals manté una temperatura constant de 25 °C durant tot l’any. A més, té restes d’antics banys àrabs del segle xii, berenadors, lavabos, un xicotet quiosc i jocs infantils.\nCastell de Fanzara\nS’ubica en el km 8.500 de la carretera que uneix Onda i Fanzara, a la dreta, en la part alta d’un tossal de difícil accés, no molt lluny de l’actual població de Fanzara. El castell és de dimensions reduïdes i es troba en estat de ruïna.\nConstruït pels àrabs en el segle xiii, és de planta irregular dispersa amb forma allargada i estreta, ja que s’adapta a la cima en què es troba.\nEn l’actualitat s’aprecien distints elements i llenços de les seues muralles, així com l’estructura principal d’una torre major, de la qual es conserva part de dues de les seues façanes.\nTambé es descobreixen els basaments de dues torres de planta quadrada, que defensaven la muralla i que es troben en una posició avançada i a una altura menys elevada.\nExisteixen molt poques referències documentals respecte al castell de Fanzara, que degué de ser més bé un lloc de vigilància secundari, ja que es troba relativament allunyat de la població, amb un objectiu estratègic dirigit al control sobre una ruta o camí.\nEn el perímetre del castell s’han trobat restes del Bronze Mitjà, ibèrics i, naturalment, islàmics. La fortalesa musulmana, pertanyent al senyoriu d’Abu Zayd, va ser cedida per Jaume I al seu fill Pere, en 1259. En 1272 el va heretar un altre fill, Jaume de Xèrica. Passat un temps, va pertànyer a la Casa de Segorbe, en 1417. Actualment, és propietat de la família Gómez Centelles.\nEl castell de la vila de Castillo de Villamalefa és una antiga fortalesa d’origen musulmà, que s’ubica en la banda més alta del promontori sobre el qual s’alça aquesta localitat de la comarca valenciana de l’Alt Millars. El castell, al voltant del qual es va construir el poble, dominava la vall que forma el riu de Villamalefa, un afluent del riu Millars. Actualment, només en queden restes prou deteriorades, sobretot les de l’antiga capella de Santa Llúcia, la qual també va fer les funcions de primitiva parròquia del lloc. El castell té la categoria de bé d’interés cultural.\nLa Fuente de los Baños de Montanejos és un dels llocs més bells de la Comunitat Valenciana.\nRutes i senderisme (en bici… o de contingut històric/tradicional)\nTé una magnífica xarxa de pistes, antics camins i senders de caçadors i fusters.\nRuta Saltidera Aguachares\nRuta Cerro Solanero\nOn menjar (restauració)\nBar Villanueva de Viver\nBar tranquil, on descansar després de recórrer la gran varietat de sendes que hi ha al voltant del poble o agafar forces degustant el menjar casolà, que es fa diàriament.\nC/ San Isidro, 13, 12428, Villanueva de Viver (Castelló)\nTelèfon: 685 73 75 19\nOn dormir (allotjament)\nCasa Esteban. Apartaments en el medi rural.\nC/ San Isidro, 59, 12428, Villanueva de Viver (Castelló)\nInformació: 634 558 087\nEdifici familiar al nucli urbà amb vista als carrers, el camp i la muntanya. Disposa de quatre apartaments acollidors, funcionals i totalment equipats. Cada un dels apartaments està pensat per a donar resposta a les vostres necessitats, fer la vostra estada més agradable i contribuir al gaudi de les vostres vacacions en el medi rural. Teniu a la vostra disposició dues places d’aparcament.\nApartament Carrasca: Situat en la planta primera de l’edifici. Té capacitat per a sis persones. Consta d’una habitació amb bany, dues habitacions dobles, bany, cuina independent, saló-menjador, balcó i terrassa.\nApartament Rebollo: Situat en la primera planta de l’edifici. Té capacitat per a quatre persones. Consta de dues habitacions dobles, bany i cuina-menjador-saló.\nApartament Noguera: Situat en la segona planta de l’edifici. Té capacitat per a cinc persones. Consta d’una habitació doble amb lavabo, una habitació doble, una habitació senzilla, bany, cuina independent, saló-menjador i balcó.\nApartament Pino: Ideal per a parelles. Situat en la tercera planta de l’edifici, té capacitat per a tres persones. Consta de dormitori, bany, cuina-menjador-saló amb sofà llit i àmplia terrassa.\nCasa rural El Herrero.\nInformació: 693 800 599\nLa Casa de l’Herrero, volta a les nostres arrels… No hi ha res com tornar a un lloc que no ha canviat i viure una experiència amb els cinc sentits. Antiga casa de llauradors restaurada, situada en l’entorn natural delimitat entre el riu Maimona i la serra d’Espina, sota el pic de Santa Bàrbara. Consta de dos habitatges:\nApartament 1: Disposa de dues habitacions dobles, un bany, cuina, menjador i calefacció. Consultar preus.\nApartament 2: Disposa de dues habitacions dobles, una habitació individual, un bany, cuina-menjador amb sostres alts amb golfes de fusta, terrassa i calefacció. Consultar preus.\nLes festes patronals són en honor de sant Martí i santa Bàrbara. Se celebren del 20 al 25 d’agost, amb diversos actes, com per exemple la fira de la mel i de productes agrícoles i actuacions d’orquestres i discomòbil. També se celebra la romeria a l’ermita de Sant Martí.\nA Villanueva de Viver es desdejunava en eixir el sol, l’hora depenia de l’estació de l’any. L’esmorzar es feia al lloc de treball, de 9.30 h a 10.00 h del matí. A la 13.00 h es dinava. Els habitants d’aquest poble han conservat aquests horaris: sopen a les 19.00 h i se’n van a dormir a les 21.00 h. Aquest hàbit es continua conservant en les famílies que viuen al poble actualment. Els homes i dones, en els dies de festa, ixen a jugar una partida de cartes.\nActivitats/turisme (en família, d’aventura…)\nEl seu entorn es pot recórrer en una excursió amb amics o en família, i a l’estiu les seues aigües són perfectes per al bany.\nSu nombre, cuenta la tradición que fue en honor a Leonor de Portugal, que falleció de peste negra de camino a Jérica, donde fue enterrada en 1348.\nExisten vestigios de un poblado ibero en una de las laderas que delimitan el barranco que discurre cerca de la población.\nA l’inici del segle xx aquesta població s’anomenava, segons la tradició, Vilanova de la Reina, perquè havia pertangut a una reina mora. Segons figura en els mapes de les observacions de Cavanilles al final del segle xviii, va pertànyer des de la seua fundació al bisbat de Segorbe\nHi ha vestigis d’un poblat iber en una de les vessants que delimiten el barranc que discorre prop de la població.\nHistòria en la seua pàgina web\nEl primer rastre històric del nostre poble el trobem al jaciment iber d’El Castillarejo, que data del segle ii aC Es va trobar un assentament romà a Pradas, del segle i dC.\nLes primeres dades sobre la localitat, que actualment s’anomena Villanueva de Viver, mostren que va ser una alqueria àrab de moriscos expulsats de Jérica (segle x).\nConta la tradició que la població rep el nom en honor a Elionor de Portugal, que va morir de pesta negra de camí a Jérica, on va ser soterrada en 1348.\nL’alqueria àrab va ser repoblada en 1368 per cristians, per la qual cosa van tindre dret a fer esglésies, cases i places, i a establir els impostos corresponents. D’aquesta època és el castell de Pradas (segles xiv-xv).\nLes guerres carlines del segle xix van provocar la divisió del poble en dos.\nEn 1916 va perdre el seu nom perquè coincidia amb un altre poble de Jaén, amb més de 3.000 habitants.\nLa història del poble en el segle xx ve marcada per la Guerra Civil i l’emigració a les ciutats de gran part de la població en busca de millor vida, com a conseqüència de la mecanització de l’agricultura, que provocà la baixa rendibilitat del treball en el sector per a l’agricultura xicoteta tradicional.\nEsglésia parroquial de Sant Antoni Abat\nL’església parroquial de Sant Antoni Abat, a Villanueva de Viver, a la comarca de l’Alt Millars, és lloc de culte, catalogada, de manera genèrica, com a bé de rellevància local, segons la disposició addicional cinquena de la Llei 5/2007, de 9 de febrer, de la Generalitat, de modificació de la Llei 4/1998, d’11 de juny, del patrimoni cultural valencià (DOCV núm. 5.449 / 13/02/2007), amb codi: 12.08.133-0011.\nAquesta església pertany a l’arxiprestat número 2 de la diòcesi de Segorbe-Castelló, conegut com a arxiprestat de Sant Antoni Abat, amb seu a Jérica.\nEs tracta d’una modesta construcció de finals del segle xvii, la construcció del qual es va finalitzar a principis del segle xviii, seguint les pautes de l’estil gòtic i clàssic.\nPresenta una planta de creu llatina i nau única, capelles laterals i, als peus d’aquesta, un cor alt amb una curiosa balustrada del segle xviii.\nLa façana presenta una portada en retaule, acabada en una testera ampla i xicoteta, decorada amb un rellotge mecànic i coberta de teules de major altura que la resta de la planta.\nPresenta també una torre campanar amb una sola campana en un dels seus cossos. La campana s’anomena Sant Martí, té 33 cm de diàmetre, una altura de 30 cm i un pes aproximat de 21 kg. Està feta en 1996 per la fosa Germans Portilla de Gajano, localitzada al municipi de Marina de Cudeyo (Cantàbria, Espanya), a pesar que en la marca de fàbrica de la campana posa que el seu fonedor va ser Industrias Manclús.\nEn el seu interior es conserven algunes peces d’orfebreria d’un cert valor històric i artístic.\nErmita de Sant Martí i Santa Bàrbara\nL’ermita de Sant Martí i Santa Bàrbara, a Villanueva de Viver, a la comarca de l’Alt Millars, és lloc de culte, catalogada, de manera genèrica, com a bé de rellevància local, segons la disposició addicional cinquena de la Llei 5/2007, de 9 de febrer, de la Generalitat, de modificació de la Llei 4/1998, d’11 de juny, del patrimoni cultural valencià (DOCV núm. 5.449 / 13/02/2007), amb codi: 12.08.133-002.\nEs tracta d’una construcció de dimensions reduïdes i planta de nau única amb porxe i corral adossat en la part dreta, que es va realitzar en 1656, seguint les pautes, simultàniament, tant de l’estil gòtic tardà com de l’estil renaixentista.\nL’edifici va patir una transformació durant el segle xviii, quan va adquirir el seu aspecte actual. El seu estat de conservació no és bo, i només s’ha rehabilitat el corral. A pesar d’això, es considera que el perill de destrucció del monument és baix. Els clavaris del sant són els encarregats del seu manteniment i conservació.\nAquesta xicoteta ermita està dedicada, junt amb sant Martí Bisbe, a santa Bàrbara.\nL’edifici, d’aspecte rústic, presenta fàbrica de maçoneria amb carreus de reforç i un sol contrafort lateral, ja que l’altre contrafort, el que se situaria al corral, que estava situat on interiorment està la pilastra de suport de l’arc faixó, va ser eliminat. Presenta dos cossos, un d’aquests és, realment, un atri construït davant de la façana de l’ermita, que acaba en una testera que es remata amb tres escalons i una creu de forja. Aquest atri presentava en origen tres arcs de mig punt, dels quals els dos laterals van ser cegats, de manera que va quedar com a únic accés al temple l’arc central (arc carpanell de fàbrica de rajola massissa). La coberta del porxe, que és de menor altura que la coberta del temple (que és a dues aigües), té tres vessants, i igual que la coberta del temple està rematada amb teules roges.\nEl conjunt es completa amb una altra estança oberta, adossada a un dels laterals de l’ermita que pareix fer de refugi de caminants o inclús casa de l’ermità.\nLa porta d’accés al temple és de fusta i s’emmarca en un arc de mig punt de pedra.\nInteriorment, la nau es cobreix amb una volta de canó, que presenta en l’arrancada una motlura neoclàssica, que s’interromp en arribar a l’altar. També pot destacar-se la presència d’un arc faixó que descansa en dues pilastres visibles. Per la seua banda, el terra està format per un paviment de terrissa, datat de 1859, com es pot llegir en un dels taulells situats a l’entrada, on a més hi ha una representació de l’ermita de com havia de ser en el seu estat original, ja que presenta un rellotge de sol, hui desaparegut.\nLa decoració interior es basa en el color dels revestiments, que presenten dues zones, el sòcol pintat en gris blavós i la part superior emblanquinada.\nLes festes patronals, que se celebren en honor a sant Martí, sant Roc i santa Bàrbara, tenen lloc a l’agost. Es duen a terme diversos actes, tant religiosos com d’índole festivopopulars. Hi destaca la romeria a l’ermita de Sant Martí, en què es trasllada la relíquia del sant que es conserva a l’església parroquial del poble, i s’hi oficia una missa.\nVenint per la carretera CV-207 des de Fuente la Reina, a 1 km escàs de Villanueva de Viver, hi ha una desviació a la dreta que després d’un curt recorregut ens portarà a una bifurcació de camins on es troba l’ermita de Sant Martí, a l’est de la població.\nHistòria i estat de conservació\nEl xicotet temple, que també està sota l’advocació de santa Bàrbara, mostra traces de la seua venerable antiguitat. Seriosament danyat durant la Guerra Civil, va haver de ser rehabilitat. Una recent restauració duta a terme per l’Ajuntament el manté en bon estat. La seua atenció i conservació van a càrrec del grup de clavaris del sant.\nL’ermita és un edifici rústic de maçoneria amb reforços de carreus i un contrafort lateral. La coberta és de teules a dues aigües i a la testera, en compte d’espadanya, s’alça una creu sobre base escalonada.\nTé porxe previ de menor altura i amb teulada independent, que en el seu origen tenia tres arcs, però quan es van cegar els laterals només es va mantindre l’arc frontal –de rajoles i molt rebaixat–, que dona accés a la porta de fusta de llinda amb marc de pedra. En la paret d’aquest atri queden vestigis del que degué ser el suport per a una xicoteta campana. Adossada a aquest, en la part dreta, hi ha una curiosa dependència oberta que pareix un refugi per a caminants o el que queda de el vell habitatge de l’ermità.\nAjuntament. Edifici d’interés arquitectònic.\nEn Villanueva de Viver la paella se realizaba con arroz, caracoles, pollo y conejo (mezclado o solo un ingrediente) y judías verdes. El color se obtenía con azafrán y se empleaba romero para aromatizar.\nExperiències gastronòmiques 2020 a Villanueva de Viver. Diumenge 23: olla de fesols, cards, botifarres i ossos. És l’olla tradicional del nostre poble, que es feia amb conserva en oli de la gerra de la matança. Hi ha versió vegana d’aquest plat.\nEl fet que Villanueva de Viver estiguera a 10 quilòmetres de Barracas, on està la carretera Sagunt-Burgos i la via ferroviària, suposava que sempre hi havia possibilitat de comerç en el mercat negre, i Vilanova tenia blat i farina, productes molt apreciats per ciutats com València. En la postguerra, les famílies van sobreviure del cultiu de cereal, xicotets horts amb plantacions de creïlles, remolatxes, alfals i llegums, així com de la criança d’animals domèstics per a engreixament i consum. A Villanueva de Viver hi havia ramats d’ovelles i algunes famílies practicaven l’apicultura de transhumància. Les pinedes van ser la seua font principal d’ingressos en metàl·lic a partir dels anys 50.\nPer la seua situació, Villanueva de Viver té influències aragoneses i valencianes, es mengen farinetes i paella, i els dos plats s’han adaptat a les circumstàncies geogràfiques i als aliments disponibles. Es diu que les farinetes de ric porten cansalada i pernil, i a Villanueva de Viver portaven trossos de cansalada i magres del porc, mentre que els pernils a les cases menys benestants es reservaven per a assecar-los o vendre’ls. Al mateix temps, les farinetes suaus, més líquides, que s’empren per a “viejos sin dentadura” i “zagales”, s’anomenen “farinetas”, nom valencià. La paella valenciana a Villanueva de Viver redueix els seus ingredients i els adapta al terreny: no hi ha garrofó, però hi ha caragol blanc, que és autòcton de la zona pedregosa de les planes de Terol.\nS’hi conserven de temps antics el pa, el vi i l’oli com a ingredients principals del menú familiar. Encara que l’oli l’havien de portar de pobles pròxims amb menys altura, ja que a Villanueva de Viver la collita d’olives es gela tots els anys. L’oli és l’ingredient principal en totes les preparacions, així com el boví i la caça són les carns predominants a taula.\nLes hortes de Villanueva de Viver tenen aliments del nou món. La creïlla, la remolatxa sucrera, la dacsa, els fesols, la tomaca o els pimentons són aliments indispensables per a la subsistència dels habitants del municipi. No obstant això, no deixen d’emprar-se i mantenen la seua presència a l’hort d’hivern la col, els naps i els cards, vegetals de la cuina d’interior espanyola que són protagonistes en el menjar dels animals i els plats de cullera de les famílies.\nLa fridura, mètode antic que ja es coneixia a l’antic Egipte, encara manté la seua vigència en les famílies del poble, que, a pesar de no fer matança del porc, sí que compren els embotits i les carns salades i fan unes gerres de fridura i així “siempre hay arreglo cuando vienen los hijos de València”.\nA Villanueva de Viver la paella es feia amb arròs, caragols, pollastre i conill (mesclat o només un dels dos ingredients) i bajoquetes. El color s’obtenia amb safrà i s’emprava romer per a aromatitzar-la.\nEls fesols tendres amb costella de porc de la gerra de fridura són una alternativa de menjar festiu en aquelles famílies en què no es podien matar conills o aus per a la paella.\nLa caça, de pardalets, perdius, conills o llebres, era també un dels plats festius que es compartien amb amics i familiars, es cuinaven estofats amb tomaca o a la brasa.\nEl corder, cuinat a la brasa o al forn, es reservava per a grans celebracions, ja que els caps de bestiar joves es venien per a obtindre diners en metàl·lic i assegurar l’aprovisionament d’altres necessitats familiars, com utensilis, oli d’oliva o roba.\nEls dies de festes patronals o romeries era costum començar determinades peces de conserva de porc, que es reservaven per a aquestes ocasions. La morca blanca (sobrassada) es començava al maig; la “bufa” (embotit que utilitza com a pell d’embolcall la bufeta urinària del porc), en la festa de la Mare de Déu de Pradas.\nS’arreplegava també la mel de bresques d’abella; l’ofici d’apicultor era tradicional i es manté hui en dia. La transhumància de bresques del regne a les terres altes de Terol a l’estiu era un fet que marcava la vida dels abellers.\nNo hi va haver consum de peix de forma habitual fins que en els anys 50-60 botigues ambulants de pescateria amb camions frigorífics venien una vegada a la setmana aquest aliment a la plaça del poble. Fins llavors es consumien saladures de sardina i abadejo. Moltes vegades s’intercanviaven a les botigues per ous (un ou per tres sardines xicotetes). El consum d’abadejo era típic en plats de vigila en les festes de Pasqua.\nLes estacions i el treball al camp\nEl menú diari estava condicionat pel treball del camp i el treball de l’agricultor està clarament exposat a les estacions i la climatologia.\nLes farinetes, plat fet al foc amb farina i aigua, requereixen de molt de temps i llenya, per tant, són més freqüents a l’hivern i en la matança del porc. S’aprofiten focs de llenya sempre encesos, dies curts i molt de temps al costat del foc per a calfar-se.\nA l’estiu es feien plats més ràpids en la seua preparació, com les migas de pastor.\nLa fridura, guardada en gerres de fang tot l’hivern i la primavera, es començava al juliol amb la sega, quan no hi havia temps de més preparatius culinaris i es necessitava una bona aportació d’energia i proteïnes per al treball de sol a sol.\nEls lloms i les costelles se salaven durant una setmana en una pica i es penjaven a assecar.\nDepenent del temps i de la humitat ambiental es feia la fridura en 15 o 20 dies. S’utilitza un calder de coure ple d’oli d’oliva bullint, on es van introduint, primer, les costelles d’una grandària de tres o quatre dits. Quan la costella té la pell retreta sobre l’os, s’hi introdueixen els lloms tallats a rodanxes més o menys grosses, això depén dels gustos familiars. Quan el llom vira de color en la seua part interna, s’hi introdueixen les llonganisses. Uns minuts més i ja està fet el fregit. Les botifarres i els ossos es fan en tandes diferents.\nLes gerres de fang s’omplin amb la carn fregida i s’espera un poc per a cobrir-les completament d’oli.\nAquesta preparació permet una difusió de l’oli d’oliva en l’interior de la carn, d’aquesta forma es dilueixen els àcids grassos saturats i s’intercanvien pels monoinsaturats de l’oli d’oliva.\nLa conservació del fregit o fridura depén de la qualitat de l’oli i del fet que els trossos de carn i embotit sempre estiguen coberts. Les gerres no tenen un tancat especial, generalment es tapaven amb plats i es guardaven al rebost.\nOlives verdes a remulla amb un poc de sosa (NaOH), la mateixa que utilitzaven per a fer sabó, es canviava l’aigua cada dos o tres dies fins que se n’anava l’acidesa forta.\nDesprés es posaven amb herbes, sajolida, llorer, timó en brut, i alls crus amb pell.\nOliva negra només amb aigua i amb els mateixos condiments que les olives partides.\nMIGAS: pa dur remullat amb unes gotes d’aigua i es frig amb trossos de carn de la fridura.\nFARINETES: es mengen tradicionalment el dia de la matança, o quan fa fred.\nAigua, sal, farina de blat a ull segons la grossària.\nCansalada, magre de porc i fetge de porc\nCullera de fusta, calder de llautó.\nEs posa aigua a calfar i, quan comença a bullir, s’afig la sal i la farina a poc a poc. Es remou perquè no hi haja grums fins que s’espesseix. A banda, es frig en una paella oli d’oliva i alls partits per la mitat o marcats amb pell. Primer, s’afig la cansalada (cansalada entreverada) i, una vegada fregida, s’afig el magre de porc i, finalment, el fetge tallat en trossos xicotets.\nUna vegada fregit, es fa, en el centre del calder, un con profund amb les farinetes i es posa l’oli de fregir la carn i la carn per damunt de les farinetes. Es menja alternant una cullerada de farinetes mullades en oli i un tros de carn.\nLes farinetes de dacsa es feien de la mateixa manera, ja que hi havia gent que no podia menjar farinetes de blat.\nAntigament, quan hi havia pocs diners, també es feien amb sardines salades de bota.\nSOPES AMB FARINA: farina de blat, segó de blat.\nEs posava aigua o caldo en un casset a calfar i quan estava calent s’afegia la farina a poc a poc, movent-la fins fer una farineta fina. S’hi afegia, a més, un grapat de corfa de blat del molí (segó que s’emprava per als animals).\nSOPES DE PA: pa dur tallat en un plat, alls, ou i oli d’oliva cru.\nEn un plat es posa el pa i l’all pelat tallat en trossos xicotets, un raig d’oli i un ou cru. Es tira aigua bullint amb sal per damunt, de manera que l’ou s’escalda. Es tapa perquè l’all done sabor i s’ablanisca.\nFESOLS EN OLLA: fesols del terreny (roges xicotetes), penques de card (hortalisses d’hivern), col, bledes, creïlla, ossos d’espinada i potes de porc (frescos o fregits de la gerra), botifarra (seca o de la gerra).\nUtensilis: olla roja per dins blava o de fang al foc de llenya.\nEls fesols han d’estar a remulla 12 hores.\nPosar els fesols en aigua freda junt amb els ossos d’espinada, les potes de porc i la penca de card i coure durant una hora aproximadament. S’hi afig la col, les bledes, la botifarra i la creïlla 30 minuts.\nEn un plat se serveix un cullerot de fesols i hortalisses, i un os i una botifarra per persona.\nOLLA DE CIGRONS: es menjava la nit de la matança.\nCigrons, ossos d’espinada i creïlla.\nPosar els cigrons a remulla 12 hores (a la nit). Primer es posen els cigrons en aigua freda a ull, sense proporció, que queden coberts. Si falta, s’hi afig més aigua calenta després.\nEls ossos d’espinada (frescos de la matança) s’hi afigen quan comença a bullir l’aigua, i estan coent durant dues hores. Després, s’ha de coure la creïlla 20 minuts tallada a trossos.\nEn un plat se serveix un cullerot de cigrons, un os i creïlla segons li agrade a la persona. Es pot menjar amb pa.\nOLLA DE CIGRONS: cigrons, ossos d’espinada (fridura de la gerra), creïlla, botifarra (fridura de la gerra), potes de porc (gerra) i verdura del temps (col).\nUtensilis: olla metàl·lica roja per dins blava o de fang al foc de llenya\nPosar els cigrons a remulla 12 hores (a la nit). Primer es posen els cigrons en aigua freda a ull, sense proporció, que queden coberts. Si falta, s’hi afig més aigua calenta després. Els ossos es posen al mateix temps i les potes de porc també. Deixem coent tres quarts d’hora com a mínim. S’hi afig la creïlla, la col i la botifarra, i es couen almenys 20 minuts.\nEs deixa reposar segons la fam i a menjar. Se serveix en plat fondo i, depenent del gust, es posa un tros de carn, el que més agrade, i una botifarra. Repartit.\nCol: col, alls, oli.\nUtensilis: olla per a bullir i paella, culleres de fusta i escorredora.\nCoure la col en una olla durant una hora o dos, segons el volum de la col, que està tallada a trossos.\nS’escorre bé la col amb una escorredora i es premsa amb una cullera.\nEn una paella amb oli (nou o del fregit) es frigen alls tallats xicotets fins que estiguen daurats, no cremats, i després la col, i es mescla fins que estiga fregida, però poc de temps perquè la col ja està cuita. Ofegada.\nLa col se sofrig primer i els alls al final queden ofegats.\nDes del Consell de Patrimoni, Cultura i Educació a la Ciutadania, en col·laboració amb l’Associació de Jubilats Santa Bárbara, s’han organitzat unes tertúlies amenitzades amb els majors a fi de conéixer els nostres orígens i recuperar tradicions.\nTambé es duen a terme rutes de senderisme, amb dinar posterior i amb activitats lúdiques per als xiquets.\nEl paisaje de Villanueva de Viver es montañoso con un clima mediterráneo continental, situado a 900 m sobre el nivel del mar. Abundan los pinares y barrancos.\nTenemos una geografía espectacular, rodeada de bellos parajes, que hacen de las marchas y paseos experiencias inolvidables.\nGeográficamente, se encuentran situados entre el altiplano de Barracas y las estribaciones del macizo de Peñagolosa, limitan al este por la sierra de Pina, zona de pinares agrestes que culminan en el monte de Santa Bárbara. Esta zona de pinar tiene un suelo rodeno y pequeñas huertas regados por fuentes de montaña cuya agua se recogía en balsas.\nEl territorio esta cruzado por una garganta del rio Maimona, afluente del Rio Mijares, se une al en Montanejos. Este rio provoca abarrancamientos y depósitos de sedimentos que constituyen tierras de secano de cereal, almendros y más recientemente de carrascas truferas.\nCon una altitud media de 800 metros y con 13 grados de media, las temperaturas tienden a ser más calidad que en la vecina provincia de Teruel, soporta veranos calurosos e inviernos donde nieva ocasionalmente. Las precipitaciones son 50-60 días al año, luego el caudal de los ríos es moderado y los cultivos predominantes de secano. El regadío lo componen una serie de acequias que parte del azud o de manantiales como el de San Roque de Villanueva de Viver. Tradicionalmente estas aguas no solo permitían regadíos sino también molinos y batanes para el procesamiento de las cosechas de cereales y de otros cultivos como la vid.\nA finales del siglo XIX vivían unos 350 habitantes, predominaba el cultivo de cereales (trigo, cebada) y vid. La plaga de la filosera llego a Villanueva aproximadamente en 1910, dejando inactivos sus más de 20 cubos de vino e iniciando una crisis ya anunciada que se interrumpió por el conflicto de la guerra Civil, y que continuo desangrando el pueblo de habitantes de forma acelerada desde los años 50 llegando a los actualmente censados.\nPl. Ajuntament, 41 ATENCIÓ AL PÚBLIC PRESENCIAL de 11.00 h a 13.00 h TELEFÓNICA de 8.00 h a 14.00 h De dilluns a divendres tots els dies laborables. AMB CITA PRÈVIA DURANT EL PERÍODE COVID. Telèfon d’atenció al públic: 964 14 57 51 Telèfon agutzil: 654 236 111 Correu electrònic: admin@villanuevadeviver.es WhatsApp: 685 73 75 19 Pàgina web: www.villanuevadeviver.es\nAssociació El Trillo\nAssociació de Jubilats i Pensionistes Santa Bárbara\nComunitat de Regants Villanueva de Viver\nConsells sectorials: Consell Mitjans de Vida, Consell Sociosanitari, Consell Infraestructures, Consell Medi ambient, Consell Esports i Consell Comunicacions.\nCompleta la ruta (punts de segellament, com aconseguir-la)\nCompleta la ruta


Capítol La escuela como servicio para la calidad de vida de niños y niñas\nEls últims anys s’ha incrementat l’interès pels centres educatius i les cures a la primera infància. L’atenció per la infància també ha despertat l’interès de la recerca pedagògica, de manera que s’ha donat més importància al desenvolupament infantil i s’ha originat l’aparició de moltes més institucions, tant públiques com privades, que ofereixen serveis a la primera infància. La qualitat que els centres educatius ofereixen a la primera infància és el tema principal d’aquest capítol.\nCiències de l'educació, Organització i gestió de centres, Didàctica general i metodologia general, Comunitat educativa, Sociologia de l'educació, Funcions i processos organitzatius, Desenvolupament curricular, Orientació i tutoria. General, Família i educació, Funció social de l'ensenyament, Qualitat educativa, Currículum de centre (Projecte curricular de centre/desplegament curricular PCC), Atenció a les famílies, Infància i qualitat de vida,


Bloc d´un Metge de Família: Prevenció de les Úlceres per Pressió, Avaluació i Maneig\nPrevenció de les Úlceres per Pressió, Avaluació i Maneig\nLes úlceres per pressió, úlceres de decúbit, o nafres, varien en gravetat des d'eritema de la pell, fins a casos greus i profunds amb el múscul o l'os exposat.\nLes úlceres per pressió significatives amenacen el benestar dels pacients amb mobilitat limitada.\nEncara que el 70 per cent de les úlceres es presenten en persones majors de 65 anys, els pacients més joves amb trastorns neurològics o malalties greus també són susceptibles.\nLes taxes de prevalença van de 4,7 a 32,1 per cent en els hospitals i 8,5 a 22 per cent a les llars d'ancians.\nUna úlcera per pressió és una lesió localitzada a la pell o el teixit subjacent, generalment sobre una prominència òssia, com a resultat de la pressió constant. Els factors predisponentes són classificats com a intrínsecs (per exemple, la mobilitat limitada, la mala nutrició, malalties concomitants, l'envelliment de la pell) o extrínsecs (per exemple, pressió, fricció, cisallament, humitat).\nLa prevenció inclou la identificació de persones de risc i aplicar mesures de prevenció específiques, tals com seguir un programa de reposicionament del pacient, mantenint el cap del llit en l'elevació més segura per prevenir talls, utilitzant la reducció de pressió de superfícies i l'avaluació de la nutrició i proporcionar els suplements, si fos necessari.\nQuan es produeix una úlcera, les característiques de cada nafra (és a dir, la mida, la ubicació, escares i teixit de granulació, exudat, olor, fístules, desnivells, i infecció) i la seva clasificació (I a IV) són essencials per a l'avaluació de les ferides.\nEl tractament consisteix en el maneig de les infeccions locals i distants, l'eliminació de teixit necròtic, el manteniment d'un ambient humit per a la cicatrització de la ferida, i possiblement cirurgia.\nEl desbridament està indicat quan el teixit necròtic és present. El desbridament urgent s'ha de realitzar si es produeix cel·lulitis o sepsis.\nEls mètodes de desbridament mecànic, enzimàtics i desbridament autolític són els tractaments no urgents. La neteja de la ferida, de preferència amb solució salina normal, és un pilar del tractament per a les nafres netes i després del desbridament.\nLa càrrega bacteriana pot ser manejada amb la neteja. Els antibiòtics tòpics han de ser considerats si no hi ha millora en la curació després de 14 dies.\nEls antibiòtics sistèmics s'utilitzen en pacients amb cel·lulitis avançada, osteomielitis o infecció sistèmica.\nAm Fam Physician 78 (10): 1186-1194, 1195-1196 © 2008 Acadèmia Americana de Metges de Família.\nEtiquetes de comentaris: Cirurgia, Cirurgia vascular, Infermeria


Les eleccions autonòmiques de Madrid s'han saldat amb un rotund triomf de la dreta. El PP dobla els seus diputats, passant de 30 a 65 diputats, i es converteix en el partit més votat en tots els districtes de la capital i en la majoria de les poblacions de la Comunitat. Vox avança en un escó, de 12 a 13, i millora els seus resultats en algunes zones obreres.\nL'alta participació, amb més del 75%, ha suposat una mobilització formidable però no a favor del bloc de l'esquerra sinó per recolzar el discurs demagògic i reaccionari d'Ayuso. El PSOE suma un desastre sense pal·liatius i perd 13 escons, passant de 37 a 24. Els resultats de Más Madrid, que obté 24 i millora la seva marca en 4, no compensa el que perd Gabilondo, i la participació de Pablo Iglesias en la campanya només assoleix tres escons més per Unidas Podemos, que passa de 7 a 10.\nL'altra gran notícia de la nit és la dimissió de Pablo Iglesias de tots els seus càrrecs i el seu anunci que abandona la política. Presa de manera fulminant, amb l'argument de donar pas a "nous lideratges", la renúncia d’Iglesias ha agafat per sorpresa a milers d'activistes de l'esquerra i a milions de votants d'UP. És inacceptable que aquest abandonament es produeixi d'aquesta manera, a l'estil de la política burgesa clàssica, oferint la imatge d'una deserció i proporcionant munició a la dreta que evidentment la utilitzarà a fons.\nDes d'Esquerra Revolucionària a Madrid hem participat activament en aquesta campanya electoral defensant un programa anticapitalista, antifeixista i antiracista, i sense amagar les nostres diferències hem cridat públicament a votar críticament a Unidas Podemos i Pablo Iglesias. Ho hem fet desplegant una intervenció massiva en els barris obrers. Estem plenament convençuts que la nostra posició ha estat correcta, quelcom que hem comprovat en l'acció, als carrers i en els mítings. Mantenir-nos al marge d'aquesta batalla electoral i renunciar en la pràctica a combatre a la dreta exposant els nostres arguments no és una política revolucionària. Molt menys encara és demanar l'abstenció o el vot nul, una postura que només beneficia la reacció i és l'antítesi de la tàctica marxista del front únic, precisament en un moment en què l'amenaça de la ultradreta és tan evident.\nEls resultats de Madrid obren un nou cicle per a lluita de classes en el conjunt de l'Estat. La pròpia dimissió de Pablo Iglesias és el que millor ho simbolitza. I cal ser concrets per analitzar què ha passat i no justificar-se amb falses disquisicions. El problema no és només de lideratge, i és molt qüestionable que Yolanda Díaz sigui millor que Pablo Iglesias. No es tracta de persones, encara que les persones són importants, per descomptat, sinó de política, de l'estratègia i el programa que l'esquerra que es diu a si mateixa transformadora defensa.\nNo és el nostre mètode el sectarisme ni menysprear el punt d'inflexió en la lluita de classes que va representar la irrupció de Podem impulsat per la gran mobilització social oberta amb el 15M. Però cal aportar llum per entendre les causes de la victòria de la dreta, no enfosquir la reflexió i escapolir-se de la batalla quan més necessari és mantenir-s'hi. La classe obrera no pot abandonar, ha de lluitar cada dia.\nPer això és impossible entendre el que ha passat a Madrid sense fer referència a fets objectius: primer, l'absència d'una oposició contundent per part de l'esquerra parlamentària contra el PP en aquests anys, i particularment en el període de pandèmia; segon, la manca de bel·ligerància contra els grans poders econòmics amb els quals s'ha traçat una estratègia "d’unitat nacional"; i tercer, la desmobilització social propiciada des del Govern de coalició. Tot això ha passat una dura factura a les urnes.\nÉs evident que s'ha produït un vot de càstig cap a les polítiques que lidera Pedro Sánchez i que han suposat enormes beneficis per a la banca, l'Ibex 35 i la CEOE, que no han impedit els acomiadaments massius i tampoc l'empobriment d'àmplies capes de la població. També contra una gestió de la pandèmia que ha permès la saturació dels hospitals i milers de morts que podien haver-se evitat amb recursos per a la sanitat pública.\nTal com hem assenyalat en nombroses ocasions, la participació d’Unides Podem en aquest Govern està servint de "coartada progressista" a una gestió que no trenca amb la lògica del capitalisme, i que lluny d'arrossegar el PSOE cap a l'esquerra s'està mostrant impotent per complir amb les aspiracions per les quals els treballadors i els joves hem lluitat amb tant afany durant anys. La conclusió és clara: UP ha de sortir immediatament del Consell de Ministres i passar a una oposició d'esquerres contundent, impulsant la mobilització de la classe obrera per fer front a l'ofensiva patronal i contra les retallades als drets democràtics.\nLa demagògia i el discurs fals d'Ayuso i del PP presentant Madrid com un oasi de llibertat, on tot està obert i els llocs de treball es defensen, han connectat amb amplis sectors, fins i tot de treballadors, en un moment en què la crisi es fa més devastadora. S'ha fet evident que la propaganda del Govern de coalició insistint que en aquesta ocasió sí que s'està duent a terme una sortida social en benefici de la majoria, no gaudeix de credibilitat entre capes de la població que estan sent molt colpejades.\nLa renúncia a dur a terme mesures enèrgiques, com la nacionalització de la banca o de les elèctriques, de trencar d'una vegada per totes amb les retallades i l'austeritat, aturar els desnonaments, blindar la sanitat i l'educació pública amb recursos materials suficients, i depurar l'aparell de l'Estat de feixistes, ha aplanat l'avanç del PP i la ultradreta. La defensa del règim del 78 i de la seva institucionalitat des del Govern de coalició, tot i les diferències retòriques que Pablo Iglesias ha tractat de mantenir amb Pedro Sánchez, ha contribuït a aquest triomf.\nAquests resultats suposen un cop dur per a la moral de milers d'activistes de l'esquerra a Madrid i a la resta dels territoris, que veuen amb profunda preocupació l'ascens del PP i Vox i la potència de la qual ara disposen per assaltar el govern central en les pròximes eleccions generals. És inevitable que en els pròxims dies i setmanes assistim a una orgia d'idees reaccionàries amplificades pels mitjans de comunicació, i també dels coneguts anàlisi des del camp de l'esquerra reformista que culpabilitzaran la classe treballadora i el jovent del que ha passat a Madrid . No és la primera vegada.\nDes d'Esquerra Revolucionària pensem que cal entendre què passat més enllà d'aquest primer xoc. Ni plorar, ni riure, comprendre. És imprescindible no només un rearmament ideològic del moviment obrer i el jovent, és l'hora també de construir una esquerra anticapitalista armada amb el programa del marxisme per aixecar amb coherència i determinació en el moviment obrer, en els sindicats de classe, als barris i centres d'estudi, en els moviments socials la bandera de la transformació socialista de la societat.\nEn les properes hores farem una declaració més àmplia amb una anàlisi detallada dels resultats i les perspectives que s'obren per a la lluita de classes en el pròxim període.


Enric I. Canela » Blog Archive » La guia pràctica de les universitats\nCada any Consumer d’Eroski actualitza la seva Guia Pràctica d’Universitats. Aquesta guia acostuma ha estar ben elaborada i conté alguns indicadors per ajudar a fer-se una idea de com és cada universitat. A vegades li dono una ullada i crec que per als estudiants és bona.\nEnguany dedica un article al tema del cots de la carreres. Mostra les diferències entre públiques i privades. Posa de manifest que les privades són molt més cares que les públiques cosa evident perquè no estan subvencionades. També mostra que les privades pràcticament no tenen pes en la recerca que està en mans de les universitats públiques. El Punt i El País del dissabte parlaven d’aquest estudi.


5 parcs naturals increïbles a Espanya - Aerobús Barcelona\n5 parcs naturals increïbles a Espanya\nAmb ganes de fer una escapada per trencar la rutina i connectar amb la natura? Què esperes? A Espanya tenim molts racons increïbles i plens de bellesa. Pels amants de la natura en tots els vessants… Aquí els 5 tresors d’Espanya!\n1- Parc Nacional del Teide\nEl Teide és un volcà que es troba al centre de l’illa de Tenerife a les Illes Canàries, amb 3.718 metres d’altitud, és el punt més alt de tot Espanya i Patrimoni de la Humanitat des del 2007. Les formes eruptives i els seus colors màgics fan que sigui un paisatge excepcional i sorprenent, sembla que estiguis a un altre planeta.\nÉs un volcà actiu, però no et preocupis que està adormit, la darrera erupció va ser el 1798. Hi ha diverses maneres de pujar, a peu pels més aventurers hi ha diverses rutes, això sí, són gairebé 5 hores de caminada i la dificultat és alta pel desnivell. També pots anar amb cotxe fins als 2.356 metres i agafar el telefèric que et deixa a menys de 200 metres del cràter. Si no has estat és un“must” a la teva llista.\n2- Llacs de Covadonga\nAquest lloc màgic és la joia d’Astúries, situat al Parc Nacional dels Pics d’Europa, al consell de Cangas d’Onís. És el segon parc nacional més visitat d’Espanya desprès del Teide. Està ubicat a més de 1.000 metres del nivell del mar i està format per tres llacs glacials: l’Enol, l’Ercina i el Bricial, aquest últim només el podem veure a la primavera quan es produeix el desglaç.\nA pocs quilòmetres de la basílica de Covadonga i la santa cova, comença una zona meravellosa para el senderisme i activitats d’alta muntanya. És una ruta circular amb una vista panoràmica dels llacs i de tot l’impressionant entorn muntanyós dels Pics. Pel camí pots trobar-te amb vaques caminant o descansant a prats verds. En definitiva, és un bon destí per reconnectar amb un mateix i respirar aire pur.\n3- Illes Cíes\nDe les muntanyes més altes d’Espanya passem a l’oceà atlàntic, elparc Nacional de les illes Atlànticas de Galicia.És un paradís natural protegit que es troba a la província de Pontevedra, concretament a la ria de Vigo.\nL’arxipèlag està format per 3 illes: San Martiño, O Faro i Monte Agudo, les dues primeres s’uneixen de forma natural per un sorral, que es diu Platja de Rodas. Aquestes illes es caracteritzen per tenir platges de sorra blanca i fina i aigua cristal·lina. A més, l’única manera d’arribar a les illes és amb vaixell i hi ha un límit de visitants al dia, per la qual cosa no hi ha massificació de turisme i l’entorn natural està molt cuidat. És l’autèntic carib del nord d’Espanya, això sí, amb l’aigua una mica més freda!\n4- Parc Nacional de Doñana\nDoñana és una reserva natural protegida al sud d’Espanya, ocupant part de les províncies de Huelva, Sevilla i Cadis. És una zona amb una gran varietat d’ecosistemes i amb una extensió de més de 30 km de platja verge, 5 km de dunes i milers d’hectàrees de maresmes.\nDurant l’any es poden observar més de 300 espècies d’aus diferents (aquàtiques i terrestres) gràcies a la localització geogràfica del lloc, ja que és a l’estret de Gibraltar, entre dos continents i desembocadura del riu Guadalquivir i la proximitat de la trobada entre el Mar Mediterrani i l’oceà Atlàntic. A més, hi habiten espècies com el linx ibèric, l’àliga imperial o la tortuga mora. Si ets amant dels animals i de la naturalesa més salvatge, no et pots perdre aquest meravellós parc natural.\n5- Congost de Mont-Rebei\nPer acabar, et proposem fer una ruta al·lucinant per parets verticals a Congost de Mont-Rebei. No apte per a persones amb vertigen!\nÉs un congost pel riu Noguera Ribagorçana a la Serra del Montsec i està ubicat entre les províncies de Lleida (Catalunya) i Osca (Aragó). Hi ha diverses rutes (per a tots els nivells), però la més famosa és des de La Masieta. És un camí pel canó de 3,5 km, a tocar del precipici, amb parets de gairebé 500 metres d’altitud i dos ponts penjants que ofereixen unes vistes espectaculars. Un cop arribes al final de l’excursió, pots baixar les escales de fusta per arribar al riu, i si t’animes fer caiac. Sens dubte és un paratge natural que t’omple d’adrenalina i et deixa sense alè.\nAra que ja saps les joies que hi ha a Espanya, t’animem a visitar-les. Recorda que amb l’Aerobús pots viatjar ràpidament de l’Aeroport de Barcelona-El Prat al centre de Barcelona i que els horaris son molt amplis ja que funciona 24 hores tots els dies de l’any. Pots comprar aquí els bitllets d’Aerobús.


Casa Roque: cuina morellana per quedar-se tip! « Mira que bo!\nCasa Roque: cuina morellana per quedar-se tip!\ndimecres gener 2, 2013\tQuan pugem a la capital d’Els Ports a menjar ens passa pel cap Casa Roque, i es que amb més de 30 anys d’experiència, Roque Gutierrez s’ha fet un lloc a la cuina morellana, sent una de les majors potències de restauració de Morella.\nBaixant per la Costa de Sant Joan, fent cantó amb el C/ Segura Barreda, al conegut edifici dels Cinc Cantons trobem este restaurant, a un edifici històric amb salons de portes centenàries, alts sostres, bigues de fusta on tota la història de Morella reviu dins.\nEl passat mes de desembre i amb un amfitrió de luxe, Carlos Gutierrez, el fill de Roque vam tindre la sort de compartir taula també amb evadirte!com, tots grans enamorats del territori, i com no del bon menjar. Primer de tot,Carlos, que a més pertany a l’Associació de Sommeliers de Castelló (ASUCAP), ens va oferir un vi de les nostres terres, el vi de Sant Mateu de les Bodegues Besalduch, guanyador de la Medall d’Or i Millor Vi Espanyols presentat a concurs al Mediterranean International Wine Challenge - TERRAVINO 2012, en Israel.\nCarlos de Casa Roque, un bon anfitrió de Morella\nAmb este maridatge tan internacional vam passar als entrants, delícies de xampinyó trufades: un avanç de les pròximes Jornades de la Trufa, i un mil-fulls de terrina de conilla, poma amb codony d’anous i oli trufat, que ens vam quedar bocabadats amb la mescla de sabors, a Casa Roque saben com sorprendre’ns!\nI estant a Morella, i saben que jugaven a casa, ens van oferir dos plats d’autèntica cuina morellana: les famoses croquetes morellanes i un altre ideal per a l’hivern, de fer així ho feien els pastors d’Els Ports per als durs hiverns: molles de pastor a l’estil Casa Roque. Amb este plat amb tant de sabors: molles, raïm, salsitxa, bitxo i ous els pastors almenys a la taula no patien!\nMolles de pastor, l’autèntic plat dels pastors d’Els Ports\nI ben tips, el gran plat fort de Casa Roque, carn a la pedra: dos peces de filet de porc i mitjana que va ser tot un joc de coure la carn i les verdures al nostre gust. Sort que teníem a Carlos al costat i la va fer al punt. Tot un espectacle posat a taula!\nSi vas a Casa Roque, has de “jugar” amb la carn a la pedra\nPerò si puges a la capital d’Els Ports, saps que has d’anar en paciència si vas a menjar, així va ser, perquè vam estar més de 3h entaulats, i després d’una quallada amb l’autèntica llet de cabra, vam tindre el plaer de degustar la selecció de mini postres amb este ordre: crema de fruits del bosc, pastís de galeta maria i caramel, semifred de figues, xarrup tres xocolates i un fabulós xarrup de xocolata elaborats per Concha, la dona de Roque i la mare de Carlos, que encara que sempre esta a la sombra, és una peça clau del restaurant.\nAmb este bon dinar de cuina morellana, però adaptada als nostres temps, i amb un nou restaurant al Passaport Gastronòmic, ens vam anar de la capital d’Els Ports a la capital del Maestrat amb molt bon sabor de boca.\nI com vos deveu imaginar, ja no vam sopar per la nit! Moltes gràcies per tot Carlos i Casa Roque!\nDavid Pruñonosa on dimecres 2, 2013\nCollons!!! El plat de les Molles de pastor fot un llustre bo de veres.\nMarc Prades on dimecres 2, 2013\nPer que no el vas tastat David…tranquil, que tenim un dinar pendent alli tot l’equip Dexiar comentari


TRES DIES PER APROFUNDIR EN EL CARISMA FUNDACIONAL DE CURSETS DE CRISTIANDAT\n26 de març de 2018. 14:40h.\nEl Moviment de Cursets de Cristiandat s'ha celebrat del 22 al 25 de març un "Cursillo de cursillos".\nEl Moviment de Cursets de Cristiandat ha celebrat del 22 al 25 de març un "Cursillo de Cursillos", on els cursillistes assistents han tengut l'oportunitat de conèixer i comprendre millor el Moviment i d'aprofundir en el Carisma fundacional que l'Esperit Sant va inspirar a Eduard Bonnín.\nHan aprofitat aquests dies per viure més a prop del Senyor, "gaudint de les meravelles que la seva generositat ens brinda i per conèixer més els germans, vivint des de l'alegria d'estar junts, compartint la gràcia que Déu ha vessat en els nostres cors", afirmen.\nS'ha clausurat el Curset amb la celebració de l'Eucaristia presidida pel bisbe Sebastià Taltavull. Eucaristia molt sentida i viscuda des del cor pels dos-cents cursetistes assistents en aquest diumenge de Rams, on han pogut sentir la proximitat i el suport de D. Sebastià. Aquest va convidar els presents a viure amb intensitat la Setmana Santa, "deixant-se portar pel ritme celebratiu d'una litúrgia d'una gran bellesa però austera". Una oportunitat única per a la trobada amb Crist, com ho ha estat la Quaresma, per a la qual va llançar la pregunta: "Ha canviat alguna cosa en la meva vida? Visc amb més intensitat la meva fe cristiana?" Preguntes per a les que els Cursets ofereixen resposta.\n"Alimentats amb el Cos de Crist i la força que ens imprimeix, partim d'aquí disposats a continuar vivint el fonamental cristià, posant Crist en el centre de les nostres vides i seguint el nostre creixement fent vida l'Evangeli i sent dòcils als impulsos del esperit Sant", comenten els assistents al final de la trobada.


Aquest és el meu voki. Espero que us agradi.\nPublicado por MJ en 5:13 1 comentari:\nAprofitem el temps educant i ensenyant com caldria a les nostres aules?\nPublicado por MJ en 4:20 3 comentaris:\nEL FRANCISCO VOL CREAR EL SEU PROPI BLOC\nEl Francisco vol aprendre a fer el seu bloc, ens posem mans a la feina :-)\nPublicado por MJ en 0:41 Cap comentari:\nEtiquetas: 2014, aa_cunit, bloc, crear, francisco\nPRIMERA TROBADA AMB COMPANYS GUIA I NOUVINGUTS\nVam estar tots junts a l'Aula d'Acollida, gairebé no podia seure la gent de tants alumnes!!!\nEs van fer les presentacions i vam parlar de possibles activitats a fer durant el curs.\nVoleu veure les fotografies i vídeo?\nPublicado por MJ en 5:26 Cap comentari:\nMOLT IMPORTANTS LES AULES D' ACOLLIDA. SABEU EL MOTIU???\nAquest vídeo és supergenial per entendre als nouvinguts d'Aula d'acollida, als nostres companys d'aula que han arribat fa molt poquet al nostre centre i que, a vegades, estan desubicats, perduts i poc entesos.\nEl veurem demà a l'hora de la...\n1a TROBADA'13 DE COMPANYS-GUIA/PARELLES LINGÜÍSTIQUES AMB ALUMNES D'AULA D'ACOLLIDA\nPublicado por MJ en 13:52 Cap comentari:\nUS SABEU LOCALITZAR AL MAPA?\nFem la prova. Feu servir aquests mapes interactius per veure on esteu, d'on sou, quins països, continents, mars i oceans hi ha pel bonic món que habitem!\nPublicado por MJ en 4:26 Cap comentari:\nHola a totssssss!!!\nUs deixo aquí dos vídeos que m'agraden molt!!! Esteu atents perquè ho treballarem a classe!! Què treballarem???? doncs...la lletra que la passarem al català i la coreografia dels gots que la practicarem (esperem que amb els nostres companys-guia i parelles lingüístiques!!!).\nAneu fent "boca" !!!!!\nPublicado por MJ en 5:56 Cap comentari:\nVocabulari inicial, per començar aprende català.\nPublicado por MJ en 2:00 Cap comentari:\nAquest curs 2013-2014 també tenim alumnes nouvinguts, són aquests:\n- Hola!,bon dia! el meu nom és Francisco, tinc 15 anys i sóc de BARCELONA Visc a Jardins de Cunit, faig 3r D d'ESO l'institut Ernest Lluch i Martín. He estat vivint 14 anys a Mèrida(Badajoz) i ara he tornat.A mi m'agrada escoltar música de REGAEE i de RAP i també el HIP HOP(BOB MARLEY, WIZ CALIFA, CPV).\n-Hola!,bon dia!el men nom és Chaimae, tinc 15 anys i sóc de marroc Visc a cunit, faig 4rt\n- Hola!, bon dia! em dic Lisi,tinc 16 anys i sóc de l'Argentina, visc a Segur de Calafell, faig 4t d'ESO en l'Institut Ernest Lluch i Martín. Vaig arribar aquí quan tenia 2 anys i vaig torna al meu país quan tenia 12 anys, i després de 4 anys he tornat a Espanya.\nM'agrada molt dibuixar, vaig començar quan tenia 4 anys i amb el temps m'he adonat que m'agrada més el dibuix realista. També m'agrada molt ballar i cantar, jo abans ballava break dance amb el meu germà, i també tocava la flauta.\nM'agrada aprendre idiomes, he estat estudiant per internet una mica de japonès, i també vaig anar un temps a classes d' italià. M'agrada molt estudiar coses i saber més coses de las que ja sé.\nM'agrada tenir les coses organitzades i netes, com per exeple: l'habitació i la carpeta de l'escola. M'agrada fer resums y quadres sinòptics per poder estudiar. També m'agrada molt viatjar i conèixer llocs nous, si fos per mi viuria en un avió visitant totes les parts del món, m'agrada moltíssim sortir amb la meva família, passejar per la muntanya, anar a rius i tot això, encara que ja no surti perquè estem lluny m'agrada moltíssim, és genial fer coses amb la família.\nPublicado por MJ en 5:27 Cap comentari:\nAquest curs treballarem per Sant Jordi les pintures d'aquesta presentació:\nTotes les feines aniran enllaçades al document col.laboratiu Piratepad i dins del món virtual Espurnik (SPK2).\nÀnim!!!! que col.laborarem amb alumnes d'altres instituts, el compartirem per tothom i participarem al concuros literari del nostre insti.\nPublicado por MJ en 2:58 Cap comentari:\nCELEBREM EL DIA DE LA POESIA PER SANT JORDI\nAprofitant el poema de la Zoraida Burgos del Dia Mundial de la Poesia (21 de març de 2013), farem pel nostre Festival de Sant Jordi una lectura en molts idiomes: català, castellà, àrab, xinès (mandarí), anglès, alemany, ucraïnès, portuguès, romanès, francès i italià.\nAquí va la presentació:\nPoesia en idiomes diferents - Aula Acollida Cunit'13 from aulaacollidacunit\nUs ha agradat????\nPublicado por MJ en 2:05 Cap comentari:\nEL NOSTRE BLOC D'AULA A ESPURNA\nEl nostre bloc d'Aula d'Acollida ha estat destacat a un dels portals del projecte Espurna: Kalidoscopi (diversitat).\nEnhorabona a tots els alumnes d'AA pel treball ben fet!!!\nPublicado por MJ en 1:40 Cap comentari:\nPublicado por MJ en 3:45 14 comentaris:\nIMPLICA'T AMB ESPURNIK I LA MARATÓ DE TV3\nNois i noiesssss, aquí teniu el vídeo del nostre avatar del projecte Implica't amb el qual participem a la Marató de TV3 d'aquest any !!!!\nEl nostre avatar ha creat una illeta dins el món virtual Espurnik, al costat mateix de la nostra illa de l'Aula d'acollida de l'Insti.\nPodem veure i participar en tot tipus d'activitats que ens mostra la pàgina web d'IMPLICA'T; són activitats per educació infantil, primària i secundària. Es treballa la SOLIDARITAT. Hi podem trobar molts recursos: webquest, caceres del tresor, manualitats...i fins i tot fer compres!\nAprofitarem a l'aula tot el que es pugui, oi que sí? ;-)\nVÍDEO: IMPLICA'T A ESPURNIK I LA MARATÓ TV3\nPublicado por MJ en 3:45 Cap comentari:\nPublicado por MJ en 4:30 Cap comentari:\nwls mestre ens ajuden a aprendre.\nde qué van vestits, els mestres, a classe? de subarinistes?\na classe molts mestrs poryen bata.\nqué tenen, els mestres,damunt la taula?\nunas màquina de fer crispetets?\ndamunt la taula els mestres hi tenen llapis, carpetaes , fulls\nquè fan servir ,els mestres ,\nper esborrar la pissarra?\nels mestres fan servi l´esborrador\nqué fan , els mestres , amb els contes? una fILER?\nels mestres ens explliquen els contes.\nPublicado por MJ en 3:34 Cap comentari:\nEstem veient a classe una sèrie, es diu Polseres vermelles.\nUn nen que va está en coma i explica com passen els dies dins l'hospital amb els seus amics. Al seu grup tenen unes pulseres vermelles. Dos nens estan malalts de càncer i estan patint molt .\nHi ha uns nens que estan enamorats.\nPublicado por MJ en 3:27 Cap comentari:\nEtiquetas: 2012, Fadwa, polseres_vermelles\nLa festa de la lluna\nEs una festa que totes las familias se juntan per celebrar la lluna .Se celebrar cada any quan la lluna esta plena cada agost .\nHi ha molts festivals Lluna perquè la gent vagi. Els pastissos de lluna es venen als forns xineses i es dóna com regals per part d'empreses pel consum en el dia de la Festa de la Lluna. També es llegeix poesia sota la lluna plena. Els nens jugar amb una varietat de joguines de fang.\nLa pastís de la lluna es per demostrar una vida llarga i una bona salut. El Pastís té ou, pinya coco, fruites secs, melo i monjetas vermellas.\nSímbols del Pastís de la Lluna:\n• El rovell de l'ou simbolitza la lluna.\n• Els pastissos de lluna són rodons com la lluna.\n• El cercle (la forma del pastís de Lluna) és un símbol de l'harmonia.\n• La forma arrodonida també és sinònim de la unitat familiar.\n• La forma rodona simbolitza el cicle de vida.\n• Connecta el passat, present i futur.\n• Llarga vida i bona salut.\nPublicado por MJ en 1:59 Cap comentari:\nALUMNES NOUVINGUTS CURS 2012-2013\nSom els alumnes nouvinguts de l'Institut Ernest de Lluch i Martín d'aquest curs 2012-2013:\nJo sóc el Fernando, tinc 12 anys, visc a Cunit i vaig a l'Institut Ernest i faig 1r d'ESO.\nJo sóc el Samuel, tinc 13 anys, visc a Costa Cunit i vaig a l'Institut Ernest i faig 1r d'ESO.\nJo sóc la Irma i visc a Cunit , vaig a l´escola Ernest Lluc i Marti i faig 1r d´ESO.\nJo sòc en Joel i visc a Cunit, tinc 14 anys i vaig a l'Intitut Ernest i faig 3r d` ESO.\nPublicado por MJ en 0:58 Cap comentari:\nEtiquetas: 2012, nouvinguts, presentacio\nUbicación: Avinguda del castell, 43881 Cunit, Catalunya, Espanya\nPLANTADA D'ARBRES: PROJECTE EDUCATIU PI, PINYA, PINYÓ\nCom ja sabeu, la nostra Aula d'acollida participa del Projecte Educatiu "Pi, pinya, pinyó". El passat dissabte, dia 14 d'abril de 2012, al Mas de les Ànimes de Reus, es va fer una gran plantada d' arbres i el seu apadrinament.\nAquí va la notícia en format digital:\nPublicado por MJ en 14:44 Cap comentari:\nEtiquetas: 2012, pipinya, plantada_arbres, projecte_educatiu, reus\nActivitats d'Aula d'Acollida a Espurnik'11\nActivitats d'Aula d'Acollida a Espurnik'11 on PhotoPeach\nPublicado por MJ en 5:59 Cap comentari:\nEtiquetas: 2011, 3d, alfabet, colors, espurna, espurnik, mjlb, numeros, tardor\nAquest és el meu voki. Espero que us agradi. ...


Crònica: Júnior masculí Interterritorial: Sagrada Família Claror 63 - B.Vilafant 67\nUn altre partit emocionant que per primera vegada cau del nostre costat.\nEl principi és decepcionant: tous, atemorits, insegurs,això és traduirà en un parcial de 13-2 els primers minuts. Però el pitjor no és el resultat, el pitjor són les sensacions, les nostres cares eren un poema, estàvem derrotats amb 36 minuts per jugar. Ells celebraven cada cistella com si fos a l'últim segon del partit, i el pitjor és que nosaltres ens ho creiem.\nEls canvis ens ajuden a tenir una mínima reacció passarem del 13-2 en 4 minuts a un 21 -13 en els primers 10. Aconseguim parar el seu atac i millorar una mica el nostre. El segon quart millorarem definitivament en defensa, 15 punts en contra però el nostre atac encara fa aigües, parcial de 2-6 en 2 minuts que ens posen a 4 el més difícil està fet, o no? Tornem a desaparèixer com equip, els altres 8 minuts farem els mateixos punts 6, ells ens faran 13 (amb 7/7 en tirs lliures al segon període).\nAnirem a la mitja part 36-25: 11 punts a sota amb el que ens costa remuntar, raons? Moltes. Els jugadors diuen que la diferència de faltes, de tirs lliures (1/3 per nosaltres 9/11 per ells) però és fals. És una diferència d'actitud i d'intensitat, sempre ens superen a l'1x1, arribem tard i malament a l'ajuda i ens costa falta de tir (amb 2 2+1 inclosos). En canvi nosaltres ens separem de la cistella, defugim el contacte i aconseguim tres miserables tirs lliures, a part en atac fent 25 punts en 20 minuts anem a 50 punts al final del partit i no ens dóna per guanyar a un mini,no parlem ja d'un júnior a interterritorial. A més masses errors a situacions preparades que se suposa que sabem que pot passar (vam perdonar més de 10 punts per no fer la passada on i quan toca), 0/3 en triples tampoc ajuda a millorar el balanç ofensiu.\nQueden molts minuts i podem fer -lo millor, però hem de canviar moltes coses. Al tercer període intercanvi de cistelles que no canvia res ens moure'm sobre els 10 punts de diferència. Però alguna cosa canviarà: 4 tirs lliures en la meitat de temps a la primera part vam tirar 3, l'encert no és per tirar coets (2/7), però tot suma,a més som capaços de fer dos triples, arribem al minut 29 amb 49-39 i en el minut que queda parcial de 2-7 que ens deixa "només" 5 per sota (51-46) defensivament ja tenim ritme, els tornem a deixar en 15 punts i en atac fem 21 que tenint en compte el nostre historial és molt. Deu minuts; a veure què fem.\nComencen donant ells, 4-0 i un altre cop 9 a sota però aquesta vegada hem canviat la tendència i un parcial de 9-0 ens empatarà el partit a 55 amb 5 minuts per jugar, aquí patirem un mica de precipitació i tot i fer molt bones defenses no serem capaços d'aprofitar-les i no produïm res, parcial de 5-2 i un altre cop 3 a sota (60-57) i aquí sortirà la nostra millor versió, en tres minuts només seran capaços de fer un triple de 9 metres i nosaltres dos cistelles de camp. Però mentre fins aquest moment portàvem 2/8 en tirs lliures amb 60-61 tindrem 6/6 el que ens donarà una victòria de 4 punts. Partit molt treballat si tenim en compte que vam perdre la lluita al rebot, on últimament no patíem. Un altre quart defensivament immensos (només 12 punts) i un altre cop 21 punts en un quart.\nAra tocaria felicitar-vos per la victòria, però després de la primera mitja part que heu fet no us ho mereixeu. Mireu de portar-vos bé aquesta nit.


Informació per a empreses, comerços i autònoms - Ajuntament de Subirats\nInformació per a empreses, comerços i autònoms\n02 des. 2020 Informació per a empreses, comerços i autònoms\nPublicat: 02 des. 2020, 09:14h a PROMOCIÓ ECONÒMICA\tper\tRedacció\nInformació del Servei de Promoció Econòmica de l’Ajuntament de Vilafranca del Penedès.\nFormació per a empreses, comerços, autònoms i emprenedors:\nDijous 10 de desembre – Lidera en temps de crisi\nSOS mentoring – Programa d’Acompanyament personalitzat:\nAcompanyament personalitzat i 100% subvencionat adreçat al col.lectiu d’autònoms i microempreses per fer front a la situació econòmica actual.\nUn empresari o directiu amb experiència empresarial (mentor) acompanya i ajuda a la persona beneficiària a elaborar i implementar un pla d’acció per resoldre les necessitats de millora detectades.\nMés informació a SOSmentoring o al 93 817 11 69/683 511 245.\nAJUTS I SUBVENCIONS COVID-19:\nAjuts per als cellers amb denominació d’origen afectats econòmicament per la crisi sanitària provocada per la COVID-19.\nTermini: del 20/11/2020 fins al 17/12/2020 o fins a exhaurir pressupost.\nAjuts per a autònoms i empreses del sector turístic de Catalunya afectades econòmicament per les conseqüències de la COVID-19 (3a edició)\nTermini: del 26/11/2020 fins al 30/12/2020 o fins a exhaurir pressupost.\nPla de rescat del sector cultural format per diferents convocatòries de subvencions, subsidis i altres mesures\nTermini: consulteu a l’enllaç els terminis de sol·licitud per a cada subvenció o subsidi.\nConvocatòria d’ajuts dins del programa “Ayuda emprendimiento femenino 2020” destinats a fomentar l’emprenedoria femenina i la creació d’empreses per part de dones.\nTermini: del 19/11/2020 fins al 18/12/2020.\nLínia 1: Nova activitat empresarial amb alta en RETA i IAE per part de dones en situació d’atur – Més informació AQUÍ\nLínia 2: Despeses directes per a la posada en marxa de nova activitat empresarial – Més informació AQUÍ\nCicle de sessions tècniques enfocades a la innovació empresarial


Cúper: «No hem de mirar altres marcadors»\n22 abril 2021 01:47\nEl tècnic mallorquinista es mostrà satisfet del joc de l'equip\ndBalears | 25 abril 2005\nEn una temporada per oblidar, Héctor Cúper pogué celebrar ahir amb una victòria el seu partit número cent com a responsable tècnic del Reial Mallorca. L'entrenador argentí, que es mostrà satisfet en línies generals amb el joc de l'equip, insistí diverses vegades que els seus homes no han de mirar els resultats de la resta de rivals, sinó centrar-se a guanyar més partits. «Ara mateix estam animats i no ens hem d'enfonsar mirant altres marcadors», afirmà Cúper, per remarcar que allò més important era haver aconseguit «a la fi» els tres punts, «i hem de continuar així fins al final».\nEl tècnic mallorquinista es mostrà satisfet a mitges amb el futbol realitzat pel seu conjunt, «millor en la segona part que en la primera», però lamentà que els seus futbolistes haguessin mirat el marcador simultani. Segons el tècnic de Chabas, els minuts pitjors dels vermellencs havien estat després d'adonar-se que el Racing guanyava a Riazor. «Hem de limitar-nos a guanyar partits i a esperar per veure què passa», remarcà Cúper.\nEn qualsevol cas, el seu discurs tornà a tenyir-se de pessimisme en el moment en què afirmà: «Tal com ha anat la resta de la jornada, potser aquesta victòria no ens servirà per a res, però almenys hem guanyat», es consolà l'entrenador del Mallorca.\nEn aquests moments, amb el conjunt vermellenc a set punts de la salvació, una lluita en què la referència ha passat a ser el Llevant de Bernd Schuster, Héctor Cúper recordà, ahir davant els mitjans, el punts «increïbles» perduts pel seu conjunt al llarg del Campionat. Un pensament que expressava en veu alta i al qual ell mateix es responia, assegurant que «ara ja no val la pena pensar en totes les ensopegades que hem tingut».\nLa cosa certa és que, tot i haver retallat dos punts respecte de la zona de salvació, es tracta d'un objectiu gairebé impossible per a un Mallorca que tanmateix hi pot somiar encara una setmana més. El rival següent serà l'Espanyol.


Les blaugrana buscaran arribar a les semifinals de la Champions, però són conscients de la dificultat tot i el bon resultat de l’anada\nSortir a guanyar el matx i marcar com més aviat millor. Aquestes dues han estat les màximes que Lluís Cortés ha repetit una vegada i una altra en la roda de premsa prèvia al matx de tornada dels quarts de final de la Lliga de Campions davant el LSK Kvinner. L’entrenador blaugrana també ha advertit de la perillositat del rival, que aquest cap de setmana ha aixecat un 3-1 en el seu partit de Lliga: "Venen amb un precedent que els dóna il·lusions per a remuntar aquests quarts de final".\nAixí doncs, el coixí del resultat favorable aconseguit al Miniestadi (3-0) no evitarà que les culers surtin amb el triomf i el gol entre cella i cella, tal com ha reiterat l’entrenador barcelonista. Les blaugranes tenen aquests dos objectius en un estadi advers: "El nostre equip és un equip que creix en grans escenaris". Per assolir les semifinals d’aquesta Champions es valdran de la possessió, tal com ha dit el tècnic culer.\nMariona: "Tenim motivació per fer història"\nLa polivalent blaugrana també ha parlat en la roda de premsa prèvia a aquest transcendental matx per a la història del Club. Com el tècnic, Mariona Caldentey ha destacat la importància de tenir l’esfèric i la possessió. Així mateix, la balear també ha recalcat que s’ha de marcar gol. "Tenim les ganes i la motivació de fer història, però amb els peus a terra. Perquè encara ens queden 90 minuts per passar a les semifinals", ha declarat la futbolista balear. En definitiva, unes paraules que demostren que les blaugranes volen estar a la següent ronda d’aquesta competició continental, però que també revelen que el Barça va a Noruega amb peus de plom.


Més Algemesí i PP rebutgen uns pressupostos sense presentar un projecte alternatiu\nEls socialistes critiquen la posició de nacionalistes i populars d’oposar-se’n “amb l´únic objectiu de bloquejar l’Ajuntament”\nEl grup socialista de l’Ajuntament d’Algemesí han criticat Més Algemesí i del PP local per tombar els pressupostos municipals, amb els quals se suposava que estaven prèviament d’acord. Per al PSOE local l’únic propòsit de nacionalistes i populars amb este rebuig és “bloquejar l'Ajuntament”. Esta decisió, segons els socialistes “retrata a dos partits esgotats, sense idees i amb l'única intenció de no deixar que el govern puga traure endavant les polítiques que Algemesí necessita”.\nEl ple celebrat este dijous devien haver-se aprovat els pressupostos de 2018 que, segons afirmen des del PSPV-PSOE d’Algemesí havien estat prèviament pactats pels 4 grups. Però per al PSOE, “sols va valdre per a retratar a dues formacions polítiques que en els últims mesos han mostrat gran afinitat i compenetració en els seus pactes i en els seus arguments”.\nEls comptes que presentava l'equip de govern incloïen un nou contracte per a la recollida del fem valorat en 1,5 milions d'euros, 300.000 euros de finançament addicional per al pavelló auxiliar i les inversions dels pressupostos participatius per valor de 200.000 euros, “tot açò pactat i acordat pels quatre grups municipals” asseguren els socialistes en nota de premsa.\n“Qui més perd és la ciutadania d’Algemesí”\nL'alcaldessa i regidora d'Hisenda, Marta Trenzano ha declarat que “PP i Més Algemesí, últimament actuen com una coalició de “Junts pel No”, fan açò per a dificultar la gestió de l'equip de govern a un any i mig vista de les eleccions”. Per a l’alcaldessa “qui més perd és la ciutadania d'Algemesí que és, en última instància, és qui pateix les conseqüències d'una gestió dificultosa. Açò demostra que tots dos partits entren en campanya electoral de la pitjor manera possible”.\nEls arguments utilitzats per ambdues formacions per a tombar els pressupostos “s’han basat en una falsedat” segons asseveren els socialistes. “Donat que tant PP com Més Algemesí han defensat el seu no perquè asseguren els pressupostos dels anys 2016 i 2017 no s'han executat”. Per a l'alcaldessa “la realitat els deixa en evidència perquè ells mateixos han estat presents en les meses de contractació de les inversions dels anys anteriors i saben també el que ha costat trobar el finançament necessari per a poder completar aquests projectes que van a realitzar-se al llarg del 2018”.\nTrenzano, que va ser l'encarregada de presentar els comptes en el ple, ha afirmat que el de 2018 és un pressupost “continuista respecte als de l'any passat perquè hem volgut mantenir les inversions en polítiques d'ocupació, en educació, en serveis socials, en agricultura i en cultura malgrat, la congelació d'impostos i l’infrafinançament al qual estem sotmesos”.\nProrrogar el pressupost significa perdre capacitat de despesa\nProrrogar els comptes implicarà, segons afirmen els socialistes, “perdre diners de les inversions ja realitzades, donat que aquestes no es poden prorrogar. A més de tot el trastorn que va a suposar per als tècnics municipals que van a haver de doblar esforços en el seu treball diari i tot açò va a suposar una ralentització del funcionament normal de l'Ajuntament”.\nAmb tot, Trenzano ha volgut transmetre un missatge de tranquil·litat a la ciutadania. L’alcaldessa també ha afegit que “hem aconseguit rebaixar el deute en més de 3 milions d'euros en sol dos anys i mig i, així i tot, atendre totes les necessitats fonamentals de la ciutadania. També ha avançat que al llarg del 2018 es durant a terme els projectes dels pressupostos participatius com la construcció de la biblioteca en el barri del Raval, la segona fase de la millora de l'accessibilitat de les voreres i altres projectes com la reforma del Jaume I, l'ampliació del Centre de Salut de la Plaça de la Ribera, inclòs en els comptes de la Generalitat per al 2018 o la reparació de la gespa artificial del camp de futbol del poliesportiu municipal”