El racó del pare: Si em voleu acompanyar pels més de 200.000 anys d'història de Serinyà...\nSi em voleu acompanyar pels més de 200.000 anys d'història de Serinyà...\nFarem una volta pel poble, per fonts i rentadors, boscos i camps, masies, molins i coves que foren habitades des de la prehistòria. Crec que us agradarà.\nComencem davant de l’Ajuntament, edifici que té algun element modernista a la façana.\nEs va començar a construir l’any 1915 com a edifici escolar. Als baixos, a la dreta l’escola per a nens i a l’esquerra per a nenes. Al pis hi havia un parell d’habitatges pels mestres. En construir-se les noves escoles, aquest edifici va passar a ser la Casa de la Vila.\nSortim de la plaça cap al nord. Davant mateix tenim la masia de can Carreres.\nSeguim a la dreta i en creuar el Serinyadell observem, a mà dreta, els rentadors que encara són usats actualment.\nSeguim en direcció al veïnat de Bosquerós i ens adonem d'una de les característiques de Serinyà, que és un poble molt disseminat, amb carrers tortuosos i edificacions que es van alternant amb camps i boscos.\nA la següent cruïlla deixem la indicació de Bosquerós, continuem pel mateix carrer fins després del primer revolt en que agafem un altre carrer, aquest sense asfaltar, que va seguint entre camps i masos i\nens condueix cap a can Patrona.\nDe seguida, i davant d'una indicació que mena cap els Refugis, agafem un corriol que s'endinsa i baixa pel bosc. Arribem a la font de la Canova, actualment seca però que conserva part del seu primitiu encant.\nContinuem el camí fins a una petita esplanada. A mà esquerra veiem un roure amb un senyal de pintura al tronc que ens marca l'inici d'un altre corriol, el seguim.\nMés endavant ens fa passar per la part superior dels Refugis.\nEl camí continua cap a ponent i comença a pujar fins arribar a can Vidal.\nVoregem la finca i arribem al carrer de les Alzines que l'agafem a mà dreta.\nEn arribar a una bifurcació girem a la dreta, cap al Pla de Serinyà, una zona de camps amb excepcionals vistes de la Mare de Déu del Mont i d'altres muntanyes garrotxines. En dies clars d'hivern es pot veure a la dreta el Canigó i a l'esquerra altres cims del Ripollès fins el Puigmal.\nA la primera desviació anem a l'esquerra. El camí continua entre camps a la dreta i un graonat de feixes a l'esquerra, en les que els pins van ocupant les antigues terres de cultiu.\nPassem per davant de can Melca.\nA la primera bifurcació anem a la dreta seguint el camí que passa un alzinar amb marfull.\nContinuem en baixada fins arribar als Horts del Pou. Una zona d'horts que fa goig de veure.\nTravessant l'esplanada d'horts, agafem la pista a mà dreta que, a un centenar de metres, ens fa passar per sota de les restes de l'antic edifici del Molinot o molí petit de n'Illa. Funcionava amb l'aigua del torrent i, en principi, havia estat una indústria farinera per acabar-s'hi molinant guix.\nEstem a la vora del riu Ser, que acaba de rebre les aigües del Serinyadell. Uns metres més endavant, entre la pista i el riu, hi ha la font dels Màrtirs. En els murs que l'envolten hi ha, entre d'altres espècies, mates de la falguera anomenada llengua de cérvol.\nTornem enrere cap a la zona dels horts i sortim, creuant per sobre del Serinyadell, per la pista que fan servir els pagesos per arribar-hi. Continuem pel camí que puja paral·lel a la carretera C-66.\nEn arribar a una cruïlla agafem la direcció a una torneria però, abans d'entrar-hi, tombem a la dreta i després a l'esquerra per anar resseguint els tallers per la part de sobre. És un agradable corriol entre alzines i pins,\nprimer planer i després en baixada. Quan gairebé s'acaba, agafem el corriol de l'esquerra fins a la font del Sagrat Cor que raja tot l'any.\nTornem enrere i en arribar al camí que hem agafat a l'esquerra, continuem endavant, va pujant fins estar a tocar d'un cingle d'aglomerat.\nD'aquí seguim a la dreta i arribem a la Bora Gran d'en Carreres. Bora és un nom preromà que significa cova.\nVa ser descoberta l'any 1866 i s'hi ha trobat un dels jaciments més interessants del paleolític superior, entre 11 i 16.000 anys enrere. Les restes trobades de sílex ens parlen d'un nom modern, "material d'importació", ja que en aquestes comarques no se'n troba. Això s'explica pel caràcter nòmada dels seus habitants.\nTornem pel últim tram de camí i, tot continuant la pujada, entrem de nou al nucli urbà.\nAnem cap al punt de sortida però en arribar a l'Ajuntament continuem recte, tenim la torre de l'església com a referència. Anem observant unes façanes habituals a la població en les que es combina la pedra amb els maons d'argila.\nUn dels edificis significatius és el Sindicat, construït entre els anys 1918-19. Era una botiga i estava dirigit per una junta. Posteriorment es convertí en un cafè. Després de la guerra i durant uns anys va ser un parvulari per a tornar a ser cafè i restaurant.\nAl costat hi ha l'església de Sant Andreu, ja esmentada l'any 1182. Consta d'una sola nau coberta amb volta apuntada, capçada per un absis semicircular.\nA la façana s'hi aixeca la torre campanar de planta quadrada afegida posteriorment, a la que s'hi accedeix per una escala exterior.\nLa portalada té un timpà llis i tres arcs adovellats.\nA la mateixa plaça sobresurt, per la combinació de part clàssica i moderna, l'edifici de can Xerric, renovat recentment i que acull el Casal d'Avis.\nVoltant l'església, arribem a can Beia. Casa d'origen medieval amb planta i dos pisos i una façana amb un pas porxat per un arc de mig punt. Actualment, i després de ser restaurada, està dedicada a Espai Jove.\nTravessem l'arcada i, a l'altre costat del Serinyadell veiem l'ermita de Sant Sebastià. Un petit edifici de finals del segle XVII.\nSeguim el curs del Serinyadell per un corriol que el va resseguint per la riba esquerra.\nJust abans d'un pas que creua la riera, entre el corriol i l'aigua hi ha la font d'en Vilar.\nSeguim el corriol fins a trobar el molí de can Mollet. Dins de la finca es conserven els conductes que hi portaven l'aigua.\nEl camí continua fins arribar a un aqüeducte, conegut com l'arcada d'en Gasparic, on hi ha el viver de can Mollet, un embassament utilitzat per a recollir aigua. D'allà s'elevava mitjançant una sínia moguda per una mula, per a fer-la passar per l'aqüeducte i regar els camps de la riba esquerra del Serinyadell.\nEn aquest embassament hi va haver el primer safareig del poble que era de propietat privada. Les dones que no volien anar a rentar directament al llit de la riera, havien de pagar un tant pel seu ús.\nEl camí ens porta fins al Parc de les Coves Prehistòriques de Serinyà, l'autèntica estrella del municipi.\nAquests abrics o coves obertes van ser ocupades per caçadors-recol·lectors nòmades des dels inicis del paleolític mitjà fins a l'edat dels metalls. Des de fa més de 200.000 anys pels preneandertals fins fa uns 16.000 anys pels cromanyó. Més modernament i fins a l'edat de bronze, fa 3.100 anys s'han fet servir com a lloc sepulcral.\nComencem la visita per la Cova de l'Arbreda, el jaciment més important de l'indret per la gran riquesa d'ocupacions humanes que el varen anar habitant.\nPodem observar, per la diferència de coloració de la roca, que la part superior era l'única que es podia veure abans de iniciar-se les excavacions. Veiem la profunditat de la part excavada fins a l'actualitat, però la feina continua. A simple vista trobem restes d'os entre roques i argila.\nSeguidament ens enfilem cap a la Cova de Mollet. Aquí s’hi va trobar el molar d’un infant humà al que se li calculen uns 216.000 anys d’antiguitat, la resta humana més antiga trobada al país.\nPer les restes trobades es pensa que en aquella època la cova era un cau de hienes, i l’infant en podia haver estat una presa.\nContinuem la visita al parc\narribant-nos a la cova del Reclau Viver, que està dividida en dues sales. L’entrada conserva el sostre intacte i la galeria o corredor té una part de coberta enfonsada.\nUna bona part de les restes trobades estan exhibides al Museu Arqueològic de Banyoles.\nÉs el moment de tornar al punt inicial pel camí que ens ha dut fins aquí.\nVull expressar el meu agraïment a la Sònia Ramió del Consell Comarcal del Pla de l'Estany i especialment a l'Alba, guia responsable del Parc de les Coves de Serinyà, per la seva decidida col·laboració en una part important d'aquesta proposta.\nEtiquetes de comentaris: Serinyà\njosep 1 d’abril de 2013 a les 16:31\nCom sempre, ens mostres una ruta molt interessant amb tots els elements que podem trobar pel camí. Masies, boscos, corriols, fonts, camps, alzinars, horts, rius, esglésies, jaciments i coves de milers d'anys. Una col·lecció magnífica.\nLes il·lustracions son extraordinàries i complementen molt bé les explicacions.\nEl pare 1 d’abril de 2013 a les 18:36\nSens dubte, les coves són l'element diferenciador d'aquesta proposta. Les explicacions rebudes en la visita són del tot enriquidores.\nDORA 1 d’abril de 2013 a les 20:51\nJo no sé com t'ho fas això , però jo ni sabia de la seva existència , si que em cauen una mica lluny , però ....\nFantàstica sortida , com sempre !\nFelicitats un cop més !\nEl pare 1 d’abril de 2013 a les 22:45\nAquestes a mi em cauen molt a la vora, potser perquè valorem més el que està lluny, fins ara no ho havia proposat. Ja tocava!.\nMoltes gràcies, Dora, per acompanyar-m'hi.\njoanloam 2 d’abril de 2013 a les 0:11\nVeig que darrerament estàs fent turisme de proximitat. Una excepcional proposta també, queda anotat a la llista.\nEl pare 2 d’abril de 2013 a les 12:02\nJoan, Ja només el Parc de les Coves, mereix la visita.\nSi vols una companyia real a més de la virtual ja ho diràs.\nMirta 4 d’abril de 2013 a les 1:28\nSeguro que es un placer para ti hacer estos trabajos pare, pero además me parece importante, la recopilación de imágenes y explicaciones que dejas, para quien tenga inquietud por conocer\nBuen trabajo, en tu línea\nEl pare 4 d’abril de 2013 a les 9:39\nCuando alguien me hace saber que ha seguido alguna de las propuestas y la información le ha sido de utilidad, la alegria recibida es inmensa, el mejor premio.\nGracias, Mirta, por tu constancia virtual.\nMilketa 6 d’abril de 2013 a les 20:03\nuna altra bona proposta, aquesta vegada, sí que la tenia anotada per fer, ja que tinc pendent tot el Pla de l'Estany. però clar ... aquesta informació que ens ofereixes ..... cap manera l'havia trobat tan complerta i amb aquestes precioses imatges (te pispo la porta color blau, sota l'arc, que ho sàpigues) .. una bona documentació Manel, i una bona feina. moltes gràcies\nEl pare 7 d’abril de 2013 a les 7:42\nLa veritat és que la visita a les coves, totes són guiades, són molt enriquidores per les explicacions tan interessants rebudes.\nCuida'm la porta.\nMilketa 7 d’abril de 2013 a les 10:17\ngràcies, guapo .... i clar que te tinc cura d'aquesta joia de porta, faltaria ......\nm.angels M 7 d’abril de 2013 a les 23:56\nUn bon reportatge i una ruta molt interesant, amb les teves explicacions.\nApuntada per ferla, preó tinc una llista tan llarga.\nEl pare 8 d’abril de 2013 a les 7:42\nJa està bé tenir moltes coses al cap per anar fent... t'imagines no saber què fer ni on anar?\nmaria moncal 10 d’abril de 2013 a les 9:36\nManel, quina ruta tan interessant que ens mostres d'aquest indret on sembla que el temps s'hagi aturat. Magnífic reportatge d'un lloc desconegut per mi, hauré de fer-hi cap!\nEl pare 10 d’abril de 2013 a les 12:36\nDiria que pel Pla de l'Estany no hi heu vingut massa, oi?


"Defensarem les cases abraçant-les amb els nostres propis cossos" | L'Accent - Informació i comunicació popular dels Països Catalans\n>> Entrevista a Maribel Domènech, portaveu de Salvem el Cabanyal.\nParlem amb aquesta catedràtica de Belles Arts perquè ens parle sobre la situació que pateix aquest barri des de fa anys i ens explique com s’han viscut les últimes notícies.\nEl Cabanyal és un barri de València amenaçat per l’Ajuntament de la ciutat d’enderrocament per fer-hi una gran operació urbanística.\nComencem pel principi, què és el PEPRI?\nL’any 98 ens vam assabentar que hi ha havia un projecte per al barri, el Pla Especial de Protecció i Reforma Interior, que suposava la prolongació de l’Avinguda de Blasco Ibáñez travessant el Cabanyal i partint-lo per la meitat. Nosaltres valorem molt el barri que tenim, però no solament nosaltres: el 1993 l’Ajuntament i la Generalitat, en mans del PP i del PSOE respectivament, demanaren uns estudis tècnics per posar en ordre la ciutat de València i veure quins espais mereixien ser considerats Bé d’Interès Cultural (BIC) i es va determinar que el Cabanyal ho era. Cinc anys després Rita Barberà va decidir fer aquest projecte travessant el barri i trencant la unitat i la cohesió del conjunt històric. Aleshores els veïns ens reunírem i rebutjàrem este Pla que a banda de partir el barri desplaçava a 1651 famílies\nQuè té el Cabanyal per ser declarat Bé d’Interès Cultural?\nEn realitat és tot un conjunt històric protegit, des de Serreria fins a Dr. Lluch i des del Port fins la Malvarrosa. Després aquest conjunt determina una zona BIC, és tracta doncs d’una doble protecció.\nEl primer que varen protegir fou la trama urbana, que té una consideració a nivell arquitectònic i de racionalitat excepcional, totes les cases estan ubicades paral·lelament a la vora de la mar, el que fa que es filtren tots els vents i s’aprofite el sòl. A més també hi ha un estil de modernisme popular que es va donar a principis del segle XX, amb una tipologia de construcció feta de forma molt singular. No respon a un estil concret, sinó que es poden trobar en una mateixa casa diferents estils.\nTambé destaca la seua història, és un barri passejat per molts personatges vinculats a l’art i la cultura, com puguen ser Sorolla, José Benlliure, Max Aub, Agustí Centelles, que va nàixer ací,… un bressol d’artistes que al llarg dels segles han fet d’este poble pesquer un espai únic que que qualsevol ciutat del món estaria orgullosa de mantindre sencer per al gaudiment dels seus habitants.\nFa aproximadament un any el director tècnic de Cabanyal 2010 va dir que el Pla del Cabanyal era innecessari i deficitari. Què és exactament aquesta entitat i per què aquestes declaracions?\nCabanyal 2010 és l’empresa que va crear l’Ajuntament per gestionar l’execució del projecte. Aquest home va fer unes manifestacions com a arquitecte, no per la seua posició política, i simplement va constatar que estava obsolet. Però és així ja des de la seua concepció, ja en el 98 quan es va llançar la proposta (que no es va aprovar fins el 2001) era un projecte desmesurat propiciat pel boom immobiliari, un pla purament especulatiu per conquerir la platja. Per això, Cabanyal 2010 és una empresa mixta amb onze constructores privades. Un fet que nosaltres vam denunciar a Europa i se’ns donà la raó, per això es va desmantellar, coincidint amb la crisi econòmica.\nA principis de gener va arribar una Ordre del Ministeri de Cultura, derivada del Tribunal Suprem, que paralitzava el Pla per considerar-lo un espoli del patrimoni històric. Com heu rebut aquesta notícia?\nAra estem en una situació que s’ha paralitzat el PEPRI, l’ordre ministerial és clara. Els informes tècnics, i d’això no es parla mai als mitjans de comunicació, s’han fet consultant a institucions públiques i qualificades per a dictar si hi havia espoliació o no del patrimoni històric, com són l’Acadèmia de la Història, les acadèmies de Belles Arts, les Universitats, l’Institut Ceràmic González Martí… o també l’Institut Ceràmic de Castelló que va fer un estudi favorable a nosaltres dient que érem un museu a l’aire lliure, perquè són centenaris els taulells que trobem si passegem pel barri. Hi ha molts informes que manifesten que el Cabanyal s’ha de mantindre en peu. Hi ha qui diu que és una mínima part el que es destrueix, això és fals, però a més el més greu és el fet del trencar per la meitat la unitat del conjunt, perquè deixa de ser el que era.\nL’hem rebut amb molta satisfacció i ens agrada perquè ha sigut molt tècnic, no una qüestió política com volen fer creure des de l’Ajuntament, com si fora un atemptat contra l’autonomia. No és de veres, és un procediment judicial, una decisió del Tribunal Suprem que obliga al Ministeri a pronunciar-se sobre este tema. D’altra banda ara s’obri solament una via al Constitucional.\nPerò als pocs dies la Generalitat Valenciana va aprovar un decret-llei que pretenia tornar a posar en marxa la prolongació, no?\nSí, però el decret-llei és una forma de voler eludir el resultat del Suprem, és una burla a la ciutadania, tota aquesta estratègia en nom de l’autodeterminació i de ser més valencians que ningú és una cortina de fum. Jo sóc molt valenciana, estime molt València, la seua identitat cultural i precisament perquè valore on visc defense el Cabanyal.\nI els veïns, com han encaixat aquestes decisions?\nEstem dividits perquè patim un assetjament greu per part de l’Ajuntament. Ara hi ha zones molt degradades, precisament en la zona que vol prendre l’Ajuntament. En realitat no hi ha hagut expropiacions, solament hi hagut compres a particulars, de forma individual, de persona en persona. I com s’han comprat s’ha anat enderrocant o llogant les cases a col·lectius desfavorits, alguns d’ells delinqüència, gent del món de la droga, generant així una hostilitat en el barri insuportable. Tot això és el que divideix al barri. És una estratègia de degradació i de manipulació, perquè ara venen el projecte com una forma de salvar el Cabanyal. Aleshores és un poc una lluita de “David contra Goliat”. Moltes voltes se’ns ha acusat de violents o de no viure al barri, això no és cert, tots vivim ací, però pensem que és patrimoni de tots els valencians. Afectats ens hem de sentir tots.\nQuants enderrocs s´han produït des que va començar tot aquest procés? Heu pensat què es podria fer amb els edificis afectats?\nSí que s’han produït, però encara queda molt més en peu. Ho han fet per donar la sensació de que el projecte avançava, quan no és cert, però tot això genera una ambient de degradació que impacta a la gent.\nHi ha cases amb molt de valor que es podrien reconstruir, com ha passat amb la casa de Blasco Ibáñez. Un altre edifici emblemàtics destruït és la Casa de la Palmera, estimada per tots, amb un estil de barreja entre modernisme i neoclassicisme. Era un punt de referència, ara solament queda la palmera al solar. També s’ha enderrocat el Forn de l’Estrela i les Torres-Miramar, amb molt de valor. Per a nosaltres cada casa que s’ha enderrocat ha sigut una ferida que s’ha fet al barri, totes tenen valor: els alicatats, les façanes, els interiors,…\nHauríem d’intentar reconstruir el possible, però pense que tots els solars que han quedat es poden aprofitar per cobrir moltes necessitats del barri, necessitem nous espais socials, com un institut, escoles, poliesportius, centres per majors i joves,… A més estem a la vora de la platja i tenim les dos Universitats al costat, estem a un lloc privilegiat. Amb voluntat és un lloc molt fàcil de revitalitzar en dos o tres anys. La nostra alternativa és la rehabilitació sense destrucció. Hi ha valors arquitectònics i humans a conservar, no solament són els edificis, hi una forma de vida horitzontal molt diferent a la de la resta de València.\nUna de les activitats més conegudes és el “Cabanyal Portes Obertes”, en què consisteix?\nFou idea d’un grup d’artistes que decidirem organitzar exposicions de tot tipus arreu del barri: en cases, comerços, etc. Així vam generar un passeig per visitar les cases i les mostres d’art. La participació fou espectacular, va tindre molta repercussió i ja portem onze edicions. Pense que la resistència ha sigut possible tants anys perquè hem sigut molt creatius i imaginatius.\nExisteixen ara mateix vies de diàleg amb l’Ajuntament per buscar una solució al problema?\nNo n’hi ha hagut mai. Hem escrit moltes cartes a l’alcaldessa demanant una reunió. Inclús després de l’ordre vam anar personalment a entregar una carta per iniciar un diàleg per veure de quina manera es pot rehabilitar del barri, però no hem tingut resposta. L’any 2003 ja vam fer una vaga de 25 dies per a que ens rebera l’alcaldessa, però no ho va fer. Prefereix que morim de fam que parlar amb nosaltres.\nQuines actuacions teniu previstes a partir d’ara?\nNosaltres sempre hem fet servir la mobilització ciutadana per lluitar contra el que no creguem just i per això hem convocat la manifestació del dia 31. Ara el Pla està paralitzat i el decret-llei de la Generalitat no canvia res. La línia a seguir és continuar la resistència, no vendre ni una casa més. Si intenten enderrocar posarem les denuncies oportunes i defensarem les cases abraçant-les amb els nostres propis cossos.\nCategoria: L'Entrevista Visualitzacions: 1338


tobuushi: D'excursió a Oyama\nAhir, diumenge, després d'una setmana de molta feina que em va tenir apartat del blog, ens vam llevar molt d'hora, molt d'hora, tant que en Pep Guardiola encara era al primer son. Feina molt bon dia i el Fuji-san es veia aixé de bé.\nHavien quedat amb els amiguets d'escola de la Shikibu per pujar la muntanya d'Oyama, que en japonès vol dir "muntanya gran". És un munt que hi ha entre les ciutats de Hadano i Isehara, i que es pot veure des de Hiratsuka.\nTots teníem una mica de son, sobretot els més petits que van aprofitar una mica l'estona que vam passar esperant l'autobús, per anar a Oyama des de Hiratsuka, no es triga gaire, però s'ha d'agafar dos autobusos de línia que afortunadament estan pensats per als excursionistes i et deixen just al peu de la muntanya.\nEn Miró va fer parar l'autobús més d'una vegada, prement el botó quan no tocava, ai las! Vam haver de demanar moltes vegades perdó al conductor, sort que els altres passatgers no es van enfadar, el molt murri sap com fer-se perdonar.\nUn cop al lloc, amunt que va pujada, ens esperava una bona estona de caminant entre mig d'arbres pintats de vermell, i molsa de tots els colors de verd.\nLa Shikibu sempre va trobar algú amb qui fer el camí més dolç.\nRiu, Aya, riu que tot just comencem a enfilar el camí...\nLes escales de "Cirith Ungol" ( nota friki pels qui els agradi els Senyor dels Anells )\nPerò això no és Mordor, que és més bonic, heu vist quina espessura?\nOi que sí, petit Hobbit?\nA mesura que anàvem pujant ens trobàvem amb el què havien vingut a veure, els Momiji, aquestes fulles vermelles, que són el símbol de la tardor japonesa, enguany, però els fred arriba tard i també els seus colors.\nTanmateix és tot un espectacle de la natura... les fulles,\n... els colors de l'escorça dels arbres,\n... i els "pixapins"\nSort que els déus ens vigilen perquè no ens descontrolem gaire, al cim de la muntanya hi ha un santuari xintoista i tot els camí de pujada està guarnit d'estàtues de divinitats de diferents nivells.\nAquest era el darrer tram, al cim es pot veure la "Mon" la porta d'entrada al santuari.\nAllí se'ns va fer l'hora de dinar, amb molta gana després d'un camí tant difícil, però divertit.\nVam dinar al costat d'aquesta representació en bronze de les galledes i els tancs on, antigament, es desava l'aigua en cas d'incendi. Abans totes les ciutats tenien un lloc amb aquests dipòsits d'aigua i les galledes a punt.\nCom sempre a la porta de les pagodes xintoistes hi ha una font per poder fer-hi les ablucions.\nAixò són "Ema" ex-vots que es pengen del temple per donar gràcies o demanar quelcom. No les havia vist mai amb aquesta forma. Ni l'Aya tampoc.\nPer sort la pagoda era oberta, ja que s'hi estava celebrant una boda.\nMolts badocs s'hi van atansar per fer-se fotos amb la parella de nuvis.\nAquest és un monument als "nens de la guerra", assenyalant l'horitzó d'un futur en pau.\nEl cap d'un pal d'on penjava una senyera de la pagoda estava coronat per dos dracs, em va fer gràcia perquè l'any vinent és l'any xinès del drac, els dracs a l'orient són bons, són divinitats, no com a Europa.\nEls jardins del santuari són boscos plens de llum i de colors... ( ja, m'ha quedat com la cançó de la Marisol, és que d'on no n'hi ha no en raja, perdoneu ).\n...guarnits de monuments de tot tipus.\n... i de racons secrets, dins d'aquest nínxol s'hi pot sentir la remor del mar, com va comprovar la Shikibu.\nMolsa i figuretes, però no és un pessebre.\nDe baixada vam agafar el funicular, n'hi ha de dos colors, el vermell i el verd, a nosaltres ens va tocar el segon.\nAmb seients de primera fila pels "VIPs" de la casa...\n...tot i que alguns "VIP" feia estona que eren en un altre lloc...\nFer fi na foto dels "herois" del dia, moltes gràcies a tots per una jornada tan agradable!\nPer cert, haureu notat que algunes fotos són de més qualitat que altres, les bones són del company del meu costat, que té una càmera com déu mana, jo em vaig equivocar de programació i vaig tirar totes les fotos a 800, com he dit abans, d'on no n'hi ha no en raja.\nPublicat per tobuushi a 12:33 p. m.\nUna excursió ben bonica i uns paisatges meravellosos.\nMare meva, els momiji són tan bonics que quasi ploro! M'agradaria venir al japó només per passejar per aquests paissatges. Per cert, que bé que pugueu arribar-hi sense necessitat de tenir cotxe, no? És tot un luxe.\nQuins colors!!!! Que bonic!!! Es que la tardor dona uns colors preciosos! Deu ni dó l'excursió, eh? Segur que us ho vareu passar la mar de bé, es nota a les vostres cares!\nQuina passada! M'encanta! Quins paisatges i quins colors!\nLes fotos són genials! M'he rigut molt amb el peu de foto de l'Aya rient abans de pujar! Genial! I la que esteu tots dos, que dius "pixapins" és preciosa! La "hobbit" surt super kawaii!!\nJo tampoc havia vist uns "ema" amb aquesta forma. Són estranys...\nM'apunto aquesta excursió per si torno al Japó!\nUna bona excursió!!! els colors de la tardor japonesa son espectaculars. Aquí tb va tard la tardor, xò per sort ja es deixa veure!!\nAh, i molt bons les referències al senyor dels anells!!\nPer cert, és preciós que la pau del futur estigui representada per dos infants. És molt bell!\nDeu ser tota una meravella veure els arces amb el seu color vermell.... Has fet un reportatge genial!! I una excursió també genial!\nQuina meravella!! Quins colors, quins paisatges... ens has mostrat tantes fotos que sembla que haguéssim fet l'excursió tots plegats. Gràcies! ;-) Magnífic post!\nPer cert, que jo també estic mig "out" perquè -sortosament- per Nadal tinc una mica de feineta :-)\nAh!!... tu que vius a un lloc on sempre us lleveu abans que nosaltres, encara arribaràs a temps... si t'agrada el senyor dels anells... participa!! :-))\nÉs que sempre miro les teves excursions i m'has fet enveja.\nRecorda si vols veure momiji ha de ser durant aquests mesos, sobretot a Miko són presiosos.\nTenim la sort de viure al centre d'una ciutat molt ben comunicada, a 10 minuts de l'estació, no necessitem el cotxe per res, al Japó els transports públics són exeŀlents, un pèl cars però val la pena. Per fer els encàrrecs normals tenim bicicletes i si un dia necessitem el cotxe el podem llogar o demanar als pares de l'Aya.\nEns ho vam passar teta!\nL'Aya duia una motxilla que semblava que volgués passar un mes a la muntanya, però va pujar molt bé.\nEls "Hobbits" anaven tirant tant depressa que amb prou feines els podien seguir.\nDefinitivament quan tornis t'hi portarem.\nLa tardor i la primavera són les millors èpoques ver visitar el Japó. La maleïda escala de Mordor em va venir al cap més d'una vegada t'ho asseguro.\nUna meravella, i llàstima que el fred ha arribat tard i encara no han canviat tots.\nMoltes gràcies i molta sort amb la feina.\nGràcies per l'enllaç: "No sóc un home sóc una dona". Aquesta és la resposta. ^_^\nISAAC!! ho havies d'haver posat allí, home!! Si ho poses aquí no val!! :-)) Això sí, m'ha fet gràcia veure que hi havies anat!\nJo vaig trobar la resposta googlejant, que jo sóc més de la Rowling que no d'en Tolkien.\nÉs un blog molt bo d'enigmes i endevinalles i per celebrar el seu post MIL (1.000 posts!!) durant un mes cada dia dóna punts i a final de mes els tres millors guanyen un premi. Començava ahir. Té els comentaris moderats perquè la gent no es copiï :-DD\nEncara ets a temps per l'endevinalla d'avui ;-)\nA mi m'agrada el Senyor dels Anells, no sóc molt fanatic però he llegit el llibre i tinc la coŀlecció de les peŀlícules en DVD.\nPerò també sóc més del Harry Potter, ja l'he llegit no sé quantes vegades, primer en anglès a mesura que anaven sortint i després en català, l'Aya els té en japonès, la Shikibu i en Miró podran triar.\nPer cert em vaig llegit el teu relat "murakamià" i em va agradar força. Tens molta creativitat, però això ja t'ho hauran dit moltes vegades.


El doctor Li Wenliang, el denunciant de coronavirus, va morir després d’haver estat infectat amb el virus? S’estan suprimint els informes. Hi ha cap cobertura? 2020\nEl doctor Li Wenliang, el denunciant de coronavirus, va morir després d’haver estat infectat amb el virus? S’estan suprimint els informes. Hi ha cap cobertura?\nLa seva mort ha estat denunciada aquest matí per diversos punts de venda, inclosos els molt respectats\ni propietat del partit\nTot i que, quan les notícies de la seva mort es van difondre com la pólvora a les xarxes socials, els informes anteriors van ser eliminats, com els fils sobre ell –un dels quals havia registrat 5 milions de comentaris– i es va afirmar que havia estat "reanimar" encara. "En estat crític."\nPot ser que Li estigués de debò a la vora de la mort. O pot ser que el govern estigués aterrit de la possibilitat de fer de màrtir.\nHi ha afirmacions que el cos de Li va ser literalment repescat en el suport vital quan es va fer evident l'extensió de la ràbia pública en línia. Al final, el seu patró\nAvui, havia mort el divendres a les 2:58 hores.\nDesprés que es notifiqués que Li havia mort, dos hashtags es van convertir ràpidament en temes a Weibo, una plataforma de xarxes socials xinesa similar a Twitter. Un va demanar disculpes al govern de Wuhan en nom de Li. L’altra era més senzilla: “Volem la llibertat d’expressió”.\nEls dos temes van fer esments a cinc xifres abans que els censors del partit els treguessin. Però la ràbia es va arrasar a tot el país, particularment a Wuhan. Al divendres al voltant de les 6 del matí, es va plantejar un altre tema a Weibo: "Exigim la llibertat d'expressió". Les publicacions amb aquesta etiqueta van augmentar 3 milions de visualitzacions abans que els censors les esborressin.\nQuines precaucions adopteu en el viatge aeri domèstic a causa del coronavirus? Quin és un millor nom per al coronavirus? Per què Indonèsia no està infectada o està immune al coronavirus "COVID-19" mentre que altres països han estat infectats? Per què hi ha tanta por al coronavirus? És més mortal que la grip i és més contagiós que la grip?Per què estem tan preocupats pel coronavirus quan la taxa de mortalitat és només del 2% en comparació amb el SARS, que és del 10%?


Política de privadesa - Onbit\nPolítica de privadesa\tadmin\t2020-11-03T10:43:48+00:00\nLa confidencialitat i la seguretat són valors primordials de les empreses de el grup NETMIND (NETMIND) i, en conseqüència, assumim el compromís de garantir la privacitat de les dades personals dels nostres clients en tot moment i de no recaptar informació innecessària.\nA continuació, li proporcionem tota la informació necessària sobre la nostra Política de Privacitat per explicar com usar la informació que recollim a través del seu ús d’aquest lloc web, explicant:\nLlegiu aquesta política i familiaritzeu amb el seu contingut, ja que regirà el seu ús d’aquest lloc web. Com a condició del L’ÚS D’AQUEST LLOC WEB, ACCEPTA AQUESTA POLÍTICA DE PRIVACITAT.\nQui és el responsable de l’tractament de les dades personals?\nAquesta política de privacitat s’aplica a tots els webs de les empreses de el grup Netmind, sent responsables de cadascuna d’elles les empreses enumerades a continuació:\nResponsable: Netmind, S.L.\nDomicili: C / Almogàvers 123, 08018 Barcelona (Espanya)\nResponsable: BIT, SA\nDomicili: C / Almogàvers 119 2n, 08018 Barcelona (Espanya)\nResponsable: BIT ACADEMY, SLU\nResponsable: B2T Training, LLC\nDomicili: 296 South Main Street, Suite 300, Alpharetta, Geòrgia (USA)\nD’acord amb l’article 4.19 i la interpretació de l’considerant 37 de la RGPD, aquestes empreses formen part d’un grup d’empreses constituït per una empresa que exerceix el control, Netmind SL, i les seves empreses controladas.Asimismo, d’acord amb la interpretació de l’considerant 48 de l’RGPD, es considera legítima la compartició de dades entre les empreses de el grup en tant que els responsables formen part d’un grup empresarial i poden tenir un interès legítim en transmetre dades personals dins d’el grup empresarial per a fins administratius interns, inclòs el tractament de dades personals de clients o empleats.\nLes dades de caràcter personal tractades són aquell és de:\nPersones que ens han proporcionat les seves dades en els diferents formularis dels llocs web per realitzar consultes o obtenir informació sobre els nostres serveis i activitats.\nPersones que han sol·licitat rebre comunicacions sobre novetats, serveis, cursos i / o promocions de les empreses de el grup Netmind.\nPersones que requereixen accés a les zones privades dels llocs web amb serveis per a usuaris registrats.\nPersones que desitgen inscriure en els cursos en línia.\nResposta a sol·licituds d’informació o de contacte.\nEn Netmind utilitzarem les dades de contacte proporcionats per a respondre les seves sol·licituds i consultes respecte als nostres cursos i serveis, ja siguin realitzades mitjançant el formulari disponible en els llocs web o dirigides a les adreces de correu electrònic de contacte que hi ha publicades.\nInterès legítim de Netmind per a aquest tractament de dades tenint en compte les expectatives raonables dels interessats en rebre una resposta a les seves peticions.\nNetmind tractarà les dades de contacte proporcionades per informar els subscriptors a les newsletters o a la #AlwaysLearning Community, amb informació sobre cursos, esdeveniments, activitats, novetats, notícies i promocions que pugui ser del seu interès i relacionades amb l’activitat de Netmind.\nDades d’identificació: Nom i cognoms (només per #AlwaysLearning Community)\nConsentiment específic per a subscriure a la newsletter que se sol·licita a l’interessat en els formularis dels llocs web, sense que en cap cas l’existència d’aquest consentiment condicioni la prestació de la finalitat principal de l’formulari.\nEl consentiment també es considera que es dóna de forma expressa en el cas de l’enviament de dades a través del formulari específic on els usuaris poden sol·licitar la subscripció a el servei de newsletter.\nEs tractaran les dades personals de les persones que volen presentar la seva candidatura als processos de selecció oberts per netmind per tal de validar les candidatures a les posicions a les que apliquen.\nLa recepció de candidatures es pot donar suport en l’ús de plataformes de programari externes, que com a prestadors de el servei seran encarregats de tractament i disposen de les seves pròpies polítiques de privacitat.\nDades de contacte: Adreça e-mail, número de telèfon i adreça postal\nDades de CV: Experiència professional, formació, coneixements, habilitats i altra informació relacionada amb els requisits de el lloc de treball.\nDades utilitzades per la plataforma programari per les seves pròpies analítiques d’ús segons s’identifica en la seva política de privacitat.\nInterès legítim de Netmind per gestionar les candidatures als processos de selecció oberts i tenint en compte les expectatives raonables dels interessats a participar en aquests processos.\nConsentiment expressat pels interessats a l’proporcionar les seves dades mitjançant el formulari específic per a aquest fi.\nAlguns llocs web permeten realitzar reserves de places per a cursos, de manera que netmind utilitzarem les dades de contacte proporcionats per a realitzar la reserva sol·licitada i comunicar-nos amb els sol·licitants per tal de concretar la realització dels cursos.\nDades de contacte: E-mail i número de telèfon\nInterès legítim de Netmind per a aquest tractament de dades tenint en compte les expectatives raonables dels interessats en rebre una resposta a les seves sol·licituds.\nAlguns llocs web disposen d’una àrea privada per usuaris registrats. Netmind utilitzarem les dades registre proporcionades per habilitar l’accés a l’àrea privada i prestar els serveis que en ella s’ofereixen.\nInterès legítim de Netmind per a aquest tractament de dades tenint en compte les expectatives raonables dels interessats a utilitzar els serveis de l’àrea privada de la web.\nRegistre per inscripció a cursos on-line\nNetmind tractarà les dades de les persones que desitgin contractar els cursos on-line que s’ofereixen en els llocs web.\nLes dades proporcionades seran utilitzades per gestionar la contractació i inscripció als cursos, proporcionar l’accés als cursos mitjançant la plataforma OpenClass®Virtual Learning Solution i gestionar l’expedient acadèmic dels alumnes.\nPer realitzar el pagament dels cursos contractats de utilitza la passarel·la de pagament Intuit Payments inici que aplica la seva pròpia política de privacitat. En cap cas netmind recull o emmagatzema dades de mitjans de pagament.\nRegistre per utilitzar el servei de xat\nNetmind requereix un registre previ per identificar els usuaris que utilitzen el servei de xat incorporat en els llocs web.\nInterès legítim de Netmind per identificar els usuaris de el servei de xat.\nRegistre per deixar comentaris als articles de l’Knowledge Center\nPer poder deixar comentaris als articles de l’bloc de l’Knowledge Center es requereix el registre de l’usuari que actua com a filtre previ per evitar l’entrada de comentaris inapropiats o de tipus spam generats per bots maliciosos.\nA petició de l’usuari, les dades informades es poden mantenir al navegador en forma de galeta per ser utilitzats en posteriors entrades.\nDades de contacte: Adreça email\nAltres dades: lloc web de l’visitant\nInterès legítim de Netmind per preservar la qualitat dels comentaris que es realitzen als articles a la Knowledge Center.\nNetmind fa ús de diverses tècniques per recollir informació que pugui ser utilitzada per obtenir dades analítiques de les visites i navegació per les pàgines dels nostres llocs web.\nIdentificadors línia, incloent galetes d’identificació\nadreces de protocol d’internet (IP)\nidentificadors de dispositius\nInterès legítim de Netmind per obtenir informació analítica sobre l’ús del lloc web per part dels visitants.\nDurant quant de temps conservarà netmind les dades?\nEn general, les dades es conservaran durant el temps que sigui necessari per complir amb la finalitat per a la qual es van demanar i per determinar les possibles responsabilitats que es puguin derivar d’aquesta finalitat i de l’tractament de les dades.\nEntre d’altres, implica que netmind conservarà les dades personals dels interessats pel temps que duri la vinculació amb nosaltres i, si s’escau, durant el període que resulti necessari per a la formulació, l’exercici o la defensa de potencials reclamacions, o per complir amb les obligacions legals que determini la legislació aplicable.\nEn el cas de les dades dels candidats que ens fan arribar les seves candidatures als processos de selecció publicats a la plataforma SmartRecruiters, les dades es mantindran a disposició de Netmind mentre el candidat voluntàriament no es doni de baixa en aquesta plataforma.\nUn cop finalitzat el termini, netmind es compromet a cessar el tractament de totes les dades personals, destruir-los, bloquejar-o anonimizarlos en la mesura del possible per a la finalitat per a la qual es conservessin.\nLes dades personals no se cediran a tercers, llevat que sigui necessari per donar resposta a la sol·licitud, estiguem obligats per una llei o l’interessat ens hagi donat el seu consentimiento.También pot ser que comuniquem les dades empreses que ens presten serveis relacionats amb l’activitat ordinària i administrativa de l’empresa en qualitat d’encarregats de tractament, nacionals o internacionals, en el marc de la prestació de serveis com ara, entre d’altres, proveïdors de serveis de correu electrònic, allotjament de serveis web, allotjament de servidors, serveis d’aplicacions de gestió en modalitat SaaS, arxiu de fitxers en el núvol i altres.A continuació, es relació els proveïdors de serveis vinculats als llocs web de Netmind:\nProveïdor de el servei d’analítiques d’ús web\nProveïdor de el servei d’analítiques d’ús de la web on.bit.es\nProveïdor de el servei de subscripció a AlwaysLearning Community.\nTracking de visites de Pardot B2B Màrqueting Automation\nProveïdor de el servei de Zoping xat de NETMIND.NET\nProveïdor de el servei de xat de NETMIND.ES\nProveïdor de la passarel·la de pagament Intuit Payments inici integrada amb el lloc web de NETMIND.NET\nLinkedIn Insight Tag per a seguiment de campanyes d’anuncis a Linkedin\nProveïdor de el servei de botons de compartició amb xarxes socials\nEls serveis i cursos de Netmind, normalment no estan dirigits als menors d’edat. No obstant això, donat el cas no recabaríamos informació personal de menors deliberadament, si no és amb l’autorització de pare / mare o tutor.Si vostè és menor d’edat, si us plau no intenti registrar-se com usuari dels nostres llocs web i cursos. Si descobrim que per error hem obtingut informació personal d’una persona que és menor d’edat, eliminarem aquesta informació el més aviat possible.\nLa prestació d’aquests serveis pot implicar el tractament de les dades personals per part d’empreses ubicades en països fora de l’Espai Econòmic Europeu (transferències internacionals de dades). No obstant això, només es realitzarà amb països que ofereixen un nivell adequat de protecció o, en el cas d’entitats en els EUA, que estiguin acreditades en el marc de l’Escut de Privacitat UE-EUA. Decisió (UE) 2016/1250 de la Comissió, de 12 de juliol de 2016 (veure apartat de Transferències Internacionals).\nA l’apartat “A qui es comunicaran les dades?” es relacionen els diferents proveïdors internacionals que poden tenir accés a les dades personals en virtut de la prestació de serveis com a encarregats de tractament.\nB2T Training, LLC opera als Estats Units\nB2T Training LLC, l’empresa de el grup Netmind amb seu als Estats Units, disposa de servidors i oficines als EUA, de manera que les dades personals sota responsabilitat seus clients a la UE i Suïssa poden transferir, emmagatzemar o processar-se en els Estats Units.\nSi bé la protecció de dades, la privacitat i altres lleis dels Estats Units poden no ser tan completes com les de la UE, prenem moltes mesures per protegir la seva privacitat, inclosa l’oferta als nostres clients d’un Acord de Processament de Dades (DPA ) disponible a la Política de Privadesa.\nAixí mateix, B2T Training LLC, participa en els escuts de privacitat EU-US Privacy Shield i Swiss-US Privacy Shield segons el que estableix el Departament de Comerç d’EE. UU pel que fa a la recopilació, ús i retenció d’informació personal dels països membres de la Unió Europea i Suïssa transferits als Estats Units\nConformitat amb el EU-US Privacy Shield i Swiss-US Privacy Shield\nB2T Training LLC participa i ha certificat el seu compliment amb la UE-EE. UU. Privacy Shield Framework i Swiss-U.S. Privacy Shield Framework. Ens comprometem a sotmetre tota la Informació personal rebuda dels països membres de la UE, Regne Unit i Suïssa, respectivament, de conformitat amb cada marc de protecció de privacitat, als Principis d’l’Escut de Privacitat.\nPer obtenir més informació sobre els marcs de l’Escut de privacitat i veure la nostra certificació, visiteu el lloc web de l’Escut de privacitat de el Departament de Comerç d’EE. UU. Disponible aquí.\nB2T Training, LLC és responsable de l’processament de la informació personal que rebem en virtut de cada Marc de Protecció de Privadesa. Complim amb els Principis de l’Escut de privadesa per totes les transferències posteriors d’Informació personal de la UE, Regne Unit i Suïssa, incloses les disposicions de responsabilitat de transferència posterior. Si existís algun conflicte entre aquesta Política de Privacitat i els drets dels subjectes de dades (interessats) protegits sota els Principis de l’Escut de privacitat, prevaldran els Principis de l’Escut de Privacitat.\nPel que fa a la informació personal rebuda o transferida de conformitat amb els marcs de l’Escut de privacitat, estem subjectes als poders de compliment regulatori de la U.S. Federal Trade Commission. En certes situacions, és possible que se’ns demani divulgar informació personal en resposta a sol·licituds legals de les autoritats públiques, incloent el compliment de requisits de seguretat nacional o d’aplicació de la llei.\nDe conformitat amb els Principis de l’Escut de Privacitat, les persones de la UE, Regne Unit i Suïssa tenen dret a obtenir la nostra confirmació sobre si mantenim dades personals relacionats amb vostè en els Estats Units. Si ho sol·licita, li proporcionarem accés a la informació personal que tenim sobre vostè. També pot corregir, esmenar o eliminar la informació personal que tenim sobre vostè. Una persona que sol·liciti accés, o que requereixi corregir, esmenar o eliminar dades inexactes transferits als Estats Units sota l’Escut de Privacitat, ha de dirigir la seva consulta a ana.aranda@netmind.net. Si es demana que eliminem dades, respondrem dins d’un termini raonable.\nLi proporcionarem l’opció de donar el seu consentiment abans de compartir les seves dades amb tercers que no siguin els nostres agents, o abans que els usem per a un propòsit diferent per al que originalment es va recopilar i posteriorment es va autoritzar.\nPer sol·licitar limitar l’ús i la divulgació de les seves dades personals, envieu una sol·licitud per escrit a datamanager@netmind.net.\nLa responsabilitat de B2T Training, LLC per les dades personals que rep als Estats Units sota els marcs de Escut de Privacitat i posteriorment es transfereixen a un tercer es descriu en els Principis de l’Escut de Privacitat. En particular, B2T Training, LLC segueix sent responsable de la conformitat amb els Principis de l’Escut de privacitat si els agents externs que contracta per processar les dades personals en el seu nom ho fan d’una manera incompatible amb els Principis de l’Escut de Privacitat, a menys que B2T Training, LLC demostri que no és responsable per l’esdeveniment que dóna lloc a el dany.\nEls clients i alumnes ubicats a la UE, Regne Unit i el Suïssa estan subjectes al nostre Annex de Processament de Dades (DPA) disponible a la Política de Privadesa.\nMecanisme de resolució de disputes per transferències de dades de la UE als EUA\nEn compliment amb els Principis d’Escut de Privacitat, B2T Training, LLC es compromet a resoldre les reclamacions sobre la seva privacitat i la nostra recopilació o ús d’informació personal de la UE o Suïssa fa arribar als Estats Units de conformitat amb l’Escut de Privacitat. Les persones de la Unió Europea o Suïssa amb consultes o reclamacions sobre l’Escut de Privacitat s’han de comunicar primer amb B2T Training, LLC:\nB2T Training, LLC s’ha compromès a remetre les queixes de privacitat no resoltes sota els Principis de l’Escut de Privacitat a un mecanisme de resolució de disputes independent, el BBB EU PRIVACY SHIELD, operat per Council of Better Business bureaus. Si no rep un reconeixement oportú de la seva reclamació, o si la seva reclamació no s’aborda satisfactòriament, visiteu www.bbb.org/EU-privacy-shield/for-eu-consumers per obtenir més informació i presentar una reclamació. Aquest servei es proporciona de forma gratuïta.\nSi la seva reclamació d’Escut de Privacitat no pot resoldre a través dels canals anteriors, sota certes condicions, pot invocar un arbitratge vinculant per a algunes reclamacions residuals no resoltes per altres mecanismes de reparació. Consulteu l’Annex 1 de l’Escut de privacitat.\n¿Es consideren els senyals “DO NOT TRACK” (DNT) de el navegador?\nLes lleis d’alguns estats dels EUA, tal com la Califòrnia Online Privacy Protection Act of 2003 (CalOPPA) ens exigeix que indiquem si respectem la configuració de “Do Not Track” al seu navegador. Netmind l’informa que s’adhereix als estàndards establerts en aquesta Política de Privadesa i no supervisa ni processa cap sol·licitud DNT de el navegador web.\nÉs important que perquè puguem mantenir les seves dades personals actualitzades, ens informi sempre que hagi hagut alguna modificació en ells. En cas contrari, no responem de la veracitat dels mateixos i les implicacions que pugui tenir en el seu tractament.\nEl lloc web pot contenir enllaços a altres llocs web que no estiguin sota la responsabilitat de cap de les empreses de el grup Netmind.\nQualsevol d’aquests enllaços és una cortesia per facilitar-li l’accés a aquests llocs web de tercers i per a la seva conveniència. Els llocs vinculats cap i des del nostre lloc web no estan necessàriament sota el control de Netmind i, per tant, Netmind no tindrà cap responsabilitat pel contingut o les pràctiques de privacitat dels llocs web enllaçats. Recordeu que altres llocs tindran les seves pròpies polítiques de privacitat que poden diferir d’aquesta política, i un cop que ingressi a un altre lloc web, la seva política de controlar el seu ús d’aquest lloc web. Li recomanem que llegeixi la política de privacitat de qualsevol lloc web que visiteu.\nNetmind declara que ha aplicat les mesures tècniques i organitzatives apropiades per garantir i poder demostrar que el tractament és conforme amb la legislació vigent i que es garanteix la protecció dels drets dels interesados.Para això ha implantat un Sistema de Gestió de la Protecció de dades Personals per a determinar i aplicar els mitjans tècnics i organitzatius al seu abast per evitar la pèrdua, mal ús, alteració, accés no autoritzat i robatori de les dades facilitades pels usuaris, sense perjudici d’informar que les mesures de seguretat a Internet no són inexpugnables.\nQuina és la política de galetes?\nAquest lloc web, a l’igual que la majoria dels llocs web a Internet, fa servir cookies per millorar l’experiència de l’usuari. A la nostra Política de Cookies trobareu informació sobre què són les galetes, quin tipus de cookies utilitza aquest portal, com pot desactivar les cookies en el seu navegador i com desactivar específicament la instal·lació de cookies de terceros.Rogamos llegeixi atentament la nostra Política de Cookies abans de continuar navegant al nostre lloc web.\nCom actualitzem la Política de privadesa?\nLa versió més recent de la política de privacitat es reflecteix en la data de la versió situada a la part superior d’aquesta política de privacitat. Totes les actualitzacions i esmenes entren en vigència immediatament després de la notificació, que podem proporcionar per qualsevol mitjà, incloent-hi, entre altres, la publicació d’una versió revisada d’aquesta política de privacitat o una altra notificació en els llocs web de Netmind.\nUs recomanem que revisi aquesta política de privacitat sovint per mantenir-se informat dels canvis que puguin afectar-li. Les nostres còpies d’aquesta política de privacitat emmagatzemades electrònicament o d’una altra manera es consideren la còpia veritable, completa, vàlida, autèntica i exigible de la versió d’aquesta política de privacitat que estava vigent en cada data respectiva en la qual va visitar el lloc de Netmind.


Primera visita oficial del nou ambaixador de França | Comú\nLa cònsol major, Conxita Marsol, i el cònsol menor, David Astrié, han rebut aquest matí al despatx oficial del Comú d’Andorra la Vella l’ambaixador de França, Jean-Claude Tribolet. Es tracta de la primera visita oficial del diplomàtic, que s’ha incorporat aquest setembre en substitució de Jocelyn Caballero.\nLes dues parts han coincidit en la voluntat de continuar col·laborant de manera estreta en diversos àmbits, sobretot pel que fa a la programació de les temporades culturals. En aquest sentit, els dos cònsols han manifestat la bona predisposició per continuar enfortint les relacions amb l’Estat veí.\nL’ambaixador de França a Andorra ha culminat la visita amb la signatura del llibre d’or. Jean-Claude Tribolet ha sabut, arran de la visita oficial, que la primera persona que va signar el llibre d’or del Comú d’Andorra la Vella va ser l’excopríncep François Mitterrand el setembre de 1986. La incorporació del diplomàtic es produeix un any després de la visita del copríncep Emmanuel Macron, que també va plasmar la seva signatura al despatx oficial.


Un punt de partida per a Coto - Empordà\nUn punt de partida per a Coto\nEl figuerenc, lesionat el dia que s'estrenava amb la Unió, serà intervingut avui de la luxació a la tíbia i fractura de peroné que va patir diumenge a Terrassa per afrontar un llarg període de recuperació\nCarles Coto va rebre la visita d'alguns companys de vestidor ahir a la Clínica Bofill. ue figueres\nCarles Coto podria escriure un llibre. Només té 31 anys, però la seva carrera futbolística dona per a un grapat de capítols. Això del one man club no li escau gens. El figuerenc és més propens a les aventures. A provar sort aquí i allà. A veure món i fer el que més li agrada. Ha viatjat arreu, ha viscut en uns quants països i ha tastat les cultures i el futbol d'un grapat d'indrets. Ha sigut ara, quan tornava a casa, fent un petit parèntesi per tornar a enlairar-se ben aviat, que li ha tocat viure un capítol ben amarg. El que cap jugador desitja. Coto, amb mercat a l'estranger i propostes per anar-se'n a un munt de llocs, va decidir tornar a casa. Quedar-se amb els seus i vestir la samarreta de la Unió. Encara que fos a Tercera. La il·lusió podia amb tot. Massa aviat s'ha esmicolat. La culpa, una esfereïdora lesió que el deixarà uns quants mesos fora de combat. La patia el dia del seu debut, als quinze minuts de partit i de manera fortuïta. A l'Olímpic de Terrassa, amb la seva família a la graderia, el peu se li va quedar clavat en una jugada. No hi va ajudar el terreny de joc, i molt menys que David Corominas, jugador egarenc, li caigués a sobre. Els crits, les cares dels futbolistes que hi havia al voltant; l'escena explicava que la cosa no anava gens bé. El joc va estar aturat durant uns vint minuts, temps perquè vingués una ambulància que se'l va endur a la Mútua de Terrassa. Coto pateix una luxació de la tíbia i una fractura del peroné. Ahir se li van fer les últimes proves i avui a la tarda serà intervingut a càrrec del doctor Roig. Ara li toca fer front a una llarga recuperació.\n«El que sentim tots és una frustració molt gran. Estem parlant d'un futbolista amb una gran qualitat humana, que es fa estimar. Perdem un efectiu que va renunciar a moltes coses per defensar l'equip del seu cor. El que li ha passat és força injust», valora el gerent de la Unió, Javi Salamero. El mateix qui diu que al club també hi ha un sentiment d'«il·lusió» perquè Carles Coto «es recuperi amb més força que mai perquè el dia de demà estigui a disposició i pugui jugar al futbol. Esperem que els professionals el cuidin de la millor manera possible».\nEl cop és i va ser dur. Dolorós. Malgrat tot, el figuerenc va canviar les llàgrimes del diumenge per l'optimisme d'ahir. Els qui el coneixen, expliquen que estava molt més animat i que, fins i tot, amb la zona ben embenada, s'atrevia a fer alguns exercicis. No és la primera lesió greu que li toca afrontar. Fa pocs anys va trencar-se el lligament creuat anterior del genoll. Es va recuperar i va poder jugar de nou. Coto, a la gespa, ho veia tot negre. En «calent», fins i tot augurava que la carrera se li podia haver acabat. Salamero hi posa fre. «Crec que es quedarà en una lesió de llarga durada i prou. Té 31 anys, encara li queda molt futbol per davant. Que estigui tranquil, que se'n sortirà».\nLa culpa, una acció «fortuïta» que pot patir «qualsevol futbolista» que, jugant, està «exposat al contacte». Coro, del Terrassa, va ser el rival que li va caure a sobre en la jugada desafortunada. Va acabar el partit bastant afectat i fins i tot va demanar el número de telèfon de Carles Coto per posar-s'hi en contacte i seguir-ne l'evolució. El 2-1, amb remuntada inclosa, va ser el mal menor. Això sí, res que no confirmi que l'arrencada del Figueres, pel que fa als resultats, no sigui gens positiva. «Vam competir a molt bon nivell i no hi ha cap mena de preocupació. La victòria amb l'Europa de l'altre dia va reafirmar el que fem bé. Ara esperem guanyar de nou ben aviat per encadenar bons resultats», deia Salamero. I Coto que se n'alegrarà.


Abans de descriure Trust for Object (T4O) volem definir dos conceptes importants:\nEls sistemes d’arxiu electrònic proporcionen perennitat a la integritat dels objectes electrònics arxivats, però l’experiència ens ha demostrat que cada dia és més important la confiança amb l’objecte electrònic des del moment de la seva creació.\nTenim que contextualitzar i generar la confiança en el mateix moment de la creació de l’objecte electrònic, per aquest motiu hem desenvolupat Trust for Object (T4O).\nL’objectiu que busquem és tenir integritat i autenticitat no solament per l’objecte electrònic en sí mateix, sinó també per les metadades que l’envolten, les quals poden ser la informació del qui, quan i on de la creació, i tota la informació contextual que li puguem proporcionar.\nLa tecnologia T4O proporciona als objectes electrònics una confiança superior a la que tindrien si solament apliquem la signatura electrònica a l’objecte electrònic que contenen, ja que garantim la integritat i autenticitat al conjunt.\nT4O proporciona eines per a poder dotar de confiança a l’objecte electrònic i el que representa, creant un TrustObject, en el qual podrem confiar independentment de la confiança que podem tenir en el canal per el qual es transporta.\nPodem aplicar T4O tant per proporcionar confiança a una foto realitzada en un dispositiu mòbil com per proporcionar confiança a una ordre de control d’un semàfor, o també per exemple per auditar i arxivar les ordres d’apertura de les portes d’un hotel.\nUn cop creat un TrustObject, tindrem la possibilitat de mantenir la seva confiança durant el pas del temps depositant-lo en un sistema d’arxiu basat en la tecnologia Trust for Archive (T4A), la qual permet l’arxiu electrònic d’un TrustObject.


El blog d'en Pere Nieto: PSC i ERC es mouen de cara a les municipals\nLes eleccions municipals de Barcelona estan agafant ja molta força. No és perquè hi hagi confrontació política sobre quin model de ciutat, perquè s’estiguin fent processos profunds de debat a l’entorn dels reptes de la ciutat o perquè es discuteixin les possibles aliances de govern després del 22 de maig. El debat està centrat en la situació interna que viuen tant ERC com el PSC i a més en un debat molt més vinculat als mals resultats de les eleccions catalanes que no pas a les propostes per la nostra ciutat.\nEl PSC torna a viure amb intensitat la possibilitat d’unes primàries. D’entrada un procés d’eleccions internes és normalment una bona notícia. No ho es tant quan es produeixen a darrera hora i amb la sensació clara de mirar d’evitar una més que previsible derrota. Si es considera que Jordi Hereu no és un bon candidat, els moviments s’haurien d’haver plantejat abans de les eleccions catalanes, perquè Jordi Hereu és igual de bon o mal candidat al marge dels resultats de novembre. També és cert que l’operació Mascarell ha donat un tomb inesperat i ha trencat molts esquemes. Ara es pot produir una situació especial amb les primàries. La lluita entre l’organització del PSC a Barcelona que de forma majoritària recolza a Jordi Hereu i sectors més vinculats al PSC nacional per impulsar una candidatura amb “més opcions”. No veig, en aquests moments de cap manera, la possibilitat que Jordi Hereu renunciï a la candidatura i per tant les primàries es plantejaran de forma massa ràpida (les eleccions del mes de maig estan massa properes) i amb un nivell intern de confrontació que pot ser massa dur. Molta gent pot acabar votant a Jordi Hereu perquè serà difícil que la candidatura alternativa estigui prou vinculada a la realitat de Barcelona i perquè a més les operacions “estel·lars” acostumen a no funcionar dins de la política. Per altra banda hi ha la possibilitat que el plantejament de primàries sols sigui una pressió per aconseguir una llista electoral que inclogui a gent nova i finalment no es concreti en unes primàries sinó en una lluita pels següents números. En aquest sentit no crec que hi hagi ningú de l’entorn més proper a Jordi Hereu que no accepti que la renovació de la llista i els criteris per elaborar-la han de ser totalment diferents.\nLa situació d’ERC es força diferent. La seva aposta ha passat per jugar-s’ho tot a una sola carta, la de la possibilitat d’una candidatura independentista única a Barcelona. Aprofitant la dificultat d’entrar a l’Ajuntament (on es demana el 5% dels vots enlloc del 3% que es demana al Parlament), ERC ha fet una crida a SI, a les CUP, a Reagrupament i a altres formacions per constituir una sola candidatura a Barcelona. Fins i tot han tingut l’encert de proposar unes primàries obertes per fugir de la “lluita de galls” entre Jordi Portabella i Joan Laporta. En aquest sentit l’aposta és arriscada però de moment no li està sortint malament. De totes maneres és un plantejament que crec que permet guanyar posicions en aquests moments però que serà difícil de gestionar més endavant, quan sigui l’hora de la veritat. És possible una candidatura única? Segur que no. Solidaritat no crec que accepti en cap cas una operació que els pot comportar perdre bona part del crèdit aconseguit, però a part hi ha un problema que és el dels llocs a la llista. Solidaritat, reagrupament i les CUP acceptarien una candidatura on anessin en llocs sense opcions reals de sortir? I si una persona de cada una d’aquestes candidatures anés en un lloc per sortir això significaria que el pes de la gent d’ERC seria molt petit. Ja sé que ERC dirà que aquesta candidatura unitària faria augmentar molt les perspectives electorals i que es podria passar dels 4 regidors actuals a 8 o 9, però tothom sap que això és més que difícil i dubto que la gent estigui per arriscar-se tant. Solidaritat preferirà no entrar a l’Ajuntament abans que veure’s sota la imatge d’ERC. El que podria acabar passant, això sí, és que ERC i CUP sí que facin una candidatura única i això li permetria recollir els fruits d’aquesta campanya en demanda de la unitat. No seria una gestió senzilla perquè dues organitzacions amb estructures poc jeràrquiques tindrien un procés amb massa poc temps per acabar de lligar-ho tot. L’acord amb les CUP, a més, tindria un cost afegit, ERC hauria de renunciar clarament a la seva equidistància fet que podria fer dubtar a alguns sectors seus. Com a opció d’esquerres a mi ja m’agradaria. El factor temps serà determinant, aquesta possibilitat, uns mesos enrere hagués tingut més possibilitats, també és cert que les eleccions catalanes, menys en el cas de les CUP, permeten comptar recolzaments.\nEn tots dos casos espero que les operacions per aconseguir transmetre una recuperació vagin per bon camí, perquè mai he negat que jo aspiro a seguir fent un govern d’esquerres. Com a ICV-EUiA jo crec que hem de seguir oferint el nostre projecte amb força, sense veure’s alterat per mogudes internes ni operacions de darrere hora i alhora deixant ben clar que nosaltres farem d’esquerra verda a la ciutat, hi hagi el resultat que hi hagi.


Jan Sans es classifica per les semifinals al Mundial juvenil de Cali — Club Atletisme Tarragona\ndivendres 17 jul 2015 — lluis\nLa cursa ha començat amb una bona sortida de Jan, que s'ha situat ràpidament entre els primers. A meitat de cursa en Jan ha vist com era desequilibrat per un toc amb l'atleta americà del carrer del costat, però tot i així es mantenia tercer. Només un altre desequilibri en la sortida de la darrera tanca l'ha fet perdre una nova posició i unes centèssimes molt valuoses, però tot i així l'objectu de classificarse per les semifinals s'ha assolit.\nL'altre atleta de la selecció espanyola participant en la prova, el castellonenc Luis Salort (CA Correr El Garbi) s'ha classificat també per a les semifinals en finalitzar en quarta posició en la cinquena sèrie, amb un temps de 13,70 segons, també marca personal.\nEl proper pas per a l'atleta entrenat per en Ferran Tortosa són les semifinals, que es disputaran aquest divendres, a les 18:05 hora local, una i cinc de la matinada del dissabte a Catalunya. Jan Sans prendrà la sortida en la segona semifinal, pel carrer número set. Els dos primers de cada semifinal i els dos millors temps es classificaran per a la final. L'atleta tarragoní parteix amb la setena millor marca de la seva semifinal, però compta amb possibilitats de classificar-se, si confirma les bones sensacions mostrades en les sèries.


La majoria de nens es connecta al 'Fortnite' abans dels 12 anys, l'edat recomanada\nActualitzada 28/08/2019 a les 11:56\nSegons un estudi de la UdL i la UOC\n© Un nen de 12 anys juga al 'Fortnite', un videojoc gratuït que a començaments del 2019 tenia 200 milions de jugadors registrats.\nSis de cada deu nens juguen al popular videojoc Fortnite malgrat que no hagin assolit l’edat recomanada, que és de dotze anys a Europa. Així ho revela un estudi elaborat per la Universitat de Lleida (UdL) i la Universitat Oberta de Catalunya (UOC) que, després d’enquestar 561 nens i nenes d’entre vuit i onze anys, conclou que gairebé la meitat d’aquests petits passen dos hores o més al dia connectats a aquest videojoc.\nEl Fortnite és un joc gratuït de batalla que, segons el professor d’Estudis d’Informàtica i Multimèdia de la UOC Joan Arnedo està limitat per edat “a causa de la violència lleu, que queda totalment dissimulada amb els seus gràfics divertits i caricaturescos, i pel fet que inclou compres en l’aplicació”. Tot i que aquest tipus de jocs tradicionalment atreuen un públic majoritàriament masculí, Arnedo destaca que “la recepta de l’èxit de Fortnite és que també conté elements atractius per a un públic infantil femení”. I és que, si bé té un component competitiu que consisteix a matar l’adversari, inclou una estètica de caricatura colorista i vistosa, gairebé de dibuixos animats. En aquest sentit, el professor de la UOC assegura que “és d’agrair un disseny de personatges bastant inclusiu per al que acostuma a ser habitual al món dels videojocs”.\nPerò l’estudi posa de manifest que la popularitat del Fortnite, que a inicis d’aquest any ja comptava amb més de dos-cents milions de jugadors registrats arreu del món, va més enllà de l’estètica, ja que la por dels preadolescents a sentir-se desplaçats és un factor important per jugar. “Ens trobem un joc de moda i per tant hi ha una pressió social”, explica un altre dels investigadors, Daniel Aranda, que afegeix que “el Fortnite s’ha convertit en una nova xarxa social i per als adolescents l’habilitat per socialitzar-se amb els seus iguals i fer amistats és un component clau del creixement com a éssers humans competents. La majoria dels nens pensen: si no jugo, decebo els meus amics”.\nMalgrat ser un joc gratuït, adverteixen que incita constantment a consumir i comprar\nTot i ser gratuït, el videojoc incita constantment a consumir i comprar, un dels factors de risc que poden fomentar l’addicció als jocs per internet. I és que les millores per pujar de nivell i aconseguir accessoris estètics fan que els nens ho relacionin “amb el prestigi i el protagonisme davant dels amics i rivals”, explica Aranda, alhora que apunta que “un joc gratuït pot sortir car”.\nEvitar que una afició es converteixi en addicció, la clau\n“Els videojocs s’han convertit en un producte de masses que mou enormes quantitats de diners i avui dia tant pares com professors hem de competir amb jocs dissenyats per gabinets d’experts en psicologia que utilitzaran totes les eines que tinguin a l’abast per captar l’atenció dels nens”, explica l’investigador del grup Game de la Universitat Oberta de Catalunya, Daniel Aranda.\nPer evitar que una afició acabi derivant en una addicció, “primer nosaltres mateixos hem de detectar i ser conscients de l’existència dels trucs en els jocs que utilitzen els nostres fills”, indica Aranda, que apunta que “l’aspecte més important és ser conscients que un comportament d’aquest tipus ve estipulat no tant pel temps que s’hi dedica, sinó pel que es deixa de fer per poder jugar. L’important és detectar aquest tipus de situacions i, com a mesura base, limitar el temps de joc. El típic primer l’obligació i després el plaer”.\nPerò, com detectar les possibles conductes d’addicció en els menors? Els experts asseguren que els nens que fan un ús excessiu dels videojocs o les xarxes socials acostumen a mostrar irritabilitat quan se’ls impedeix jugar o connectar-se, es neguen a sortir de casa perquè no podran jugar o hi pot haver una despesa econòmica forta.


El Residu Zero, valor i necessitat pel comerç de proximitat - Ràdio l'Escala\nEl Residu Zero, valor i necessitat pel comerç de proximitat\nL'Alfolí va acollir la xerrada 'Vols que el teu comerç avanci cap el residu zero?', un acte previ al dia mundial del medi ambient. Una trobada sobre l'estil de vida residu zero a càrrec de la Doctora en enginyera agrònoma, Esther Peñarrubia.\nEl Residu Zero és una filosofia de vida estesa per tot el món que consisteix a viure intentant generar els mínims residus. Un estil de vida que podem aplicar a casa però també al comerç. Amb motiu de la celebració aquest dissabte del dia mundial del medi ambient, l'Escala va acollir com a acte previ la xerrada 'Vols que el teu comerç avanci cap el residu zero?'. Una conferència a càrrec de l'enginyera agrònoma i activitats ambiental Esther Peñarrubia. Ella va explicar fàcilment als comerciants escalencs el concepte de les 5R: Rebutjar, Reduir, Reutilitzar, Reciclar i Retornar.\nDurant la xerrada, Peñarrubia, va donar exemples amb diferents alternatives que poden utilitzar els comerciants de l'Escala a les seves botigues per afavorir el residu zero. Així per exemple subministrar els productes a granel, adaptar una zona de la botiga a productes ecològics, canviar el paper de regal per productes reutilitzables com un teixit. I sobretot demanava ser proactius.\nPeñarrubia és la segona vegada que visita l'Escala per explicar l'estil de vida Residus Zero, la primera més teòrica i aquesta més pràctica.\nL'Escala seguirà amb activitats per commemorar el dia mundial del medi ambient, el dissabte Neteja del litoral a l'Escala a partir de les 11 del matí. Tots els que vulguin participar han d'omplir el formulari per escollir la seva platja d'actuació, el poden trobar a www.lescala.cat a la secció agenda.\nObligat de Sardana 03/07/21\nL'Escala reclama a la Generalitat que actuï per evitar els bot ...


Villa Eullen Sunset Crest Barbados - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nDownes Gap n/n, Sunset Crest, Sunset Crest, Barbados - Veure al mapa\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Sunset Crest, no busqui més enllà de Villa Eullen. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nVilla Eullen ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Villa Eullen no troba competidors en cap categoria.\nAllotjaments a Sunset Crest


Olíric convenç a la primera a Alemanya amb un producte de la més alta qualitat\nHa aconseguit dos guardons a la fira Biofach\nMiquel Coll, orgullós amb els guardons aconseguits a Biofach\nMiquel Coll ha aconseguit dos triomfs a la fira ecològica més important del món: “Ens hem presentat per primera vegada al concurs que fan a Biofach d’olis d’oliva verge extra ecològics de tot el món. Hi ha hagut una participació de 105 olis. Els dos olis que hem presentat han obtingut diplomes. El monovarietal de koroneiki ha quedat dins el top ten (7a posició) i el coupage d’Arbequina i koroneiki ha quedat dins les 20 recomanacions que fan a mes del top ten”.\nÉs, sense dubte, el reusltat d’una feina ben feta. “Des de l’inici vàrem tenir clar que volíem fer un oli d’alta qualitat amb personalitat pròpia, amb un caràcter i sabor mediterranis inconfusibles. Per això vàrem triar les varietats arbequina i koroneiki. La simbiosi entre ambdues varietats atorga a Olíric un sabor únic i diferenciat, ple de matisos, amb un resultat final equilibrat i elegant. La varietat arbequina, originària d’Arbeca (Lleida), li aporta dolçor i un elevat grau d’afruitat amb aromes d’herba acabada de tallar, ametlló, tomàtiga i poma. La varietat koroneiki, originària de Creta (Grècia), aporta elevats nivells d’àcid oleic que ajuden a una millor conservació de l’oli. És una varietat en la qual els picants i amargs predominen sobre els dolços i astringents. Presenta una aroma afruitada d’oliva verda amb aromes vegetals secundàries de fonoll, poma verda…”\nUna descripció que ens val com presentación dels productes de la casa. Els entesos els defineixen com “un oli d’oliva verge extra equilibrat, complex i elegant”.\nLa producció es fa tota a la finca Ses Rotes (Santa Eugènia), des de sempre dedicada a l’olivar fins al segle XIX: “El cultiu de la vinya a la finca es va mantenir fins a l’aparició de la fil·loxera a Mallorca, cap al 1891, any a partir del qual es va substituir pel cultiu de l’ametller, com es féu a gran part de Mallorca. L’any 2010 decidírem substituir el cultiu d’uns arbres envellits i poc productius per la sembra de les primeres oliveres. Al 2011 en sembràrem ja tota la finca i començà la nostra singladura en aquest món tan apassionant. La finca té una terra de call vermell molt pedregosa amb textura franca, ben drenada, que la fa idònia per al cultiu de l’olivera. Hi tenim sembrades 1.500 oliveres de les varietats arbequina i koroneiki“.\nAra acaben el procés de transició per obtenir la certificació com a finca plenament ecològica.


Habitacions i apartaments a Calella, Barcelona\nVine a provar el nostre nou model gastronòmic amb aliments de proximitat i del propi hort.\nGaudeix un bufet d'amanides i postres, a més d'un menú servit a taula a triar entre diversos primers i segons plats elaborats amb productes de proximitat i herbes conreades al nostre hort sostenible de la mà dels nostres cuiners.\nA més, comptem amb una carta complementària diària, plats vegetarians, plats per a aquells amb gustos més especials o amb al·lèrgies i intoleràncies (sempre especificat als nostres menús).\nAquest any també continuem comptant amb el tradicional bufet a l'estil mediterrani, on podràs degustar els nostres saborosos esmorzars, amb una varietat de productes frescos.\nPots preguntar-nos qualsevol dubte que tinguis i et donarem resposta el més aviat possible.\nCarta de begudes i vins


Aquest cap de setmana comencen les Festes de la Calla. - Notícies - Àrea de Cultura, Ajuntament de Vic\nAquest cap de setmana comencen les Festes de la Calla.\nUn campionat de botifarra i una visita guiada pel barri de la Calla comentada per Xavier Cervera donaran el tret de sortida, aquest dissabte, a dues setmanes de festes al barri de la Calla.\nEl diumenge 2 d’octubre arribarà el primer dels àpats populars. El dinar de les festes anirà acompanyat del joc del quinto, amb preus populars i premis fantàstics. El dijous 6 d’octubre serà el torn d’un dels clàssics de les Festes de la Calla, la Nit de Varietats, amb màgia, música, humor i sensualitat.\nL’esperada arribada del tiet del barri pel riu Mèder serà el divendres 7 d’octubre a les 9 del vespre. Enguany el ball de la Dansa del Tiet anirà acompanyat de l’estrena de “Si la barqueta es tomba”. Tot seguit una cercavila amb els gegants de la Calla i els Grallers i geganters del carrer de la Riera conduirà el veïns i veïnes fins al Sagrat Cor, on es portarà a terme la popular sardinada gratuïta, amenitzada amb ball folk i swing a càrrec de la Torreta Swing.\nL’endemà al matí arrencarà amb una bicicletada familar cap a Malla, amb esmorzar gratuït per tots els assistents. Al vespre,botifarrada, havaneres i rom cremat amb la Societat Gastronòmica Musical d’Havaneres i Fartaneres. La nit acabarà amb un ball participatiu a càrrec de la Vic Machine Dancers Time.\nEl diumenge, els més matiners podran esmorzar una deliciosa xocolata desfeta i passar una bona estona amb els jocs de cucanya i un circuit de cotxes de pedals. Simultàniament, es portarà a terme el desè campionat mundial de bitlles catalanes per a professionals i aficionats. Tot seguit és farà l’últim àpat popular de les festes, amb vermut i dinar compartit on “tothom se’l porta”.\nLes festes acabaran el cap de setmana següent amb un cinema a la fresca al pati del Casal Guiteras i una caminada familiar, fins a les 7 Fonts de Sant Julià, per la Ruta dels Molins.\n+ info: http://www.culturavic.cat/main.asp?opc=3&codi=1003483


La ruta de les conquestes del Barça | Futfem.cat\nVictòria del Barça contra l'Alavés, empat o derrota de la Real Sociedad i empat entre Atlético de Madrid i Granadilla. Aquesta és la combinació matemàtica que necessita l'equip blaugrana per atrapar la seva sisena Lliga, la tercera consecutiva, quan encara mancarien set jornades per cloure la competició. El José Luis Compañón, feu de l'Alavés, es pot convertir en un nou punt de la ruta de les conquestes del Barça, que des que conquerís el seu primer campionat domèstic el curs 2011/12 ha viscut celebracions per a tots els gustos.\nEl romanç del conjunt barcelonista amb la Lliga aviat complirà una dècada. El 27 de maig de 2012, quan la Joan Gamper feia de llar del primer equip femení, el Barça va aixecar el seu primer títol en l'última jornada davant l'Sporting Huelva (1-0). Era l'època en què les barcelonistes es jugaven les garrofes amb el poderós Athletic Club. Prova d'això és que en aquella edició acabarien amb 94 i 93 punts, respectivament. A les futbolistes entrenades aleshores per Xavi Llorens els valia l'empat per cantar victòria, però el solitari gol de Marta Corredera va afegir una dosi extra d'alegria a una jornada ja de per si entregada a la glòria.\nLa primera Lliga, a més, va arribar acompanyada d'unes xifres escandaloses. Més enllà dels punts (94), el Barça acabaria marcant fins a 119 dianes, de les quals 38 van ser propietat de la llegendària Sonia Bermúdez, pitxitxi indiscutible d'aquella edició. D'altra banda, en perspectiva temporal, aquesta conquesta és la primera i l'última (fins a la data) que l'equip ha celebrat en directe al seu camp.\nAquesta Lliga va ser el tret de sortida d'un camí triomfal, que va portar el Barça a convertir-se en el primer i únic equip en encadenar quatre títols consecutius. El de la temporada 2012/13 va ser el més especial per diversos motius: es jugava a San Mamés, unes 26.000 persones poblaven les grades, era l'última jornada i el Barça es jugava el títol amb l'amfitrió. De nou, l'Athletic Club, que només necessitava un empat per endur-se el botí. La longeva Melanie Serrano va avançar aviat a les blaugranes amb una falta deliciosa; una futbolista del seu estirp, Eli Ibarra, va empatar a l'afegit de la primera part; i Kenti Robles, sis minuts després de sortir des de la banqueta, es va convertir en l'heroïna al segon temps per marcar el gol decisiu (1-2). Per segon curs consecutiu, el Barça deixava les 'lleones' a l'estacada, en una nova Lliga no apte per a cardíacs (acabarien amb 76 i 74 punts, respectivament).\nEl tres en ratlla es va quallar a Madrid. En una edició més tranquil·la, amb l'Athletic Club encara com a segona espasa, el Barça va certificar el campionat a la Ciudad Deportiva de Majadahonda, superant còmodament l'Atlético de Madrid (0-3) amb un doblet de Bermúdez, finalment màxima realitzadora d'aquella Lliga amb 28 gols, i una diana de Jenni Hermoso. Encara restaven tres jornades perquè es desmaiés una competició que es podria resumir amb una imatge per al Barça: les seves futbolistes, enfundades amb l'elàstica de la senyera, celebrant l'èxit sobre la gespa del feu 'matalasser'.\nL'últim episodi de la fantasia blaugrana es va escriure en un avió. Les futbolistes del Barça van seguir el partit entre l'Atlético de Madrid i el València, resolt amb un empat que va entregar el títol matemàticament al Barça. El resultat final (1-1) es coneix un cop aterra la nau a terres asturianes, perquè l'equip havia de disputar el partit al Manuel Díaz Vega contra l'aleshores Oviedo Moderno, signe dels temps, que va acabar despullat de gols (0-0) i de transcendència.\nL'avió no va enlairar el Barça, que des d'aleshores patiria una època de vaques magres. I quan per fi va tornar el confeti al club blaugrana, l'esclat d'una pandèmia ho va enrarir tot. El curs 2019/20 es va interrompre el 15 de març pel coronavirus. La Federació Espanyola l'acabaria suspenent definitivament el 6 de maig, decretant campió al conjunt barcelonista, que treia nou punts a l'Atlético de Madrid i va acabar la Lliga invicte (19 victòries, dos empats). En aquella temporada d'excepció, sense saber-ho, el Barça va disputar el seu últim encontre de Lliga al Johan Cruyff davant el Madrid (5-0), però la celebració acabaria difuminada pel rigor de la pandèmia.\nLa darrera parada en la ruta de les conquestes del Barça és una piscina. La de l'Hotel Barceló de Tenerife. La temporada passada, la del triplet, la d'una Lliga gairebé perfecta amb unes xifres mai assolides (99 punts, 33 victòries i una sola derrota, 167 gols a favor i només 15 en contra), el Barça va derrotar al Granadilla (0-1) en un escenari antipàtic com La Palmera i amb la diana d'una Bruna Vilamala tocada per una vareta. L'empat posterior del Levante al feu de l'Espanyol (1-1), viscut a l'hotel per part de les jugadores i el cos tècnic, va acabar amb festa grossa a la piscina. Un bany de glòria, quan encara li quedaven vuit partits per jugar al Barça, que s'acabaria arrodonint amb la Champions i la Copa de la Reina.\nTornant a present, aquesta jornada promet ser de transistor. Els tres partits decisius, disputats al José Luis Compañón, Zubieta i l'Alcalá de Henares, es juguen diumenge a les 12.00 hores. Tal vegada, els aficionats del Barça creuin els dits perquè es frustri la combinació màgica, amb la vista posada en la propera jornada, contra el Real Madrid a l'inexpugnable Johan Cruyff.


LA MAGIA DE LA HISTORIA: Els canvis a les fronteres d'Europa -Impresionant recreació-\nEls canvis a les fronteres d'Europa -Impresionant recreació-\nEl món i Europa han canviat molt. Ací podràs veure els canvis al llarg de la seua història en només tres minuts.\nGràcies Marta Marin, exalumna i ara d'Erasmus en Polònia. Moltes gràcies per enrecordar-te de mi i dels meus alumnes.\nEtiquetas: Geografia, Geografia Humana, Història\nImpressionant treball i impressionant el canvi que a fet Europa.


Guia de la col·lecció Petits Talents Científics: Investiguem com funciona el cos humà | Barcelona Ciència\nInici » Noticia » Guia de la col·lecció Petits Talents Científics: Investiguem com funciona el cos humà\nGuia de la col·lecció Petits Talents Científics: Investiguem com funciona el cos humà\nEs pot consultar on line o sol·licitar-la per correu-e\nS’ha publicat la segona guia de la col·lecció Petits Talents Científics: Investiguem com funciona el cos humà, que recull els continguts i les propostes de treball pràctic al voltant del funcionament del cos humà.\nEn aquesta guia, adreçada, entre d’altres, a professorat de cicles mitjà i superior d’educació primària es poden trobar orientacions didàctiques per treballar a l’aula aquesta temàtica des d’un plantejament general sobre com abordar la recerca del propi cos per part de l’alumnat o propostes concretes de treball per a un seguit de sistemes específics: els nutrients, la respiració, la informació. A més, es tracten diferents continguts científics, idees prèvies que pot tenir l’alumnat, es proposa la realització de diferents activitats i, també, com treure’n tot el profit pedagògic.\nLa publicació es pot consular o descarregar, clicant AQUÍ o en el document adjunt.\nD’altra banda, les biblioteques, centres de recursos i escoles que hi estiguin interessades poden demanar un exemplar de la guia al correu imebatencio@bcn.cat, de l’Institut Municipal d’Educació de Barcelona (Ajuntament de Barcelona).\nPrograma Petits Talents Científics\nEl programa Petits Talents Científics és una iniciativa impulsada des de l’Institut Municipal d’Educació de Barcelona (Ajuntament de Barcelona), la Fundació Catalana per a la Recerca i la Innovació, i EduCaixa de l’Obra Social “la Caixa”.\nÉs un programa d’actualització científica que vol fomentar l’experimentació, la indagació i la descoberta en l’aprenentatge de les ciències per part de l’alumnat d’educació infantil i primària. L’objectiu és proporcionar als centres educatius recursos i orientacions que permetin al professorat implementar metodologies més participatives i creatives a l’aula que contribueixin a fer petits treballs de recerca per part de l’alumnat.\nEl programa municipal Petits Talents Científics es va iniciar el curs escolar 2013-2014. A partir del curs 2015-2016, els continguts s’han anat focalitzant cada any en una àrea temàtica concreta: primer va ser la matèria, ara el cos humà, i continuarà amb els fenòmens astronòmics i els éssers vius, entre d’altres.


Habitant-global: Bufetada del TC\nEl més grans, recordareu el final de la pel·lícula “Novecento” que B. Bertolucci va dirigir al 1976. En una de les últimes escenes del film veiem un adolescent italià antifeixista que corria entusiasmat, amb un fusell a la mà, darrere la enorme bandera vermella teixida amb retalls del poble i per al poble; l’atura un delegat del novísim govern republicà, l’hi pren el fusell d’una sotragada mentre li propina una sonora bufetada al jove; el qual veu estabornit la realitat de qui mana en la Itàlia alliberada.\nEl controvertit Tribunal Constitucional de l’Estat espanyol, ahir: dilluns 28 de juny del 2010 (altre dia negre com l’11 de setembre de 1714) va repetir-nos una ofensa similar als milions de catalans que vam creure en el nostre Estatut. Caldrà veure qui, i com, reaccionarem davant aquesta intolerable ingerència en la llibertat ciutadana del catalans.\nPublicat per Lukas4 a 15:06\nLa pregunta de cinc anys enrera tindrà una resposta el rpoper cap de setmana, a la vista dels resultats de les eleccions del 27 de setembre de 2015... La intransigència anticatalana no deixarà de passar factura als intransigents.\n24 de setembre de 2015 a les 10:14


Promo-Bosch-plaques-cocció | GrupCarrera\nTriomfa a casa amb les plaques que utilitzen els xefs més famosos.\nEmporta't de regal una bateria de cuina per la compra d'una placa d'inducció*.\nEstàs pensant en canviar la teva placa? Gaudeix de la nostra promoció fins al 15 de desembre del 2017 i emporta't una bateria de cuina amb la nova placa Serie 8, o amb la teva nova placa de la Serie 6 amb zona gegant de 32cm.\nPromoció vàlida per la compra d'una placa d'inducció de la Serie 8 o una placa d'inducció amb zona de 32cm de la Serie 6 des del 15 de gener fins el 15 de desembre del 2017. Bases dipositades davant de notari. *Import mínim de compra d'inducció 595€.\nPer participar, segueix els següents passos:\n1-\tAccedeix a aquest link.\n2-\tCompleta la teva participació. (Tingues a mà la teva factura de compra).\nTenen accés a la promoció totes les plaques incloses a continuació. La promoció és vàlida fins al 15 de desembre de 2017.


IniciRessenya 2022Quan un toca el dos\nAutora: Anna-Greta Winberg\nEditorial, any: L'Esparver (La Magrada), 1991 (desena edició, primera del 1981)\nTítol original, idioma, any: När nägon bara sticker, suec, 1972\nTraducció: Josep M. Custòdio\nNúmero de pàgines: 156\nQue no han d'arribar mai, els catorze anys? La Madde és una preadolescent d'Estocolm que té una vida normal i satisfactòria, però com tota persona d'aquesta edat, té pressa per fer-se gran... fins que arriba la catàstrofe. Això ho canvia tot, el seu món es comença a esfondrar. La catàstrofe és la separació dels seus pares. Quan li van comunicar la decisió no s'ho volia creure, però l'endemà el pare ja no vivia amb ells. És un cop molt dur pel seu germà petit i per ella. Però què fan aquests adults, que sempre han d'embolicar la troca? Però la nostra protagonista començarà a veure les coses diferent quan s'enamora d'en Johann, un noi una mica més gran que fa temps que li va darrere, però ni se n'havia adonat. Quan en Johann ocupa tots els seus pensaments el seu present ja no sembla tan catastròfic. A nosaltres ens toca acompanyar la Madde per totes les fases d'una relació juvenil, pels desenganys, les descobertes i l'intent d'entendre el món adult, que no és gens fàcil!\nLa separació dels pares ha de ser sempre un cop molt dur, però a l'edat de la protagonista, quan tot pot passar de la felicitat més absoluta a l'abisme més profund en qüestió de segons, no m'ho vull ni imaginar. La Madde ens en farà partícips, ja que trenca sovint la quarta paret per dirigir-se al lector i assegurar-se que ho veu tot tan greu com ella mateixa. Aquest diàleg que s'estableix entre protagonista i lector i la seva manera tan intensa d'explicar-se generen moments realment hilarants. L'autora sap fer que els seus personatges expressin bé les sensacions i els sentiments, i tractant-se d'una preadolescent amb l'humor tan canviant, no ha de ser fàcil. La Madde ens parla de totes les seves vivències, dels complexos, de les descobertes pròpies de l'edat i l'acompanyarem a través de totes les fases de l'enamorament. No cal res més per interpel·lar-nos, perquè recuperem alguns records que tenim ben guardats i pensem 'sort que ja vaig passar per aquí i m'ho puc mirar des de la distància i amb molta tendresa'. Perquè sí, els drames de la jove ens generen tendresa i nostàlgia si els llegim d'adults, però per a joves poden ser una bomba de rellotgeria que els fa empatitzar i sentir-s'hi totalment identificats. Podríem brandar un hashtag que digués que 'tots som Madde', i és que tots som ella, o ho hem sigut, en una mesura o altra. De lectura agradable, divertit i formatiu, ja que mostra maneres molt civilitzades d'afrontar els problemes. I també, és clar, mostra que rere la personalitat canviant, la muntanya russa de sensacions que viu una adolescent, també hi ha una persona sensata que sap frenar i tocar de peus a terra.\nÉs molt probable que qualsevol persona de la meva generació conegui aquest llibre, va ser per molts una lectura d'adolescència molt especial. De fet, es tracta del que sempre he considerat el meu llibre preferit d'infància, el tenia molt present quan feia memòria. Fa uns anys l'editorial L'Altra Tribu en va fer una reedició preciosa i això em va portar a visitar casa els pares per recuperar el meu vell exemplar. La meva és la desena edició d'aquella mítica col·lecció de l'Esparver que tant ens feia gaudir, molts l'havien llegit abans, i el llegirien després. Per tant, podríem dir que aquesta relectura era molt esperada. Me l'he deixat per aquestes dates per incloure'l com a lectura del #JunyNòrdic, iniciativa que, si no coneixeu, us convido a buscar a través d'instagram. Sabeu allò de les expectatives? Doncs bé, en aquest cas no m'han fallat, el llibre m'ha tornat a agradar 31 anys després de la seva primera lectura. Evidentment, ja no l'he viscut com el primer cop, però quin viatge al passat, no només pel temps que fa que el vaig llegir, sinó perquè et teletransporta a l'adolescència, la retrata molt bé, amb tots els seus alts i baixos, els drames, la intensitat i els comportaments extrems. Les primeres experiències, les primeres decepcions. Un aprenentatge constant de la protagonista i del lector, que s'hi sent reflectit com si fos davant d'un mirall. Evidentment, em queda lluny aquell moment vital i l'he llegit amb ulls d'adult i amb la nostàlgia instal·lada, però amb un somriure als llavis de retrobar-me amb la Madde i la seva manera de veure i viure les coses. Si aquest llibre fos una cançó, seria un himne generacional. I tenint en compte que enguany compleix 50 anys, ni més ni menys, ja podríem anar considerant-lo un clàssic, oi?\nAnna-Greta Winberg Juvenil Ressenya 2022


Departament de Ciències Socials de L'IES Felanitx\nINTRODUCCIÓ A L'HISTÒRIA DE L'ART\nSi t’atreu l’art i tot allò relacionat en la creació audiovisual aquesta assignatura te pot interessar. La història de l’art és aquella disciplina que estudia les manifestacions artístiques dels diferents períodes històrics i a la vegada t’emporta a educar la visió, descobrint-te una nova perspectiva del món.\nAixí, apart de l’estudi de les tradicionals belles art (arquitectura, escultura i pintura), també estudiarem altres arts com el còmic, la fotografia, el cinema, el llenguatge audiovisual: video-art, performance, etc.\nAquesta assignatura té l’objectiu d’apropar a l’alumna a l’estètica de la cultura de masses actual i ajudar a entendre i comprendre millor les manifestacions artístiques actuals a partir de l’estudi de l’evolució de l’art.\nUn exemple de la importància de la cultura visual la podem trobar a la sèrie The Simpsons. Aquesta sèrie de dibuixos animats acaba de complir les seves bodes de plata d’emisió a Espanya. Al llarg de tots els seus capítols se pot veure la influència de la cultura del cinema, de les obres mestres de la pintura contemporània.


Guanyar el partit més important de la història del Girona a Primera\nEls gironins, que corren el risc de tornar a Segona, s’ho juguen gairebé tot contra el Llevant\nCristhian Stuani, celebrant un gol amb el Girona GIRONA FC\nGironaNo és el partit més important de la història del Girona, però sí que és el partit més important de la història del Girona a Primera Divisió. Camí dels vuitanta-nou anys de vida, només n’ha viscut dos al màxim nivell. Les matemàtiques diuen que s’assegurarà un tercer curs si guanya les dues jornades que queden: contra el Llevant (18.30 h, GolT) i contra l’Alabès. Però la situació és d’alt risc, perquè si els blanc-i-vermells no lliguen el triomf a Montilivi, que estarà ple a vessar i torna a tenir preparada una rebuda semblant a la de fa quinze dies contra el Sevilla, podrien baixar avui mateix a Segona Divisió. Un empat, unit a la victòria del Valladolid contra un Rayo ja descendit i amb el Celta i el Vila-real puntuant, els envia de cap a l’infern. Amb la derrota, tan sols que el Valladolid guanyi no hi haurà res a fer per salvar el Girona de les llàgrimes. “Evidentment que penses que tot es pot acabar, però ha costat molt arribar a Primera i no ho deixarem escapar. Farem tot el que estigui a les nostres mans. Aquest és un escenari que ja hem viscut, tan sols ho hem de tornar a fer. Serà una tarda que generarà passió i amor pel nostre club”, explica el capità Àlex Granell, que ha llançat un missatge d’optimisme.\nOn no arribin les cames i els arguments esportius –el Girona només ha pogut sumar tres dels últims vint-i-quatre punts en joc– hauran d'arribar el desig i el cor. La plantilla, edificada per viure la màgica aventura entre els millors, s’ha anat hipotecant mentre llençava a les escombraries tot el marge del qual va arribar a disposar. S’aferra a la fe com a principal cura d'un mal que ningú pot imaginar com serà, però que té tota la ciutat espantada. Per primera vegada, ha sentit que ho pot perdre tot de manera real. Però com sempre ha fet, disposa d’un as a la màniga que pot fer decantar la balança a favor seu: l’aspecte emocional. “Sentim que tot aquell que estima el Girona ens ajudarà, estem rebent aquestes sensacions. És un partit decisiu, només ens val la victòria. El futbol demostra constantment que si ho desitges molt pot ser que es faci realitat”, valora Eusebio.\n“Hem de guanyar, és la final de les finals; hem de sortir amb l’esperit i l’actitud que ens han caracteritzat en els últims anys. El més important és que Montilivi s’ompli i ens doni suport els noranta minuts. Realment estem convençuts de salvar-nos si tenim la nostra gent al costat”, confessa Aday Benítez, un dels futbolistes que ha rebut l’alta mèdica aquesta setmana. L’altre és Johan Mojica, el fitxatge més car de la història del Girona, que es va trencar els creuats a l’octubre i no ha jugat cap minut. Tots dos han entrat a la convocatòria d’Eusebio Sacristán, que ha citat tota la plantilla conscient del que està en joc. “La motivació és màxima, és la més gran que hi pot haver. Ens buidarem, perquè volem guanyar; però no guanyarem només des de la rauxa. Hem d’evitar que el desig ens porti a tenir nervis i jugar accelerats”, continua Eusebio.\nStuani i deu més\nÉs un partit per arriscar, i el pla A del val·lisoletà és comptar amb la presència de Cristhian Stuani, malmès físicament pels seus problemes al soli i al bessó de la cama esquerra. L’uruguaià forçarà el cos i liderarà l’atac gironí, condicionat per la baixa de Borja García, sancionat amb dos partits per la vermella que va veure a Getafe. Roberts o el mateix Mojica podrien acompanyar Stuani i Portu. També hi haurà novetats a la línia defensiva, perquè Muniesa pot tornar al lateral esquerre, tot i que també té opcions de jugar com a pivot defensiu si Douglas i Aleix Garcia es queden a la banqueta. En aquest cas, Porro o Ramalho farien que Valery jugués a cama canviada. El Llevant, que si perd haurà de resar perquè el Valladolid no guanyi, ha pagat el desplaçament als seus abonats i en fa prou amb un empat que gairebé condemnaria un Girona que lluitarà per mantenir viva la seva presència a Primera.