Penya Barcelonista de Formentera: Torna la passa del virus Fifa\nSembla que el FCB torna a agafar l’estat de forma de la primera volta. Diumenge va tornar a fer un excel·lent partit, amb un molt bon resultat, per deixar els perseguidors a sis punts, a falta de deu partits per acabar el campionat.\nLa mala notícia foren, com ja és sabut, les lesions. Encara que el temps de recuperació serà curt i, degut a que es para una setmana la lliga, sembla ser que les repercussions seran les mínimes. Però és un avís.\nAturem la càrrega de partits. Volem una lliga de 18 equips. Ja està bé que els equips que millor futbol fan, que millor joc demostren, que més dedicació i ganes tenen, siguin els més damnificats per la immensa càrrega de partits que els jugadors porten en aquestes alçades de temporada, precisament quan és més important està al cent per cent, ja que és ara quan es comencen a decidir els títols.\nEl Barça doncs, es veu perjudicat justament perquè és a totes les competicions. Però això, als incapaços de la lliga i de la federació de futbol els és igual. Fins i tot, no s’han refiat de que Iniesta estàs lesionat i ha hagut de viatjar a Madrid perquè els serveis mèdics de la selecció espanyola l’explorin. Indignant la desconfiança.\nLa notícia dels darrers dies és que ja sabem què haurà de fer el FCB per ser a la final de la Champions de Roma. Eliminar el Bayern de Munich primer, i el guanyor del Chelsea – Liverpool, després. Amb les tornades a fora. Quasi res. Evidentment, el camí no serà fàcil, però si es vol ser campió s’ha de guanyar tothom. I això inclou Chelsea i Liverpool, dos equips en un extraordinari moment de forma, sense oblidar-nos del Bayern, un històric que sap perfectament què és jugar finals, què és patir per superar eliminatòries, i que té quatre Copes d’Europa.\nLa redacció d’aquest bloc confia plenament en l’equip per ser a la final de Roma.\nI parlant de finals, els socis del FCB ja sabem què s’ha de fer per poder anar a la final de copa contra l’Athletic, a València, del proper 23 de maig.\nPublicat per PBF a 14:01


Leadernatura - SECRETS GUARDATS EN EL TEMPS A LES GARRIGUES UA-138875339\nSECRETS GUARDATS EN EL TEMPS A LES GARRIGUES\nLES GARRIGUES - Espai Natural Mas de Melons\nL' EXPERIÈNCIA Territori mil·lenari Endinsa’t dins el territori de les Garrigues a través d’un viatge en el temps. Terra d’oliveres i d’arbres centenaris on s’ha respirat calma i tranquil·litat des de temps immemorables.\nGaudeix d’un cap de setmana visitant espais naturals i vestigis del neolític, tastant el millor oli del món i descobrint la història d’un territori mil·lenari a través de les construccions de pedra seca.\nA TENIR EN COMPTE Dificultat: baixa\nDurada: un o dos dies\nTemporada: durant tot l’any\nPunt de sortida: Centre d’interpretació de la Roca dels Moros del Cogul\nVisita a les pintures rupestres del Cogul i tast d’oli a la cooperativa del Cogul.\nAmb 42 figures pintades i 260 elements gravats sobre la roca, la Roca dels Moros és un dels jaciments rupestres més importants del la Península Ibèrica. El conjunt és patrimoni mundial per la UNESCO des de l’any 1998.\nAquesta zona de les Garrigues ha estat habitada per l’home des del Paleolític. El centre d’interpretació de les pintures rupestres de la Roca dels Moros ofereix als visitants la possibilitat de veure el conjunt de pintures i gravats que conformen el conjunt pictòric de la Roca dels Moros. Aquesta es va utilitzar com a lloc de culte durant uns 5.000 anys. La singularitat d’aquest conjunt es mostra sobretot en l’escena de “la dansa fàl·lica”, on un grup de dones vestides amb faldilles llargues i el cos nu s’agrupen en parelles i envolten un home amb el sexe exagerat.\nCooperativa del Cogul\nFundada l’any 1919 com a sindicat agrícola i reobert com a cooperativa del camp l’any 1950, la Cooperativa Rupestre del Cogul és on es molen les olives del Cogul per a produir un oli d’oliva arbequina verge extra de categoria superior amb denominació d’origen protegida Les Garrigues. Les olives es cullen a principis de novembre. Després passen per un procés de neteja i tot seguit per la moltura. Com menys temps passi des de la collita fins la molta, de més qualitat serà l’oli. L’oli d’oliva verge extra no utilitza cap producte químic en el seu procés.\nA part d’oli d’oliva verge extra i la seua variant ecològica, la cooperativa del Cogul també produeix ametlles, melmelada d’oli d’oliva, olives, olivada i sabons d’oli d’oliva.\nHoraris: Amb reserva prèvia de 15h a 17:30h.\nDurada aproximada de la visita: 1,30h\nAparcament al costat del jaciment\nVisita a l’espai natural Mas de Melons\nEls secans de Mas de Melons són uns dels ambients agrícoles més representatius de la plana de Lleida. S’hi pot gaudir de la reserva natural de Mas de Melons, la Timoneda d’Alfés i les pintures rupestres del Cogul.\nHi predominen els conreus de cereals combinats amb ametllers i oliveres. S’hi pot veure una àmplia representació d’espècies d’ocells estèpics, per la qual cosa és un dels espais de Catalunya més apreciats pels ornitòlegs.\nUna visita a l’espai permet endinsar-se en una agricultura que es remunta a temps pretèrits. S’hi troben infraestructures agrícoles dels segles passats, com ara petits pous o aljubs fets de pedra o les conegudes cabanes de volta, que permeten endevinar com es treballava abans la terra. En quant a fauna, hi destaquen espècies d’ocells com l’alosa becuda, la ganga, el sisó, el torlit, la terrerola vulgar, la calàndria i la trenca.\nObert caps de setmana i festius de 9h a 14 hores.\nLes visites guiades prèviament concertades se solen fer en caps de setmana i festius, tot i que també hi ha la possibilitat de fer-ho entre setmana. Pel que fa al nombre de persones, els grups són màxim de 30-40 persones.\nLa durada i contingut de l’activitat a convenir.\nDisposa de zona d'aparcament\nPel que fa a l'accés per a persones amb mobilitat reduïda, encara que la superfície de l'entorn sigui una mica abrupta, dins de Mas de Melons es disposa d'un ascensor per pujar a la planta de dalt. Per accedir a l'exposició interior també hi ha una rampa.\nRuta guiada per les construccions de pedra seca de Torrebesses\nLes construccions de pedra seca són un element característic del Baix Segrià i Les Garrigues. La seua principal característica és que en la seua tècnica no s’empra morter o lligam de pasta unida, sinó que l’estabilitat s’obté a partir de l’encaix dels blocs o amb arena. Torrebesses compta amb un gran patrimoni de construccions de pedra seca, hi trobem marges, masos, cabanes de volta, pous, sèquies, aljubs i el molí del Bep del Canut.\nLa ruta guiada inclou la visita al Centre d’Interpretació de la Pedra Seca i el guiatge per conèixer el paisatge de la zona i observar les diferents tipologies de construccions de pedra seca. Es poden fer dues rutes:\nDurada: 2h i mitja\nDurada: 4 hores i mitja.\nAparcament: Sí. Al primer tram de les rutes.\nAdaptat a mobilitat reduïda: No\nS’apliquen descomptes per a grups, i persones titulars del Carnet Jove, Carnet de Família Nombrosa i Carnet del Club d'Amics de Lleida.\nReserva prèvia: a través d'un formulari web a www.turismetorrebesses.com, per correu electrònic a centrepedraseca@gmail.com, per telèfon i WhatsApp al 646 322 000\n+ INFORMACIÒ Centre d’interpretació de les Pintures Rupestres de la Roca dels Moros\nCamí del Cogul a l’Albagés, km. 1\n25252 El Cogul, Lleida\nInformació i reserves: 672 445 990 i reservescogul.acdpc@gencat.cat\nTambé a anna@gito.cat per l’experiència Roca dels Moros + Tast d’oli\nDe l’1 de setembre al 30 de juny: de dijous a dissabte de 10 a 13h i i de 15 a 17h. Diumenges i festius de 10 a 14:30h.\nDe l’1 de juliol al 31 d’agost: de dimarts a diumenge de 10 a 13h i de 15 a 18h.\nTancat dilluns no festius, 25 i 26 de desembre i 1 i 6 de gener.\nCooperativa Oli Rupestre del Cogul\n25152 El Cogul, Lleida\nInformació: 973 120 372 i 692 603 003\nwww.olirupestredelcogul.cat i info@olirupestredelcogul.cat\nDe dilluns a divendres de 9 a 13h i de 16 a 20h.\nPunt informatiu de Mas de Melons\nLes Afores, s/n\n25154 Castelldans, Lleida\nCoordenades: 41.4868333 0.70675\nHorari: caps de setmana i festius de 9 a 14h.\nMés informació: Subsecció de la biodiversitat\n935 674 200\nPlaça Vileta, 9-11\n25176 Torrebesses, Lleida\n646 322 000


La Festa de Moros i Cristians de Lleida celebra el Mig Any Fester\nColors militars a la Seu Vella\nActualitzada 19/11/2018 a les 09:41\nLa Festa de Moros i Cristians de Lleida celebra el Mig Any Fester amb el relleu de càrrecs de les comparses || Compte enrere fins al 19 de maig, quan els moros reconqueriran la ciutat\n© Foto de grup dels nous càrrecs de les tropes mores i cristianes, ahir al claustre del monument després de la festa del relleu militar.\nLa nau central de la Seu Vella va viure ahir el relleu de capitanies de les comparses de la Festa de Moros i Cristians de Lleida en el denominat Mig Any Fester, que marca l’inici del compte enrere cap a una nova edició d’aquesta celebració, el proper 19 de maig. En un acte solemne marcat per un estricte protocol, cada nou càrrec –capitans i abanderats, entre d’altres– va assumir amb tot el seu honor el compromís davant de la respectiva comparsa i davant de la resta de l’associació cultural que organitza aquesta festa ja tradicional de Lleida. La capital del Segrià, després de la batalla del mes de maig passat, està en mans de les tropes cristianes.\nSerà la comparsa dels Urgellencs la que lluitarà d’aquí a sis mesos per aconseguir que Lleida torni a ser cristiana, encara que aquesta vegada els tocarà perdre, seguint amb la tradició de la festa, en la qual cada bàndol triomfa cada any de forma alternativa.\nL’associació de la Festa de Moros i Cristians vol celebrar com Déu mana el 25 aniversari el 2020\nAl capdavant dels Urgellencs, Fèlix Villahoz va recollir l’espasa de capità, que desfilarà acompanyat del seu abanderat, Juanjo Villahoz. Per la seua part, Pau Cabiscol, de la comparsa dels Musa, es va convertir en el nou caïd moro, al costat del seu raia, Joan Riera.\nVillahoz i Cabiscol van prendre el comandament de Judit Badenes i de Carmina Pardo, respectivament, que fa un any van fer història en la Festa de Moros i Cristians al convertir-se en les primeres dones que van compartir capitania en els dos bàndols. Durant la celebració solemne del relleu de càrrecs al presbiteri de la Seu Vella, també van ser nomenats els barons, xeics, pendons i alams de les comparses mores i cristianes. La banda Ilerband va amenitzar l’acte amb diverses marxes i el grup Quartana va interpretar antigues cançons tradicionals de l’època.\nLa tinent d’alcalde de la Paeria Sara Mestres, responsable de l’àrea de Polítiques d’Igualtat, va felicitar l’associació que organitza aquest esdeveniment des del 1996, “una festa d’igualtat d’homes i dones, que des de la Paeria continuarem impulsant perquè és una festa de tots els ciutadans”.\nEl president de l’associació, Josep Lluís Gàzquez, va recordar que “des de fa 18 anys celebrem també aquest Mig Any Fester a la Seu Vella, amb la qual l’entitat està implicada per promoure la candidatura del Turó a Patrimoni de la Humanitat de la Unesco”. Així mateix, Gàzquez va destacar que “comença la marxa enrere per a la pròxima edició de la festa, al maig, i d’aquí a un any iniciarem les celebracions del 25 aniversari, per a les quals demanem la màxima col·laboració a ciutadans i institucions. Volem que tothom consideri aquesta festa com a popular i participativa, i que la millor manera de disfrutar-la és des de dins”.


El Homrami carrega contra la ministra Díaz per les retallades en el fons de polítiques actives d'ocupació La República\nEl conseller de la Generalitat creu que la proposta “no és raonable” i critica les formes de l’executiu espanyol\nUna ministra de Podemos defensant les retallades a les CCAA\nLes polítiques per abordar la crisi del coronavirus generen discrepàncies entre el govern espanyol i la Generalitat. Aquest dissabte, el focus de debat han estat les retallades en el fons de polítiques actives d’ocupació, una partida pressupostària que es destina a cursos formatius per a persones que es troben a l’atur. En una entrevista a Catalunya Ràdio, la ministra de Treball i Economia Social, Yolanda Díaz, ha defensat la proposta, argumentant que la formació durant els pròxims mesos quedarà paralitzada. Minuts després, també davant els micròfons de Catalunya Ràdio, el conseller de Treball, Afers Social i Família, Chakir el Homrani, ha opinat que la retallada “no és raonable” i ha criticat les formes del govern espanyol.\nDurant l’entrevista, El Homrani ha recordat que el ministeri encapçalat per Díaz ha retallat en 215 MEUR el fons que rep la Generalitat per a polítiques actives d’ocupació, una xifra que equival a un 55,3% dels fons que es van assignar l’exercici anterior. Segons el conseller, la decisió del govern espanyol és “una equivocació” perquè “caldran polítiques actives d’ocupació un cop superada la crisi de la covid-19”. “Entenem les dificultats de la situació, però es podrien haver pres decisions sobre altres àmbits pressupostaris”, ha remarcat El Homrani.\nA banda, el conseller de Treball ha criticat les formes del govern espanyol, el qual no va comunicar la seva decisió directament a les comunitats. “No hi va haver cap tipus d’informació prèvia; ens en vam assabentar el mateix matí en què se celebrava la conferència sectorial a través d’una publicació del Butlletí Oficial de l’Estat (BOE)”, ha lamentat El Homrani.\nLa ministra de Podemos defensa la retallada a les CCAA\nYolanda Díaz, en canvi, ha celebrat la decisió de l’executiu espanyol i ha explicat que el seu ministeri ha repartit 1.048 MEUR a tot l’Estat (173 MEUR a Catalunya) gràcies a la retallada en el fons de polítiques actives d’ocupació. A més, ha recordat que les comunitats podran destinar aquests recursos “a les partides que desitgin”.\nFinalment, Díaz ha carregat contra El Homrani, dient que no s’esperava que el conseller de la Generalitat votés en contra la proposta del govern central. “Si fos pel conseller, Catalunya s’hauria quedat sense 173 MEUR per lluitar contra el coronavirus”.\nLa renda mínima, “com més aviat millor”\nLa ministra de Treball i Economia Social també ha assegurat aquest dissabte que el govern espanyol treballa “de forma intensa” perquè s’aprovi una renda mínima per als col·lectius vulnerables “com més aviat millor”. Tot i no s’ha atrevit a fixar una data, ha remarcat que es tracta d’una iniciativa “molt necessària”. Segons Díaz, la posada en marxa de la renda mínima s’està allargant perquè “s’han de reordenar moltes prestacions per evitar una multiplicitat en les ajudes”.\nEn aquest context, El Homrani ha explicat que la Generalitat resta a l’espera de la decisió del govern central per si cal reajustar el seu sistema d’ajudes. A diferències de l’Estat, Catalunya sí que disposa d’una renda mínima que, tal com ha recordat el conseller de Treball, suma més de 120.000 beneficiaris al territori. “Haurem de veure com es poden complementar les dues ajudes per evitar que algunes persones es quedin sense ingressos”, ha apuntat.\nL’Estat descarta un rescat\nEn la mateixa entrevista, Díaz ha assegurat que l’estat espanyol treballarà per “no caure en un rescat” i ha demanat a la Unió Europea que “estigui a l’altura de les circumstàncies”. “Si no ho fa, l’opinió pública tindrà una visió molt dolenta”, ha afegit. Finalment, la ministra ha garantit el pagament de les pensions mentre duri la crisi del coronavirus i ha defensat l’important paper que jugaran els autònoms de cara a la recuperació econòmica després de la crisi.


Notícies - El santcugatenc Joan Pau Girol rep el premi Ineeciativa.cat pel projecte 'Connecta l'escola'\nLa 3a edició del concurs d'emprenedoria Ineeciativa tindrà lloc a la tardor (29/ago/11)\nel 15/set/11 Marc Sala Economia PDF\nL'arquitecte Joan Pau Girol ha rebut aquest dijous el premi que l'acredita com a guanyador de la segona edició del concurs Ineeciativa.cat, on competien una setantena de propostes empresarials. El santcugatenc s'ha emportat el certamen gràcies al projecte 'Connecta escola' que proposa la instal·lació de plaques fotovoltaiques als centres finançades pels mateixos alumnes. Ineecitiva.cat està organitzat per l'associació Nous Empresaris i Emprenedors de Catalunya (NEEC), amb seu a Sant Cugat, amb el suport d'EsadeCreapolis i Sony.\nLa proposta vol portar a les aules la generació d'energia a través de plaques fotovoltaiques. Les instal·lacions estarien finançades pels alumnes que, un cop finalitzin el recorregut acadèmic al centre, recuperarien la inversió a més d'un benefici econòmic fruit de la comercialització de l'energia generada.\nJoan Pau Girol ha descrit així a Cugat.cat el projecte.\nJoan Pau Girol\nAmb un sistema de repartiment s'aconsegueixen beneficis de la comercialització d'energia, a banda dels beneficis educatius.\nEl guanyador es decideix a través de les votacions dels mateixos participants que en aquesta edició han superat la setantena de propostes. El president NEEC, Oriol Brutau, ha explicat que cada vegada més empreses s'interessen per aquesta iniciativa.\nHem creat un aparador que ha cridat l'atenció de diverses empreses que s'han interessat per les idees dels concursants.\nGirol ha rebut un ordinador portàtil Sony Vaio i l'accés a les instal·lacions d'EsadeCreapolis com a guanyador d'aquesta segona edició del concurs d'emprenedors.\nEls premis Ineeciativa.cat s'han entregat aquet dijous


ARNAU – Marina Serra\nLliçà de Vall, c/ Ripollès 13.\nMataró, Barri de molins.\nCASAL MUSICAL (Juliol 2019)\nGrup de Piano (Adults)\nGrup de guitarra (Infantil)\nGrup de guitarra (Adults)\nInstrument en familia\nEls Patufets! (0-3anys)\nXicalla (Música i moviment)\nMusicoteràpia per a infants\nVibra amb la música!\nL’Ar nau va començar a tocar el piano als 8 anys, a l’escola municipal de música de Torelló, va començar amb la música clàssica. Amb els anys i els discos de John Coltrane, es va engrescar a tocar música moderna.\nAls 18 anys estudia jazz a l’escola ElMusical de Bellaterra amb Dani Rambla, Benet Palet i Eladio Reinón. Temps desprès s’instal·la a Barcelona on va estudiar piano-jazz a l’Esmuc amb professors com Albert Bover, Horacio Fumero, Ignasi Terraza, Joan Díaz, Lluís Vidal…\nDes dels 14 anys ha format part de grups musicals de diversos estils, com a cantant, baixista, teclista i compositor. En l’àmbit del jazz, actualment, participa en diverses formacions, entre elles el grup de jazz-fusió“Tripolar Project”, actua a duet i a quartet amb la cantant i compositora Belén Bandera, lidera el seu propi trio interpretant composicions seves, és teclista del grup de power-pop“Wood”.\nDescriu les seves classes com “Les meves classes són pràctiques, donant importància a la percepció auditiva i la intuïció, treballant les dificultats des de l’arrel, pas a pas i seqüenciant les dificultats, donant l’oportunitat als alumnes de tocar la música que els agrada i motiva més sense deixar de descobrir-ne de nova.”\nSessió de massatge musical\nIntrodueix el teu email per subscriure al butlletí de novetats i noticies.\n© Escola de Música Marina Serra 2015


Restricció puntual de l'accés a camins públics que es trobin en zona de batuda 23/12/2021 - Ajuntament d'Avinyonet de Puigventós\nEstàs aquí:Home L'Ajuntament Notícies Restricció puntual de l'accés a camins públics que es trobin en zona de batuda 23/12/2021\nRestricció puntual de l'accés a camins públics que es trobin en zona de batuda 23/12/2021\nPublicat el Dijous, 23 Desembre 2021 12:58\nLa batuda de senglar serà diumenge 26 de desembre. La restricció s'efectuarà de forma puntual de 8:00h a 14:00h.\nSegons ens han comunicat, es preveu que el proper diumenge 26 de desembre tindrà lloc una batuda de porc senglar, en l'horari comprès entre les 8:00h i les 14:00h, a la zona del riu Manol (darrera del polígon industrial La Timba fins al creuament de camins amb el camí de Borrassà a la zona de Santa Eugènia). Ens informen que, per motius de seguretat, s'haurà de tallar l'accés del camí del Manol, des de la passera (darrera benzinera) fins el creuament de camins amb el camí de Borrassà, i els camins de la zona de Sta. Eugènia, en l'horari de la batuda. Per visualitzar la zona de batuda que ens han fet arribar, cliqueu sobre l'enllaç.


2229397 edema agut de laringe\nedema agut de laringe\n\tedema agut de laringe\nedema agut de laringe, n m\nes edema agudo de la laringe\nen acute edema of larynx\nEdema de la mucosa i la submucosa de la laringe produït generalment per una reacció al·lèrgica, que pot provocar dispnea greu.\n2229398 edema de Reinke\n\tedema de Reinke\nedema de Reinke, n m\nes edema de Reinke\nen Reinke's edema\nEdema pseudomixomatós crònic situat entre la mucosa del plec vocal i el lligament vocal.\n2228717 efecte d'oclusió\n\tefecte d'oclusió\nefecte d'oclusió, n m\nes efecto de oclusión\nen occlusion effect\nSensació de taponament produïda en l'adaptació protètica per un excés de pressió al conducte auditiu extern i per l'existència de ressonància a determinades freqüències.\nNota: L'efecte d'oclusió es pot resoldre amb un canal de ventilació.\n2228953 efecte Larsen\n\tefecte Larsen\nelectrococleografia, n f\nEnregistrament de les variacions de potencial elèctric que genera la còclea com a resposta a un estímul sonor.\nelectronistagmografia, n f\nEnregistrament dels canvis de potencial elèctric produïts pels nistagmes, que s'empra en l'exploració vestibular.\n2228598 eminència arcuada\n\teminència arcuada\neminència arcuada, n f\nes eminencia arqueada\nen arcuate eminence\nTA eminentia arcuata\nRelleu situat a la cara anterosuperior de la porció petrosa de l'os temporal, que marca la posició del conducte semicircular superior.\n2228500 eminència de la conca\neminència de la conca\n\teminència de la conca\neminència de la conca, n f\nes eminencia de la concha\nen eminence of concha\nTA eminentia conchae\nRelleu situat a la cara medial de l'orella, que marca la conca de l'orella.\n2228503 eminència de la fossa escafoide\neminència de la fossa escafoide\n\teminència de la fossa escafoide\neminència de la fossa escafoide, n f\nes eminencia de la fosa escafoidea\nen eminence of scapha\nTA eminentia scaphae\nRelleu en forma d'arc que marca la posició de la fossa escafoide a la cara medial del cartílag auricular.\n2228506 eminència de la fossa triangular\neminència de la fossa triangular\n\teminència de la fossa triangular\neminència de la fossa triangular, n f\nes eminencia de la fosa triangular\nen eminence of triangular fossa\nTA eminentia fossae triangularis\nRelleu situat a la cara medial del cartílag auricular, que marca la posició de la fossa triangular.


Vés on el cor et porti: d’octubre 2010\nChio, the chow chow\nLa pau que regnava a casa meva se'n va anar de passeig\nperquè va arribar la chow chow i va ser un show (rodolí)\nPer uns quants díes (al final només van ser dos) vem tenir a casa\nun cadell de 4 mesos de Chow chow, la Chio\nFeia 10 anys que no tenia gos, i tenia moltes ganes d'experimentar-ho de nou però aquest cas era diferent, era un cadell i una raça ben particular. Una amiga meva que ja n'havia tingut abans la va comprar a St. Petersburg com a regal per a la seva mare que viu una mica més al nord. El cas es que com ella estaria d'examens aquella mateixa setmana ni tenia temps ni lloc per tenir-la i em va demanar el favor. A mi al principi em va fer molta il·lusió, m'encanten els animals, si per mi fos tindria un zoo a casa, o viuria en una granja però la meva realitat no és aquesta, i a més, ara per ara ni disposo de temps ni d'un lloc com cal per tenir un gos, per exemple.\nHi havia alguns aspectes que em preocupaven però sobretot sabent que ens repartíriem el temps entre les dues per no deixar-la gaire temps sola i que el tema de pipis a casa seríen fets al diari sense cap tipus de problema vaig passar a l'emoció de tenir el bitxet per uns quants díes. Estic segura de que si hagués sigut un gos adult la experiència hagués sigut ben diferent.\nLa cosa finalment no va ser així. Tenia molt clar que jo no em podia encarinyar gaire ni acariciar-la massa perquè al ser cadell i no ser meva podia ser un problema després. Ella tampoc estava del tot agust, se la veia neguitosa, masses canvis en poc temps potser, i es que, al cap i a la fi, el nostre és un piset molt petit...\nDesprés de treure-la 4 vegades durant un mateix dia passejant-la força estona, passar-me tota la nit mig en vela (ella no tenia son, jo a mitges i a les 6h del matí "toque de salida") però sobretot després de les 3 pixades al menjador vaig decidir, amb molta pena, que n'hi havia prou.\nPosted by Enkeli at 11:59 5 comments\nLabels: Anecdotes, Living la vida loca\nPosted by Enkeli at 22:24 7 comments


Dimarts, Agost 2, 2016 - 10:15\nCabanes destinarà 5.000 euros en recuperar el túmul funerari del Mortòrum dins del pla de potenciació d’aquest enclavament\nL’alcaldessa de Cabanes i regidora de Turisme, Virgínia Martí, ha avançat que l’equip de govern va aprovar la retenció de 5.000 euros de la partida de turisme, per destinar-los a recuperació i posada en valor del túmul funerari de l’edat del bronze del Mortòrum, dins un ambiciós pla per fer del jaciment arqueològic que conté un important assentament des de l’edat del bronze fins la del ferro, com un reclam turístic de primer ordre.\nLes actuacions municipals en el Mortòrum, van començar gràcies als membres de l’actual equip de govern, quan aleshores en l’oposició, en 2013 van aprovar una moció per declarar Bé d’Interès Cultural aquest indret i posar-lo en valor, des d’aleshores, s’ha anat fent poc a poc actuacions que complementen les fetes pel servei d’arqueologia de la Diputació Provincial. L’ajuntament, a més de cedir a la Diputació els permisos per fer les prospeccions arqueològiques va editar una sèrie de materials i començar els treballs de neteja dels accessos. Els materials en diversos idiomes està disponible a la web: http://www.cabanes.es/es/mortorum\nTant Virginia Martí, com el regidor de Patrimoni, Carles Mulet, van tindre el 22 de juny d’enguany una reunió amb l’arqueòleg de la Diputació, Gustau Aguilella, per analitzar la situació d’aquest indret i assessorar-se dels passos a seguir. En aquella reunió ja va quedar clar el compromís de l’actual equip de govern de continuar amb els permisos municipals per als treballs arqueològics de la Diputació, que tindran continuïtat en els pròxims mesos, i que l’ajuntament es comprometia a destinar enguany ja 5.000 euros per la recuperació del túmul funerari existent junt al poblat, per recuperar-lo.\nDes de l’equip de govern s’ha indicat la intenció existent per recuperar i posar en valor el patrimoni històric del municipi, però amb un pla més seriós que en el passat “ no té sentit vendre ja com un producte acabat, una ruta que encara està a mig fer; els accessos s’han de millorar, les excavacions s’han de poder protegir i posar en valor, i assentar, per evitar l’erosió, i també incrementar la informació que s’ofereix al potencial visitant, ja que en l’actualitat escasseja. Volem tindre un bon producte, integral, que s’estudie no sols incloure el poblat en contínua excavació, sinó també la potencialitat de les mines existents en el tossal”.\nDes de les regidories de Turisme i Patrimoni s’ha avançat la intenció d’organitzar unes jornades informatives i organitzar viatges guiats al tossal, per a que la gent del poble en primer terme, i tota la comarca, siguen els primers coneixedors i puguen valorar aquest indret per poder vendre’l com a reclam turístic de la comarca. Té un valor històric innegable, però també mediambiental i paisatgístic com esportiu, ja que la ruta a fer ofereix tot eixe ventall d’ofertes”


Bona feina! (JMarfany) : Història de la moda a Catalunya (DAVANTAL de LA CLAU de la nostra història)\nHistòria de la moda a Catalunya (DAVANTAL de LA CLAU de la nostra història)\nEl Diccionari ens defineix la paraula moda com “l’ús passatger que regula, segons el gust del moment, la manera de vestir-se,de viure, etc.” La moda, però, estarem tots d’acord que és molt més que una simple definició de diccionari.\nLa moda es podria definir també com l’art del vestit, de la confecció de peces de vestir i accessoris a base de determinats paràmetres, tant funcionals com estilístics. Així, al llarg del temps, els dissenyadors han creat moda, han creat estils. Per crear-los s’han valgut d’alguns elements bàsics com el color, la forma, la textura o l’equilibri de la línia, s’han multiplicat i han anat evolucionant amb el pas dels anys i dels segles.\nLa història de la moda és, alhora, una reflex de les diferents cultures, la seva manera de viure, dels seus gustos i també de les seves necessitats.\nSi ens remuntem a l’antic Egipte, tres mil anys abans de Crist, s’hi produïa el lli transparent, un teixit que era ideal per als climes càlids. Acostumava a ser de color blanc, ja que era força difícil de tenyir. Els homes acostumaven a vestir el squenti, una peça que cobria els malucs tot penjant i formant plecs. La dona, en canvi, utilitzava el calasiris, una espècie de vestit en tub, a vegades amb mànigues desmuntables.\nEls estils, malgrat que n’anaven apareixent de nous, acostumaven durar força. Els canvis es produïen amb lentitud i en general només afectaven a la noblesa o a les classes benestants. Amb l’arribada de la revolució industrial, però, la moda va començar a influir també en la manera de vestir de les classes més populars.\nA Catalunya es conserven 6.499 peces de vestir històriques, però només un 6% d’aquestes són a l’abast del públic. La majoria resten amagades a les reserves i magatzems dels museus que les custodien. A més, sovint es tracta de peces poc o gens documentades, mal catalogades i que no han estat mai exposades.\nAvui, a LA CLAU de la nostra historia parlarem de la moda i del Museu Virtual de la Moda de Catalunya que té com a objectiu mostrar totes les peces de vestir històriques de les col·leccions públiques catalanes en una plataforma virtual, per tal d’aconseguir el relat de la història catalana del vestit, des del segle XV al segle XXI.\nEtiquetes de comentaris: davantals , ETV Llobregat , història moda Catalunya , museu virtual moda Catalunya


Pàgina inicial/Notícies/Els Xiquets de Reus elegeixen president i caps de colla per a les pròximes dues temporades\nXavier Salvadó serà el president de l’entitat reusenca i Joan Ferran i Joel Reche seran els caps de colla els anys 2022 i 2023\nEls Xiquets de Reus, en assemblea extraordinària, van escollir dimecres passat al vespre els seus representants per a les pròximes dues temporades. Coincidint amb la relaxació de les mesures sanitàries i amb l’objectiu de reprendre totalment l’activitat castellera, la colla de la camisa avellana, que es troba immersa en la celebració del seu 40è aniversari, ha renovat els seus càrrecs directius.\nAmb l’aprovació per unanimitat de l’assemblea, Xavier Salvadó, Joan Ferran i Joel Reche han estat elegits com a president i caps de colla per la formació reusenca per a les pròximes dues temporades. Es tracta d’un dels equips més joves de la història de l’entitat, que s’ha marcat com a propòsit principal recuperar plenament l’activitat social i castellera al local social de l’entitat, després de gairebé dues temporades d’inactivitat a causa de la pandèmia.\nEls Xiquets de Reus començaran oficialment els seus assajos generals aquest pròxim divendres, 4 de març, a les 21.30 h, al local social del carrer Rosich. Els de la camisa marró avellana tornaran a lluir-la per primer cop el dissabte 26 de març, en la Diada d’Inici de Temporada a la plaça de la Farinera, on compartiran actuació amb els Xiquets del Serrallo.\nBy xiquetsdereus|2022-03-07T19:20:57+00:0007/03/2022|Notícies|0 Comentaris


Una abraçada a Tombouctou | Reusdigital.cat diari de Reus. Notícies i actualitat del Camp de Tarragona\nUna abraçada a Tombouctou\n18 d'Octubre de 2016, per Diana Vizán\nTombouctou –anomenada la ciutat dels savis, la clau del Sahel o la porta del desert–, una ciutat mítica que temps enrere va fascinar molts europeus i que es pot considerar l'Atenes del desert, ha estat notícia recentment amb motiu de la primera sentència que equipara la destrucció de patrimoni de la humanitat als crims de guerra. "Una activitat de guerra destinada a trencar l'ànima de les persones", segons les paraules poètiques que va pronunciar el jutge filipí Raul Pangalangan del Tribunal Penal Internacional (TPI) de la Haia.\nLa condemna a nou anys de presó per a Ahmad al-Faqi al-Mahdi –àlies Abu Turab– per la destrucció d'edificis històrics i religiosos de la ciutat de Tombouctou –inclosa al catàleg de patrimonis de la humanitat de la Unesco– durant la invasió de grups gihadistes el 2012 és una fita històrica. I una mala notícia per la intolerància, que odia l'art, la bellesa i la saviesa i que actua aquest segle com ho ha fet sovint al llarg de la història –com oblidar la crema de la biblioteca d'Alexandria!\nPer sort, mentre uns destrueixen, altres construeixen. Així doncs, és un fet lloable la reconstrucció durant tres anys de més d'una desena de tombes fetes de fang i pedra de Tombouctou, gràcies als esforços de la Unesco i dels manobres locals.\nTot i que aquesta sentència podria establir un precedent, la cort de la Haia no té competències per jutjar la demolició dels grans budes de l'Afganistan o les destrosses a la siriana Palmira, perquè cap dels dos països n'ha acceptat la jurisprudència.\nSi la sentència ha estat sorprenent, encara ho és més el fet que l'acusat hagi reconegut el mal que ha fet i s'hagi declarat culpable –un gest inèdit en el temps que fa que funciona el TPI. Fins i tot va demanar perdó públicament pels danys provocats, tot argumentant que s'havia deixat arrossegar per una "onada del mal".\nEn canvi, Phil, Bintou i Ali –tres guies locals de Tombouctou– s'han deixat endur per una 'onada del bé' i han posat en marxa una idea creativa i romàntica: Postals des de Tombouctou.\nUna iniciativa que ofereix la possibilitat d'enviar un missatge a familiars i amics des d'aquest indret mític –com de ben segur que faria la protagonista de la pel·lícula Amélie– i recaptar fons per a l'activitat turística local, molt perjudicada des dels atemptats del 2012.\nLa realitat és que al nord de Mali, just a les portes del Sàhara, s'aixeca una ciutat de carrers de sorra, mesquites de fang i biblioteques de llibres vells que fa dècades que va perdre la seva esplendor, encara que manté un halo de misteri i misticisme.\nCommou l'estima de la majoria de persones de Tombouctou pel seu patrimoni històric. I també és lloable que moltes ciutats catalanes –com Cambrils i Reus, per exemple– obrin al públic el seu patrimoni, de vegades ocult –com recorda el nom de la bona iniciativa reusenca Espais Ocults: www.espaisocults.cat. Tot això s'ha fomentat amb al creació de les Jornades Europees del Patrimoni, que se celebren des de fa 25 anys a una quarantena d'estats europeus a proposta del Consell d'Europa i la Unió Europea.\nEn canvi, encara queda molt de patrimoni local per valorar. És el cas, per exemple, de Salou, amb punts d'interès –com la Torre Vella; les restes de les viles romanes de Barenys i de la Bruguera i del poblat ibèric de la Punta de la Cella, i diverses construccions de la Guerra Civil– que són desconeguts per a la majoria de visitants i per a molts dels qui hi viuen; tot i que, és clar, sigui molt lluny de la importància del patrimoni arqueològic, històric, artístic i monumental de Tombouctou.\nEl patrimoni de qualsevol ciutat del món té un valor incalculable; és, indubtablement, la nostra memòria com a humanitat. Per això, el Tribunal Penal Internacional de la Haia es mereix una felicitació i Tombouctou, una abraçada.


Hui és el darrer dels anomenats giorni della merla. Són el 29, 30 i 31 de gener i, tradicionalment, són els més freds de l’hivern o, si més no, els darrers dies fredíssims de l’hivern.\nCom passa sempre, hi ha moltes variants de la llegenda que dóna origen al nom, però la història de fons és sempre la mateixa: abans les merles eren blanques, un any molt fred una merla amb els seus fillets, desesperats perquè no trobaven recer i feia molt de fred es van refugiar a una ximenera i s’hi van quedar tres dies, fins que el gran fred va amainar. Finalment, l’1 de febrer quan van poder eixir el seu plomatge s’havia tornat negre pel fum de la ximenera. Des d’aleshores les merles tenen les plomes grises o negres. La llegenda és llombarda i és molt vella, hi ha una referència a la Divina Comèdia, al XIII cant del Purgatori.\nA molts pobles del Cremonese en aquests dies es "fa cantar la merla", es a dir, es canten les cançons populars del "repertori de la merla": cants propiciatoris per fer rebrotar les moreres, fonamentals per als cucs de seda i per les sederies.\nSón, en definitiva, un adéu a l’hivern.\nPublicat el 30 de gener de 2008\nLa storia d’Itàlia ha una metà oscura\nDels aniversaris que toca commemorar enguany, ací a Itàlia, ja vaig parlar del naixement de la Constitució republicana, però hi ha un altre que, segurament, tornarà a provocar rius de tinta i de confusió: el 16 de març de 1978 va ser segrestat a Roma i assassinat després de 55 dies, Aldo Moro, President de la DC.\nEl caso Moro és un dels anomenats Misteris d’Itàlia: fets de la història republicana italiana, mai resolts i plens d’ombres, intrigues i secrets que comencen amb la matança de manifestants a Portella de la Ginestra, Sicília, l’1 de maig del 47 i no han acabat encara. La llista inclou tots els atemptats del terrorisme feixista, com el de l’estació de Bolonya, mai aclarits, i altres fets que han condicionat la història recent italiana.\nSobre el cas Moro s’han escrit centenars de llibres, s’han fet desenes de pel·lícules i s’han celebrat sis processos, un dels quals encara està obert. Periòdicament apareixen nous documents o alguna de les persones implicades fa noves declaracions que, normalment, l’única cosa que fan és afegir ombres a l’assumpte. No tinc cap intenció d’entrar ací en el mèrit dels fets ni d’escriure la llarga llista de preguntes òbvies que encara no han trobat resposta. El que vull és parlar d’un llibre: L’affaire Moro de Leonardo Sciascia.\nSciascia va escriure L’affaire Moro en calent, pocs mesos després dels fets. El llibre va eixir primer a França i quan va eixir a Itàlia va provocar, com Sciascia havia previst, moltes incomprensions i polèmiques. El llibre comença amb una cita d’Elias Canetti: La frase més monstruosa de totes: algú ha mort "al moment just".\nDedicat a Pasolini, amb una dedicatòria de vàries pàgines que és la introducció del llibre (per Pasolini, amb Pasolini), el llibre comença amb la impressió de Sciascia de que a l’affaire tot estava ja escrit, que els fets vivien "en una esfera d’intocable perfecció literària".\nEl que Sciascia fa a continuació és una anàlisi textual i literària de les cartes de Moro des de la "presó del poble", de les 30 cartes que es coneixien en aquell moment. Curiosament, mentre Moro estava segrestat les seues cartes van ser titllades per la premsa, per la DC i pels investigadors, de documents no creïbles perquè escrits per una persona que estava "fora de si", completament alienada. De fet, mai es van analitzar durant les investigacions policials mentre va durar el segrest (!). Va ser Sciascia el primer que, en lloc d’estigmatitzar-ne el contingut, va fer atenció a les cartes, buscant-ne el sentit més profund, va intentar analitzar el cas, mitjançant les cartes, amb una perspectiva científica, neta de prejudicis ideològics o polítics. D’aquesta manera el llibre de Sciascia il·lumina el que Robert Katz va anomenar la confusió universal, que ha envoltat, des d’aleshores, l’afer.\nExaminant el cas des del punt de vista de la comunicació, amb una anàlisi quasi filològica, construeix les seues reflexions sobre Moro a partir de la lectura dels documents, copsant-ne les ambigüitats, amb una especial sensibilitat per la comprensió de les paraules. Va ser el primer que va trobar en les cartes els indicis que Moro, molt més lúcid del que tots pensaven, intentava fer arribar al partit, al govern i als investigadors. Buscant en les paraules de Moro el que Sciascia anomena el "codi del no-sentit", buscant en els passatges "conceptualment estranys" en els que un intel·lectual com Moro difícilment hauria caigut, les pistes i els indicis que Moro intentava comunicar sobre on es trobava i que, malauradament, van ser ignorats per tothom. Sciascia, a més, no es presta a la "santificació" de Moro duta a terme, una volta mort, per qui el va deixar morir.\nLlegir L’affaire Moro significa, també, abandonar-se al plaer de seguir el raonament d’una intel·ligència agudíssima que ordena, estructura i analitza el material d’estudi, amb una lucidesa i saviesa extraordinàries i que s’obstina en comprendre’l utilitzant pura i simplement la raó.\nEl resultat és un dels més violents i poderosos actes d’acusació que han estat dirigits a l’Estat i a la seua classe dirigent i que, personalment, rellig periòdicament, ja que, a més, és l’únic dels llibres escrits sobre el cas que suporta el pas del temps sense perdre ni una gota de sentit.\nNo sé si està traduït, però és una lectura molt recomanable.\nHui fa sol, després de setmanes de plugim i pluja i boira, un parell de dies de tramontana que ho neteja tot i finalment: el sol.\nEn dies com hui des de casa es veu el Terminillo, que està a cent kilòmetres de Roma, a l’Appennino abruzzese, bell, gran i blanc.\nL’altre dia vaig saber (no ho he vist encara) que han florit els armelers.\nA voltes, per veure primavera, només cal mirar en la direcció justa (i no llegir els diaris).\nAmb govern tècnic per fer la nova llei electoral o eleccions ja amb la vella, el resultat serà cinc anys més de Berlusconi (& Cia.).\nInnocent de mi, a l’entrada amb la que vaig encetar el bloc vaig dir que intentaria no parlar d’ell, era un auguri, no una promesa.\nUn altra volta no, per favor.\nPer si cal traducció:\nEl poeta ets tu que lliges.\nBon dia, poetes.\nHe recordat la foto llegint açò\nde Star Walls\nDilluns va morir a Berkeley Milton Wolff , darrer comandant de la Brigada Lincoln.\nEl New York Times li dedica un obituitari.\nJo, modestament, li dedique un record emocionat i un gràcies gran com l’oceà que va travessar, quan tenia 21 anys, per lluitar amb les Brigades Internacionals.\nQue els italians saben fer bon cafè ho sap tothom, però a Nàpols és un altra cosa.\nHi ha qui diu que el cafè de Nàpols no és bo perquè és massa torrat, que el cremen, supose que va a gustos. A casa, molta gent encara el fa amb una vella napoletana com la de la foto, costa més, però és molt bo.\nA molts bars de Nàpols (i a alguns de Roma) quan demanes un cafè has de dir si el vols amb sucre o sense, ja que sovint posen el sucre al fons de la tassa abans de posar el cafè per tal de no refredar-lo afegint-lo després. Arreu a Nàpols i a molts llocs a Roma et serveixen el cafè sempre amb un got d’aigua, que cal beure abans per sentir-ne millor el sabor.\nHi ha un vell costum a Nàpols, extraordinari, que em diuen que es conserva encara a alguns barris: quan vas al bar, si et va be, deixes un cafè pagat. Així, algú amb menys fortuna es pot prendre un cafè encara que no el puga pagar. N’hi ha prou en entrar al bar i preguntar si hi ha algun cafè pagat.\nD’aquesta manera, quan et va be en pagues dos i en prens un i quan et va malament en prens un igualment.\nUna ciutat que ha inventat un gest tan bell hauria de ser capaç d’alliberar-se dels problemes que la turmenten.\nUn cronista va escriure: “El soroll de les persianes de les botigues tornant a obrir anunciava que tot s’havia acabat”. Diuen els obrers que els set van morir perquè feia temps que eren invisibles. Els obrers existeixen, clar que existeixen, però existeixen a la fàbrica, fora no, i la invisibilitat social els fa dèbils, la debilitat i la soledat porten inseguretat.\nUn company diu: “Quan era xicotet, veia amb mon pare, al telegiornale, les noticies sobre el conveni del metall, “onze milions de treballadors es manifesten”, ara no sabem ni quants som”. Fausto Bertinotti, comunista i president de la Cambra, va parlar, al primer enterrament de la “irrellevància obrera”.\nL’alcalde de Torí, Chiamparino, va proposar enterrar-los junts, fer un lloc al cementiri per a ells: “Si dintre d’un any, de cinc, de deu, algú vol recordar, parlar-ne, partir d’aquelles morts per discutir sobre la seguretat al treball, cal un lloc, i no quedarà ni la fàbrica, no hi haurà res”.\nEn el passat un accident com aquest hauria provocat una vaga general immediata, tothom s’hauria aturat, els treballadors haurien eixit al carrer.\nDivendres passat, en el moment de l’enterrament del darrer mort, totes les locomotores de tots els trens d’Itàlia, van fer set xiulits d’alarma, set llargs i tristos planys per set obrers irrellevants.


Marc Màrquez firma un cinquè lloc en l'inici dels últims tests de l'any\nEl pilot italià Danilo Petrucci (Ducati) va ser ahir el més ràpid, en l’inici dels últims entrenaments oficials de pretemporada de MotoGP, que se celebren al Circuit de Jerez. Pettrucci va firmar una millor tornada d’1:37.968, superant el seu company Andrea Dovizioso, que confirma el poder del Ducati Team, i el japonès Takaaki Nakagami (Honda). Marc Màrquez (Repsol Honda) va donar per conclòs l’entrenament una hora i mitja abans del final i va acabar cinquè, amb un millor temps d’1 minut, 38 segons i 517 mil·lèsimes, després de completar 55 voltes.\nJorge Lorenzo es va quedar a prop, en setena posició, després de 56 voltes i un crono d’1 minut, 38 segons i 749 mil·lèsimes. Quart va ser Maverick Viñales (Yamaha), mentre que Franco Morbidelli (Yamaha), finalitzava la jornada en la sisena posició.\n“Hem començat amb la moto d’aquesta temporada, abans de canviar la nova. Ho hem fet per intentar entendre millor algunes coses, perquè les sensacions són diferents. Demà –per avui– ens concentrarem més en la nova versió”, va dir Marc en declaracions facilitades pel seu equip. “El nostre ritme de carrera ha sigut bo, m’he sentit còmode. Crec que la base és bona i anem en la direcció correcta”, va afegir.


Punt d'Informació Ambiental-Coneix LCUE\n> Coneix LCUE\nLa campanya Let’s Clean Up Europe neix dintre del projecte anomenat Setmana Europea de la Prevenció de Residus (EWWR) que forma part del programa LIFE+ de la Comissió Europea.\nLa EWWR és un projecte que vol conscienciar la societat davant la importància de la prevenció davant la gran quantitat de residus que generam i de la correcta gestió que en feim dels mateixos. El millor residu és aquell que no es genera!\nLa prevenció de residus es pot definir també com el conjunt de mesures adoptades per evitar que una substància, un material o un producte esdevinguin residus. Amb aquestes mesures es vol reduir:\n· La quantitat de residus generats; això també es pot aconseguir fent un millor consum, i reutilitzant i allargant la vida dels productes.\n· Els efectes nocius en el medi ambient i la salut humana que provoca la generació i posterior tractament dels residus.\n· La quantitat de substàncies nocives en materials i productes.\nLa campanya Let’s Clean Up Europe preveu la possibilitat de realitzar actuacions de retirada de residus abocats de manera incontrolada al medi ambient, així com, actuacions de conscienciació per promoure la reducció, la reutilització i el reciclatge (3R’s) dels residus que generam, amb l’objectiu de sensibilitzar la nostra societat davant aquesta problemàtica.\nQuè és un «European Clean Up Day (ECUD)»? Una «operació de neteja» és una acció per sensibilitzar el públic en temes de protecció del medi ambient, i més concretament, sobre els problemes dels residus i la gestió incorrecta dels mateixos.\nParlar de prevenció davant l’existència de residus abocats és una situació ideal que permet sensibilitzar l’opinió pública i mediatitzar eficaçment la nostra acció.\nLa dimensió europea d’aquesta operació és un punt a favor, ja que permet tenir una estimació de les quantitats de residus recollits durant els ECUD que es fan a Europa.\nLet's Clean Up Europe és una campanya que té dos objectius principals:\n· Mobilitzar aquells actors locals (associacions, serveis tècnics de les administracions locals, per exemple) disposats a comprometre’s en accions destinades a reduir els residus. Informar-los de les diferents temàtiques de prevenció i convidar- los a participar en una activitat social i lúdica.\n· Sensibilitzar un ampli sector del públic amb la publicació de la celebració del ECUD als mitjans de comunicació.


5 motius pels quals visitar al dentista després de l'estiu Primdental\nBlog 5 motius pels quals visitar al dentista després de l'estiu\n5 motius pels quals visitar al dentista després de l'estiu\nL’estiu ha acabat. Hem de reconèixer que ha estat una època d’excessos en tots els sentits, i ara pot ser que passi factura. Has reduït la cura de la teva boca durant les vacances? Perquè aquí tens 5 motius pels quals visitar al teu dentista a Reus després de l’estiu.\nPer què has de visitar el dentista després de l’estiu?\nSempre és un bon moment per a acudir a una cita amb el teu dentista. I després de l’estiu més que mai. Una posada a punt abans d’iniciar la nova temporada t’ajudarà a protegir la teva salut bucodental.\nPerquè pots necessitar una neteja\nEl sarro i la placa bacteriana tendeixen a acumular-se més durant l’estiu. Una de les principals causes és per descurar la higiene bucal. Encara que l’augmentis després de l’estiu, el carrall no s’elimina fàcilment. Per aquest motiu pugui ser necessari realitzar-te una neteja professional.\nPerquè podrà detectar possibles problemes\nUn dentista a Reus professional és capaç de detectar problemes fins i tot quan encara no produeixen símptomes visibles. D’aquesta manera és més fàcil atallar-los abans que es compliquin més.\nPerquè és un bon moment per a iniciar tractaments\nDesprés de l’estiu i d’un temps de descans, és un bon moment per a iniciar certs tractaments d’estètica. Has pensat a millorar el teu somriure amb una ortodòncia? Potser un emblanquiment o posar-te carillas? Pensa-ho.\nPerquè t’ajudarà a tornar a la rutina\nEl teu dentista a Reus de confiança et donarà consells per a tornar a la rutina. Per exemple, quant a l’alimentació. És hora de baixar el consum de sucre i aliments calòrics i tornar al menjar sa.\nPerquè et farà recuperar el teu somriure\nDesprés de visitar-nos en la nostra clínica dental de Reus, et sentiràs millor, tindràs la teva boca a punt per a la tardor, i somriuràs més. Fins i tot començaràs a somriure res més arribar, perquè en aquest moment oferim un 20% de descompte en tots els nostres tractaments. Veuen com més aviat millor!


Paula García-Masedo exposa a Twin Gallery | Bonart\nPaula García-Masedo exposa a Twin Gallery\nPaula García-Masedo, carrer Sant Hermenegildo 28 de Madrid, presenta a Twin Gallery “All cars are painted in assembly lines”, una mostra en la qual el protagonista torna a ser l’automòbil -la artista reflexiona al voltant de les maneres de producció i consum que aquest objecte industrial plantejament però en aquest treball la investigació es concentra al voltant de la pintura automotriu.\nCom explica l’artista, “Condueixo molt lluny. La música sona alta, a dos-cents per hora. Pis l’accelerador. Desitjaria escapar d’aquest lloc. Imagino la història de la pintura de cotxe com una autopista. En ella volen els vehicles d’èpoques successives, formant un desordenat continu de color. Emoció i estatus es dissolen en la pintura de les seves carrosseries en forma de partícules de mica i d’alumini.\nLa pintura de cotxe es formula com un camp de color a fabricar en sèrie. Per transmetre la il·lusió que la llibertat és la possibilitat de triar entre una diversitat de productes, comunicats com somnis amb forma de cotxes. El resultat és una organització material de quilòmetres quadrats de superfície de pintura estesa en una capa de micres de gruix. La línia de muntatge ha impulsat un continu de producció d’automòbils imparable des de 1913, produint sense interrupcions les 24 hores del dia, un cotxe cada trenta-dos segons, en un sistema d’acceleració contínua, de la producció, del consum, de les imatges “.\nA la imatge, Paula García-Masedo, “20.000 colors de pintura automotriu” (fragment).\nEtiquetes: Paula García Masedo · Twin Gallery


Cristiano Ronaldo llença el paquet total de la seva nova campanya d'indies -->\nEl vestuari de futbol portuguès, Cristiano Rinaldo, té literalment tot el paquet, i no li fa gràcia mostrar-lo per al llançament de la seva nova col·lecció de roba interior CR7 High-Summer 2019 CR7.\nL'estrella de 34 anys es pot veure arrancada com de costum en aquestes fotos de campanya amb un parell de calçotets de boxa rosa molt petits que fan que tota la resta aparegui molt gran.\nEn un instant, Ronaldo es reconeix en un llit en res més que els seus calçotets. Mentre un altre el va veure canalitzant el millor possible Acer blau impressió, modelant un parell blanc de la col·lecció.\n“L’estiu és la meva temporada preferida i m’encanta l’època del dia en què el sol es pon i el cel és viu. Vaig voler plasmar aquesta sensació a la meva campanya HS19, mitjançant un color intens, atrevit, ric i que complimenta la meva nova col·lecció. Volia que la campanya tingués una sensació molt relaxada. '\n'Volia plasmar aquesta sensació a la meva campanya HS19, mitjançant un color intens que fos agosarat, ric i que complimenta la meva nova col·lecció. Volia que la campanya tingués una sensació molt relaxada ”.\n'' En el fons, vull crear roba interior que estigui tan bé que vull portar-la a la platja, en lloc de cobrir-la amb els meus banyadors '.\nEn una foto, el futbolista portuguès es treu la samarreta amb l'esquena a la càmera, amb uns calçotets de boxa blanca mentre es va agenollar al llit.


AGIC: Nota legal\nAGIC ASSOCIACIÓ DE GREMIS D´INSTAL·LADORS DE CATALUNYA, a partir d`ara AGIC, informa als usuaris que compleix amb la vigent normativa de protecció de dades, i amb caràcter especial, amb la Llei Orgànica 15/1999, del 13 de Desembre, de Protecció de Dades de Caràcter Personal, la Llei 34/2002.\nD`acord amb el disposat en la normativa vigent, AGIC només recull les dades estrictament necessàries per a oferir els serveis derivats de la seva activitat i altres prestacions, serveis i activitats atribuïdes per la Llei.\nLa present política de protecció de dades podrà variar amb el temps a causa dels possibles canvis legislatius, jurisprudencials o dels criteris seguits per l`Agència Espanyola de Protecció de Dades i/o l`autoritat competent a cada moment. És per això que AGIC es reserva el dret a modificar el present avís legal per a adaptar-lo a novetats legislatives o jurisprudencials que es troben vigents en el moment precís que s`accedeixi als websites, així com a pràctiques del sector.\nEn els anteriors supòsits AGIC anunciarà, en aquesta pàgina web, els canvis introduïts amb la suficient antelació a la seva posada en pràctica.\nTotes les dades proporcionades mitjançant correu electrònic o formularis electrònics seran tractats segons la normativa vigent sobre protecció de dades personals, i en tot cas, tindran el caràcter de confidencial pel personal d`AGIC que gestioni aquesta informació.\nMitjançant la implementació dels formularis inclosos en els diferents websites, relatius a serveis oferts per AGIC, els usuaris accepten la inclusió i tractament de les dades que proporcionin en un fitxer de dades de caràcter personal, del que és titular AGIC, podent-se exercir els drets pertinents segons la clàusula següent.\nAixí mateix, si un usuari no desitja rebre informació via correu electrònic o qualsevol altre mitjà, podrà comunicar-ho, per qualsevol mitjà del que quedi constància de la seva recepció, a AGIC, a l`adreça indicada.\nExclusivament dades de contacte (caràcter bàsic), com són el nom, cognom i email. Aquesta informació és rebuda per AGIC i mai és venuda, cedida o arrendada a altres empreses, exceptuant el cas lògic per a la prestació del servei.\nAGIC és responsable d`aquests fitxers de dades de caràcter personal, creats per i per a AGIC, amb les finalitats de realitzar el manteniment i gestió de la relació amb els usuaris, informació i distribució dels productes de l`organització, així com la realització d`activitats diverses.\nEn el seu cas, es sol•licitarà als usuaris el seu consentiment perquè AGIC pugui fer ús de les seves dades a fi de remetre-li informació relativa a l`entitat, a les activitats que desenvolupa o a altres temes relacionats.\nL`introduir les dades en alguna o algunes de les fulles de captació de dades implica l`acceptar les presents condicions d`ús i política de privacitat, donant per entès que ha estat informat de les condicions d`ús i avís legal de les mateixes i que es compromet al seu sencer compliment durant la navegació i participació a www.agic.cat.\nAixí mateix, i tret que s`hagi informat a l`usuari de la possible existència de cessions de les seves dades a tercers, i s`hagi recaptat el seu consentiment a les mateixes, en cap cas, excepte els casos emparats per la legislació vigent, cap tercer aliè a AGIC tindrà accés, sense el consentiment exprés dels usuaris, a les seves dades personals i/o de navegació. En la resta dels casos AGIC col•laborarà perquè els tercers compleixin amb la legislació vigent, si bé la responsabilitat serà exigible als citats tercers.\nAGIC no ven, lloga o cedeix les dades personals dels usuaris d`aquesta web, a excepció del cas que sigui necessari per a la pròpia prestació del servei.\nAGIC no ven, lloga o cedeix els emails dels seus usuaris a altres empreses, a excepció del cas que sigui necessari per a la pròpia prestació del servei.\nOcasionalment, AGIC envia un email notificant millores, novetats o ofertes, que es produeixin en aquesta pàgina web d`AGIC.\nEn qualsevol moment poden donar-se de baixa enviant un email a agic@agic.cat (consignar l`adreça pel departament corresponent).\nEls usuaris estaran obligats a fer un ús raonable dels serveis o continguts, sota el principi de bona fe i amb respecte a la legalitat vigent, a la moral, a l`ordre públic, als bons costums, als drets de tercers o de la pròpia AGIC, tot això segons les possibilitats i fins pels quals estan concebuts.\nAGIC no assumeix responsabilitats, ja siguin directes o indirectes, per dany emergent o lucre cessant, derivades del mal ús dels serveis o continguts realitzat pels usuaris o tercers.\nEn compliment del deure d`informació contemplat en l`article 10 de la vigent Llei 34/2002, del 11 de juliol, de Serveis de la Societat de la Informació i de Comerç Electrònic, li comuniquem que el responsable de la web, des d`on pot descarregar diferents aplicacions, és AGIC, amb Nif G65422941, amb domicili al carrer c. Viladomat 174, 4ª planta – 08015 Barcelona, amb domini d`Internet www.agic.cat, inscrit en el registre corresponent, atenent a comunicacions dels usuaris i/o interessats a la següent adreça de correu electrònic: agic@agic.cat.\nLa utilització de la web atribueix la condició d`usuari, i implica l`acceptació plena i sense reserves de totes i cadascuna de les disposicions incloses en aquest Avís Legal en la versió publicada per AGIC en el mateix moment que l`usuari accedeixi a la web. En conseqüència, l`usuari ha de llegir atentament el present Avís Legal en cadascuna de les ocasions que es proposi utilitzar la web, ja que pot patir modificacions.\nAGIC no es fa responsable de les webs no pròpies a les quals es pot accedir mitjançant vincles “”links”" o de qualsevol contingut posat a disposició per tercers.\nQualsevol ús d`un vincle o accés a una web no pròpia és realitzat per voluntat i risc exclusiu de l`usuari i AGIC no recomana ni garanteix cap informació obtinguda a través d`un vincle aliè a AGIC, ni es responsabilitza de cap pèrdua, reclamació o perjudici derivat de l`ús o mal ús d`un vincle, o de la informació obtinguda a través d`ell, incloent altres vincles o webs, de la interrupció en el servei o en l`accés, o de l`intent d`usar o usar malament un vincle, tant al connectar a la web d`AGIC, com a l`accedir a la informació d`altres webs des de la web d`AGIC.\nAGIC pot introduir en qualsevol moment millores i/o canvis en els serveis o continguts.\nAGIC ha obtingut la informació i els materials inclosos a la web de fonts considerades com a fiables, però, si bé s`han pres les mesures corresponents per a assegurar que la informació continguda sigui correcta, no garanteix que sigui exacta i actualitzada.\nTambé s`adverteix que els continguts d`aquesta web, tenen finalitat informativa en quant a la qualitat, situació, allotjament, serveis i tarifes d`AGIC.\nAGIC declina qualsevol responsabilitat en cas que existeixin interrupcions o un mal funcionament dels serveis o continguts oferts a Internet, qualsevol que sigui la seva causa. Així mateix, AGIC no es fa responsable per caigudes de la xarxa, pèrdues de negoci a conseqüència d`aquestes caigudes, suspensions temporals del fluid elèctric o qualsevol altre tipus de dany indirecte que li pugui ser causat als usuaris per causes alienes a AGIC.\nAGIC no declara ni garanteix que els serveis o continguts siguin interromputs o que estiguin lliures d`errors, que els defectes siguin corregits, o que el servei o el servidor que ho posa a disposició estiguin lliures de virus o altres components nocius, sense perjudici de que AGIC realitza els seus millors esforços per a evitar aquest tipus d`incidents.\nEls continguts prestats per AGIC, així com els continguts abocats en la xarxa a través de les seves pàgines web, constitueixen una obra en el sentit de la legislació sobre propietat intel•lectual pel que es troben protegits per les lleis i convenis internacionals aplicables en la matèria.\nQueda prohibida qualsevol forma de reproducció, distribució, comunicació pública, transformació, posada a disposició i, en general, qualsevol altre acte d`explotació pública referit tant a les pàgines web com als seus continguts i informació, sense l`exprés i previ consentiment i per escrit d`AGIC.\nEn conseqüència, tots els continguts que es mostren en els diferents websites i especialment, dissenys, textos, gràfics, logotips, icones, botons, programari, noms comercials, marques, dibuixos industrials o qualsevol altre signe susceptible d`utilització industrial i comercial, estan subjectes a drets de propietat intel•lectual i industrial d`AGIC o de tercers titulars dels mateixos que han autoritzat degudament la seva inclusió en els diferents websites.\nQueda prohibit tot acte per virtut del qual els usuaris dels serveis o continguts puguin explotar o servir-se comercialment, directa o indirectament, en la seva totalitat o parcialment, de qualsevol dels continguts, imatges, formes, índexs i altres expressions formals que formin part de les pàgines web sense permís previ i per escrit d`AGIC.\nEn concret, i sense caràcter exhaustiu, queden prohibits els actes de reproducció, distribució, exhibició, transmissió, retransmissió, emissió en qualsevol forma, emmagatzematge en suports físics o lògics (per exemple, disquets o disc dur d`ordinadors), digitalització o posada a disposició des de bases de dades diferents de les pertanyents a les autoritzades per AGIC, així com la seva traducció, adaptació, arranjament o qualsevol altra transformació d`aquestes opinions, imatges, formes, índexs i altres expressions formals que es posin a la disposició dels usuaris a través dels serveis o continguts, en tant tals actes estiguin sotmesos a la legislació aplicable en matèria de Propietat intel•lectual, industrial o de protecció de la imatge.\nAGIC és lliure de limitar l`accés a les pàgines web, i als productes i/o serveis en elles oferts, així com la consegüent publicació de les opinions, observacions, imatges o comentaris que els usuaris puguin fer-li arribar a través de l`email. AGIC, en aquest sentit, podrà establir, si ho considera oportú, sense perjudici de l`única i exclusiva responsabilitat dels usuaris, els filtres necessaris a fi d`evitar que a través de les seves pàgines web puguin abocar-se a la xarxa continguts o opinions, considerats com racistes, xenòfobs, discriminatoris, pornogràfics, difamatoris o que, de qualsevol manera, fomentin la violència o la disseminació de continguts clarament il•lícits o nocius.\nAquells usuaris que enviïn a les pàgines web d`AGIC, al seu departament de suggeriments, observacions, opinions o comentaris per mitjà del servei de correu electrònic, tret que expressin de manera certa i inconfusible el contrari, en els casos en els quals per la naturalesa dels serveis o continguts això sigui possible, s`entén que autoritzen a AGIC per a la reproducció, distribució, exhibició, transmissió, retransmissió, emissió en qualsevol format, emmagatzematge en suports físics o lògics (per exemple, disquets o disc dur d`ordinadors), digitalització, posada a disposició des de bases de dades pertanyents a AGIC, traducció, adaptació, arranjament o qualsevol altra transformació de tals observacions, opinions o comentaris, per tot el temps de protecció de dret d`autor que estigui previst legalment. Així mateix, s`entén que aquesta autorització es fa a títol gratuït, i que pel sol fet d`enviar per email tals observacions, opinions o comentaris, els usuaris declinen qualsevol pretensió remuneraria per part d`AGIC.\nD`acord amb lo assenyalat en el paràgraf anterior, AGIC queda autoritzada igualment per a procedir a la modificació o alteració de tals observacions, opinions o comentaris, a fi d`adaptar-los a les necessitats de format editorial de les pàgines web, sense que per això pugui entendre`s que existeix en absolut qualsevol tipus de lesió de qualsevol de les facultats morals de dret d`autor que els usuaris poguessin ostentar sobre aquelles. Queden prohibits qualsevol dels recursos tècnics, lògics o tecnològics per virtut dels quals un tercer pugui beneficiar-se, directa o indirectament, amb o sense lucre, de tots i cadascun dels continguts, formes, índexs i altres expressions formals que formin part de les pàgines web, o de l`esforç portat a terme per AGIC pel seu funcionament. En concret, queda prohibit tot link, hyperlink, framing o vincle similar que pugui establir-se en direcció a les pàgines web d`AGIC, sense el consentiment previ, exprés i per escrit d`AGIC. Qualsevol trasgressió del disposat en aquest punt serà considerada com a lesió dels legítims drets de Propietat intel•lectual d`AGIC sobre les pàgines web i tots els continguts de les mateixes.\nAGIC no assumirà responsabilitat alguna davant conseqüències derivades de les conductes i actuacions abans citades, de la mateixa manera que no assumirà responsabilitat alguna pels continguts, serveis, productes, etc,… de tercers als quals es pugui accedir directament o a través de banners, enllaços, links, hyperlinks, framing o vincles similars des dels websites d`AGIC.


Primer contacte amb els del McKinley\nRàdio Palamós va poder contactar ahir al vespre amb els alpinistes accidentats, que s'estan recuperant en un hospital d'Anchorage, a Alaska. El més greu dels dos, Miquel Àngel Romero, parla sovint de desconcert, i de recordar poques coses de l'accident.\nPer la seva banda, sentireu també l'altre ferit, Francesc Rodríguez, amb el relat de la caiguda. Al llarg d'ahir la resta del grup es va reunir a l'Hospital amb els dos accidentats. Aquesta emissora va poder parlar ahir a les nou del vespre amb els integrants del McKinley hospitalitzats a Anchorage, a Alaska. Amb la diferència horària, allà eren les deu del matí.\nPrimer vam parlar amb Miquel Àngel Romero. Com recordareu, a Miquel Àngel li van operar el turmell, i és el que tenia l'estat més greu. No ha patit lesions neurològiques, però sí que ha tingut traumatisme cranial, lesions cervicals, i una contusió pulmonar. Tal com sentireu en la gravació, està força desconcertat, recorda poques coses de l'accident, i desitja tornar a Palamós per reunir-se amb la seva família. Aquest era el moment en què parlava amb nosaltres.\nPer la seva banda, Francesc Rodríguez, que està en el mateix centre hospitalari, explica com es troba atès a l'Hospital. Francesc Rodríguez tenia fractures en diferents costelles, i símptomes de congelació a la mà dreta. Sentireu el moment en què explica com es va produir la caiguda. Pel què sembla, en Francesc Rodríguez i en Miquel Àngel baixaven plegats. Aquest va ser el moment en què es va produir l'accident. Sentim Francesc Rodríguez.\nEls dos escaladors accidentats estaven molt contents, perquè ahir esperaven la visita a l'Hospital dels altres tres membres de l'expedició palamosina.\n19/09/2002 - Hospital, novament entre els Top 20\nAquesta setmana us parlem de diners, i us volem parlar del pressupost de l'Ajuntament de Palamós....\n18/09/2002 - Notícies d'esports\nTambé en el ple d'ahir a la nit l'Ajuntament de Palamós va tirar endavant el conveni que el...\n18/09/2002 - Afegit als esports, referent a Edu Aguilar\nSegons acabem de saber a Ràdio Palamós, el comitè ha decidit ja la sanció a Edu Aguilar per la...\n18/09/2002 - Picabaralla al ple entre Pallí i l'oposició per la manifestació de dissabte\nL'Ajuntament de Palamós va reempendre ahir el calendari de plens, després del parèntesi de...\n18/09/2002 - El regidor de Festes, Pere Coll, reconeix la manipulació de factures\nReferent encara al ple celebrat ahir al vespre, en el torn de precs i preguntes el regidor del...


Cinturons masculins - Confetissimo - bloc de dones\nCinturons per a home\nPer llegir Minuts 13 Vistes 4.4 k. Опубликовано 17.10.2018\nEls homes tenen molt menys accessoris al seu armari que les dones que poden destacar la individualitat. Aquí, tot està sotmès a cànons i tradicions clàssiques. Aquests atributs inclouen necessàriament rellotges de polsera, corbates, carteres o cinturons per a homes. Aquestes últimes presenten moltes varietats i les seves característiques individuals, cosa que cal tenir en compte amb més detall.\nInicialment, el cinturó masculí apareixia com un detall dels uniformes dels guerrers i feia funcions exclusivament pràctiques, i després ni tan sols es pensava en la individualitat de la imatge. Més tard, els aristòcrates van començar a utilitzar-lo, destacant el seu alt estat. Estava feta de cuir natural duradora, inaccessible per als plebeus; es revestia amb una senzilla trena o corda de tela.\nAvui, gairebé tothom fa servir cinturons d’home, des d’un estudiant de primària fins a un vell respectable. La varietat de marques, models, materials i colors és senzillament il·limitada. A més, cada temporada hi ha novetats. Aquest detall de l’armari no perd la popularitat a tot el món.\nSi parlem de les funcions pràctiques del cinturó, suporta els pantalons o els pantalons, i també fa que la figura sigui més esvelta i ajudi a formar una postura. El seu propòsit com a accessori per decorar és molt més interessant: el cinturó pot emfatitzar l’estat d’un home, testificar la seva força i confiança, reflectir el seu caràcter, l’actitud davant la moda i l’estil, pertanyent a una determinada subcultura.\nAquestes funcions no gaire pràctiques van provocar una gran varietat de models d’aquests meravellosos productes.\nEl cinturó en la forma més general té la forma d’un cinturó dens de diferents gruixos amb sivella sòlida i forats perforats per a la fixació i l’ajust de la mida. Aquesta definició, per descomptat, és completament completa, ja que hi ha moltes varietats amb característiques de disseny, detalls i decoració. Per exemple, un cinturó amb fermall o sivella “automàtica” no té forats.\nUs recomanem que llegiu: Polsera de paracord\nDe la varietat de cinturons: de marca o comprats al mercat més proper, quotidià o clàssic, fabricat a mà o fet a mà, es poden distingir els principals tipus de 3, que no es poden confondre:\nCinturons clàssics per a homes - els dissenyats per a pantalons de vestir amb barret. Tenen una superfície llisa, uniforme o lleugerament convexa, d’amplada estàndard, normalment 3-4, vegeu.\nEstil informal o "Casual", com l'anomenen a Occident, té una varietat de models més gran que els anteriors. Aquests cinturons es porten amb texans, pantalons casual, pantalons curts, pantalons curts. Són més amples que les clàssiques, la sivella també pot ser molt més massiva i de formes i mecanismes més diversos. Els materials no només són cuir, sinó també teixits gruixuts o teixits. Els cinturons informals són més adequats per a joves, però els homes madurs poden utilitzar opcions discretes amb una amplada mínima.\nCinturons masculins de marca esportiva s'utilitza amb pantalons de roba, generalment de goma o teixit. Poden ser vestits i texans, però en aquest cas s’han d’amagar sota una samarreta o jaqueta. A causa de les peculiaritats de la roba esportiva, aquest tipus no és gaire freqüent.\nEls models de cinturons masculins, per regla general, difereixen en el disseny de les seves sivelles. El seu tipus tradicional té la forma d’una placa metàl·lica amb una àncora fixa que passa pel forat. Aquests tipus es troben en tots els models clàssics i en la majoria de cinturons en estil quotidià, també s’anomenen embolicats. L’ancoratge sovint un, però pot haver-ne dos. Una altra opció és una sivella amb sivella i longitud regulable, que no té forats, com per exemple, els cinturons de soldats tradicionals..\nUs recomanem que llegiu: Mocadors i barrets de moda per a la temporada de tardor-hivern 2020-2021\nSense forats també hi ha cinturons amb sivella automàtica, que són els més pràctics.. Es fixen amb un moviment lleuger, molt convenient per a homes de negocis amb un ritme de vida ràpid. Per a la fiabilitat del mecanisme en aquest model, el millor és comprar productes de marques contrastades. Moltes solucions de disseny representen els cinturons de sivella automàtica.\nEn models de cuir, se solen col·locar sivelles amb ancoratges i es poden instal·lar fixacions automàtiques amb llaços o pinces en trapes i trenades. AA més, actualment, hi ha cinturons amb sivelles desmuntables. Aquesta opció és adequada per a corretges a doble cara. En aquests accessoris, les dues cares tenen colors o patrons diferents. Són convenients perquè un cinturó es pugui utilitzar per a diferents variants d’un vestit, ja que segons l’escala de colors s’ha de combinar amb sabates, corbata i altres articles de roba.\nLa longitud més adequada del cinturó masculí ha de ser tal que es fixa al forat 2-3, mentre que l'extrem lliure només passa pel primer arnès dels pantalons. I si es troba sense forats amb fermall de sivella, s'hauria d'ajustar tan bé que l'excés de dins no és més que 10-12, vegeu.\nTampoc es recomana perforar els forats addicionals per portar confort, ja que pot trencar la seva resistència mecànica. Normalment, els fabricants de cinturons calculen el nombre òptim de forats i la distància entre ells.\nPer determinar la mida del cinturó, haureu de mesurar la cintura en centímetres i després utilitzar una de dues taules a escala europea o americana. L’etiquetatge europeu oscil·la entre 70 i 125 amb una circumferència de cintura de 66 a 129 cm, americà - de XXS a XXXXL amb una circumferència de cintura de 61 a 127 veure cinturons amb un marge de diverses mides grans.\nL’amplada dels cinturons d’home no té una classificació certa: en la versió clàssica, és màxim de 4 cm, i els de cada dia més amples poden arribar a 7-8 cm.\nMarca francesa Lacoste coneguda a tot el món, la companyia va començar a dedicar-se a la producció de roba i accessoris de moda fins a la 1930s. Les cinturons per a homes de cuir genuí tenen una força increïble i un disseny estricte, però molt elegant. Es reconeixen fàcilment pel logotip de l’empresa en forma d’una imatge d’un caimà, que pot ser gravada a la pell o gravada en una placa metàl·lica.\nCinturons per a homes elegants de la marca Hermes recognoscible de lluny per la sivella metàl·lica invariable en forma de la lletra N. El fabricant no produeix accessoris en grans lots, sovint en un nombre molt reduït de productes o en una comanda individual. Els preus són molt elevats, però es justifiquen per una qualitat impecable. Una altra característica dels cinturons Hermes de les col·leccions clàssiques és una costura perfectament plana al voltant de les vores.\nSevaro elit - És un famós fabricant italià de productes de pell. Hi ha col·leccions de cinturons embolicats i amb una màquina de fulles soltes d'estil casual. Els productes de pell poden ser de diversos colors: negre, marró, beix, blau. També hi ha accessoris que es poden estirar: d’un sol color o amb fils entrellaçats de diferents colors. Tots els productes semblen molt elegants.\nLlar de dissenyadors nord-americana Tommy Hilfiger fa més de 30 anys que produeix accessoris i calçat originals, entre ells molts models de cinturons estrets per a home de cuir, camussa, tela o nubuck. A les col·leccions Tommy Hilfiger i Hilfiger Denim, podeu trobar cuir clàssic, teixits i teles juvenils o teixits elegants per a tots els gustos.\nCinturons de la marca Calvin Klein elaborat amb cuir genuïn i sense sintètica. Sempre poden ser reconeguts pel logotip de l’empresa a partir de l’abreviatura del nom, que estarà present a l’etiqueta i al producte mateix. Hi ha opcions d’embolcallades clàssiques amb una sivella de bastidor metàl·lica específicament per a texans. Aquest tipus s'ha mantingut invariable i ha estat popular durant diverses dècades. També hi ha models casuals de moda amb un disseny de placa original.\nMarca de fàbrica dièsel la temporada 2017 presenta per a homes més de 40 models que faran èmfasi amb èxit en un tors prim i masculí. Aquesta característica sempre ha distingit els productes de la companyia. Les més populars són les col·leccions "Només els valents" "B-round", "B-washy" i "B-fuel", que es combinen harmoniosament amb pantalons o texans d'estil esportiu i juvenil.\nCinturons de cuir italians Gucci sempre tingui un disseny completament original procedent dels cànons clàssics. És poc probable que es mirin harmoniosament als senyors respectables amb vestits estrictes, però també són perfectes per a joves amb roba elegant. Hi ha opcions de cuir o de teixit gruixut, monòtons o amb diversos colors, amb insígnies massives elegants o brutals.\nProducció Levi 's àmpliament conegut en molts països, no és una excepció i els cinturons extremadament elegants per a homes amb cuir llis o en relleu, amb sivelles primes o massives. Aquests accessoris estan ben combinats amb uns texans clàssics, especialment la marca del mateix nom. I sobre el seu bon tall i força avui, gairebé tots els aficionats a la roba de moda ho saben.\nMarca mundialment famosa Louis Vuitton aquesta temporada es presenten col·leccions de cinturons masculins "Dynamo", "Metropole", "Pont Neuf", "Stamp", que tenen un disseny molt atrevit i poc estricte, adequat per a nois joves. I accessoris de les col·leccions “Boston ”,“ Damier Print ”,“ Slender“Això és bidireccional.\nFabricant italià Piquadro ofereix models clàssics de corretges de cuir amb un disseny fluix. Podeu triar diferents colors: negre, gris, beix i blau.\nRoba i complements de Hugo Boss sempre es distingeixen pel suficient rigor, que pot emfatitzar la força i el coratge. Per tant, els cinturons d’aquesta marca s’adaptaran a homes segurs de qualsevol edat. Els models de cuir fosc amb una sivella clàssica però massiva en forma de bastidor són especialment populars aquesta temporada.\nCinturons Vaquero - Es tracta d’un producte de qualitat del fabricant nord-americà, conegut des de l’any 1986. Avui, podeu triar productes de diferents estils entre cuir negre, beix o marró en la versió clàssica. Són perfectes per a pantalons texans i pantalons masculins.\nEntre els estils més populars per a aquesta temporada, podem distingir els cinturons de pell clàssics, més aviat estrets, però hi ha algunes diferències de la moda d’anys anteriors. En la tendència sivelles de plàstic i superfície amb textura lleugerament convexa. També sota els texans, les opcions es mantenen a l'estil del Wild West amb una sivella daurada.\nPer a la seva fiabilitat, el millor és triar cuir natural - llis o amb textura. Aquest material sempre estarà a la moda, a més, és molt diferent visualment de la pell de pell.\nRecentment, els cinturons d’home elàstics han esdevingut molt populars, tot i que estan fets de materials tèxtils, però s’estenen bé com elàstics. Tenen un avantatge: són uns pantalons ben cintrats, però no estrenyen ni freguen el cos.\nEls cinturons de tela de diversos colors amb diverses formes de sivelles estan fabricats amb material dens. Pràcticament no es desgasten, així que no us podeu preocupar de la curta vida útil. Una altra opció excel·lent i rellevant pot ser un cinturó trenat, però per la primesa dels seus fils és millor triar cuir natural.\nPer descomptat, per a un vestit clàssic sempre cal escollir un cinturó negre o marró de l’estil adequat, combinant-lo amb sabates. Però l’estil informal o esportiu es pot combinar harmònicament amb molts colors. Més populars són les tires fines de cuir blau, blanc, beix o blau. Els models de tela s’han d’escollir amb diversos colors, per exemple, vermell, verd i blanc o qualsevol altra paleta al vostre gust.\nMolta gent sap que cal triar un cinturó segons el color de les sabates, però encara millor si s’observen els matisos a joc. Per exemple, no només hi ha un color marró, sinó també desenes de varietats seves. Cadascú té el seu propi nom, i els experts en moda i molts venedors de roba experimentats els coneixen, per la qual cosa hi ha algú amb qui consultar. No només s’han de combinar els colors i els tons, sinó també la textura: a un cinturó llis (sabates llises, a un cinturó de vímet) les mateixes sabates. Aleshores, la imatge serà realment espectacular i el més harmònica possible.\nPer a treballs d’oficina, reunions d’empresa o altres esdeveniments seriosos, és clar, heu d’escollir un estil clàssic de pell monòtona llisa amb una petita sivella. Però de vacances o durant un passeig amb roba fluixa i fluixa, quedarà fora de lloc. En aquest cas, podeu portar una corretja teixida, i preferiblement tèxtil. Si té colors vius, tampoc no us oblideu de la seva combinació amb altres accessoris, però aquí no és tan significatiu.\nEl look trenat sempre sembla bonic i atractiu, però amb un cert tipus de roba. Per exemple, si el porteu amb els pantalons grisos monòtons i la camisa poc clara, no tindrà protagonisme indubtable. Si hi ha un cinturó fabricat amb camussa, caldrà que siguin un material similar.\nL’ideal és que la sivella també es pugui combinar amb altres accessoris, per exemple, amb una corbata a la corbata o unes polseres al braç. Però això no és molt important; només els mod més ardents poden utilitzar un enfocament tan pedant. En general, convé recordar que, en molts casos, el cinturó no és generalment visible per a d’altres, per exemple, sota un jersei llarg o jaqueta amb sòls baixos. Aleshores, en general, podeu utilitzar qualsevol model, tenint cura només de la vostra comoditat.\nEn lloc de comprar diversos models per a diferents estils de roba, podeu triar alguna cosa entremig, sobre l'opció universal. Pot ser, per exemple, un cinturó de pell de color negre, beix o marró. Hauria de ser monòton, sense patrons i gravats innecessaris. I la placa pot ser de plata metàl·lica en forma de petit marc prim. Gruix no superior a 4 cm.\nAquest accessori és important no només per triar amb prudència, sinó també per portar-lo segons determinades regles. Primer, sempre heu de recordar quina manera de fer-ho. El cinturó masculí es posa al cinturó amb una sivella a l'esquerra, i l'extrem lliure a la dreta, per contra, és portat per les dones. Per descomptat, molts models tenen inscripcions, etiquetes i diferents imatges, i és difícil equivocar-se. Les corretges a doble cara tenen una sivella desmuntable especialment dissenyada per a un desgast adequat.\nCom ja heu esmentat, cal triar el cinturó d’home de manera que el seu extrem lliure no sigui massa llarg, si s’enganxa i, a més, es penja, això fa malbé tota la mirada d’un home. Cal dur-lo amb totes les mènsules que hi ha disponibles als pantalons, però en cap cas sota l’etiqueta dels texans, això es reconeix com a mal to. Alguns models tenen, a més, un trenchik especial, de vegades n'hi ha diversos, que també ajudaran a ajustar bé i bé els pantalons.\nLes opcions massa amples que són més amples que 4 cm, només s’han d’utilitzar amb texans, el mateix passa si hi ha una placa arrissada massiva.\nUna corretja fina en 3-4 es combina perfectament amb els pantalons. Hi ha tipus 2 d’aquests accessoris: tapats i cosits, la segona opció és més fiable, ja que no es dissol en la punta amb el temps. Però per evitar-ho, alguns models estan equipats amb un segell metàl·lic al final.\nÉs ideal tenir un cinturó 2 que es pugui portar sota un vestit particular. Aleshores es poden portar alternativament, mentre que aquest últim es rep, ja que es pot deformar d’un ús constant a llarg termini.\nEls cinturons del magatzem han de ser enrotllats o penjats en un extrem en un lloc fosc, però on hi ha accés d’oxigen.\nRentar els productes de cuir no val la pena, fins i tot només l’entrada d’aigua en ells pot causar deformació. Per eliminar la brutícia, el millor és netejar-les amb un drap net submergit en aigua amb sabó i deixar-les assecar. Quan s'utilitzen perfums no s'ha de permetre que les gotes a la superfície del cinturó puguin causar taques.\nаксессуары el cinturó


Corify Care guanya els Premis EmprènXXI a Madrid - dayone\nCorify Care és una startup mèdica que proporciona als professionals sanitaris una eina no invasiva capaç de millorar els pronòstics i el tractament dels pacients.\nL’acte de lliurament s’ha realitzat en All in One, en el marc del DayOne Innovation Summit, on han participat professionals de la direcció territorial de CaixaBank i ENISA, entre altres ponents.\nCorify Care és una start-up mèdica centrada en les arrítmies cardíaques, que permet a més professionals sanitaris tractar a més pacients amb major eficiència. Aquesta tecnologia millora els pronòstics i el tractament d’aquestes persones amb patologies cardíaques, ja que proporciona als metges una eina no invasiva capaç d’estratificar-los per oferir-los tractaments personalitzats.\nFossa Systems és una start-up que desenvolupa tecnologies de picosatèl·lits de baix cost per democratitzar l’accés l’espai i millorar els serveis de connectivitat IoT.\nWetalkAI ha desenvolupat el primer software que automatitza en temps real l’expressió emocional dels assistents virtuals humans digitals, sincronitzant-se amb qualsevol intel·ligència conversacional del mercat (IA).\nLa Cámara Oficial de Comercio, Industria i Servicios de Madrid és una Corporación de Derecho Público que representa, promou i defensa els interessos generals de totes les empreses de Madrid i col·labora amb les Administraciones Públicas en l’impuls del comerç, la indústria i els serveis en la Comunidad de Madrid.\nLa Fundación para el Conocimiento madri+d és una iniciativa de la Consejería de Educación, Juventud i Deporte de la Comunidad de Madrid creada l’any 2002 els objectius fonamentals de la qual són contribuir a fer de la qualitat de l’educació superior, la ciència, la tecnologia i la innovació un element clau de la competitivitat i el benestar dels ciutadans. Una part essencial del seu treball consisteix a donar suport a la creació, consolidació i finançament de les noves empreses de base tecnològica de la Comunidad de Madrid, així com afavorir una cultura més procliu a l’emprenedoria basada en la tecnologia. A més, desenvolupada programes i presta serveis en acreditació i qualitat de l’educació superior, transferència de tecnologia, participació en programes europeus de recerca i comunicació i cultura científica.


ROMA VS CATOLICISME AMERICANO - BLOCS\nROMA vs CATOLICISME AMERICANO\nEls crítics de l'Església catòlica romana no entenen una veritat molt fonamental: l'església és prerevolucionària. Mai no ha incorporat completament a la seva estructura els principis bàsics pels quals nord-americans i francesos van lluitar les seves revolucions. Ideològicament, l'estructura de l'església romana simplement no s'uneix a l'esperit democràtic. Com més ràpid ho comprenguin els membres de l'església, més feliços seran, suposant que volen ser catòlics romans i no membres de denominacions explícitament democràtiques.\nA més, aquests catòlics s'estalviaran la despesa d'energia necessària per enfadar-se quan algú com el reverend Charles Curran se'ls demana que renunciï al seu lloc de professor perquè les seves posicions clarament, i per la seva pròpia admissió, no s'ajusten a les dels oficials. ensenyament de l'església. A partir de la reacció recent a aquestes posicions adoptades pel pontífex romà o pels bisbes dels Estats Units, es podria imaginar que alguns catòlics es consideren pertanyents a una branca del congregacionalisme de Nova Anglaterra o d'alguna altra denominació protestant on la jerarquia ha tingut s'han eliminat en favor dels democràtics. Aquesta gent no entén que el catolicisme simplement no és una religió americana.\nNo dic de cap manera que el catolicisme romà no pugui coexistir amb governs o estats basats en principis republicans. Per als nord-americans, el discurs de John F. Kennedy a la convenció baptista del sud va resoldre aquesta preocupació. Políticament, l'Església catòlica romana pot coexistir i ho fa amb qualsevol forma de govern, fins i tot aquells amb actituds (i lleis) severament repressives contra les institucions eclesiàstiques. Tanmateix, no té cap requisit per encarnar els ideals de cap govern.\nMoltes coses bones deriven de la nostra democràcia americana; molta gent considera la llibertat de practicar (o no practicar) la religió com a principal entre ells. Però l'estil de vida nord-americà no ofereix una base d'experiència que ajudi a entendre com funciona l'Església Catòlica Romana. La relació dels membres amb el cap visible de l'església (el papa) no es compara amb la relació entre el poble nord-americà i els seus funcionaris electes.\nDe fet, el veritable esperit del catolicisme sempre s'ha resistit als intents de democratitzar l'església. Això és perquè el catolicisme predica veritats que la raó sense ajuda és incapaç de descobrir. Predica veritats que realment no té 'sens' creure! L'única raó humanament convincent per pertànyer a una església que proposa per a la creença veritats que toquen no només realitats sagrades, visibles i invisibles, sinó també la vida moral personal, rau en la convicció que Déu mateix garanteix la fiabilitat d'aquestes afirmacions.\nTot i que alguns cristians fonamentalistes comparteixen aquesta convicció, no comparteixen tampoc les doctrines clarament formulades que l'església proposa com a objectes precisos de fe. Els catòlics romans haurien de donar un gran valor a aquestes ortodoxies, perquè són les que permeten que l'església sigui una església catòlica, una església universal, amb atractiu per a la gent de tot el món.\nI hauria de quedar expressament clar que aquesta catolicitat significa més per a l'església romana que la llibertat d'expressió, la interpretació individual de les Escriptures, la llibertat acadèmica o qualsevol altra institució que les societats democràtiques valoren.\nL'Església Catòlica Romana, encara que no és una monarquia absoluta, ensenya que és millor ser feliç en una relació amb Déu que tenir accés a mil altres opcions autocomplertes menys que Déu. Un exemple pot fer-ho més clar. Imagina que estàs a París per primera vegada i que estàs buscant el millor lloc per menjar. El nombre de llocs per menjar a la Ciutat de les Llums augmenta les vostres opcions. Tanmateix, això no facilita la tasca de trobar el millor restaurant. Si es pogués assenyalar el millor lloc, la llibertat mesurada per les eleccions disminuiria. Però la felicitat mesurada per haver descobert la millor cuina que els vostres diners podrien comprar es realitzaria perfectament. El catolicisme avalua la llibertat en funció de com de bé una persona hi troba la felicitat. La mesura de la indeterminació atorgada a l'individu compta com un criteri menys significatiu.\nL'Església catòlica romana es preocupa per la felicitat o la realització d'una manera pre-revolucionària francesa. La llibertat per triar aquesta perfecció és important, és clar. Però la multiplicació de les opcions possibles, partint de la suposició que la llibertat rau principalment en l'elecció, no crea, segons l'església, la felicitat. Això explica, per exemple, per què a la teologia moral catòlica romana, les preferències sexuals es consideren menys importants que allò que fa que el sexe sigui bon, i per què coses com la teologia moral de 'compromisos' no troben una audiència agradable.\nPer descomptat, només un credo tremendament fort afirmaria que una església té el camí cap a la veritable felicitat i pot assenyalar-ho infal·liblement. Una vegada més, si Déu no és qui finalment es confia com a garant de la veracitat d'aquesta afirmació, alguns argumenten que aquest tipus d'ensenyament té com a resultat un control mental. Però l'església està convençuda que es basa en la veritable paraula, Jesucrist, i que l'església pot parlar amb franquesa i convincent la pròpia veritat de Déu sobre ell mateix a nosaltres i al món. Avui, els homes i les dones necessiten aquest tipus d'ensenyament directe perquè les seves vides depenen d'això.\nRomanus Cessario, un sacerdot dominic, és degà acadèmic de The Dominican House of Studies a Washington, el seminari més antic d'Amèrica.\nplantes verinoses a l'estat de Washington\non comprar filtres d'aire


Enviat per xaviermir el Dv, 28/10/2011 - 00:34\nUna de les coses que crec que va quedar prou clara al Ple de dimecres és que l'Àlex Acero és regidor de govern. Des de l'arrencada del mandat a tots plegats ens ha semblat com a mínim curiosa i poc habitual la fórmula aquesta de ser regidor d'oposició amb responsabilitats de govern, però com que és legal i legítim voler ajudar un alcalde d'aquesta manera, personalment poca cosa hi tinc a dir a banda de desitjar-li sort i èxits.\nNo deixa de ser curiós, això sí, que aquells que t'han retret haver governat amb el PSC tant al municipi com a la Generalitat no tinguin cap inconvenient ara a participar en un govern amb CiU i PP. Per això, amb la curiositat de voler saber com veu aquesta decisió la gent de l'entorn sobiranista i la població en general, aquesta tarda he demanat, a través d'una piulada a Twitter: "Com veieu que un regidor de Solidaritat governi amb CiU i PP a Arenys de Mar? És un error del partit? És normal?" Entre les respostes rebudes n'hi havia una de David Olmedo Hubach, secretari de Comunicació de SI a Girona (perfil de twitter), que em deia: "Cap regidor de SI governa amb PP-CIU ni a Arenys ni a Catalunya; abans de dir res informa't millor,gràcies; si dubtes t'ho explico" (piulada)\nSorprès davant d'aquesta afirmació i del to de la reacció, he agraït que el secretari de comunicació m'informés, ja que se m'oferia. I m'ho ha explicat molt amablement: "SI, dins el Bloc Municipal, i en veure el desgavell d'Arenys, va agafar una regidoria des de l'oposició, fórmula estranya però legal" (piulada). Aleshores he pensat que potser el Sr. Olmedo no sabia que l'Àlex no porta només "una" regidoria. Tal com s'explica en aquesta notícia publicada al web de Ràdio Arenys el 23 de juny, les regidories assumides eren Inserció Laboral i Comerç. Això rai, però. Com se sol dir no ve d'un pam i una o dues regidories tampoc no han de ser motiu de discussió.\nAmb tot, m'he volgut assegurar que realment estava al corrent del tema, vist el to del seu primer comentari i la seguretat amb què deia que jo m'havia d'informar. Li he explicat que recentment ha afegit a la Promoció Econòmica que ja portava les regidories de Noves Tecnologies i Gent Gran i que, a més, ha estat nomenat sisè tinent d'alcalde, nomenament que precisament va recollir el ple de dimecres. Davant d'això, s'ha limitat a dir-me: "que jo sàpiga SI no ha investit l'alcalde d'Unió sinó el PP; nosaltres només hem participat amb la regidoria esmentada" (piulada).\nLa referència a la investidura potser era innecessària perquè respecte d'això no hi ha confusió (nota al web de l'Ajuntament), però sí que m'ha semblat clar que no estava al corrent de les darreres novetats esmentades. Tal com deia ell poc després, "tu ets al poble i estàs més al dia que un de Girona, de totes [maneres] parlo amb els d'Arenys..." (piulada). Res a dir, doncs, més enllà de la sorpresa inicial amb què un secretari de comunicació del partit em demanava que m'informés. Si tot queda en una simple patinada que es pot resoldre amb una trucada, rai!\nEl problema és que ell insistia que no hi havia pacte amb CiU i PP. I, encara que no sigui pacte d'investidura, crec que és evident que un no pot ser regidor ni tinent d'alcalde sense pactar-ho amb l'alcalde i amb el consentiment de l'equip de govern. Olmedo deia: "M'ha molestat que ens pintessis com a pacte amb PP-CIU quan saps que no és així, sonava malament i podia dur confusions" (piulada). S'entén. Crec que tots ho entenem. Molesta molt i fa de mal pair veure un regidor que representa el teu partit formant part d'un govern que ni tu a títol pesonal ni el teu partit no podeu acceptar.\nTot plegat m'ha fet pensar si és que potser Acero no té el vistiplau de Solidaritat per formar part del govern d'Arenys de Mar. I en tot cas, posat que el tingués, si realment això no pot crear rebuig entre la militància. Sembla que l'arrel del problema poden ser les noves responsabilitats assumides. Amb un parell de regidories encara es pot defensar allò de ser i no ser al govern, però quan un duplica responsabilitats, cobra per assistir a les juntes de govern i és sisè tinent d'alcalde, això que és regidor d'oposició ja no és gota defensable. A l'esmentada notícia de Ràdio Arenys del mes de juny podem llegir: "Ser regidor a l’oposició implica que Acero tindrà sou d’oposició, no podrà participar de les juntes de govern, no podrà tenir cap tinença d’alcaldia i haurà de consensuar qualsevol tema que es porti a aprovació amb l’equip de govern. El que sí podrà fer serà control de govern amb precs i preguntes." Sembla, doncs, que algunes coses han canviat respecte de l'acord inicial i no estic segur que aquests canvis siguin coneguts i acceptats per part de qui els ha de conèixer i acceptar.\nLa resposta d'Olmedo m'ha tranquil·litzat força: "si des de SI veiem quelcom reprobable serem els primers en dir-ho, no en va treballem amb transparència i regeneració democràtica" (piulada). Espero que no, que no hi trobin res reprovable, res que pugui afectar la continuïtat d'Acero al govern ja en minoria de CiU-PP-Bloc, perquè, ara que el curs polític municipal ha començat a caminar després del període estival, una crisi de govern seria ben inoportuna.