Continua el debat sobre el projecte de transformació urbana de la façana marítima de Tarragona. L'Ajuntament insisteix al Ministeri de Foment que cal soterrar les vies del tren, operació que segons el projecte permetria alliberar espai per a la construcció de 1.200 habitatges.\nDurant el 2003, es va presentar públicament el projecte dissenyat per l'arquitecte Ricardo Bofill per a urbanitzar la façana litoral de la ciutat de Tarragona, fins aleshores ocupada en bona part per les vies del ferrocarril.\nEl projecte, amb una superfície de 374.617,67 m2 i amb un cost previst de 150 milions d'euros en conjunt, suposaria una remodelació urbanística basada en la construcció de diversos espais comunitaris per a activitats lúdiques i culturals i en la millora de passeigs i jardins. El projecte també comportaria la millora de les platges i el passeig marítim i el soterrament de la línia ferroviària des del Pont d'Armes fins al sud del riu Francolí, de gairebé 3 km de recorregut, un espai que un cop alliberat serviria per a edificarhi uns mil dos-cents habitatges, el 20% dels quals presumiblement de protecció oficial.\nTot i que inicialment estava previst començar-ne les obres el 2004 i que el període d'execució previst era de cinc anys, el debat sobre el projecte de la transformació urbana de la façana marítima de Tarragona entre els diferents agents polítics -Ajuntament de Tarragona, Generalitat i Ministeri de Foment- va continuar durant tot aquest any.\nL'Ajuntament en ple insisteix en la necessitat de soterrar les vies\nA mitjan gener, l'Ajuntament de Tarragona, amb el consens de tots els grups municipals, va acordar reclamar al Ministeri de Foment que cobrís la via del tren quan passa per la ciutat fins més enllà del riu Francolí, tal com ja plantejava el projecte redactat per Bofill. De fet, el Ministeri havia plantejat a l'Ajuntament la possibilitat que el tren comencés a sortir uns metres abans de la llera nord del riu, entre el barri pescador del Serrallo i el carrer Torres Jordi, al sudoest de la part baixa de la ciutat, i salvar el riu pel pont existent.\nEl consistori no veia amb bons ulls l'opció del Ministeri, ja que segons va afirmar el regidor d'Urbanisme, Àngel Fernàndez, suposaria crear una altra barrera visual en aquesta zona.\nA mitjan febrer, la Comisssió d'Urbanisme de l'Ajuntament de Tarragona va aprovar la delimitació exacta que tindria l'àmbit d'actuació del projecte. Aquest era un tràmit necessari per a poder iniciar la modificació del Pla general d'ordenació urbana (PGOU). La delimitació aprovada va establir que l'actuació en la façana marítima de Tarragona implicaria una franja de terreny de 680.000 m2 i que aniria des del Pont d'Armes fins passat el riu Francolí. També es va aprovar el sostre edificable màxim, de 212.000 m2, que no arribaria al 20% del total dels terrenys. L' edificabilitat podria ser menor, si es rebien més ajuts externs que els previstos.\nEl finançament previst per al projecte de remodelació de la façana marítima\nL’Estat s’havia compromès a destinar 27 milions d’euros per al projecte de la façana marítima de Tarragona. La resta de la remodelació, que segons el projecte tindria un cost de 150 milions d’euros, s’havia de finançar a través de la venda de sòl per a construir-hi pisos. D’aquesta manera, segons l’Ajuntament, s’edificaria estrictament el que calgués per a cobrir el cost del projecte.\nL'aprovació de la modificació del PGOU\nMentrestant, l'Ajuntament havia posat en marxa la modificació puntual del Pla general posterior a la delimitació de l'àmbit d'actuació en la façana marítima. El mes de maig es va celebrar una reunió entre l'alcalde de Tarragona, Joan Miquel Nadal, i el conseller de Política Territorial i Obres Públiques (PTOP), Joaquim Nadal, on l'alcalde va demanar al conseller que nomenés un representant de la Generalitat per a negociar amb el Ministeri de Foment els aspectes relacionats amb la façana marítima de Tarragona. Des del Departament de PTOP es va acceptar buscar aquest interlocutor per a facilitar el consens entre les administracions.\nA final d'any, l'alcalde Joan Miquel Nadal (Convergència i Unió, CiU) s'havia reunit amb diferents càrrecs del Ministeri de Foment i de la Generalitat amb l'objectiu de negociar la signatura d'un conveni per a constituir una societat mixta entre les administracions local, catalana i estatal a fi de promoure el projecte que permetés consensuar entre les diferents parts els aspectes claus del projecte i posar-lo en moviment tan bon punt fos possible.


Marc legal i comunicació digital « Nuria Escalona\nEl marc legal -la llei- també afecta al sector de la comunicació i la publicitat per tant és un element que també cal contemplar. ¡Sí, és així! Obviar-ho pot comportar haver d’assumir un gran cost, tant econòmic com de reputació. Pel que fa la publicitat convencional la idea ja era més o menys coneguda i es tenia en compte, però des de fa uns anys la comunicació digital s’està imposant com una eina d’ús comú. Tothom en fa ús, tanmateix, on es la llei que regula tot aquest nou sector de la comunicació? I en general, qui regula el que es fa a Internet?\nPer explicar-nos tot aquest tema que encara està en procés de gestació, el passat 18 de Juny en el marc de les sessions del postgrau de Comunicació Digital de la Facultat de Comunicació Blanquerna, vam tenir a Carmen F. Neira. Actualment, Carmen F. Neira és Legal Councel de Pepsico i abans va estar 8 anys a Autocontrol com a directora tècnica.\nNeira va començar la sessió fent un repàs general, però a l’hora detallat, del context que actualment regeix legalment l’entorn de la comunicació digital, i en va remarcar les principals exigències. El més interessant, i que no podem oblidar, va ser l’apunt sobre el xoc de conceptes: Internet és un espai internacional i les lleis són diferents a cada país. La seva resposta-solució al xoc rau en el control d’origen i el control de destí. Això vol dir que cal que les comunicacions s’adaptin a les lleis on es crea una comunicació concreta exceptuant els emailings i els contractes amb consumidors, les quals hauran de ser adaptades a les lleis de destí.\n“Una base de datos puede llegar a ser una bomba de relojería si no se utiliza bien” o “tener una base de datos por tenerla significa tener el enemigo en casa” van ser dues frases que Neira va repetir insistentment” mentre ens parlava de la Ley de Servicios de la Sociedad de la Información (LSSI). Tot seguit va seguir parlant de la Ley Oficial de Protección de Datos (LOPD), que com és sabut – i constantment advertia- a Espanya s’aplica amb gran rigor i duresa. Per tant, és recomanable no crear una base de dades si no es tenen ben presents les obligacions que cal complir quan es construeix una base de dades:\nPrincipi de qualitat.\nRegistre del fitxer a la Agència Espanyola de Protecció de Dades (AEPD).\nObligació d’informació al consumidor.\nDisposar del consentiment d’ Opt in i Opt out.\nA ran d’aquesta exposició es van tractar casos de sancions reals, entre els quals va crear molta polèmica i debat el cas de la sentència d’EON i el mal ús dels meta-tags al cercador Google com atac a la competència.\nEl temps va fer que haguéssim d’acabar l’interessant sessió, però no sense parlar de la legalitat y la privacitat a les xarxes socials. En aquest punt Neira va exposar les seves dificultats per poder aplicar la LOPD a les accions que la marca proposa fer a Facebook. L’anunciant com a tal és el màxim responsable sobre el contingut que difón, per tant ha de complir la llei, però a l’hora d’aplicar aquesta llei, Neira explicava que la xarxa social de Facebook no ho permet. Mostrava preocupació per tot aquest tipus d’impossibilitat, afegint que, tot i ser complicat, han començat a tractar aquest tema directament amb responsables de la mateixa xarxa social.\nFinalment tocava tancar sessió, i ho vam fer donant quatre apunts sobre la legalitat de la publicitat comportamental. Neira afirmava que els registres d’IP, tot i que no fan públics els noms de les persones, si que pertanyen a les persones, i caldria regular-los. Segueixen sent unes dades personals de les quals no se n’hauria de poder fer ús per a finalitats econòmiques ni comercials. Avançava que ja s’estan redactant alguns codis deontològics sobre l’ús de les IP.


El patró dels animals - Arquebisbat de Barcelona\nAtenció a les víctimes d'abusos\nSANTORAL DEL 30 DE JULIOL\nSant Pere Crisòleg, bisbe i doctor\nEl patró dels animals\nEl 17 de gener s'ha celebrat la benedicció dels animals de sant Antoni Abat a la Puríssima Concepció\n18 gener, 2019 -\nGossos, gats, conills, periquitos i fins i tot hàmsters han omplert la basílica de la Puríssima Concepció. El motiu? Celebrar el patró de tot animal: sant Antoni Abat. Així, es tracta d’un ermità que, quan es va quedar orfe, va decidir repartir tota la seva fortuna als pobres. Exemplifica, doncs, el què Jesús va dir al jove ric: “Vés, ven tot el que tens i dóna-ho als pobres, i tindràs un tresor al cel. Després vine i segueix-me”.\nL’amor de sant Antoni Abat pels animals va fer que es convertís en el seu patró i, ja en l’antiguitat, la gent s’encomanava a ell per obtenir la seva protecció quan treballaven al camp. Així, el 17 de gener és un dia en què l’animal de companyia es converteix en protagonista. Tots en braços dels seus amos, raspallats i preparats per rebre la benedicció. Una tradició d’origen rural que arriba fins a dia d’avui, i que és esperada per tots aquells que tenen mascota. Per tant, segons la tradició, la benedicció protegeix els animals de malalties i desgràcies durant tot l’any.\nDesprés de llegir l’Evangeli i fer-ne una reflexió, ha arribat el moment que tots esperaven: la benedicció de les mascotes. I és que l’amor del sant pels animals s’ha estès fins a dia d’avui perquè els més estimats de la casa estiguin protegits any rere any.\n30 juliol, 2021\nCarta pastoral dels bisbes de les diòcesis per les quals passa el ‘Camí Ignasià’\nHa mort el M. I. Sr. Joan Galtés Pujol\n29 juliol, 2021\nEls joves convoquen una celebració amb el bisbe Toni com a punt de partida del pelegrinatge cap a Loiola\nAmb motiu dels Jocs Olímpics de Tòquio 2021, Mn.\nAvui, 24 de juny, sis mesos abans de Nadal, celebr\n🎟 A partir del 18 de juny, la @basilicasagra\nAvui, celebrem la festa de la #Pentecosta amb el v\nAmb motiu del Dia Internacional dels Museus, volem\n📿 Avui, celebrem la Santíssima Verge del Rosar\nAvui celebrem la festivitat de #SantPereNolasc, ob\nAvui 27 d’abril, en motiu de la celebració de l\nQui era realment sant Jordi? Per explicar-ho us mo\n“Atura’t, obre els ulls i pregunta’t” amb\nAquest proper dissabte, 17 d’abril, a les 11 h,\n“Queda't amb nosaltres, que ja es fa tard i el d\nAvui celebrem la Pasqua de Resurrecció, per aques\nAvui, #DijousSant, contemplem el Màrtir, un tapí\nAvui celebrem Sant Josep Oriol (1650-1702) un sace\nAvui, 9 de març celebrem la festivitat de sant Pa\nEn motiu del dia de santa Perpètua, us mostrem un\nAvui recordem la memòria de Sant Oleguer en el di\n“Destriaran els dolents dels justos, i aquests els llençaran a la fornal ardent” (Mt 13,47-53)\nHorari al mes d'agost:\ndilluns i dimecres, de 10.30 a 13 h


Maradona, pioner en marxar per la porta del darrere (Xavi Hernández Navarro)\nBanderes a mig pal al Barça en record del Pelusa, un dels primers ídols estrangers en abandonar el club sense un comiat a l’altura del seu nom\n5 min. Barcelona 26/11/2020 22:41\n651x366 Diego Armando Maradona l’any 1984, abans de marxar traspassat al Nàpols. / ENRIQUE PÉREZ DE ROZAS / EFE Diego Armando Maradona l’any 1984, abans de marxar traspassat al Nàpols. / ENRIQUE PÉREZ DE ROZAS / EFE\nQuatre dies de banderes a mig pal al Camp Nou. Missatges emotius a les xarxes socials amanits amb extractes de gols i jugades impossibles. Minut de silenci i braçalets negres per rebre diumenge al migdia l’Osasuna a l’estadi en partit de Lliga (sense públic, esclar). Javier Mascherano d’ambaixador improvisat a Buenos Aires per assistir a una de les capelles ardents més multitudinàries de la història de l’esport, la de Diego Armando Maradona, referent indiscutible del futbol mundial amb un passat blaugrana en lletres minúscules. El Barça s’esforça en acomiadar amb honors una llegenda de la qual no va treure rendiment esportiu ni econòmic.\nCom a culer, el Pelusa va disputar 58 partits oficials entre el 1982 i el 1984, va marcar 38 gols i va sumar una Copa del Rei, una Copa de la Lliga i una Supercopa d’Espanya al seu palmarès. Un balanç tan poc profitós com el seu traspàs al Nàpols dos estius després d’aterrar a Barcelona. Els italians van pagar per ell 1.200 milions de pessetes, si fa no fa el mateix que la directiva havia acordat amb Argentinos Juniors i Boca Juniors dos anys abans, una quantitat que en el moment d’acceptar la proposta napolitana el club català encara no havia satisfet del tot. Encara que el mite digui el contrari, Josep Lluís Núñez de vegades també estirava més el braç que la màniga.\nEl pas de Maradona pel Barça va ser una oportunitat perduda. L’argentí va coincidir durant dos cursos al Camp Nou amb Pedro María Artola, que està d’acord amb la lectura més estesa sobre aquesta història de frustració: “Era bo, boníssim, i un noi exquisit en el tracte proper. Però tenia molt males companyies i a sobre va patir una hepatitis i una lesió [fruit d’una entrada horrible de Goikoetxea] que li va marcar la trajectòria a l’equip”.\nMaradona va ser el primer gran fitxatge transoceànic del Barça. Un pioner en dur la pilota cosida a la bota, en rodejar-se d’assistents de dubtosa professionalitat en el seu dia a dia i també en abandonar l’entitat per la porta del darrere. Després del Pelusa, pel Camp Nou van desfilar altres jugadors estrangers pagats a preu d’or que, per diversos motius, van marxar sense un comiat a l’altura del seu nom i de la seva trajectòria. Compra aquesta tesi Ángel Iturriaga, historiador del Barça: “El Diego és el primer cas paradigmàtic en aquest sentit. La seva irrupció coincideix amb la mediatització del futbol. A principis dels anys 80, els aficionats van començar a preocupar-se més per les estrelles que pels equips. El Barça va intentar treure profit d’aquesta nova dinàmica, però després no va saber tenir paciència. Amb un Maradona sa i més ben assessorat es podria haver construït un equip de primer nivell a Europa. Tanmateix, va predominar la lògica curtterminista i la poca traça de Núñez a l’hora de lidiar amb les joves estrelles i els seus hàbits”. La història es repetiria en les següents dècades amb altres noms propis.\nLa venda de Maradona al Nàpols té paral·lelismes amb la de Ronaldo a l’Inter de Milà. L’exariet brasiler va jugar una temporada excepcional al Barça (96-97) i, igual que l’argentí, va sortir traspassat quan encara li faltaven moltes alegries per donar al Camp Nou. Va jugar 49 partits i va convertir 47 dianes en el seu primer i únic exercici com a blaugrana, saldat amb tres títols menors i una venda per més diners dels que havia costat. “Entre Núñez i la influència dels agents del jugador, l’operació va recordar molt la de Maradona 12 anys abans”, rememora Iturriaga.\nEls brasilers, experts en la matèria\nRonaldo va ser el segon brasiler que va fer les delícies dels culers als 90. El primer va ser Romário da Souza, que també va encarnar un plaer efímer. Després de fer 30 gols a la Lliga en la seva primera campanya a l’equip (la 93-94), molts d’ells de bellíssima factura, va baixar molt el seu rendiment i va acabar sent traspassat al mercat d’hivern per desavinences sobretot amb Johan Cruyff. “Romário va allargar força la seva carrera després del seu pas pel Barça, així que m’atreviria a dir que si s’hagués tingut una mica més de paciència podria haver rendit dos o tres anys a bon nivell. Era un davanter amb unes característiques úniques”, recorda Iturriaga.\nTot i que amb matisos, acomiadar brasilers per la porta del darrere va repetir-se més vegades després de Romário i Ronaldo. Va seguir amb la tradició Rivaldo, traspassat al Milan, i sobretot Ronaldinho, sacrificat per Pep Guardiola el 2008 a les portes del millor Barça de la història. Dinho, màxim referent de l’equip que va guanyar la Champions de París, també va fitxar per l’entitat rossonera i, igual que Rivaldo, no va poder acomiadar-se de l’afició com hauria volgut. Tampoc van tornar a jugar mai com ho havien fet al Camp Nou.\nNo es pot treure la mateixa conclusió de Samuel Eto’o, que va continuar rendint a bon nivell a l’Inter quan Guardiola va decidir bescanviar-lo per Ibrahimovic. O de Neymar, actual estrella del PSG. O de Luís Figo, un altre ídol estranger del Barça que va viure un comiat amarg. El portuguès, trumfo electoral de Florentino Pérez, no només no es va acomiadar de la culerada en bona sintonia, sinó que va ser rebut amb xiulades de rècord i llançaments d’objectes cada cop que va visitar el Camp Nou vestit amb la samarreta del Madrid. A més, va guanyar dues Champions de blanc.\n“El Barça no sap dir adeu a les seves estrelles”, diu l’historiador Iturriaga, que assenyala Luis Suárez com l’exemple més recent. L’uruguaià, tercer màxim golejador de la història blaugrana, va marxar quasi regalat a l’Atlètic de Madrid per alliberar massa salarial, pagant quatre temporades de sequera a Europa. Queda per veure si podrà tenir el comiat que volia a l’estadi i si Simeone és capaç d’aprofitar els seus gols per guanyar la Lliga.


Alternativa | 13 Octubre, 2007 06:00 | Compartir:\nUn altre article de Toñi ( gràcies des de mañolandia)\nEls que hem viscut molts d’anys a Palma, i hem patit el seu transport públic, no podíem deixar de celebrar l’anunci que es faria, finalment, un metro a Palma. Per als que, a més a més, hem anat un bon grapat d’anys a la UIB fent servir el transport públic, en temps en els quals els autobusos tenien uns horaris ben particulars i tan irregulars que de tant en tant s’oblidaven de passar, i altres vegades passaven tan plens que ni tan sols s’aturaven, l’alegria va ser doble.\nQuan es va anunciar el termini de construcció de la línia de metro entre la UIB i Palma vaig pensar que seria impossible que l’obra estigués finalitzada en la data promesa. He vist la construcció de la primera línia de metro de Bilbao, i la ciutat va ser com un formatge gruyère, amb places i carrers aixecats, durant anys. La meva sorpresa va ser majúscula quan es varen complir els terminis i el metro de Palma es va inaugurar, de forma gratuïta, naturalment just abans de les eleccions. I no només el metro, també es va estrenar poc temps abans l’anomenada estació intermodal, que resultà que s’omplia dels gasos dels autocars perquè s’havia fet tan malament que no s´havien contemplat les sortides de fums necessàries. Per ser xapucera, l’estació intermodal és tan xapucera que fins i tot el nom ho és (hauria de ser internodal, de “nodo”, nus de comunicació, però no podem demanar on no n’hi ha).\nI amb això que comença a ploure. I quan comença a caure aigua del cel el metro de Palma s’inunda. I és llavors quan es descobreix fins a quin punt el metro es va inaugurar en unes condicions penoses. Si les informacions són correctes, només tres dies després de la solemne inauguració, el metro ja es va inundar, però hi va haver ordres perquè la notícia romangués en secret fins després de les eleccions.\nLa precipitació i la incompetència en aquests casos no són més que exemples del menyspreu que el PP va demostrar cap al transport públic. Apart del metro, és obvi l’abandonament que va patir el tren, que s’havia intentar reforçar i ampliar amb el govern del Pacte de Progrés, això ja per no xerrar de les condicions de les línies de l’EMT de Palma. Està clar que per al PP l’objectiu era afavorir el transport privat, amb la construcció de carreteres i autovies, algunes tan contestades que, probablement en el cas d’Eivissa i les mobilitzacions d’una bona part de la seva població, varen fer que perdés les eleccions.\nEl problema és el de sempre: el transport públic no és una prioritat per als governs de la dreta, que pensen que tots hauríem de tenir un cotxe i fer-lo servir.\nPer cert, si anam a la situació més local, el transport públic de Pollença tampoc no és per tirar coets. Tant de bo que ara, a la fi, es farà una estació de bus al poble, perquè és una vergonya veure la gent fent cua a ple sol o, com la setmana passada, banyant-se quan plou.\nI una darrera reflexió: si una família de tres membres (o tres amics, que pel cas tant dóna) s´ha de pagar el bus entre Pollença i Palma en un viatge d’anada i tornada, li surt més bé de preu llogar un cotxe, amb l’avantatge que, amb el cotxe llogat, un no depèn dels horaris del bus públic i es pot aprofitar el vehicle particular durant tot el dia. És evident que això no passa a cap país d’Europa, dels que ens han de servir com a model, ni tan sols a ciutats amb un transport públic envejable i com Bilbao, per xerrar d’un lloc que conec bé.\nAra que a la fi tornam tenir un govern de progrés, i a més a totes les institucions més importants de les Illes, el que s’ha de demanar és una veritable inversió en transport públic, un metro que no sigui un riu, més línies de tren, i una forma –tramvia o no- ràpida i barata per arribar a l’aeroport.


Puigdemont portarà el Tribunal de Comptes davant la justícia belga\nBarcelona. Dimarts, 29 de Juny 2021. 14:47\nActualitzat: Dimarts, 29 de Juny 2021. 17:23\nLa persecució del Tribunal de Comptes contra els responsables de l'acció exterior del Govern entre els anys 2011 i 2017 pot acabar portant cua més enllà de l'estat espanyol. La defensa del president Carles Puigdemont, en mans de l'advocat Gonzalo Boye, estudia la denúncia d'aquest procediment davant la justícia belga.\n"Farem ús de tots els mecanismes per exigir responsabilitats per aquest acte. Querella o demanda. No escatimarem esforços, perquè és clarament un atropellament", ha assegurat Boye en declaracions a ElNacional.cat. El Tribunal de Comptes ha fixat en 5,4 milions la fiança que reclama als responsables del Govern per fons suposadament malversats de l'acció exterior i en el cas de Puigdemont li reclama 1.981.45,47 euros, arran de despeses de les delegacions, viatges o accions a l'Exterior durant el seu mandat com a president de la Generalitat.\nEl fet que la residència de Puigdemont estigui fixada actualment a Waterloo comporta que és a Bèlgica on patirà el perjudici d'aquesta acció del Tribunal de Comptes i és a la justícia d'aquell país on haurà de recórrer, segons el seu advocat.\nEn comparèixer davant la instructora delegada del cas, María Esperanza García Moreno, l'advocat li ha advertit que en la documentació que se'ls ha lliurat no consta que el Tribunal hagi demanat un suplicatori per poder actuar contra Puigdemont, atès que gaudeix d'immunitat per la seva condició d'eurodiputat.\nLa instructora ha replicat que no li calia, però Boye, que adverteix que qualsevol acció contra el seu defensat es veu protegida per la seva immunitat, ha fet constar en acte la no existència de cap suplicatori ni petició al respecte, i inclourà aquests fets en les seves al·legacions.\nL'advocat, que també s’encarrega de la defensa de Martí Anglada i Josep Suárez, advertirà a través de les seves al·legacions que aquest procediment està afectant drets bàsics com són el dret a defensa, a un procés amb les degudes garanties, a la tutela judicial efectiva, al jutge imparcial predeterminat per llei, el dret a la propietat privada, a la presumpció d’innocència, a la seguretat jurídica, i a la vulneració de la bona fe processal.\nAixí mateix, denunciarà un “caràcter inquisitorial” del procediment que està duent a terme el Tribunal de Comptes, “impropi d’un estat democràtic i de dret”.\nAixí mateix, la defensa de Puigdemont denunciarà a través de les seves al·legacions que el Tribunal de Comptes està derogant l'Estatut per la via dels fets, atès que l'acció exterior del Govern està prevista en el text estatutari.\nL'advocat ha protestat igualment davant el tractament amb què es dirigia la instructora al seu defensat, com a senyor Puigdemont, i li ha exigit el tracte que li correspon és de Molt Honorable, atès que manté intactes els honors com a expresident de la Generalitat.\nDenúncia per prevariació\nL'advertiment de Boye sobre la denúncia contra el Tribunal s'afegeix al que també va fer el 10 de juny l'exconseller Francesc Homs, que va advertir públicament la delegada instructora que, si no corregeix les seves resolucions, presentarà una querella per prevaricació contra ella.\nEn les al·legacions presentades davant del tribunal, s'hi inclouen protestes per l'actuació de García Moreno, a la qual acusen "d'arbitrarietat administrativa que dona lloc a resolucions injustes". A més, adverteixen que aquestes resolucions injustes s'han adoptat sabent que ho són.\nA la imatge principal, l'advocat Gonzalo Boye a les portes del Tribunal de Comptes / Efe


El PSC replica al govern que l'ocultació del Parc Tecnològic és "frau electoral" - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl PSC replica al govern que l'ocultació del Parc Tecnològic és "frau electoral"\nDenuncia que CDC "va censurar informació importantíssima" en la campanya del 2015\nfrancesc galindo | manresa 11.05.2016 | 12:08\nEl PSC ha rebutjat les acusacions de CDC i ERC de fer electoralisme per haver fet aflorar públicament la milionària retirada de subvencions al Parc Tecnològic de Manresa i ha advertit que l'ocultació d'aquest fet s'aproxima perillosament "al frau electoral".\nEl president del grup municipal del PSC, Felip González, ha respost al portaveu del govern, Antoni Llobet, que efectivament es troba en campanya permanent "perquè crec en el que faig, perquè els manresans em paguen perquè ho faci i perquè, per fer-ho, m'agafi els mínims dies de festa en aquesta feina". També accepta que fa política partidista, "concretament a les files socialistes i si ho puc fer, igual que Llobet, és perquè em dec als votants que ens han confiat el seu suport, i no només a nosaltres sinó als nostres partits".\nGonzález creu que el que ha dit i fet fins ara CDC no nega l'acusació del PSC que la revocació de subvencions es va ocultar per evitar perdre vots. El polític socialista creu que Llobet confon lleialtat institucional "amb dir sí a tot quan allò veritablement deslleial és no haver pogut fer una campanya electoral lleial perquè van amagar informació no només als seus adversaris polítics sinó a tots els ciutadans. Això a més de deslleial s'acosta molt al frau electoral".\nPel que fa al silenci que manté ERC, l'atribueix al fet que "la persona que ara podria ser l'alcalde de Manresa, Pere Culell, ja no estigui en primera línia política". El president del grup municipal socialista assegura que "tinc fresc el record de com va patir Culell les sortides de to de Valentí Junyent i com de prop es va quedar de poder liderar ell la confecció del nou govern". En referència a l'afirmació de Llobet que feia política-ficció, González ha assegurat que, posats a triar, a l'hora de fer un exercici d'aquests característiques opta per posar-se en la pell de Pere Culell, "l'eminent cirurgià que és el gran damnificat del que va fer Convergència amb aquest tema censurant informació importantíssima en campanya".\nPer últim creu que, després que ja ho fes el PSC, CDC ha posat proa als pitjors resultats de la seva història a base "d'amagar la veritat".


Thu, 17/11/2016 - 16:13 · per rickcancado\nAcaba de realitzar un taller de LEDs, llums i DMX on s'ensenyen diferents eines i metodologies de treball per al disseny, control i sincronització amb el so, de diversos elements lumínics per a ser integrats en espectacles escènics i/o audiovisuals.\nLes tires de LEDs son un element perfecte per desenvolupar estímuls visuals d'entorns interactius o d'instal·lacions artístiques típiques del mon del New Media Art. Però com podem controlar aquests LEDs que en poden ser només 10, 100 o potser fins a 1000? En aquesta demostració pràctica veurem com amb l'Arduino podem fer de forma molt senzilla aquest control.\nFèlix Vinyals treballa en una branca de l’art dins de l’Art Digital que ell anomena “Art Biotrònic”, que resulta en unes instal·lacions interactives que barregen les constants vitals del cos humà amb l’electrònica, on es vol explorar la vinculació entre societat, tecnologia i cos humà.\nProtopixel és un estudi amb base a Barcelona, especialitzat en el disseny d'interacció lumínica. Mitjançant la combinació de user-centered design, fast prototyping i desenvolupament d'interfícies, creen experiències interactives i contingut digital on el control expressiu de la llum és el principal mitja conductor. A més del disseny lumínic, ProtoPixel compta amb experiència en el desenvolupament d'interfícies tangibles, interacció de cos sencer i arquitectura medial


El Govern lliura l’informe relatiu a l’explotació del centre de tractament de residus a Apapma - FÒRUM.ad\nEl Govern lliura l’informe relatiu a l’explotació del centre de tractament de residus a Apapma\nOn: 23/09/16 14:43\nL’Associació Protectora d’Animals, Plantes i Medi Ambient (APAPMA) ha rebut aquest divendres al migidia de mans de la ministra de Medi Ambient, Agricultura i Sostenibilitat, Sílvia Calvó, l’auditoria del Centre de Tractament de Residus corresponent al 2010, que l’entitat reclamava des de feia temps i que, de fet, l’havia portat als tribunals per poder-la obtenir. Aquest lliurament és el compliment de la sentència dictada pel Tribunal Superior de Justícia, que ha decretat que l’associació té dret a tenir aquesta documentació. Arran d’aquesta decisió i d’haver rebut l’informe, APAPMA tornarà a ser present a totes les comissions presidides pel Govern que havien abandonat arran d’aquest afer.\nEl Tribunal Superior de Justícia (TSJ) ha decretat que l’Associació Protectora d’Animals, Plantes i Medi Ambient (APAPMA) té dret a rebre l’auditoria duta a terme el 2010 en relació al Centre de Tractament de Residus (CTR), amb dades relatives a la seva explotació. És per aquest motiu que donant compliment a aquesta sentència, aquest divendres al migdia la ministra de Medi Ambient, Agricultura i Sostenibilitat, Sílvia Calvó, ha lliurat al president de l’entitat, Carles Iriarte, aquest informe. Iriarte ha mostrat la seva satisfacció per poder haver obtingut aquest document, si bé ha lamentat el fet que hagin hagut de recórrer a la justícia (i haver hagut de destinar-hi uns recursos econòmics) per poder disposar d’aquest document.\nEl president de l’entitat ha lamentat que el Govern hagués decidit “de manera restrictiva” en aquest afer qui era o no part interessada. De fet, aquest ha estat l’argument, segons ha recordat, per no lliurar-los aquesta auditoria. “El Govern no pot decidir quan pot lliurar i quan no una documentació”, ha dit, afegint que el que ha de fer és “complir el que diu la llei”. Iriarte ha incidit en el fet que la informació referent al CTR ha de ser pública i per tant “tothom hauria de poder conèixer aquestes dades”.\nDesprés d’aquesta decisió judicial i que se’ls hagi lliurat aquest document (que encara no han pogut analitzar) des d’APAPMA han manifestat que tornaran a les comissions en què prenien part i que havien abandonat arran d’aquest afer. Es tracta de reunions presidides per l’Executiu i en les quals, segons remarca Iriarte, eren “els únics” representants de la “societat civil”.\nPrevious Post: La Trobada de germanor de residències obre dilluns la Festa de la gent gran de la Seu\nNext Post: Ultra Pirineu i Marxa cicloturista 100×100 Tondo aquest cap de setmana al Pirineu català


Una llista de YouTube agrupa les indicacions per viatjar segurs als transports públics | TMB Notícies\nInici » Empresa » Una llista de YouTube agrupa les indicacions per viatjar segurs als transports públics\nL'etiqueta Covid-19, del canal de YouTube de TMB, reuneix vídeos amb consells de prevenció i amb iniciatives preses per l'empresa durant la pandèmia.\nTMB està utilitzant tots els canals de comunicació al seu abast per contribuir a frenar l'extensió del coronavirus. En el cas del canal corporatiu de YouTube, ha agrupat tots els vídeos relacionats amb l'emergència de salut en una llista de reproducció.\nLa llista Covid-19 compta amb peces que inclouen els consells del personatge que vetlla pel bon comportament al metro i als autobusos, la Karma, els missatges enviats a la plantilla i als usuaris per la direcció de TMB o les iniciatives solidàries impulsades per la companyia.\nEls primers vídeos que van entrar a la llista (a mitjans del mes de març) corresponen al reforçament de la neteja i la desinfecció de trens i autobusos. S'hi han anant sumant missatges i informació sobre les mesures en marxa, enviats pel conseller delegat de TMB, Gerardo Lertxundi, i per la presidenta de la companyia, Rosa Alarcón.\nConsells i iniciatives solidàries\nLa llista Covid-19 també ha incorporat les campanyes corporatives de TMB, que pretenien sensibilitzar la població sobre les condicions d'ús del transport públic en les diferents fases de la pandèmia. Els vídeos recorden l'obligatorietat de l'ús de la mascareta, o la possibilitat de consultar l'ocupació mitjana prevista a les diverses línies i estacions de les xarxes de bus i metro.\nLes iniciatives solidàries estan representades pels trasllats de pacients (des dels hospitals fins a espais de confinament) que han fet conductors voluntaris de la companyia; l'acció d'homenatge a la gent gran que van organitzar TMB i el Gremi de Floristes és una altra de les peces que es poden visualitzar.\nAquest enllaç dona accés a la llista completa, que s'actualitza regularment amb nous vídeos.\nConceptes: #covid19|Comunicació|Informació al client|Institucions: TMB|Anys: 2020


Els infermers reivindiquen la tasca «clau» que fan dins del sistema de salut | Col·legi Oficial d'Infermeres i Infermers de Tarragona\nEls infermers reivindiquen la tasca «clau» que fan dins del sistema de salut\n28 oct. 2016 | Noticia\nCritiquen que s’hagin vist molt afectats per les retallades i reclamen millores\nRedacció diarimés 28/10/2016\nUna peça clau en la millora de les condicions de salut de la població. Així defineixen la tasca que realitzen les infermeres i infermers des del Col·legi d’Inferemeres i Infermers de Tarragona. Expliquen que la seva presència es fa palpable «a peu de carrer, als consultoris d’Atenció Primària, en la complexitat dels serveis hospitalaris, adaptantnos als canvis que la millora dels coneixements i avenços científics ens permeten, i assumint tots els reptes que ens ofereix la ciència i que nosaltres acceptem i en moltes ocasions millorem amb la nostra aportació professional».\nMalgrat el paper que duen a terme, aquest col·lectiu critica que la situació que viuen és «paradoxal». Així doncs, afirmen que «som els que més hem patit els efectes de la crisi, les retallades, la manca de pressupostos i la necessitat de donar resposta a les demandes de la població, amb una dotació que no s’adequa a les necessitats».\nNo obstant això, remarquen «tenir professionals que, tot i no estar satisfets amb la seva tasca, donen el millor d’ells dia a dia». I afegeixen que «som un col·lectiu poc donat a les posicions de força i sobretot a aquelles que posen en risc la vida i la salut de les persones».\nTenint en compte el context actual, des del Col·legi d’Infermeres i Infermers consideren que com a societat caldria millorar el nivell de cuidatge de les persones amb necessitats d’atenció, Serveis d’Urgències, Emergències, Atenció a la Cronocitat, Atenció a les Persones\nGrans, per tal que puguin restar en el seu domicili, contribuint a la disminució de la càrrega dels cuidadors, atenció als nens, a les mares i pares en l’adaptació al seu nou paper, entre altres aspectes. Els col·legiats es mostren sorpresos del «desconeixement de les nostres competències professionals, derivades de la titulació de Grau, així com de l’existència de la Facultat d’Infermeria de la Universitat Rovira i Virgili, el nombre de doctorats, màsters, especialistes —cosa que implica una formació d’entre 6 i 8 anys—, que estan al servei dels ciutadans en tots els àmbits assistencials ». I afegeixen «És hora que es tingui en compte la nostra veu, a Tarragona la de 3.900 col·legiats».


Dimarts.-Comencem aquesta travessa al pont dera Muntanheta per sobre els Banys de Tredós. El corriol entre pujades i baixades per l’antic terreny de mines de la Dorbera, ens situa als peus del marcat coll de Sendrosa. A partir d’aquí amb ziga-zagues guanya desnivell decididament fins arribar el coll, on a l’altre vessant ja podem veure la vall de Ruda i el cercle de Saboredo. Al sud s’aixeca el Tuc Gran de Sendrosa, al qual pugem per la seva cresta nord, força definida i de grimpada distreta i panoràmica. Dalt del cim la vista sobre els cercles de Colomers i Saboredo i el llunyà Mauberme és espectacular. Desfem la cresta i baixem als estanys de Saboredo i al seu refugi, ampliat des de la darrera vegada que vàrem passar amb raquetes. Té les places justes però ens deixen dormir amb matalassos al menjador. A l’hora del registre sorpresa: quasi tots els estadants són foranis i nosaltres els més veterans (o vells!!). Bon sopar i bona nit.\nDimecres.- Esmorzar típic de refugi però correcte i a remuntar la vall tacada d’estanyets fins el Port de Ratera Colomers. Iniciem el descens (NW) cap els bonics estanys Obago, Redon, Long i Major de Colomers, on a la seva vora occidental hi ha el refugi. Fem una aturada i un mos i seguim amb el nostre itinerari, que ara puja fins el Port de Caldes on ja podem contemplar el Montarto i la serra dels Tumenejes entre altres. Fem un petit “sifó” fins situar-nos als plans propers al coll de Crestada. Aquí deixem el fressat camí, que coincideix amb els Carros de Foc, i ens enfilem entre prats congestes i algun rocam cap el Pic de Montarto, el qual té una de les millors vistes sobre la Vall d’Aran i els seus cims circumdants. Ja estem a mitja tarda i algunes fosques nuvolades semblen apropar-se pel sud. Baixem del cim amb recança ja que ens hi passaríem hores. Pel coll de Crestada baixem a l’estany de Cap de Port, on el vent ja girat fa petites “cabretes”. Arribem al refugi de La Restanca i pocs minuts després la pluja es fa present. És agraït està a cobert!!. Una bona dutxa i un bon sopar compartit amb unes basques que estan sorpreses d’aquestes muntanyes tan belles. Avui podem dir que dormim plans.\nDijous.-El dia torna a ser serè. Esmorzem al refugi i anem a cercar el barranc de Rius on un corriol inicialment rost ens porta a l’estany de Rius. Voregem l’estany pel costat nord fins el Port de Rius, on per terreny amb força pendent i sense camí pugem al collet Redon. Ara ens toca baixar al fons de la cubeta on està el llac Redon. Enfront tenim el Tuc del Port de Vielha, darrer cim de la travessa. Voregem l’estany per la sortida d’aigües i flaquejant anem a cercar la carena que enllaça el Tuc de Sarrahera amb el Tuc del Port de Vielha. Dalt del Tuc del Port de Vielha s’eixampla la panoràmica vers els Besiberris i les Maladetes, i als nostres peus com una maqueta la boca sud del túnel. Baixem al mític Port de Vielha i seguim la vall (NE) que va a cercar la vall de Fontfreda i posteriorment vall del riu Nere, la qual seguirem fins el mateix centre de Vielha. Una baixada continuada de 1600 metres de desnivell que posa a prova les nostres cames en aquest tram final de la travessa.\n17-18-19 de juliol 2018 Pep Molinos\nTuc de Sendrosa\nPort de Ratera i Montarto


2015 - Club dels Lletraferits\nInici » 2015\n13 novembre 2015 a llibres tagged Best Seller / medieval / novel·la fantàstica / Patrick Rothfuss / trilogia by Toni\nFa poc vaig tornar a la llibreria Saltamartí de Badalona, (de les poques que encara queden a la ciutat!), cercant alguna lectura de butxaca per llegir al metro. Després de passar-me una bona estona llegint els titulars de les prestatgeries, tenia el cap bloquejat i sense saber que agafar. Així que finalment vaig preguntar a la llibretera que hem recomanés alguna cosa entretinguda. Així vaig acabar amb “El nombre del viento“. “El nombre del viento”, el primer llibre de la trilogia Crònica de l’assassí de reis, constitueix el primer dels tres dies en què Kvothe explica la seva història. Aquesta comença […]\nViaje alucinante, d’Isaac Asimov\n4 novembre 2015 a llibres tagged ciència ficció / Isaac Asimov by xavilok\nCom no podia ésser d’una altra manera, una proposta de ciència ficció del gran Isaac Asimov. Com bé sabeu, m’encanta aquest autor, sobretot la seva col·lecció d’assajos sobre temes tan diversos com l’Univers, l’alquimisme, l’època romana..en definitiva, una font de coneixement científic a l’abast de tothom. En anteriors Clubs de lectura vàrem llegir la primera entrega de la saga de La Fundación i hagués sigut normal proposar la segona. M’he decantat per aquest títol perquè no l’he llegit mai i em sembla una proposta força interessant i no tant extensa com La Fundación. La sinopsis diu així… Un emitente sabio, […]\nSi tú me dices ven lo dejo todo pero dime ven, d’Albert Espinosa\n4 novembre 2015 a llibres tagged Albert Espinosa / novela / reflexió sobre la vida by xavilok\nEn anteriors Clubs de lectura ja el vaig proposar perquè me’l van recomanar fa temps i tinc ganes de llegir-lo. Es diu que és de lectura fàcil, però hi ha algunes males crítiques al respecte. No obstant, per això està el Club de lectura dels Lletraferits! Per jutjar si val la pena llegir-lo o no! La sinopsis diu així… Dani se dedica a buscar niños desaparecidos. En el mismo instante en que su pareja hace las maletas para abandonarle, recibe la llamada de teléfono de un padre que, desesperado, le pide ayuda. El caso le conducirá a Capri, lugar en el […]\nHairago, de M. House\n4 novembre 2015 a llibres tagged M. House / novel·la fantàstica by xavilok\nHairago és el primer llibre escrit per un bon amic meu, el nom real del qual no diré. Va ser un dels 20 finalistes d’un total de 226 llibres del “II Premi de Creació Literària Bubok”, competint amb llibres de gèneres molt distants. En el jurat es trobaven autors com: Lorenzo Silva, Rosa Regàs i Rafael Reig. Si voleu saber més sobre el llibre i l’autor, podeu visitar el web http://www.hairago.com/. A part del propi llibre en sí, l’interesant d’escollir-lo és que el seu autor podrà venir en persona al Club de lectura a parlar-nos sobre el llibre i com el va escriure! […]\n29 agost 2015 a llibres tagged censura / ciència ficció / civilització / poder / Ray Bradbury by Toni\nÉs un dels llibres de culte de la ciència ficció, escrit al 1953. Els temes principals que apareixen a la novel·la són la censura, el poder, la importància de la literatura i de la paraula com a font i vehicle del pensament, la tecnologia i la responsabilitat col·lectiva enfront dels abusos dels governants o el rumb de la societat. Guy Montag és un cremador de llibres, en una societat on llegir és delicte perquè incita a pensar i qüestionar el poder, en comptes d’abandonar-se a l’hedonisme imperant recomanat pel govern. La trobada amb una dona fa que el protagonista entri en […]\nEsperant els bàrbars, de John Maxwell Coetzee\n29 agost 2015 a llibres tagged civilització / decadència / John Maxwell Coetzee / justícia / Premi Booker / Premi Llibreter / premi Nobel by Toni\nJ. M. Coetzee és un sud-africa, que va ser guardonat amb el premi Nobel de literatura el 2003. Va començar a publicar relats el 1974 i el seu nom va saltar al mitjans de comunicació en obtenir el primer gran èxit amb Esperant els bàrbars el 1983. Més tard va rebre diferents premis per d’altres obres: Premi Booker per Vida i Època, premi Jerusalem, un altre premi Booker per Desgràcia, una catedrà a ciutat del Cap, dos Doctorats Honoris Causa i fins i tot a Catalunya l’hem decorat amb el Premi Llibreter. En esperant els bàrbars, els temes de justícia, llei i civilització s’entrellacen […]


Blog Personal: La Ruta Bach\nHa plogut molt des d'aleshores!\nQuantes vegades hem sentit tots aquesta expressió quan es fa referència a coses que varen passar fa molt temps, però ja se sap... tots els que ens dediquem a temes vinculats amb el passat ens passaríem el dia parlant de pluges.\nDes dels temps de Johann Sebastian Bach ha plogut molt!\nLa seva existència es va ubicar entre 1685-1750, a les terres de Turíngia i Saxònia, però amb puntuals i significatives estades a poblacions properes a Hamburg i Berlin. L’atzar va fer que l’aspecte quilomètric de la seva vida no tingués els fastos de vides més itinerants i tal vegada amb més projecció universal com les de Mozart o Haendel. Les poblacions on va viure les etapes significatives de la seva vida no abasten més de 200 km de distància que son els que van d’Eisenach (on va néixer) fins a Köthen la població més al nord de Saxònia on va viure. En aquest traçat no hi he comptat les poblacions hanseatikes (com Lüneburg on Bach va fer durant menys de dos anys d’escolà) ni les visites cèlebres com les de Lübeck a Buxtehude ni la de Potsdam a Frederic el Gran de Prússia.\nEn els nostres dies, la música de Bach ha esdevingut de culte i així també l’aureola de gran mestre musical per a tota la posteritat. Certament, des que Bach va morir ha plogut molt, per tant quin sentit pot tenir avui per a nosaltres rememorar la seva ruta vital? Recórrer les diferents poblacions on viure i compondre? Respondre això és quasi tant difícil com definir el bon gust.\nIntentar entendre el seu univers geogràfic, la seva llum, ubicar en un espai físic les obres que va compondre, conèixer el cor de la cultura germànica (Luther, Goethe, Schiller, Bauhaus, etc...), retrobar els espais d’altres compositors (Telemann, Buxtehude, Haendel, Hummel, Mendelssohn, Schumann, Liszt... fins i tot Mozart). Tot plegat respostes inevitablement parcials per intentar entendre l’estranya fascinació que aquell traçat vital genera encara avui en el pelegrí de Bach. Un ordre atzarós facilita l’excusa meravellosa per recorre’l!\nFa poques setmanes que he tornat de fer-ho amb un grup de gent d'Osona empès pel bon amic i excel.lent músic Jordi Domènec i la gent del Museu Industrial del Ter. He de reconèixer que fins a dia d'avui, l'activitat com a flautista de bec i particularment com a divulgador musical tant a la ràdio com en diferents conferències, cursos, màsters i seminaris m'ha deixat l'agenda planxada, sense gaires forats per viatjar. Però una conversa informal ja fa uns anys amb l'apreciada Carlota Garriga (pianista, compositora i directora de l'Acadèmia Marshall) va obrir la Caixa de Pandora. A partir d'aleshores segueixo sense dedicar-me a fer de Cicerone turístic però confesso que malgrat la baixíssima disponibilitat d'agenda, no m'ha importat gens resseguir en noves ocasions el camí de Bach al costat de petits grups de bons melòmans que ho saben fruir, revivint i compartint aquella estranya emoció. La majoria de vegades instigat per l'Associació "Te de Tertúlia" i per la seva directora Conxita Vera. Va ser amb ella, el seu marit i el seu fill (els dos es diuen Josep) uns amics (en Pere i la Caroline) i l'Araceli que plegats vàrem esdevenir pelegrins de Bach per primera vegada.\nEn aquest camí diferents plaques i escultures evoquen el record de la presència del compositor. Una de les més cèlebres és la que trobem a Eisenach, població on va néixer però que en retrata el seu aspecte de maduresa.\nUna estàtua que contrasta amb la impactant i fins i tot trencadora imatge (en el seu moment polèmica) d'un Bach jove assegut amb posat adolescent a l'orgue, que trobem a la plaça del mercat d'Arnstadt ...\n...o fins i tot amb una de més nova que trobem a la recent restaurada Divi Blasii kirche de Mühlhausen on un jove Bach ben plantat ens hi dóna la benvinguda.\nAra que potser, la més divulgada arreu és la que tothom tria per deixar constància del final del seu pelegrinatge Bach. La que està al costat mateix de la mítica Thomaskirche de Leipzig on avui descansen les seves despulles enterrades sota l'altar des de 1950 després que l'església de Sant Joan quedés destruïda durant la 2a. guerra mundial.\n(Ja em perdonareu la immodèstia però costa molt ser una excepció al tòpic.)\nSempre acabem oblidant però que l'any 1843 Felix Mendelssohn va inaugurar l'estàtua de Bach més antiga del món, just a la façana de la Thomaskirche, avui al costat d'un aparcament de bicicletes.\nEs quasi segur que el setembre del 2012 hi tornaré amb un nou grup promogut per Te de tertúlia. Ja compto les setmanes que falten. Mentrestant, sóc perfectament conscient que la transcendència de la música de Bach va molt més enllà de totes les seves escultures o d'un passeig turístic. Però certament fer la Ruta Bach, com qualsevol altra pelegrinatge, genera una emoció especial, alhora que ens referma la sensació que Bach és més aprop del que pensàvem. Vaja... que potser no ha plogut tant des d'aleshores!\n©Fotos d'Araceli Merino 2007-2011\nPublicat per Joan Vives a 1:52 p. m.\nNomés un comentari sobre l'inci del teu post: per què dius que et dediques a temes vinculats amb el passat?. Mai de la vida ho hagués plantejat així. Jo crec que et dediques magistralment a divulgar un llenguatge universal, intemporal, que relaciona el passat amb el present (gairebé és un "by-pass") i que fa pensar. I per això ens agrada fer "Rutes Bach". Sempre m'ha fascinat aquesta capacitat que tots tenim de connectar amb llenguatges generats en altres temps, vull dir que no crec que avui en dia escoltem a Bach com qui va a un museu... (Ei!!, un 10 per la sèrie de fotos...)\nRecentment he tengut la gran sort de compartir l'ultima "Ruta de Bach" amb la guia d'en Joan Vives; i puc afirmar que ha estat un dels viatges més enriquidors dels que he fet a la meva vida. D'ara en devant noms como Eisenach, Arnstadt, -fins i tot Ohrdruf i Dornheim-, Weimar, Cöthen o Leipzig tindrán per fí un altre sentit per a mí.\nHe de confesar que l'emoció que vaig sentir al depositar una senzilla flor a sobre de la tomba del Gran Mestre como a mostra de respècte i admiració va representar per a mí la culminació d'un somni.\nI he de afegir que tot aixó no hagués estat posible sense la sabia guía d'un mestre de ceremònies com ha estat Joan Vives en aquest viatge: senzill, pròxim, educat i molt preparat, amb una gran capacitat didáctica i una gran dosi de paciència, ens ha fet "viure" el viatge.\n¡Gràcies, Joan, per tot el que ens has donat!\nSe't nota que ho vius de veritat.\nEnric Polo i Moya


El president de la Generalitat, Quim Torra, va presentar ahir la campanya de promoció turística que el Govern ha impulsat per promoure l'activitat econòmica del sector aquesta temporada d'estiu. Sota els lemes Catalunya, casa teva i Gaudeix de Catalunya amb els cinc sentits, la Generalitat ha invertit 7,4 milions d'euros -el pressupost del Patronat de Turisme de Girona- amb la finalitat de «reactivar» el sector i evitar el tancament de petites i mitjanes empreses al territori. La primera onada de la campanya, amb un pressupost de 3,3 milions d'euros, s'adreçarà als mercats català, espanyol -ara sí- i internacional, bàsicament França, Alemanya, Regne Unit i Benelux. La segona part es difondrà a la tardor i s'allargarà fins al 2021, segons va puntualitzar la consellera d'Empresa i Coneixement, Àngels Chacón, en l'acte de presentació. En aquest cas, el Govern destinarà 4,1 milions d'euros per «recuperar» altres mercats i tornar Catalunya a la «posició de lideratge».\nLes Illes Balears van rebre ahir els primers turistes d'ençà que va començar la pandèmia. En concret, 400 persones procedents d'Alemanya van aterrar a l'aeroport de Palma de Mallorca per encapçalar el pla pilot de cara a la represa del turisme a les illes -que contempla l'arribada de 10.000 turistes en les properes setmanes que s'allotjaran en establiments hotelers de la platja de Palma i d'Alcúdia. Amb aquesta arribada, les Balears s'han convertit en la primera destinació d'Espanya que s'ha obert al mercat internacional amb dos vols programats des de Frankfurt i Düsseldorf, que opera TUIfly. En arribar a l'aeroport abans d'embarcar, els turistes es van sotmetre a controls de temperatura i un cop van arribar a bord de l'avió se'ls va fer un qüestionari de salut pública.


Llicència d'Ocupació de la Via Pública (tall de carrer) - Sant Feliu de Codines\nPORTADA > L'Ajuntament > Serveis i tràmits > Tràmits i gestions - Catàleg de serveis > Llicència d'Ocupació de la Via Pública (tall de carrer)\nLlicència d'Ocupació de la Via Pública (tall de carrer)\nLlicència que cal sol·licitar per ocupar parcialment la via pública sense interrompre la circulació o ocupar totalment la via pública comportant la interrupció de la circulació, durant unes hores, per a realitzar tasques de càrrega i descàrrega de mercaderies, de material d'obra, per mudances, etc.\nL'ocupació parcial o total de la via pública cal sol·licitar-la amb un mínim de 72 hores i amb la prèvia autorització de la Policia Local. La tramitació és immediata a partir de la recepció i validació de la documentació en el servei municipal.\nQualsevol persona física, jurídica, col·lectiu o organisme públic responsable de l'activitat que s'ha de realitzar i que motiva la petició.\nSol·licitud d'Ocupació de la Via Pública parcial o total amb prèvia autorització de la Policia Local.\nSol·licitud d'Ocupació de la Via Pública parcial o total (Word, 141 kB)\nCondicions de la Policia Local per al tancament total o parcial de carrers\nL'ocupació parcial o total de la via pública s'ha de sol·licitar al servei d'Atenció Ciutadana amb un mínim de 72 hores, amb la prèvia autorització de la Policia Local.\nLa senyalització de la zona afectada pel trànsit anirà a càrrec de l'empresa, inclosos els desviaments i les rutes alternatives per als vehicles, i amb la necessària antel·lació en relació amb el lloc de l'ocupació.\nL'empresa s'encarregarà, si s'escau, de tenir el personal necessari per regular el trànsit.\nLa vorera ha de quedar lliure per als vianants; en cas d'haver-se d'ocupar s'habilitarà un pas alternatiu per als vianants.\nL'empresa te l'obligació de comunicar qualsevol incidència i/o desperfecte que es produeixi en béns públics o privats.\nL'empresa prendrà les mesures necessàries per tal de vetllar per la seguretat tant dels vehicles com dels vianants.\nEn qualsevol cas, el personal encarregat de la regulació del trànsit seguirà les indicacions que li comuniquin els agents de la Policia Local.\nEn cap cas, es podrà fer servir una autorització de tall per dates o horaris diferents dels sol·licitats amb motiu de problemes derivats dels proveïdors del sol·licitant, sense posar-ho en coneixement d'aquesta prefactura.\n- En cap cas el pagament a compte realitzat per a l'ocupació parcial o total del carrer dóna dret a ocupar la via pública fins que hagi estat concedida l'ocupació.\n- L'incompliment d'aquestes condicions, en qualsevol dels seus apartats, comportarà l'aplicació de la sanció corresponent d'acord amb la normativa vigent i a més pot comportar la retirada i/o anul·lació de la llicència concedida.\nLlicència d'Ocupació de la Via Pública amb contenidor i sacs de runes


Ruta de la coca i la llonganissa | Turisme Lluçanès\nAdreça Ajuntament de Prats de Lluçanès\nPrats de Lluçanès té una menja tradicional en la qual es barreja el dolç i el salat, la coca dolça i la llonganissa. Us proposem un recorregut per vuit establiments de la població, marcats en un mapa en els quals podeu degustar i adquirir diferents especialitats de coca i llonganissa que s’hi elaboren.\nA la carnisseria Loreto ens avalen més de 30 anys d’experiència, amb productes de proximitat i de primera qualitat, tot elaborat dins la mateixa botiga.\nTelèfon 938560082/ 656275054\nCorreu electrònic carnisserialoreto@gmail.com\nForn de pa centenari de tradició familiar. Actualment és la cinquena generació de forners. És l’únic forn del poble que cou els seus productes amb forn de llenya. Especialitat en pa, diverses coques i pastisseria artesana d’elaboració pròpia.\nTelèfon 93 856 02 84\nDes del 1977 la pastisseria Girvent ofereix al poble de Prats postres artesanes elaborades amb productes de primera qualitat. El nostre objectiu és endolcir els àpats i vetllar per mantenir la tradició gastronòmica.\nTelèfon 93 856 03 99\nCorreu electrònic girvixic69@hotmail.com\nFundat l’any 1894 per Pau Vilamú i Badia. Continuem la tradició artesana després de quatre generacions. El principal producte és el pa. També elaborem peces de brioxeria i una gran varietat de coques.\nTelèfon 93 856 03 67\nCorreu electrònic mariela_dure@yaho.es\nDes de 1967 elaborant embotits curats i cuits, i plats preparats, per garantir la seva qualitat amb el nostre millor treball, innovant amb receptes i presentacions per donar-vos el millor servei.\nCarnisseria Ca la Rosa\nEstabliment obert des de 1966 on podem trobar carn de xai de criança pròpia, vedella del Lluçanès, porc.. A més som elaboradors d’embotits artesans i elaborats càrncs com hamburgueses, enfilalls, escalopes,…\nTelèfon 93 856 01 33\nConegut també com a cal Finus o ca la Dària, és obert des del 1982. Es caracteritza per fer una gran varietat de pans i coques totalment artesanals, on el pa encara es fa amb el mètode antic: una fermentació lenta, cocció amb forn de sola i finalitzant la venda amb un tracte proper i familiar.\nTelèfon 93 856 04 27\nEl Taulell del Soler\nA pagès el cercle comença al camp i acaba al plat. Al Soler de n’Hug conreem els camps per alimentar el nostre bestiar: oví, porcí i boví. D’aquesta manera, al Taulell, us oferim la embotits i carn de la propia explotació familiar: proximitat, qualitat i productes km.0 al teu abast.\nTelèfon 938508042 / 620864628\nCorreu electrònic eltaulell@elsoler.cat


Homs afirma que una reforma constitucional ha d'incloure el dret d'autodeterminació\nEl conseller de Presidència de la Generalitat, Francesc Homs, ha advertit aquest dilluns que el Govern no considerarà qualsevol proposta de reforma de la Constitució que no inclogui el dret a l'autodeterminació de Catalunya.\n"No considerarem cap proposta que no incorpori la llibertat i la democràcia a l'efecte de Catalunya", ha advertit en inaugurar la XLVII Universitat Catalana d'Estiu (UCE) en Prada de Conflent.\nPer a ell, "no és possible incardinar Catalunya si no és en un marc de reconeixement del seu dret a l'autodeterminació" i de poder-la exercir amb llibertat i democràcia.\nHoms s'ha mostrat escèptic davant les propostes de reforma constitucional, i ha desconfiat de "qualsevol plantejament que no pugui ser avaluable".\nHa afegit que la proposta també hauria d'incloure més instruments d'autogovern o Catalunya no tindrà futur, i ha destacat la importància que els partits catalans estiguin units perquè es "facin respectar".\n"No ens fiem", ha puntualitzat, i ho ha argumentat dient que els diversos governs catalans han fracassat en els seus intents per entaular negociacions amb els diferents executius centrals, posant d'exemple la reforma de l'Estatut.\nHa carregat contra la reforma constitucional de l'article 135 en 2011, perquè el PSOE i el PP es "van carregar l'autonomia financera i política de forma unilateral" i van imposar un canvi al servei de la seva causa, segons ell.\nCOM LA RDA\nEl conseller considera que a Espanya hi ha llibertat i democràcia però "no es poden exercir plenament, perquè quan saques les urnes et posen una querella", la qual cosa interpreta com a signe inequívoc que alguna cosa no funciona.\nHa recordat que en l'antiga República Democràtica Alemanya (RDA) també existia "democràcia i llibertat formal", però que quan va caure el mur de Berlín es va demostrar que no era cert.


Del 01 al 01 de març de 2022\nInstitut de les desigualtats (Terrasa) i Garrigues Cooperació (Lleida)\nPassadissos del Rectorat\n01 de març de 2022 | 14:42\nExposició fotogràfica de la fotoperiodista Mireia Comas Franch: Trencant fronteres internes, organitzada per l'Institut de les desigualtats (Terrassa) i Garrigues Cooperació (Lleida), que es podrà visitar fins el 31 de març a l'edifici del Rectorat. La presentació tindrà lloc el dia 1 a les 12 hores al propi Rectorat i comptarà amb la presència de l'autora.\nEstiu rere estiu l’engranatge de la indústria fruitera reclama dones i homes que la facin possible. Elles i ells són la baula imprescindible per a què cada fruit sigui recollit de l’arbre, classificat, encaixat i enviat a un mercat llunyà on serà consumit per persones alienes a les fatigues que suposa omplir el seu plat. Un gran esforç pagat amb magres salaris i sense tenir cura de les persones. Plataforma Fruita amb Justícia Social\nL'Exposició entoma la recollida de testimonis de 17 dones temporeres a Lleida, per a visibilitzar les vulneracions i l'existència de fronteres internes relacionades directament amb el racisme i la Islamofòbia, dins el territori català. Els retrats han estat realitzats per la fotoperiodista terrassenca Mireia Comas Franch.\nMireia Comas, fotoperiodisme crític i compromès\nMireia Comas és fotògrafa i fotoperiodista. Des dels inicis, els seus projectes han donat veu a realitats silenciades, a les persones en situació de vulnerabilitat i als moviments socials. Com a fotoperiodista, les seves fotografies s’han publicat a mitjans com La Vanguardia, El Periódico, el Diari Ara, El País, el Diari de Terrassa o el Diari de Sabadell, entre d'altres.\nAtrapats, l’últim projecte realitzat per la fotògrafa, que visibilitza la situació d’un grup de joves en situació irregular a Terrassa, ha rebut diversos premis de fotoperiodisme tant nacionals com internacionals. El darrer ha estat el primer Premi Miravisions de Fotoperiodisme, però abans ja havia estat finalista del Premi Joan Guerrero del San Pol DOC i del premi Zampa de Fotografia Documental, i havia obtingut una menció honorífica en el Julia Margaret Cameron Award, en la categoria de documental i reportatge.\nTambé va ser guardonada amb el Premi Llibertat d’Expressió 2021 que atorga la Unió de Periodistes Valencians.


amb ulls de sargantana 2: NO FEM EL....\nNO FEM EL....\nPublicat per sargantana a 23:19\nEtiquetes de comentaris: fotos, freelance, humor\nXeXu 13 de juny de 2013, a les 23:30\nI què és fer el mussol?\njpmerch 13 de juny de 2013, a les 23:50\nsa lluna 14 de juny de 2013, a les 8:34\nI què és dotorejar??\njpmerch 14 de juny de 2013, a les 18:35\nDotor és com al País Valencià li diem al tafaner.\nsa lluna 14 de juny de 2013, a les 9:23\nuuu-uuu...uuu-uuu...uuu-uuu...fan així, oi?\n- El mussol és el símbol de la filosofia, ho és perquè els seus ulls representen la intel·ligència, simbolitzant la saviesa i el coneixement?\n- Animal misteriós, molt mandrós i sedentari?\n- Anar sempre tot-sol com un mussol??\nQuè és fer el mussol?\n(del mussol com infecció al ull, no crec que parlis)\nMira que fa EL MUSSOL amb mi!!\nSigui com sigui, m'ho explicaràs??\nBessets curiosos i molt alegres...és divendres!! ;)\nGarbí24 14 de juny de 2013, a les 13:42\nfer el mussol és fixar-se molt i no dir res\nM. Roser 14 de juny de 2013, a les 22:49\nDiuen que els mussols són tan savis perquè es fixen molt en tot ( ulls).\nDes de sempre, he sentit que fer el mussol, s'associava amb fer el ruc: no facis el mussol--no facis el ruc, però com que "cada terra fa sa guerra"...\nCarme Rosanas 15 de juny de 2013, a les 0:31\nSabem com evitar-ho? crec que no...\nIldefonso Robledo 15 de juny de 2013, a les 7:57\nVaya, venia a comer alguna cereza, pero veo que este "pajaro" se las ha trincado...\nEn fin, feliz fin de semana, Sargantana\nDeric 15 de juny de 2013, a les 9:11\nGràcies per les explicacions dels comentaris,jo també m'havia quedat en plan... eing?\nGlo.Bos.blog 15 de juny de 2013, a les 11:55\nJo em pensava que volia significar una persona taciturna, poc sociable, que escolta molt però que xerra poc, tot i que té coses per dir.\nPerò veig que hi ha moltes versions de la dita!\nElfreelang 15 de juny de 2013, a les 14:13\nVols dir que enlloc de mirar el que passa hem d'actuar?\nsargantana 16 de juny de 2013, a les 22:47\nvaja..ja no se si em queda gaire a dir\nnosaltres quan diguem fer el mussol es com dir..*mirar molt i actuar poc*\npero ja veieu que hem apres moltes coses dels mussols\ngracies a tots, per esser aqui i per esser com sou


1 Febrer 2014 – No cal que en facis gaire cas\nEl diccionari ens diu que la didàctica és la ciència que orienta i dirigeix el procés d’aprenentatge. Fins ara, aquesta ciència l’exercien els mestres o els estudiosos de la matèria. Ara, es veu que passa a ser competència de determinats jutges. Tot un avenç pedagògic i democràtic. De fet, m’ha tornat a la memòria el fet que el meu primer professor va ser un capellà que exercia de mestre sense cap altre mèrit que ser capellà, en una clara demostració del criteri pedagògic de l’escola franquista.\nLa darrera resolució el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya vol dictar com ha de ser l’ensenyament a Catalunya, pel que fa a l’equilibri de llengües, sempre que uns pares demanin una alguna cosa diferent a l’habitual, tot prescindint tant de les competències de les autoritats escolars, com de la praxi educativa, com dels drets de la resta d’alumnes que hi comparteixen aula. Fantàstic.\nBen mirat, però, tampoc no ens ha de sorprendre la resolució, si tenim en compte que la guerra total contra la llengua a l’escola (entre altres àmbits, com ara els mitjans de comunicació o l’economia) ja fa dies que es va decretar a la Franja de Ponent, a les Illes, al País Valencià i també a Calunya, i que no és altra cosa que el resultat d’una sentència (potser caldria dir-ne condemna) del Tribunal Constitucional contra l’Estatut.\nQui vol trencar la societat? Qui vol dividir, fins i tot espais tan íntims i importants com les aules? Qui vol enfrontar les famílies? Qui, al capdavall, vol portar crispació i enfrontament a un sistema educatiu d’èxit que ha fet que unes quantes generacions de catalans hagin estat escolaritzats aprenent dues llengües correctament? Els que ens proclamem independentistes no.\nAquesta resolució és la mostra més clara de quin és el futur que ens espera si seguim a Espanya. La independència potser està plena d’incerteses, però seguir com ara és un cúmul de realitats que no ens podem permetre, ni a l’escola, ni enlloc.


revista by berta jajaja - issuu\nL'ANTIC EGIPTE L'antic Egipte fou una civilització del nord-est d'Àfrica que es desenvolupà al voltant del curs mitjà i baix del riu Nil, en el territori que ara ocupa l'actual estat d'Egipte. La civilització es va construir cap el 3150 a. C., amb la unificació l'Alt i Baix Egipte sota el primer faraó, i va persistir durant els següents tres mil·lennis. Política La República Àrab d'Egipte és governada actualment d'acord amb la constitució de 1971, aprovada per l'11 de setembre. Segons aquesta, Egipte és Estat democràtic i socialista, en què l'islam és religió d'Estat i l'àrab la llengua nacional. Una societat estratificada La propietat de la terra estava a mans de petits propietaris privats, l'Estat i els temples religiosos. El comerç estava a mans de funcionaris encarregats de proveir, pagar i distribuir els articles importats i d'un sector de mercaders que organitzaven expedicions comercials. Tant l'agricultura com el comerç eren font de diferenciacions socials, base d'una societat estratificada. La burocràcia al servei de l'Estat va augmentar a mesura que l'organització social va esdevenir més complexa. Els funcionaris estatals recaptaven i administraven impostos i dirigien el comerç i l'activitat militar. Al Pròxim Orient hi havia esclaus, però el manteniment de les civilitzacions mesopotàmiques no depenia directament del seu treball. Piràmides Les piràmides d'Egipte són grans monuments funeraris construïts en els temps de l'antic Egipt. De tots els vestigis que ens van deixar els egipcis de l'Antiguitat, els més portentosos i emblemàtics monuments d'aquesta civilització, i en particular, les tres grans piràmides de Gizeh, les tombes o Cenotafis dels reis kheops, Khefrem i Micerí , la construcció es remunta, per la gran majoria d'estudiosos, al període anomenat Imperi Antic de Egipte. La Gran Piràmide de Giza, construïda per Keops (Jufu), és una de les set Meravelles del Món. 2. Activitats econòmiques (de què vivien) ADMINISTRACIÓ I COMERÇ: El faraó, déu vivent que actuava com summe sacerdot, era el monarca absolut del país i, com\na mínim en teoria, tenia un control total sobre la terra i els seus recursos. Del faraó n'emanava tot l'ordre jurídic, ja que a l'Antic Egipte no hi havia codis escrits, i també era el comandant militar suprem, recolzant-se en una burocràcia d'oficials per dirigir els seus afers. Al càrrec de l'administració hi havia el seu segon en comandància, el visir, que com a representant del faraó controlava un poderós cos de funcionaris i escribes que coordinava la fitació de terres, el tresor, els projectes de construcció, el sistema legal, i els arxius. ESTATUS SOCIAL: La societat egípcia estava altament estratificada, i l'estatus social s'exhibia expressament. Els pagesos constituïen la major part de la població, però la producció agrícola era apropiada directament per l'estat, el temple, o la família noble que posseïa la terra. En les temporades que, a causa de les riades i crescudes del Nil, els treballs agrícoles eren impracticables, els pagesos estaven subjectes a un sistema de corvees pel qual havien d'entregar una taxa de treball a les mines o a les pedreres, especialment en projectes d'irrigació i en la construcció de sumptuoses tombes i temples (veure article principal Arquitectura de l'antic Egipte. SISTEMA LEGAL: El cap del sistema legal oficialment era el faraó, qui era responsable de promulgar lleis, lliurar justícia, i mantenir la llei i l'ordre, un concepte al que els antics egipcis es referien com Ma'at. Encara que no hagi sobreviscut cap codi legal de l'antic Egipte, els documents judicials mostren que la llei egípcia es basava en una visió del que és correcte i el que està equivocat de sentit comú que emfatitzava assolir acords i resoldre conflictes més que pas aferrarse estrictament a un complicat conjunt d'estatuts. AGRICULTURA: Una combinació de trets geogràfics favorables van contribuir a l'èxit de la cultura de l'antic Egipte, el més important dels quals era el ric sòl fèrtil resultat de les inundacions anuals del riu Nil. Els antics egipcis eren així capaços de produir menjar en abundància, permetent a la població gastar més temps i recursos a passatemps culturals, tecnològics i artístics. ANIMALS: Els egipcis creien que una relació equilibrada entre la gent i els animals era un element essencial en l'ordre còsmic; així humans, animals i plantes es creia que eren membres d'un sol tot. Els animals, tant domesticats com salvatges, eren doncs una font crítica d'espiritualitat, companyerisme, i sosteniment pels antics egipcis. RECURSOS NATURALS:\nEgipte és ric en pedres de construcció i decoratives, coure i menes conductores, or, i pedres semi precioses. Aquests recursos naturals permetien als antics egipcis construir monuments, estàtues esculpides, fabricar eines, i joieria de moda. Els embalsamadors feien servir sals del Wadi El Natrun per a la momificació, que també proveïa el guix. 3. L'art: -Arquitectura: L'arquitectura de l'antic Egipte es caracteritza per ser de caràcter religiós o funerari. Les construccions són funcionals i simbòliques, tot i que el seu simbolisme no ha estat del tot desvetllat. Els grans monuments de pedra, en grans blocs, amb sòlides columnes són sovint el testimoni del pas de diferents cultures. Un element decoratiu característic de l'arquitectura egípcia són certes columnes que imiten el lotus. - Les construccions més originals d'aquesta arquitectura són les piràmides, els temples i les tombes. Lot us:\n- Estructura: L'escultura es va desenvolupar bàsicament per a representar als antics déus egipcis i també per a donar forma física als faraons. Es van construir gran nombre d'estàtues magnífiques per a representar als déus i als celebres reis i reines. Aquestes estàtues estaven destinades a donar la vida eterna als "déus" reis i reines, així com per a permetre que els seus súbdits veiessin el seu aspecte físic. - Pintura: A l'antic Egipte es desenvolupà una pintura mural, essencialment narrativa, amb representacions de cerimònies i fets remarcables; la pintura acostuma a anar acompanyada de jeroglífics que aporten informació essencial\n4. Religió: -Deus - Creences: · Vida d'ultratomba · Embassaments Deus Egipcis: - Ra, el déu Sol: El déu Ra es presenta en tres formes: la d'escarabat que simbolitza el Sol naixent; la de disc solar o Sol del migdia; i per últim, la d'un vell recolzat en un bastó en representació del Sol de l'ocàs.\n− Osiris, senyor dels inferns: Era rei a la terra i va ensenyar als egipcis la religió i el cultiu dels cereals. Però va ser assassinat pel seu gelós germà Set, que el va enganyar per tal que es fiqués en un arcó de fusta, que després\nllançar al Nil.\n- Anubis, déu fune rari: És el déu que acudeix a emportar-se als morts cap a l'altre vida i se'l representa com un cànid.\n- Isis: esposa, mare i maga: Isis és representada com una dona coronada amb el “tron”. A més, més endavant és representada amb banyes i un disc solar entre elles tal com la deessa Hathor.\n- Horus, el déu Falcó: Déu en forma de falcó que en un principi tenia per ulls al Sol i la Lluna, però després que el Sol fos assignat a Ra com a símbol, la Lluna va quedar com a únic ull d'Horus.\nCreences: Les creences en els déus i l'altre món estaven immerses a la civilització de l'antic Egipte des dels seus inicis; la llei faraònica es basava en els drets divins dels reis. El panteó egipci estava poblat de déus que tenien poders sobrenaturals i s'invocaven per a l'ajut o la protecció. Tot i això, els déus no es veien sempre tant compassius, i els egipcis creien que s'havien de seduir amb oferiments i pregàries. L'estructura d'aquest panteó canviava contínuament a mesura que noves deïtats es promovien a la jerarquia, però els sacerdots no feien cap esforç per a organitzar els diversos i de vegades conflictius mites de la creació i històries en un sistema coherent.\nVida ultratomba: La momificació: A l' antic Egipte la mort tenia molta importància, doncs creien que un cop morts continuarien gaudint de les riqueses que havien tingut en vida, és per això que els faraons es feien enterrar amb totes les seves riqueses. Les tècniques de momificació tenien per objecte conservar el mort amb la mateixa aparença que aquest va tenir en vida. Primer se li treien les vísceres i els líquids i, desprès, s'embalsamava el cos amb herbes aromàtiques i medicinals per tal que no es corrompis. A continuació, s'embolicava la mòmia amb vena pegada amb resina i se'l cobria amb amulets protectors. Per últim es col·locava la mòmia dins un sarcòfag. Cada taüt estava esculpit amb aparença humana. Els òrgans es dipositen als vasos canops, i les petites estatuilles que feien de servidors funeraris vetllaven el seu repòs. Tots aquests objectes tenien inscripcions plenes de símbols.


La cursa PIA&GO recapta més de 31.000 euros per a infants i joves en risc | Catalunya Religió\n(Escola Pia de Catalunya) La quarta edició de la PIA&GO, una caminada solidària que ha animat a caminar a més de 1.700 participants arreu de Catalunya, ha recaptat 31.000 euros per a infants i joves en risc.\nL’acte benèfic organitzat per l’Escola Pia de Catalunya s’ha adaptat a les circumstàncies sanitàries i a l’edició d’enguany, la quarta, cada inscrit, individualment o en un reduït grup de família o amics, ha caminat o corregut la distància que ha volgut en favor d’una mateixa causa: els infants i joves en risc d’exclusió. Una aplicació mòbil, creada especialment per a l’esdeveniment, ha permès sumar els quilòmetres fets entre les 7h del matí i les 19h.\nLa iniciativa ha comptat amb la col·laboració de l’empresa de serveis alimentaris Aramark, que ha sumat 8.000 euros a la causa com a patrocinadors oficials de l’esdeveniment. A condició, això si, de superar els 5.000 quilòmetres caminats per part dels inscrits. Finalment, la participació ha sigut superior a l’esperada i s’han aconseguit recórrer més de 7.500 km.\nLa PIA&GO és "la mostra que en mig d'una situació extraordinària com la que estem vivint, som capaços d'unir esforços pel que és realment important: transformar la societat" ha dit Antoni Burgaya, director general de la institució.\nEls recursos econòmics recaptats en darreres edicions de la PIA&GO aniràn destinats a diferents projectes educatius i socials que han fet possible que infants i joves en risc puguin gaudir de les mateixes oportunitats. L’educació en el lleure durant l’estiu n’és un exemple, però també garantir la continuïtat formativa de l’alumnat en estudis post obligatoris, entre d’altres.\nA més a més, quatre de les participants han tingut la sort de guanyar premis que els col·laboradors Sonos, La Casa de Pineta, Roc Roi Adventures i el Palau de la Música, han donat a la PIA&GO.\nLa PIA & GO és un esdeveniment transversal que reuneix tota la comunitat d’Escola Pia de Catalunya i obert a tothom, on aportar un granet de sorra a través de l’esport, caminant o corrent, a una mateixa causa.\nPIA&GO, Cursa solidària, educació en el lleure, Acció Social, Educació, Joves, Escola Pia


Saber més respecte al cognom álamo és saber més sobre aquelles persones que amb tota probabilitat comparteixen uns orígens i avantpassats comuns. Aquest és el motiu pel qual és freqüent que el cognom álamo sigui més abundant en uns certs països del món en concret que en uns altres. En aquesta pàgina és possible conèixer quins són els països del planeta en els quals existeix una major quantitat de persones amb el cognom álamo.\nEl cognom álamo en el món\nLa globalització és un fenomen que ha fet que els cognoms es difonguin molt més lluny de de el país en què es va originar, de manera que podem trobar cognoms asiàtics a Europa o cognoms americans a Oceania. De la mateixa manera ocorre en el cas de álamo, que com es pot comprovar, és possible assegurar que és un cognom representat orgullosament en gairebé tothom. D'igual manera existeix països en els quals certament el nombre de persones amb el cognom álamo és major a la de la resta de països.\nEl mapa del cognom álamo\nL'oportunitat d'informar-se en un mapamundi sobre quins països posseeixen una major quantitat de álamo en el món, és de gran ajuda. Col·locant-nos sobre el mapamundi, damunt d'un país concret, som capaços de veure la xifra exacta de persones que porten el cognom álamo, per a aconseguir així la informació precisa de tots els álamo que pots trobar en l'actualitat en aquest país. Tot això ens ajuda també a comprendre no solament d'on és oriünd el cognom álamo, sinó també d'en quina manera s'han desplaçat i s'han traslladat les gents els orígens de les quals formen part de la família amb el cognom álamo. De la mateixa manera, podem veure en quins països s'han arrelat i desenvolupat, motiu pel qual si álamo és el nostre cognom, resulta atractiu saber a quins altres llocs del globus és possible que migrés alguna vegada un avantpassat nostre.\nPaïsos amb més álamo del món\nSi ho mires atentament, en aquesta web et presentem tot allò que és important perquè puguis tenir la informació real de quins països tenen un major número de álamo en tot el planeta. D'igual manera, és possible veure'ls de forma molt gràfica en el nostre mapa, en què els països en els quals resideixen una quantitat major de persones amb el cognom álamo poden veure's pintats en un to més fort. D'aquesta manera, i amb un simple cop de vista, pots localitzar sense dificultat quins són els països en els quals álamo és un cognom més freqüent, i en quins països álamo és un cognom insòlit o inexistent.


Revolution, confirmat com a nou DLC per Black Ops 2 | wikiNoticia\ndimecres, 9 de gener de 2013 16:20\nHa necessitat el seu temps Activision per confirmar el que era un secret a veus: la existència d'un nou paquet de mapes per al popular Call of Duty: Black Ops 2. Després de ser filtrada dies enrere una imatge promocional i després de confirmar-ho la cadena de tendes britànica HMV a la seva pàgina de Facebook, l'editora nord-americana Activision ha publicat un tráiler de presentació d'aquest nou contingut que, com avancem, porta quatre nous mapes pel multijugador, un escenari per a la vessant zombis, un subfusell d'assalt i la sorpresa d'una nova manera zombis.\nEls quatre mapes pel multijugador són: Mirage, Downhill, Hydro i Grind. Mirage està ambientat en el Llunyà Orient, en un escenari ideal per a atacs a llarga distància i per als temuts franctiradors. Downhill ens situa en un terreny nevat, a les altes muntanyes al costat d'una estació d'esquí. Hydro ens submergeix en les entranyes d'una presa de Pakistan, i Grind ens porta a un skate-park de Califòrnia on prevaldran els atacs en un azulado cel obert. D'altra banda, l'escenari Die Rise està dirigit a la manera zombis, en una ciutat abandonada també en el Llunyà Orient, havent d'escapar dels zombis i dels paranys amagats baixos els enderrocs.\nLa sorpresa ha vingut amb l'anunci d'una nova manera zombis anomenat Turned, on encarnarem a un zombi que busca recuperar la seva forma humana. Per a això haurem de trobar al jugador humà i abatre-ho. Aquest paquet de continguts també inclou un subfusell d'assalt PeaceKeeper SMG.\nUna altra de les novetats que no s'havien filtrat era la data de sortida i el preu. Revolution sortirà primer en Xbox 360 el 29 de gener a canvi de 1200 Microsoft Points, mentre que les versions per PlayStation 3 i PC arribaran el 28 de febrer. Els usuaris que posseeixin la Passada de Temporada de el joc podran descarregar-se gratuïtament aquest contingut en la data indicada. Aquest DLC sembla que no sortirà en Wii O, atès que Activision i Nintendo segueixen en converses sobre aquest aspecte des de la sortida de el joc en aquesta plataforma el passat 30 de novembre.\nL'entrada Revolution, confirmat com a nou DLC per Black Ops 2 apareix primer en Ecetia.


Tàrrega i organitza en format virtual la primera edició de la Fira Estudies & Treballes\nUltimen els preparatius per dur a terme del 26 al 30 d’abril les noves jornades d'orientació educativa i laboral\nper Marta Romera 22/04/2021 18:20h\nLa Regidoria de Ciutadania, Educació i Treball de l'Ajuntament de Tàrrega i el Pla Educatiu d'Entorn 0-20, amb la col·laboració dels departaments d'Educació i Treball de la Generalitat de Catalunya, enllesteixen els preparatius per realitzar la primera edició de la Fira 'Estudies & Treballes' (FET) de la capital de l'Urgell, que se celebrarà telemàticament del 26 al 30 d'abril.\nLa programació compta amb nombroses activitats perquè les persones assistents puguin obtenir recursos que li permetin orientar-se en el seu propi itinerari educatiu, laboral i emprenedor. «Es tracta d'una iniciativa adreçada a famílies, membres de la comunitat educativa, alumnat de diferents franges d'edats, especialment ensenyaments postobligatoris, i a tota la ciutadania en general», explica el regidor de Ciutadania, Educació i Treball, Xavier Rossell-Aparicio.\nLes noves jornades s'havien de posar en marxa l'any passat, però s'ajornaren a causa de la pandèmia. «Mitjançant el format en línia podem tirar finalment endavant el projecte», assenyala l'edil. Val a dir que Tàrrega ja celebrà els anys 2006 i 2007 unes jornades similars d'orientació i que el consistori recupera ara catorze anys després.\nTàrrega i el Pla Educatiu d'Entorn organitzen en format virtual la primera edició de la Fira Estudies & Treballes | LleidaDiari.cat\nPer aquest dilluns 26 d'abril destaquen algunes activitats com la sessió inaugural a les 10 del matí amb les intervencions d'Alba Pijuan Vallverdú, alcaldessa de Tàrrega; Maria Jesús Marvà, cap del Servei Territorial d'Ocupació (SOC) a Lleida; i Carles Vega, director dels Serveis Territorials d'Educació a Lleida. Tot seguit, es farà la conferència inicial a càrrec de Jaume Funes, educador i psicòleg, que anirà dirigida especialment a adolescents i joves convidant-los a reflexionar envers el seu futur.\nPel que fa a l'àmbit educatiu destaca durant tota la setmana la participació activa dels diferents centres educatius així com del Servei d'Orientació d'Àmbit Comunitari (SOAC) del Pla Educatiu d'Entorn 0-20 de Tàrrega, que té com un dels objectius prioritaris orientar les famílies i l'alumnat en la construcció dels itineraris educatius personalitzats. En l'àmbit ocupacional figuren tallers monogràfics, accions formatives de la Xarxa Nacional d'Emancipació Juvenil i l'Oficina Jove de l'Urgell, i conferències de la Solana, el SOC, el CFA Tàrrega, l'Associació Alba i el programa 'l'Urgell s'ocupa'.\nEn l'àmbit d'emprenedoria es comptarà amb Ponent Coopera, que impartirà un taller sobre economia social i solidària. Tots aquests recursos i materials estaran disponibles en un espai web de la fira, junt amb la 'Guia sobre l'oferta formativa i la millora d'ocupabilitat a Tàrrega', que es va presentar el curs passat i que ha estat actualitzada enguany.\nCamarasa acull l'exposició itinerant sobre la vaga de la Canadenca\nLes Garrigues crea el distintiu de qualitat 'Restaurant Verge Extra'


Granollers aprova el Pla d'Acció Social 2018-2028 per fer una ciutat més inclusiva i equitativa\nInici > Granollers aprova el Pla d'Acció Social 2018-2028 per fer una ciutat més inclusiva i equitativa\nEl document guiarà les futures accions en matèria de polítiques socials\nGranollers ha aprovat el Pla d’Acció Social 2018-2028 que té l’objectiu de fer de Granollers una ciutat més inclusiva, sense discriminacions i amb millors oportunitats per a tothom. Així, el document defineix les línies estratègiques que guiaran les polítiques socials en els propers deu anys.\nEl document pretén aprofundir en la comprensió dels fenòmens de risc i exclusió social que afecten a la població i en com aquests es transformen i fan necessari noves formes d'abordar-los. El Pla persegueix redefinir les línies d'intervenció socials actuals, reforçant el treball social i comunitari i, finalment, vol que la inclusió social i l'equitat esdevinguin una fita compartia per totes les àrees de l'ajuntament i la resta d'administracions públiques així com del teixit social de la ciutat.\nPer a l’elaboració d'aquest document s’ha fet una diagnosi prèvia amb una exhaustiva recollida de dades. En total, s’han efectuat 311 enquestes a la ciutadania i 83 enquestes a persones usuàries de Serveis Socials. A més, també s’ha fet una consulta a una trentena de professionals dels diferents serveis i equipaments.\nEl Pla d’Acció Social s’orienta en base a sis criteris d’acció (la perspectiva d’equitat, la co-responsabilitat, el treball en xarxa, l’accessibilitat, l’equilibri territorial i la detecció i prevenció dels problemes) i s’estructura en 8 grans línies d’acció social de les quals en deriven 61 accions.\nLes grans línies d’acció social són:\n- Envelliment: inclou la promoció de l’envelliment actiu; la millora de l’accessibilitat de la ciutat; l’atenció a la dependència; i la prevenció i detecció de l’aïllament social i de les situacions de vulnerabilitat.\n- Immigració: inclouen el reforç de l’acollida; i l’ampliació de la xarxa social de les persones d’origen estranger.\n- Salut: inclouen el treball en xarxa entre serveis socials i serveis sanitaris de salut mental; els recursos d’atenció psicològica des dels serveis socials; la prescripció social en l’àmbit de la salut mental i la dependència; i les oportunitats d’activitat física i esportiva inclusives i accessibles.\n- Treball i ingressos: inclouen la millora dels plans d’ocupació locals i l’accés al mercat de treball; la millora de l’accessibilitat, la simplificació i innovació en els ajuts econòmics de subsistència; i la millora de la coordinació amb el tercer sector.\n- Habitatge: inclouen la implementació del Pla Local d’Habitatge; l’aprofitament de l’habitatge públic; la innovació en les vies d’accés a l’habitatge; i la creació d’un dispositiu per a persones sense llar.\n- Suport familiar i afectiu: inclouen el treball social d’acompanyament a les famílies; la protecció de la infància en risc; i mesures orientades a assolir a la igualtat de gènere.\n- Xarxa social i comunitària: inclouen el reforç del treball comunitari; el treball en xarxa per a la detecció de persones en risc; la dinamització d’espais urbans; i la col·laboració amb el teixit social per al desenvolupament comunitari.\n- Educació i cultura: inclouen, pel que fa a la infantesa i adolescència, l’acció integral per l’equitat educativa; i pel que fa a l’adultesa, el reforç de l’acció educativa amb les persones adultes amb menor capital educatiu.\nEl Pla d’Acció Social 2018-2028 de Granollers ha comptat amb el suport de tots els grups municipals de la ciutat. El document s’ha aprovat per unanimitat a la sessió plenària del 29 de gener.\nURL d'origen: http://www.granollers.cat/noticies/sala-de-premsa/granollers-aprova-el-pla-dacci%C3%B3-social-2018-2028-fer-una-ciutat-m%C3%A9s


Una nena de 10 anys, a l'UCI en ser atropellada per un turisme a Girona - Empordà\nUna nena de 10 anys, a l'UCI en ser atropellada per un turisme a Girona\na.s.m. 20.09.2020 | 06:30\nUna nena de 10 anys, a l'UCI en ser atropellada per un turisme a Girona L'Empordá\nUna nena de deu anys va ser ingressada ahir a l'UCI pediàtrica de l'hospital Trueta després de ser atropellada per un turisme a Girona. Els fets van tenir lloc pocs minuts després de les nou del matí al col·legi Pare Coll, a la banda del passeig d'Olot, quan per causes que la Guàrdia Urbana està investigant, un turisme va abordar la menor.\nAl lloc dels fets s'hi van traslladar, més enllà del cos de la policia local, dues ambulàncies dels Bombers de la Generalitat i dues ambulàncies del Sistema d'Emergències Mèdiques (SEM), que van traslladar la menor a l'hospital Josep Trueta de Girona en estat greu.\nLa nena va ser ingressada a la unitat d'observació de l'UCI pediàtrica per tal d'avaluar i fer seguiment del seu estat.\nPer la seva banda, la policia municipal va sotmetre el conductor del vehicle al test d'alcoholèmia, i aquest va sortir negatiu.\nLa direcció de l'escola Pare Coll va explicar a aquest diari que la menor no és alumna d'aquest centre.


Un cap de setmana de contrastos meteorològics\nLa Comunitat Valenciana viurà a partir de la vesprada del divendres un cap de setmana de contrastos meteorològics. Els canvis bruscos del temps marcaran el desenvolupament dels pròxims dies, els quals donaran pas a un inici de setmana ennuvolat i amb algunes precipitacions.\nAixí, segons la previsió de l'Agència Estatal de Meteorologia (AEMET), a partir de la vesprada del divendres es manté activa l'alerta groga per fortes tempestes que seran especialment notables a les províncies de València i Castelló. Les precipitacions aniran evolucionant en intensitat conforme vagen avançant les hores.\nA més, també s'espera un descens dels valors màxims que durant la nit podrien no superar els 20 graus en alguns punts de la Comunitat. Tot això, en una jornada que ha arrancat amb fortes precipitacions.\nDe cara al dissabte, les precipitacions i tempestes es traslladaran a la província de Castelló on s'espera que descarreguen amb força sobretot durant les primeres hores del dia. En la resta, predominaran els cels poc nuvolosos però no s'esperen pluges.\nPer part seua, el diumenge començarà el dia poc nuvolós i fins i tot pràcticament buidat en tota la Comunitat Valenciana i les temperatures es mantindran sense canvis importants. La mitjana dels termòmetres rondarà els 30 graus en les tres províncies i les mínimes no aconseguiran els 20 graus en alguns punts.


Accés per als més grans de 40 anys. Llista qualificacions finals en el procediment d'accés per acreditació d'experiència laboral o professional. Convocatòria 2021 - Tauler d'anuncis - Seu electrònica - Universitat de les Illes Balears\nAccés per als més grans de 40 anys. Llista qualificacions finals en el procediment d'accés per acreditació d'experiència laboral o professional. Convocatòria 2021\nLlista qualificacions finals en el procediment d'accés per acreditació d'experiència laboral o professional. Convocatòria 2021.\nXIII Convocatòria d'ajuts de pagament de matrícula, corresponent a l'any acadèmic 2020-21, de la Universitat de les Illes Balears per a estudiants amb circumstàncies personals sobrevingudes o estructurals i estudiants amb la condició de refugiat o sol·licitant d'asil i per a estudiants afectats per la crisi sanitària motivada per la pandèmia de COVID-19


Les universitats públiques catalanes condemnen els 'episodis coercitius de la llibertat d'expressió'\nLes universitats públiques catalanes condemnen els ‘episodis coercitius de la llibertat d’expressió’\nReivindiquen el diàleg com "l’única via possible" per l’enteniment en democràcia\nLes universitats públiques catalanes han condemnat els ‘episodis coercitius de la llibertat d’expressió’ que es produeixen aquests darrers dies a Catalunya. En una declaració conjunta, els rectors de les universitats públiques han reivindicat el diàleg com ‘l’única via possible’ per l’enteniment en democràcia ‘des del convenciment que la llibertat d’expressió i el respecte a l’altre i a les lleis són pilars essencials i irrenunciables de la democràcia’. Així mateix, els rectors afirmen que la visió universal, que és pròpia de la universitat, segons apunten, ‘obliga a fixar-se en els valors més fonamentals que estan a la base de la convivència i els drets de les persones’.\nEn la declaració, els rectors afegeixen que totes les autoritats i institucions ‘han d’actuar amb un respecte escrupolós a aquests valors originals de la democràcia i de la llibertat’. Els sotasignants del manifest són Margarita Arboix, rectora de la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB); Sergi Bonet, rector de la Universitat de Girona (UdG); Jaume Casals, rector de la Universitat Pompeu Fabra (UPF); Joan Elias, rector de la Universitat de Barcelona (UB); Roberto Fernández, rector de la Universitat de Lleida (UdL); Josep Anton Ferré, rector de la Universitat Rovira i Virgili (URV); Enric Fossas, rector de la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC), i Joan Anton Planell, rector de la Universitat Oberta de Catalunya (UOC).


Samsung certifica a SEMIC com a Platinum Partner | SEMIC\nSamsung certifica a SEMIC com a Platinum Partner\nLa categoria més alta del seu programa de partners\nEl programa de Partners de Samsung empra diferents nivells per als seus partners autoritzats que reflecteixen el compromís i dedicació empresarial entre les marques i el fabricant. Amb aquesta recent certificació, SEMIC aconsegueix el nivell màxim de reconeixement en aquest programa, aconseguint la categoria Platinum.\nAquesta categoria reforça la nostra aliança amb el fabricant i demostra una vegada més el nostre compromís per oferir a tots els nostres clients els millors productes i solucions en tecnologies de la informació.\nGràcies a aquest nivell de certificació amb la marca, a SEMIC ajudem les organitzacions a seleccionar els millors dispositius Samsung, els més adequats als seus perfils de treball i amb les millors condicions econòmiques. Aquesta certificació també ens permet oferir serveis addicionals com la logística personalitzada, la gestió de dispositius MDM i l'enrolament a Knox, afegint capes de seguretat diferenciant entre ús personal i ús professional, o gestionant desplegaments d'aplicacions. Tots aquests serveis van acompanyats de solucions de finançament adaptades i en format de servei gestionat.\nSEMIC ha aconseguit la certificació Platinum Partner gràcies a les acreditacions dels nostres equips tècnics així com pel nostre compromís amb la qualitat i l'excel·lència en el servei als nostres clients.\nSamsung teixeix amb aquesta aliança estratègica un acord amb SEMIC, un dels principals líders del sector, per a portar al mercat solucions de primera classe i ràpidament.


La fórmula 1 un sac sense fons que haurem de pagar entre tots | Ecologistes en Acció\nEstás en: Inicio » Ecologistes en Acció » País Valencià » Valencia » València » La fórmula 1 un sac sense fons que (...)\nAgost de 2009, per Valencia | Visitas: 724\nL’anunci realitzat pel President de la Generalitat Francesc Camps d’assumir els costos del cànon de la Fórmula 1 és inacceptable des de tots els punts de vista. Destinar 90 milions d’euros dels fons públics, uns 15.000 milions de les antigues pessetes, per finançar un negoci privat és a més a més immoral quan la societat valenciana està passant una greu crisi econòmica, amb milers de persones desocupades, especialment en la ciutat de València que, amb més de 80.000 aturats, ocupa uns dels índex de població en atur més alts de l’Estat. Encara més greu quan s’actua amb total opacitat, sense donar a conèixer el contracte que ha firmat el President Camps que actua com un senyor feudal que malbarata els diners de tots i totes.\nLa segona edició del Gran Premi ha sigut un nou fracàs, augmentat i corregit respecte al de l’any passat, que no ha aconseguit ni omplir els hotels de la ciutat i que només s’ha notat, de manera limitada en les zones adjacents al circuit. L’assistència a la prova, maquillada per l’organització, ha sigut molt inferior a la de l’any passat, i segons xifres contrastades no arribava ni als 60.000 espectadors, d’acord amb els nombrosos buits que presentaven algunes de les grades. És significatiu que els voltants del circuit estigueren pràcticament buits durant el transcurs de la prova, donada la poca expectació que havia despertat en la ciutat.\nLa major prova del fracàs de la Fórmula 1 a València és la intenció de modificar els dies de la prova per als mesos anteriors a l’estiu, per intentar evitar la ruïna en la que s’ha convertit aquest circuit urbà, demostrant que la finalitat de la prova no és atraure més turistes, sinó subvencionar amb diners públics els negocis privats del cercle pròxim al president Camps.\nCal dir que la celebració en el mes d’agost es va vendre inicialment com un avantatge, ja que reduïa les molèsties, degut a la baixada de l’activitat en la ciutat. Ara se sacrifiquen eixos “avantatges” per tal d’evitar la calor d’eixes dates.\nLa Coordinadora Fórmula Verda exigeix que els diners públics es destinen a necessitats públiques i considera que la societat té necessitats més urgents, importants i prioritàries, com l’atenció als desocupats i famílies sense recursos, les necessitats dels barris, l’atenció a la dependència, les necessitats educatives o les necessitats sanitàries\nS’ha demostrat que la Fórmula 1 no ha servit per a millorar les condicions de vida dels barris del litoral sinó que aquestes han empitjorat. S’ha mentit a l’opinió pública amb promeses de rendibilitat que han resultat falses, la Fórmula 1 ni és motor de l’economia ni és un element dinamitzador. És un sac sense fons que paguem entre tots i totes, mentre els “amiguitos del alma” s’embutxaquen contractes milionaris.\nUna vegada més el president Camps menteix als valencians i a les valencianes, ja que s’ha demostrat que no és cert el cost 0 que s’havia promès. Als quasi 100 milions d’euros invertits fins ara en diversos conceptes i els dos milions d’euros que s’han donat aquest any en forma de subvenció a través de l’Ens Gestor d’Infrastructures i de la Societat del Circuit de Xest, hem d’afegir ara els 18 milions d’euros anuals per a pagar el negoci dels amics de Valmor o del senyor Ecclestone, admirador reconegut de Hitler.\nPer aquestes raons la Coordinadora Fórmula Verda, denúncia els malbaratament dels recursos públics realitzat i exigeix la renuncia a la prova, la supressió del circuit, la dedicació de dita àrea com espai ciutadà, i la dedicació de les despeses públiques a inversions socials, molt més necessàries i productives en l’actual situació.\nVisitants connectats: 838