La CNMC paralitza el pagament del deute als bancs per Castor - Diari La Veu\nEscriba el número 201855\nLes entitats bancàries tenen dret a cobrar 6,7 milions d'euros mensuals per la plataforma de gas\n31 gener 2018 01:00h\nLa Comissió Nacional dels Mercats i la Competència (CNMC) ha paralitzat els pagaments destinats a materialitzar el dret de cobrament pel deute del magatzem Castor, que està en mans de Banco Santander, Bankia i Caixabank, segons consta en l'informe de la liquidació provisional del sector gasista corresponent al passat mes de novembre.\nEl regulador indica així que, en aplicació de la sentència del passat mes de desembre del Tribunal Constitucional, els titulars d'aquests drets de cobrament "deixen de ser subjectes del sistema de liquidacions". A més, la CNMC assenyala que "s'eliminen del procediment de liquidació de l'exercici en curs els costos d'operació i manteniment reconeguts amb càrrec al sistema gasista".\nEl deute per Castor, que va ascendir a 1.350 milions d'euros, va ser col·locat per Enagás en 2015 a Banc Santander, Bankia i Caixabank a un tipus d'interés del 4,3% i a retornar en 30 anys. D'aquesta manera, aquestes tres entitats són les titulars d'aquests drets de cobrament, que ascendeixen a uns 80 milions d'euros anuals i que s'incloïen en el sistema de gas. La decisió de la CNMC també afecta Enagás, encarregada del manteniment de Castor, encara que en aquest cas la seua retribució és anual.\nEn concret, aquests drets de cobrament de les tres entitats bancàries corresponents al deute per Castor ascendeixen a 6,7 milions d'euros mensuals, quantitat que ha sigut paralitzada en aquesta liquidació.\nAixí, els pagaments de les liquidacions anteriors a 2017 rebuts per les tres entitats pels drets de cobrament per Castor ascendeixen a 67,21 milions d'euros en el passat exercici.\nEls pagaments corresponents als exercicis 2015 i 2016 per Castor, ja van ser liquidats, per la qual cosa caldrà decidir ara si correspon a la CNMC o al govern espanyol la seua reclamació, segons van indicar a Europa Press fonts coneixedores del procediment.\nEl passat 21 de desembre, el Tribunal Constitucional va declarar "nuls i inconstitucionals" alguns articles del reial decret llei aprovat en 2014 que preveia la hibernació de l'emmagatzematge subterrani de gas de Castor i en el qual es reconeixia una compensació de 1.350 milions d'euros per a l'empresa promotora Escal UGS, participada per ACS.\nEn la seua sentència, el Tribunal no entrava en el fons de la indemnització que va rebre Escal UGS per la decisió adoptada sobre Castor i se centava més en el fons de com es va fer aquella indemnització a través de l'aprovació d'un reial decret d'urgència.\nEn 2014, el govern estatal va aprovar un reial decret llei en el qual s'establia la hibernació de l'emmagatzematge subterrani de gas de Castor i en el qual es reconeixia una compensació per a l'empresa promotora, l'import de la qual es va decidir que repercutiria durant 30 anys en la tarifa de gas.\nEl ministre d'Energia, Turisme i Agenda Digital, Álvaro Nadal, compareixerà aquest dimecres al Congrés per a explicar les mesures que adoptarà el govern espanyol després de la sentència del Tribunal Constitucional que declarava inconstitucional el pagament d'aquests 1.350 milions d'euros de compensació econòmica a l'empresa Escal UGS, a la qual es va encarregar el projecte de gas Castor.\nEscriba el número 341934


El PSIB-PSOE ressalta que la Llei de Turisme canviarà el rumb del model turístic de Balears cap a un més sostenible, de més qualitat i amb millors condicions laborals – psibpsoe\nEl PSIB-PSOE ressalta que la Llei de Turisme canviarà el rumb del model turístic de Balears cap a un més sostenible, de més qualitat i amb millors condicions laborals\nPilar Costa: “Hi ha dos models contraposats: el que aposta per la sostenibilitat, i el del PP que s’autoexclou de qualsevol acord de present i de futur”\nLa portaveu del Grup Parlamentari Socialista, Pilar Costa, ha ressaltat que la futura llei de Turisme canviarà el rumb del model turístic de Balears “cap a un més sostenible i de més qualitat i que millorarà les condicions laborals dels treballadors. “S’ha demostrat que hi ha dos models contraposats: el que aposta per la sostenibilitat, i el del PP que s’autoexclou de qualsevol acord de present i de futur”, ha remarcat Costa a la roda de premsa posterior a la reunió de la Junta de Portaveus.\nPilar Costa, ha mencionat que “no podem continuar creixent de forma il·limitada, com ha fet la dreta cada vegada que ha governat. La Llei Turística està pactada i consensuada i per primera vegada es valorarà la qualitat i no la quantitat”.\n“La llei és fruit del treball conjunt del Govern, patronal i sindicats i s’han pactat diferents esmenes amb els partits de l’oposició, i el Partit Popular ha deixat molt clar que el seu model és créixer indefinidament”, ha expressat la portaveu dels Socialistes al Parlament.\nPNL amb motiu del Dia Contra el Càncer de Pulmó\nEn relació amb el debat i votació de la PNL amb motiu del Dia Contra el Càncer de Pulmó, la portaveu del Grup Parlamentari Socialista ha afirmat que “les passes legislatives que es varen donar al seu dia sobre el combat al tabac són molt positives, però s’han quedat curtes, i ara es tracta de ser valents i donar una passa més”.\nEn relació amb aquest assumpte, Costa afegeix que “s’estima que el càncer de pulmó es convertirà en un greu problema de salut pública en els pròxims anys, principalment a causa de l’elevat nombre de nous casos i de la seva mortalitat i la tendència esperada en aquest sentit”.\nNou Pla d’Ocupació de Qualitat\nFinalment, la portaveu del Grup Parlamentari Socialista, Pilar Costa, també ha valorat positivament el nou Pla d’Ocupació de Qualitat de les Illes Balears (2022-2025) “que suposa una inversió total de 618,90 milions d’euros en inversions per millorar el model econòmic i el benestar de la població a través de la plena ocupació i de qualitat i amb la formació com a eina de transformació del nostre model productiu” ha conclòs Costa.\nAnterior\tEl PSIB-PSOE convida la societat de Balears a parlar dels problemes que afecten la joventut en un acte que se celebrarà aquest dijous a Palma amb motiu de la Conferència d'Europa\nPròxim\tEl Parlament aprova una iniciativa socialista a favor de l’empoderament de les dones gitanes, que pateixen una doble discriminació


Bégué i Lagar a Catalunya - El Temps de les Arts\n“Girona. Torre i absis de Sant Pere Galligants” de Celso Lagar realitzat el 1915. Museu d’Art de Girona\n07 gen. 2022 Damià Amorós Albareda\nEl mes de maig del 2018, la Generalitat de Catalunya adquiria, en destinació al Museu d’Art de Girona, una tela de Celso Lagar titulada “Girona. Torre y absis de Sant Pere de Galligans”. Aquest era el punt d’inici des d’on el museu gironí encetava el procés -amb una pandèmia inclosa- per crear l’actual exposició dedicada a l’artista salmantí i Hortense Bégué, especialment dedicada als anys (1915 – 1918) que van desenvolupar la seva carrera artística per diversos punts de la geografia catalana.\nComissariat: Mª Lluïsa Faxedas Brujats/ Comissariat i recerca sobre Hortense Bégué: María José González Madrid\nMuseu d’Art de Girona, pujada de la catedral, 12. 17004 Girona\nMés de tres anys de feina, des del 2018 i fins a l’octubre del 2021, han centrat part de l’activitat científica i de recerca del Museu d’Art de Girona. Una tasca que compleix el compromís adquirit d’exposar i presentar, a través d’una mostra, els anys catalans (1915 – 1918) de la parella formada per l’escultora francesa Hortense Bégué (Cauvòs, 1890 – París, 1957) i l’artista castellà Celso Lagar (Ciudad Rodrigo, 1891 – Sevilla, 1966). Dividida geogràficament, l’exposició repassa les estades i relacions dels artistes amb Barcelona, Girona, Blanes, Madrid, Bilbao i París.\nLa mostra vol narrar, a través d’una extensa selecció d’obres procedents de col·leccions, públiques i privades, nacionals, estatals i estrangeres, no només els anys que Lagar va passar a Catalunya foren molt importants en el seu desenvolupament personal i artístic, sinó que també esdevingué una figura significativa en l’entorn cultural del país, mantenint contactes amb figures clau de l’avantguardisme català com Rafael Barradas, Joaquim Torres García o Joan Salvat-Papasseit, mantenint el contacte amb els noucentismes.\nÉs en aquest ambient és on Lagar planteja el seu propi isme, “el planisme”, que pot considerar-se com el primer moviment d’avantguarda creat per un artista espanyol (amb l’excepció del cubisme picassià), i que tingué ressò en el treball dels seus contemporanis, inclòs personalitats artístiques com Joan Miró. Una importància, personal, temporal i tècnica, que contrasta amb l’escàs coneixement, per part del gran públic, del corpus de l’artista -encara sense un catàleg raonat- i la seva biografia.\nEspai de la mostra Celso Lagar i Hortense Bégué. Els anys catalans. Museu d’Art de Girona\nPer tal d’esmenar-ho la mostra del Museu d’Art de Girona presenta unes 80 obres, entre pintures i dibuixos, amb una especial atenció a aquestes relacions que va establir amb l’ambient artístic català. Però sobretot amb la seva recepció a Girona i en els vincles que va poder establir amb alguns artistes de la ciutat, principalment amb l’escultor Fidel Aguilar, també un altre immens artista per descobrir.\nMalgrat tot, la gran força reivindicativa de la mostra la representa la descoberta, aquesta sí total, de l’escultora Hortense Bégué. Qui fou parella, de vida, creació i exposició -algunes a Girona i Barcelona- de Lagar, formada com escultora a París –ciutat on van coincidir els dos creadors-. Una opció minoritària entre les artistes que es formaven amb voluntat de professionalització. Tot i que en els seus inicis va treballar la figura humana, aviat es va especialitzar en la temàtica animalista, per la qual seria reconeguda al llarg de tota la seva trajectòria.\nA banda, per la dedicació a l’escultura eren necessaris, a més de la formació, uns mitjans (taller, eines, materials, models…) que requerien més disponibilitat econòmica, fet que encara dificultava més l’accés a la professió. Potser per això resulta tan excepcional l’obra de Bégué, caracteritzada per escultures de petites o mitjanes dimensions, treballades amb tècniques com el modelatge, la talla, la fosa amb el procediment de la cera perduda i amb materials variats com l’argila, el guix, la fusta, la pedra i el bronze.\nPer primera vegada s’ha presentat la pràctica totalitat de les obres localitzades d’entre la producció que l’escultora va dur a terme al llarg de tota la seva carrera. Si bé és difícil reconstruir la seva biografia i la cronologia de la seva obra, els anys que va passar entre Barcelona, Girona i Madrid són els més documentats de la seva carrera, ja que es va vincular —sobretot a Barcelona i junt amb Lagar— als espais fonamentals en què es va desenvolupar l’avantguarda artística del moment.\nPresentació del conjunt d’escultures d’Hortense Bégué. Museu d’Art de Girona\nL’exposició es complementa amb l’edició d’un catàleg trilingüe (català-castellà-anglès), que compta amb una presentació per part de Carme Clusellas, directora del Museu d’Art de Girona; i articles de M. Lluïsa Faxedas Brujats, comissària; María José González Madrid, Eva Vàzquez, Begoña Farré, i Isabel García García. Un catàleg que recull les obres exposades així com la relació d’exposicions conjuntes de Celso Lagar i Hortense Bégué.\nAmb aquesta exposició, i el seu catàleg, el Museu d’Art de Girona compleix amb el seu compromís amb la societat però també amb els propis valors de les institucions museogràfiques i patrimonials de Catalunya, especialment amb la incorporació als seus discursos, permanents i temporals, d’obres realitzades per dones creadores i la seva (re)descoberta.\nLagar/Bégué a Catalunya\nEtiquetes Celso Lagar, Damià Amorós, Hortense Bégué, Mª Lluïsa Faxedas Brujats, María José González Madrid, Museu dArt de Girona Navegació per les entrades


El forat va ser descobert per casualitat el 2011 en les fotografies de les pendents polsoses del volcà Pavonis Mons preses per l’instrument HiRISE a bord de la sonda Mars Reconnaissance Orbiter que actualment orbita Mart.\nEl forat, mostrat en un color representatiu, sembla una obertura a una caverna subterrània, parcialment il·luminada a la dreta. L’anàlisi d’aquesta i altres fotografies revela que l’obertura fa uns 35 metres de diàmetre, mentre que l’angle de l’ombra interior indica que la caverna subjacent fa uns 20 metres de profunditat. La causa del cràter circular que envolta el forat segueix sent un tema d’especulació, com ho és l’extensió de la caverna subjacent.\nAPOD 01/03/2020 01/03/2020 Publicat enSistema Solar\nJuli Cèsar i els dies de traspàs\nSharpless-308: la nebulosa del Dofí


Revoltes, dissidències... - Nosaltres La Veu\nA les nostres societats, les quals ens semblen tan assentades, en ocasions surt la revolta, la protesta, la dissidència que va més enllà de la norma i de les formes institucionals, doncs, d’això va el llibre que porta per títol «El temps de la revolta», del qual és autor el filòsof, italià «malgre lui», Donatella di Cesare. El text apunta com la revolta transcendeix la lògica de la política institucional, i com el seu potencial radica en la seua incidència política, al intentar desafiar el governament polític al seu propi terreny, al denunciar que una part de la societat no es troba representada per les institucions així com també l’ injustícia existent. Aleshores quines són les noves formes de dissidència,com es manifesta la protesta al segle XXI?\nDoncs, el missatge que ens aporta aquest filòsof reitera el paper de la dissidència, tot tenint en compte com les noves indignacions introdueixen en l’escena púbica nous protagonismes, com serien entre altres el moviments de dones, la lluita per la llibertat d’expressió, o les lluites per una vivenda digna, amb cridaneres formes de fer-se’n visibles. Tanmateix, fins i tot, les protestes més radicals, es desenvolupen segons formes codificades , seguint les tradicions establertes. L’autor,però, afirma que cal sollevar-se, i fer-ho als carrers, places, o siga als espais públics. La dissidència qüestiona el «status quo» per això, és criminalitzada, i és reprimida.\nEstem davant d’ una aposta per la transgressió i protesta, cosa que al meu parer té sentit parcialment. I per què considere que no tota dissidència es justa? El mateix autor esmenta molts exemples de revolta o protesta, des de les primaveres àrabs, fins accions al aeroport de Barcelona. Compartint la necessitat de desobeir, d’anar en ocasions un poc més enllà de les lleis, poden haver-hi excessos, fins i tot, tal vegada alguna protesta pot afectar negativament als objectes de canvi social. Igualment, cal pensar amb els resultats no desitjats que afecten a l’ integritat física de les persones que són víctimes d’alguna violència.\nAl meu parer, hi ha una desobediència civil no violenta, la qual ha servit per aconseguir importants objectius, al haver generat en un canvi de mentalitat i ha contat amb la solidaritat d’amples capes socials, l’exemple de la lluita pels drets civils als EEUU són una clara mostra. Altres formes de protesta que es plantejaven els mateixos objectius,però, amb formes de certa violència es van aïllar tant que van resultar reprimides i eliminades sense obtindre el suport necessari. Com diu Di Cesare «Aquest temps dominant, el temps de la dominació, ha sabut perpetuar-se suavitzant cada colp, reabsorben cada discrepància...però l’anèrgia subversiva ha seguit en evolució sota la terra».\nLe meua modesta objecció és situa en el terreny dels límits, en altres paraules de respecte als drets dels altres, els que no es volen revoltar i que alhora son una part important de la ciutadania. Per citar un cas concret, el d’un cantant que recentment a estat jutjat i empresonat pels continguts de les seus cançons, en aquest cas la justa protesta està justificada, altra cosa diferents serien les accions que es van generar per expressar les protestes.\nEl llibre que acabe de llegir aporta elements per un debat que té prou a veure amb el combat del dia contra els poders, el monopolis de la veritat, o la violència policial. Com tot, resulta discutibles i opinable, això precisament és allò que he intentat fer.


Comerç de ciutat | Tarragona Turisme\nEl Serrallo, el barri mariner de Tarragona\nTurisme actiu (platges)\nInici » Què fer? » Compres\nDes de la seva fundació, el comerç és un sector important en l’economia de Tarragona. En els últims anys, el comerç minorista ha pres un fort impuls, tant per la presència de cadenes de fora de la ciutat com per l’organització i renovació de l’oferta genuïnament tarragonina. El gran avantatge que ofereix Tarragona és que les compres es poden realitzar a peu per les diferents zones de vianants, o per la Rambla Nova, veritable artèria de la ciutat, que abasta des de la transitadíssima plaça Imperial Tàrraco, principal node viari de la ciutat, fins al balcó del Mediterrani.\nAl llarg de la Rambla Nova i pels carrers adjacents podeu gaudir del caliu dels petits comerços amb un ampli ventall de botigues i serve is. Hi podeu trobar bancs, joieries i tota mena de botigues tradicionals que venen moda, calçat, complements, etc. Al casc antic (Part Alta), en un marc molt adequat, hi ha algunes botigues que conserven restes al seu interior. Molts dels establiments són antiquaris. També hi podeu trobar excepcionals joiers de disseny i reconeguts mestres en l’art de treballar matèries precioses.\nLa majoria de comerços tradicionals de Tarragona s’han agrupat amb la marca La T de Tarragona, per tal de promoure’s i donar serveis i ofertes conjuntament. VIA T Tarragona-Shopping és una zona comercial que ofereix la possibilitat de comprar a l’aire lliure i en què participen les botigues del centre de la ciutat (de la plaça Imperial Tàrraco al Balcó del Mediterrani i de la Part Alta al Fòrum Local).\nSi el que voleu és comprar aliments frescos en un ambient molt típic, cal que visiteu els mercats de Tarragona. El mercat central, situat a poca distància de la Rambla Nova, és un important edifici modernista (Josep M. Pujol, 1915).\nEls horaris no són iguals per a tots els comerços, però la majoria tenen més o menys l’horari següent:\n17.00 – 20.30 h. Més informació\nEls centres comercials i grans magatzems no tanquen al migdia.\nSegons el calendari oficial de 2022, els dies festius són els següents:\nGener 1, 6\nAbril 15, 18\nJuny 6, 24\nAgost 15, 19\nDesembre 6, 8, 26\nD'acord amb la Llei del comerç, els establiments estan autoritzats a obrir alguns diumenges i festius cada any, per tal de reforçar la campanya de Nadal i les rebaixes, tant d'hivern com d'estiu.\nPer al 2022, els dies permesos són els següents:\n2 i 9 de gener, 6 i 26 de juny, 15 d'agost, 27 de novembre i 6, 8, 11 i 18 de desembre.\nCellers i vinoteques\nUna oportunitat per degustar i conèixer els seus vins\nTarragona, una ciutat dinàmica


Rere l’èxit del seu llibre ‘Pell’, l’arquitecte i exalcalde de la Seu d’Urgell, Joan Ganyet, va presentar l’exposició ‘Traces’, amb les quals evoca les textures, colors i formes dels espais urbans. La col·lecció és apreciable a la galeria Art Al Set des del passat 13 de febrer.\nAmb una sala plena, de gom a gom, entre referents de l’escena artística, amics d’en Joan i personalitats polítiques, la galeria Art Al Set es va engalanar per a presentar les 18 fotografies de l’urgellenc, nascut el 1946. 10 obres de gran format, impreses sobre alumini, i altres 8 creacions de mig format rendeixen tribut a les ciutats del nord del Mediterrani.\nEl preàmbul va anar a càrrec del Jordi Marquet i de l’Ambaixador d’Espanya a Andorra, Àngel Ros, que, amb un toc d’humor molt característic de bons amics, van dibuixar somriures a les cares dels assistents i del mateix artista. “Seria molt llarg explicar totes les aficions que té en Joan, però la fotografia que ell fa, per a mi, és el tancament del seu cercle virtuós. M’atreviria a dir que és la cirera del pastís, perquè aquestes fotografies són el producte d’aquell observador que es fixa en allò que altres ignoren”, va expressar Jordi Marquet.\nPer la seva banda, Àngel Ros, va valorar que Joan Ganyet és un bon alumne de Leonardo Da Vinci, i, entre altres personatges, va citar a l’arquitecte Joan Antoni Solans: “encara que, en una primera impressió, l’obra podria prendre la consideració d’art abstracte, però no podem parlar de concepte d’art abstracte literalment. La representació es basa en fets, són fets ben definits; en cap cas són semàntiques abstractes. És veritat, són fets, però la paleta d’en Joan aconsegueix generar-nos la il·lusió que estem davant d’un art abstracte. L’obra que se’ns presenta és un motiu de plaer per a qui la contempla”.\nL’ambient de goig i calidesa percebut a la galeria Art Al Set va deixar en Joan meravellat, particularment per les paraules que els seus amics li van dedicar en una presentació tan especial. L’artista, durant la seva al·locució, va reflexionar sobre la bellesa, ja que “sempre, pràcticament a tot arreu, hi ha bellesa. En mig d’un carrer de Roma, potser ple d’escombraries fins a dalt, hi ha un raig de llum. Aquest raig de llum ens dona la bellesa. I al llarg de la història, els cineastes, els fotògrafs, els pintors, els arquitectes i els escriptors, bàsicament han perseguit la bellesa. Veieu aquí la meva particular persecució de la bellesa a partir de dos conceptes: un homenatge a la ciutat i un homenatge al gran Leonardo Da Vinci, del qual es van commemorar, l’any passat, 500 anys de la seva mort”.\nLa inauguració de l’exposició ‘Traces’ de Joan Ganyet es podrà visitar fins al pròxim 8 de març, de dilluns a divendres, de les 11 hores a les 13.30 hores i de les 15.30 hores fins a les 19 hores.\nÀngel RosartArt Al SetFotografiaGaleria Art Al SetJoan GanyetJordi MarquetTraces\nEls uniforms de Burberry, una reinvenció oportuna


Les dones periodistes tenen 3 vegades més possibilitats de patir ciberassetjament que els seus col•legues\nSota el títol #calladetaestasmesguapa. Violència online contra dones periodistes, la Unitat d’Igualtat de la Universitat Oberta de Catalunya (UOC) conjuntament amb l’Associació de Dones Periodistes de Catalunya va organitzar una taula rodona on es va abordar aquest tipus de violència, des de la seva contextualització en el marc de la societat patriarcal fins les conseqüències per a les dones que la pateixen. L’acte va tenir lloc el passat 29 de novembre al Col•legi de Periodistes de Catalunya.\ncomunicació | 02/12/2017\nMavi Carrasco Rocamora.- Les tecnologies són una eina més que tenim a l’abast els éssers humans. “No són bones, ni dolentes”, va afirmar Pastora Martínez Samper, Vicerectora de Globalització i Cooperació de la UOC i presidenta de la Unitat d'Igualtat d'aquesta universitat, durant l’obertura de l’acte. “El problema és l’ús que es fa d’elles”.\nEn aquest sentit Violeta Moreno, psicòloga i experta en ciberassetjament de l’Associacio Hèlia, va insistir en què el ciberassetjament és una nova forma de exercir les violències masclistes: “És la mateixa violència però executada d’una altra manera”. Va emmarcar la violencia 2.0 en el marc de les violències que pateixen les dones pel sol fet de ser dones en una societat patriarcal que atorga a les dones un valor reproductiu i no productiu, com als homes. “Si sóc una dona blanca, europea i heterosexual probablement patiré menys opressions que altres dones que no compleixin aquestes característiques”, va explicar.\nMoreno va recollir les diverses formes d’exercir la violència amb la qual han de lidiar les dones que atenen a l’Associació Hèlia que van des del robatori d’identitat fins apps espies passant pel xantatge i l’extorsió.\nRespecte a les dones periodistes Zuliana Lainez, presidenta de la Federació de Periodistes d'Amèrica Llatina i el Carib, va comentar un estudi de la Federació Internacional de Periodistes que recull que hi ha 3 dones per cada home que pateixen ciberassetjament , és adir, les periodistes dones tenen 3 vegades més possibilitats de patir aquestes violències que els seus companys homes. “Les amenaces, l’assetjament i els insults , que en el cas de les dones van carregats de continguts sexuals, no són més que un intent de coartar la llibertat d’expressió” va afirmar Lainez.\nAquest mateix plantejament va ser recolzat per Ana Isabel Bernal, periodista i professora de la UOC, que va explicar que darrera de cada insult hi ha "un intent de ridiculitzar, estigmatitzar i amenaçar a la dona periodista amb l’objectiu de silenciar-la”. A més, segons va afegir Zuliana Lainez aquestes acciones responen “a una estratègia per coartar la emancipació de les dones”. La pròpia Bernal va assegurar que els insults i amenaces que rep és van multiplicar en el moment que es va declarar feminista i així ho va deixar palès a les xarxes. “També és molt significatiu com des de que el feminisme té una presència més activa i constant a les xarxes el terme "feminazi" ha triplicat o quadruplicat les vegades que l’usen en els motors de recerca de google,” va explicar Bernal.\nD’altra banda, Bernal també va destacar les conseqüències a nivell psicològic que comporten aquest tipus d’assetjament.\nAixí, la periodista Cristina Fallaràs, que rep de mitjana dues amenaces de mort al mes, va afirmar: ”és molt dur esmorzar cada matí la magdalena sucada a la llet llegint i veient les coses que t’escriuen i envien, en soledat.” Fallaràs, igual que les seves companyes, creu que l’atac no només es produeix pel contingut de les seves declaracions si no pel fet de ser dones i recorda el comentari sobre unes pintades aparegudes a una fosa comú del franquisme que va realitzar en el programa on és tertuliana: “dient pràcticament les mateixes paraules que els meus companys de taula, ells al dia següent no tenien el twit insultant i amenaçant de mort que tenia jo”, va concloure.\nTot i així, Cristina Fallarà va defensar que, malgrat els reptes que plantegen les tecnologies 2.0 també donen oportunitats: “abans no teníem veu, ara tenim un arma per defensar-nos del patriarcat”, afirma. Tant ella, com la resta de persones que integraven el debat van parlar de la importància de sororitat que permeten les xarxes.\nFinalment, Bernal i Fallaràs van denunciar que els mitjans de comunicació no han donat mai rellevància a la violència contre les dones i per tant, tampoc a la que pateixen les dones que treballen en ells. Marta Corcoy, periodista i mebre de l’ADPC, que va fer la cloenda de l’acte, va explicar que si la violència contra la dones no surt als mitjans és perquè no la recull l’agenda política, i va matissar: “la violència vers les dones en l’àmbit de la parella, per exemple, sí que hi és a l’agenda política, i per tant, si que surt publicada als mitjans."\nPer la seva banda, Lainez va afirmar que un primer pas important en la lluita contra el ciberassetjament a dones periodistes és la ratificació d’un conveni de l’Assemblea General de Nacions Unides que per primera vegada recull assetjament online com un del problemes i violències que pateixen els i les periodistes i especialment, les dones periodistes. També va mostrar diverses iniciatives que, des de diferents països, s’estan duent a terme per lluitar contra aquesta violència com ara el protocol d’actuació per respondre al ciberassetjament que ha instaurat el Sindicat de Periodistes del Regne Unit.


Revista Pebrella: Els blocs del PQPI\nEls blocs del PQPI\nLa setmana passada l'alumnat de 1r PQPI va obrir un bloc a wordpress. Amb aquesta activitat preteníem activar un diari interactiu personal a Internet on poder redactar les nostres impressions . Cal explicar,per aquelles persones que ho desconeguen, que un bloc és una mena de pàgina web dissenyada com a mitjà d'expressió personal , com un diari on cada article presenta una data de publicació, així la persona que escriu i les que llegeixen poden seguir tot el que s'ha publicat .\nAquesta iniciativa d'obrir un bloc la realitzàrem en l'assignatura d informática impartida pel professor tutor Sergio i ho vam fer amb la finalitat que cadascú publique tres notícies a la setmana explicant el que fem a classe . Pròximament vos notificarem les adreces per a que els pugueu consultar.\nBatiste Fenollar 1r PQPI\nPublicat per Alumnat de l'IES a 9:29\nEtiquetes de comentaris: bloc pqpi\nAnònim 13 d’octubre de 2011 a les 13:56\njo pense que es una bona idea per a tots :D\n:D 13 d’octubre de 2011 a les 13:57\nen pareix una bona idea


L'OCB dedica el calendari 2021 a l'escriptora Xesca Ensenyat i a l'artista Pere Pavia\n28 gener 2021 12:42\nL'Obra Cultural Balear ha presentat aquest dimecres el tradicional calendari que cada any edita l'entitat i que enguany va dedicat a l'escriptora pollencina Xesca Ensenyat i a l'artista Pere Pavia.\nLa roda de premsa s'ha dut a terme a Can Alcover i hi ha participat el president de l'entitat, Josep de Luis, Miquel Amengual, membre de la Junta Directiva i Sara Martínez Moll, filla de Pere Pavia (acompanyada d'altre membres de la família).\nDes de l'OCB han recordat que els socis el podran recollir a Can Alcover o a la seva delegació de l'entitat. L'edició del calendari de l'Obra Cultural Balear és un esdeveniment anual esperat per tots els socis. L'any passat, estava dedicat a la filòloga Aina Moll, se'n varen repartir més de 3.500 còpies a tot Mallorca a través de les diferents delegacions de l'OCB i també, durant la Nit de la Cultura. El calendari s'edita des del 1967 de manera ininterrompuda.


Collar / choker d'or rosa amb penjant Node Dodo - Joieria Grau Online\nCollar / choker d'or rosa amb penjant Node Dodo\nQui va dir que els chokers no eren per a tu? Dodo demostra que aquest accessori està més vigent que mai en la seva col·lecció Node. El collaret d'or rosa de 9 kt amb penjoll Nodo model mini i placa d'or rosa de 9 kt és l'accessori que tota dona necessita tenir. Té un llarg ajustable de 40 centímetres.\nEls penjolls com més senzills siguin, millor. I això s'aplica també per als chokers, que han arribat per quedar-se una bona estona, al menys a la nostra botiga. Amb aquest choker d'or rosa sentim una atracció immediata, per això no vam poder evitar pensar en tu i en les vegades que has volgut comprar un collaret similar. I és que és tan delicat, que portar-et convertirà en una icona de l'elegància, des del seu penjoll fins a la seva placa també d'or rosa. Encara no aconseguim saber què és el que té aquesta col·lecció que ens encanta a tots, des de la dona que es vol consentir a si mateixa fins a aquest ésser especial que pensa en tu al veure totes les joies Nodo. Potser això sigui el que més ens agrada, que fa pensar en un detall especial no sigui una odissea. També, hem de dir-te que hem fet la prova de combinar-la amb aquest pendent d'or rosa i hem quedat encara més enamorats. Compra aquest collaret d'or rosa Dodo i míma't.


Extingit l'incendi de Ventalló que se sospita va ser intencionat - El Gerió Digital\nS'han cremat 34,44 hectàrees en total\nDimecres, 28 de juliol de 2021 09:45h\nEls Bombers han donat per extingit aquest dimecres al matí l'incendi de Ventalló (Alt Empordà). El foc va començar dissabte a dos quarts de sis de la tarda i es va estendre ràpidament i de forma violenta empès per la tramuntana. La feina dels Bombers, ajudats per les ADF, els pagesos amb els seus tractors i la millora de la climatologia van permetre aturar el foc, que es va donar per estabilitzat diumenge i per controlat aquest dilluns al matí.\nSegons informen els Bombers, un cop enllestides les tasques d'inspecció i revisió de la zona, està extingit. Els Agents Rurals continuen investigant-ne les causes i podria ser intencionat.\nEls Agents Rurals segueixen investigant les causes de l'incendi. Entre les hipòtesis que tenen damunt la taula hi ha que el foc va ser intencionat, però de moment aquest extrem no s'ha pogut confirmar.\nSegons el balanç definitiu dels Agents Rurals, l'incendi ha afectat una superfície total de 34,44 hectàrees: 18,59 corresponen a terreny forestal, 15,41 a terreny agrícola i 0,23 a sòl urbà. El foc ha cremat 12,74 hectàrees del municipi de Ventalló i 21,58 del de Vilopriu (Baix Empordà).\nTambé està en vies d'extinció l'incendi del Montgrí, que va començar dijous a la tarda. Els Bombers el van poder estabilitzar divendres a la nit i donar-lo per controlat diumenge. El foc va cremar 91 hectàrees de terreny forestal. La zona afectada està al terme municipal de Torroella de Montgrí i forma part del parc natural del Montgrí, Illes Medes i Baix Ter.


Els experts - Pàgina 4\nJoaquin Phoenix es reconsagra a la nova de Gus Van Sant\n"No te preocupes, no llegará lejos a pie" és la nova cinta del director de perles com "Elephant" o "Gerry", en aquest cas, però, més propera a "El indomable Will Hunting". La Violeta Kovacsics ens fa la seva anàlisi i també ens parla d'"Ocean's 9" i "Whitney". Totes tres arriben avui a les sales.\nTerrorisme a la frontera a la seqüela de "Sicario"\nDesprés de l'impacte de la pel·li d'acció i d'autor de Denis Villneuve, Violeta Kovacsics analitza la seva seqüela, "Sicario: El dia del soldado", en aquest cas dirigida per Stefano Sollima. També critica les novetats de la cartellera "78/52. La escena que cambió el cine" i "Casi 40".


Blog de l'Associació de Veïns i Veïnes Joan Maragall del Guinardó: de novembre 2014\nTORNEM-HI AMB LA TORRE GARCINI\nL'Ajuntament requalifica els terrenys que ha permutat per la Masia de Can Garcini amb el compromís de que en dos mesos trobarà una alternativa a la permuta. Cal seguir-ho amb cura ja que podem perdre la Masia i jardins si no compleix.\nEl Text transaccionat i aprovat, diu:\n“Instar al govern municipal a portar , en el termini de dos mesos una solució que garanteixi que l’espai avui edificable del c/ Montevideo 33-53 es qualifiqui amb clau 6 per la preservació com a parc, mantenint la proposta de qualificació del planejament a tràmit pels solars dels carrer Alfons XII 49-51 (Can Ripoll i del Xiprer 40-42 (Torre Garcini), en la intenció que aquests dos solars en un futur esdevinguin equipaments en la seva totalitat.”\nPer això el divendres 28/11/2014 es va reunir la Plataforma Salvem Torre Garcini per avaluar la situació i estudiar que fer.\nVàrem quedar de trobar-nos el divendres 19 de desembre a les 11:00. Mentre tant es prepara: una carta a la ciutadania sobre el que ha passat, una carta a l’Alcalde i estudiar accions al carrer. De moment el dia 13 de desembre, que suposem que vindrà a inaugurar el Mercat, portar una bona pancarta i parlar amb ell.\nI una reflexió particular d’una veïna nostra:\nAmb la nova proposta que atura per dos mesos la MPGM, que requalifica el terreny de Montevideo per a zona verda, i deixa la resta de la proposta tal com s’estava tramitant, acordat unànimement per tots els membres dels partits de govern, podem dir que amb aquesta actuació, per ara, els únics que en surten beneficiats són els propietaris de les finques del davant del carrer de Montevideo i els seus voltants, veritables elits que disposen de grans finques amb edificis de 500 m2 piscines, jardins i arbrat de qualitat. Ells són els que devien patir veient que al davant es podia omplir de blocs de pisos per a famílies de classe mitjana amb un cert poder adquisitiu, però a anys lluny del seu. Probablement banquers, futbolistes i princeses. Ara ells són els guanyadors d’aquesta “guerra”, els que han vist augmentar el valor de les seves propietats. I sense gaire feina.\nEtiquetes de comentaris: Can Garcini, Masies del Barri, Urbanisme\nTAULA RODONA L’AIGUA POTABLE, UN DRET BÀSIC\nL’AIGUA POTABLE, UN DRET BÀSIC\nLA SITUACIÓ ARREU I A CASA NOSTRA\nJORDI CORTÉS, Tècnic de la Direcció de Solidaritat i Cooperació Internacional. Ajuntament de Barcelona\nMOISÉS SUBIRANA, Membre de la Plataforma Aigua és Vida\nMERCEDES DÍEZ, Associació de Veïns i Veïnes Joan Maragall del Guinardó\nDILLUNS, 1 DE DESEMBRE DE 2014 A LES 19 H.\nPlaça Salvador Riera, 2 Metro: Guinardó – Hospital de Sant Pau (Línia 4)\nCarrer de La Bisbal 40-42 baixos 08041 Barcelona Tf. 933 477 310\nPublicat per Jordi Carrió a 17:54 Cap comentari:\nAhir la Mercedes i Jo varem anar amb en Felix, aquell veí que va portar la carta sobre la degradació del Barri, a la Comissió d'Urbanisme,Conservació del Patrimoni, Manteniment de la Via Pública, Mobilitat, Sostenibilitat i Seguretat.\nSota la direcció del Sr. Gonzalo Puelles, conseller d'Urbanisme de CIU i amb la col·laboració del Sr. Manuel Franco, director del Servei de Llicencies i Espai Públic es va desenvolupar la sessió.\nLa primera demanda es que l'acta ens la enviïn al acabar la sessió, al cap de 2 o 15 dies, i no 5 dies abans de la nova sessió, per poder informar els veïns i treballar-hi.\nDe tota la lectura d'actuacions que ha fet els districte en el territori, extensa per cert, al nostre Barri del Guinardó només s'ha posat enllumenat al refugi antiaeri del Mas Guinardó per adequar-lo per a fer-hi visites turístiques.\nEstan en curs les obres de la Unitat d'Actuació UA-3, sense data d'acabament de cap dels terminis. No saben quan podrà obrir el Carrefour, ni el Mercat, ni res mes.\nTambé la instal·lació d'Escales Mecàniques al carrer Telègraf, amb data teòrica d'acabament el Desembre, però sense poder-la assegurar ja que les escales, de la marca Kone, venen de Xina (tot es fabrica a Xina Diuen), com si aquí no en fessin, i no saben si arribaran, les importaran al port i les podran muntar. Diuen que les posaran en funcionament a finals de Desembre, sense recepcionar l'obra i l'empresa instal·ladora se'n farà càrrec.\nDavant el seguiment de l'Arranjament de l'Accés a les Bateries Antiaèries, varem demanar si s'ajustava al projecte dels Tres Turons i ens varen dir que es provisional i parcial per facilitar l'accés als turistes, el Pla va per mes llarg termini.\nCom que ho varen allargar molt, i ens va tocar parlar al final, amb només la meitat de l'aforament, i amb la pressió de que es molt tard, només varem preguntar:\nCom ens afecta la concessió dels terrenys del carrer Montevideo com a parc a la nostra finca Torre Garcini. Diuen que no afectarà a la nostra nova Propietat Municipal. L'Associació ho va demanar per escrit.\nQuin tipus de fanals ens estan posant als carrers on els canvien, Renaixença, Telègraf, Escornalbou, Xiprer, ... Diuen que son LED, però no d'alimentació solar.\nVarem demanar que pintin 30 Km/h a les sortides del carrer St. Quintí per Torre Vélez i Trobador. S'ho varen apuntar per fer-ho al asfaltar el carrer St. Quintí. Comenten que si pinten les bicicletes de carril bici ja vol dir a 30Km/h. els varem demanar que facin un nou diccionari d'interpretació del nou llenguatge, però que pintin els 30 mentrestant.\nL'Associació va demanar que al acabar les obres de la UA-3 ens convoquin per estudiar el recorregut del Bus del Barri abans de que ho faci TMB. Ho varen anotar.\nVarem demanar el Pla de Mobilitat, que el Barri ens va dir que estava pendent del Pla del Districte, i ens van dir que tenen el Pla de Mobilitat del Districte però no l'han donat a conèixer. Es un pla de vianants i transport públic que han encarregat a una empresa externa. Districte ha fet el pla de mobilitat dels cotxes i no esta pendent del districte.\nDels horts a la finca Ravellat-Pla no plantegen res fins que sigui d'us municipal, es veu que encara no ho es!\nAbans hi va haver una mica de debat sobre la manca de voluntat del districte d'arranjar les aceres dels nostres carrers, a petició de la Font d'en Fargues i apuntalat per en Fèlix. Sembla patent ja que l'asfaltat dels carrers depèn dels serveis centrals, i les aceres depenen del districte i no les reparen ni fan adequacions integrals als carrers.\nPer fer les reparacions, les hem de comunicar, una a una, sembla, al telèfon de Civisme ¿? 900 226 226. La reparació de la Rambla Volart la tenen dintre el munt, d'uns dos centímetres de gruix, va fer amb els dits en Manuel Franco, de reparacions pendents de la Brigada d'Obres. La autoritat competent de reparacions es el Gerent d'Obres Sr. Carles Mas.\nAmb la pressa es va passar de demanar per:\nEl CAP de la UA-3, però per la informació general hi van treballant sense termini clar.\nL'accés al Metro de Maragall.\nEl solar de l'estació de la línea 9 del metro a la Ronda Guinardó amb St. Quintí.\nEl pas dels autobusos per la Plaça Guinardó.\nA veure si ho demanem al Consell de Barri!\nI després de veure que fan la seva voluntat i prioritat amb nosaltres i tots els altres Barris varem sortir a 2/4 d'11 de la nit. Hem de pressionar mes!\nPublicat per Jordi Carrió a 1:18 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Carrer Telègraf, Mercat del Guinardó, UA3-Illa equipaments\nTALLER DE FORMACIÓ COOPERATIVA\nEtiquetes de comentaris: Observatori Guinardó-Can Baró, Rocaguinarda\nObres de Pavimentació del carrer Sant Quintí\nEs faran entre els dies 1 i 14 de Desembre.\nCom en tots els carrers del barri asfalten la calçada\ni deixen les aceres per reparar ni renovar.\nDeu ser per facilitar els desplaçaments a peu o en\nSi vols veure el detall de l'obra clica l'enllaç\nPavimentació del carrer de St. Quintí


Com utilitzar endolls de Malàisia a Swazilàndia\nConnectors, preses de corrent, adaptadors i altra informació necessària per viatjar des de Malàisia a Swazilàndia en aquesta pàgina. Si voleu un informe per a altres països, torneu a iniciar l’ assistent per trobar a adaptadors elèctrics per al vostre viatge aquí .\nTipus de taps: G, M. M.\nLa tensió no és exacta, però la diferència sol ser tolerable pels dispositius elèctrics. És molt segur connectar el vostre aparell elèctric de Malàisia a Swazilàndia sense un adaptador de tensió. Si teniu algun problema amb un dispositiu especial, és a dir, un dispositiu mèdic, probablement voldreu demanar més ajuda professional.


Bruni i Atherton, guanyadors de la prova de descens a la Copa del Món UCI de MTB a Vallnord-Pal Arinsal - FÒRUM.ad\nBruni i Atherton, guanyadors de la prova de descens a la Copa del Món UCI de MTB a Vallnord-Pal Arinsal\nOn: 06/07/19 20:03\nLa segona jornada de Copa del Món de BTT a Vallnord – Pal Arinsal ha estat molt disputada. El francès Loïc Bruni ha estat el guanyador masculí de les finals amb molt poca diferència de la resta dels seus companys. En la categoria femenina, la britànica Rachel Atherton, que s’havia classificat en tercera posició durant les classificatòries, ha estat la guanyadora, i de forma merescuda.\nMilions de seguidors i espectadors de televisió han presenciat aquest dissabte, 6 de juliol, com durant les finals de la disciplina de descens, els riders lluitaven per aconseguir el primer lloc. En categoria masculina d’elit, Loïc Bruni que ha fet un temps de 4:11.05, ha estat el guanyador després de lluitar i completar la baixada de 2,5 km, amb molt poca diferència, al seu compatriota Loris Vergier (4:11.47). En tercera posició i amb una diferència de poc més de un segon, l’australià Troy Brosnan (4:12.25) li treia la posició al francès de l’equip Commençal Vallnord, Amaury Pierron.\nEn categoria femenina s’hi ha notat més marge entre els resultats de les guanyadores. L’anglesa Rachel Atherton s’ha emportat la victòria amb un temps de 5:00.62 en aquesta final d’elit de descens. La britànica, ha aconseguit superar amb una diferència de 3 segons de la segona classificada, la francesa Marine Cabirou, que ha aconseguit un temps de 5:03.11. I finalment, en mateix posició que l’any passat, el bronze ha estat per a l’australiana Tracey Hannah, que torna al podi de La Massana amb un total de 5:07.75. Actualment l’australiana ocupa la primera posició en el rànquing de la Copa del Món de BTT.\nEn aquesta ocasió, el Team of the day ha estat Santa Cruz Syndicate però cal destacar que en la classificació general, Commençal Vallnord ha estat el team guanyador. L’equip al complet ha rebut amb alegria el reconeixement.\nEn categoria Junior, el francès Matteo Iniguez ha estat el líder de la cursa amb un temps de 4:27.19 després d’una caiguda del líder actual del rànquing, Thibaut Daprela, que finalment li ha suposat la 18ena classificació. En femení, Valentina Holl ha tornat a endur-se la victòria aconseguint un resultat de 5:09.16, així com seguir en la primera classificació del rànquing.\nDEMÀ, LES FINALS DE CROSS – COUNTRY ACOMIADARAN LA 7ª UCI MTB WORLD CUP A VALLNORD – PAL ARINSAL.\nEl diumenge 7 de juliol, Vallnord – Pal Arinsal reprendrà l’últim dia de la Copa del amb la final de la modalitat cross-country (XCO). Jolanda Neff i Henrique Avancini encapçalen les llistes de sortida de les categories femenina i masculina, respectivament, després que sortissin vencedors de la XCC short track celebrada el divendres, 5 de juliol. Nino Schurter, el gran favorit, es va col·locar en segona posició, així com Alexandra Keller en categoria femenina.\nRESULTATS FINALS DE DESCENS DE LA UCI MTB WORLD CUP VALNORD – PAL ARINSAL 2019\nLoïc Bruni 4:11.05\nLoris Vergier 4:11.47\nTroy Brossnan 4:12.25\nRachel Atherton 5:00.62\nMarina Cabirou 5:03.11\nTracey Hannah 5:07.75\nMatteo Iniguez 4:27.19\nLucas Cruz 4:29.90\nPatrick Laffey 4:30.37\nValentina Holl 5:09.16\nAnna Newkirk 5:21.24\nMille Johnset 5:29.88\nPrevious Post: La justícia espanyola conﬁrma que Banco Madrid no va afavorir la captació de capital per al blanqueig\nNext Post: Matí assolellat, xàfecs a la tarda fins la nit


Vi-FRANC. Ramon Francàs: La verema "pinta bé de moment" a Capçanes, tot i que arribarà una mica més tard que l'any passat\nLa verema "pinta bé de moment" a Capçanes, tot i que arribarà una mica més tard que l'any passat\nVell cep de Capçanes. Imatge del Celler de Capçanes\nEl vi no és fruit d’una recepta definida, tampoc segueix una fórmula exacta que es va repetint al llarg dels anys, van afirmar ahir dijous des del Celler de Capçanes (DO Montsant). De fet, afegeixen, factors externs com la climatologia (diferent any rere any) fan que la planta ‘treballi’ de manera diferent en cadascun d’aquests anys i que els tractaments a aplicar, data de verema o procés de vinificació siguin sempre diferents. “Realment això és el que li dóna emoció a la nostra feina i el que fa que ens superem dia a dia”, s’apunta.\nPel que fa a aquest any respecte l’any passat, tot observant els diagrames ombro tèrmics que relacionen temperatures mitjanes i pluviometria acumulada, es pot veure que en el que portem d’any la diferència de temperatures no és significativa, sí que ho és però pel que fa al mes de juny. Aquest juny 2013 ha estat el més fred des de 1992, amb una anomalia mitjana de -2ºC, això ha fet que determinades plagues retardin el seu cicle biològic, així com la vinya ha retardat també el seu amb uns 10 dies de diferència respecte l’any passat allargant el seu cicle vegetatiu. Pel que fa a la pluviometria, podem comparar el 2012 on les precipitacions de primavera varen ser significativament inferiors a les enregistrades aquest 2013, això en part va fer que l’any passat la producció fos inferior a la d’aquest any (20-30% menys) però la collita quedés més concentrada aromàticament i d’una qualitat molt bona. Que aquest any la pluviometria sigui superior, per un costat és beneficiós per la planta, doncs l’any anterior va patir molt de estrés hídric però per l’altre ha fet augmentar el risc de malalties fúngiques com el míldiu o la cendrosa, sempre controlades gràcies al serveis fitosanitaris que realitzen els avisos i als nostres pagesos que mimen la vinya en tot momento.\nEn conclusió, a Capçanes es presenta un any més fresc, més plujós, una mica més complicat pel que fa a malalties però més tranquil pel que fa a l’estat hídric de la planta. “Això farà que veremem aquest any una mica més tard que l’anterior però que la qualitat de la verema sigui, com sempre, la millor”.


COFRADIA SAN CRISTOBAL DE VALENCIA-clavarios de san cristobal-fiesta de san cristobal-monasterio de san cristobal-PROGRAMA DE FIESTAS DE SAN CRISTOBAL-CALLE ALBORAYA, festes de carrer, fiestas en valencia\nHª Sant Cristòfol\nHª 1868 / hui\nAtres Festes Bº\nAtres Festes Vlc\nFigures del Sant\nFotos Antigues Bº\nCONFRARIA DE SANT CRISTÒFOL DE VALÉNCIA\nFOTOS CONCERT DE NADAL 2010\nBENVINGUTS A LA WEB OFICIAL DE LA CONFRARIA DE SANT CRISTÓFOL DE VALÉNCIA\nLa Confraria de Sant Cristòfol de Valéncia (Espanya) va ser fundada l'any 1399 pel ReI Martí l'Humà.\nEn 1993 s'inicia una nova etapa que porta a la recuperació de la festa externa que, cada 10 de Juliol, se celebra en honor a Sant Cristòfol en la contornada del Convent del mateix nom.\nEsglésia i Convent estan situats junt al carrer Alboraya i en el populós barri de la Trinitat.\nEn estes pàgines podeu trobar la història de la Image i la seua Confraria, aixína com diversos temes relacionats ab Sant Cristòfol el seu Convent i el seu barri.\nEn Enllaços podreu trobar atres festes de la nostra ciutat, que igual que la nostra, són realitat gracies al esforç i ilusió per part dels (*) clavaris, festers, confrares...\n(*) Clavari és una paraula valenciana derivada de clau (llave) i que en l'actualitat s'usa per a designar les persones que coordinen una festa.\nHORARI DE MISSES AL CONVENT\nNadal, Any nou i Pasqua\nVigilia Pascual y Missa de la Nit de Nadal\n10 de Juliol de 2018, Sant Cristófol\n8.00h y 19.00h\nEsta xicoteta "palmereta" és el símbol de la nostra festa. Es fa de pasta de rosquilleta i s'entrega, després de ser beneïdes, en la Missa de Sant Cristòfol . Assembla en la seua forma, a la palmera ab què el Sant és representat\nSi pertanyes a alguna associació de festes de carrer o simplement t'agraden estes tradicions, escriu-nos i canviarem impressions.\nFESTES EN VALÉNCIA\nENTRA EN EL NOSTRE CALENDARI FESTIU DE LA CIUTAT DE VALÈNCIA I PEDANIES\nSANT CRISTÒFOL 10-07-19\nLa Confraria de Sant Cristòfol de Valéncia ha organisat diversos actes per a celebrar la festivitat del sant patró de viagers i conductors de vehiculs.\nPodem citar la Missa major a l'estil valencià i que va tindre lloc a les 19h en el Convent de Sant Cristòfol, del carrer Poeta Bodria. Des d'eixa hora se'n van anar concentrant, a lo llarg del carrer Alboraya, els distints vehiculs antics que van participar en els actes.\nA les 20h va eixir la "ronda de coches antics Sant Cristòfol". Els coches recorregueren diversos carrers del barri, per a fer la seua entrada de nou al carrer Alboraya, pel pont de la Trinidad.\nLa image de Sant Cristòfol va ser colocada en la tribuna instalada a este efecte en l'encreuament dels carrers Poeta Bodría i Alboraya, donant-se així començament a la benedicció de vehiculs.\nVan participarel el Club vehculs antics de Valencia, 600, bombers, policia, junt ab camions, motos i coches particulars. Després de la benedicció, va tindre lloc la processó que va recórrer diversos carrers, visitant els casals de les falles Molinell-Alboraya i Trinitat-Alboraya. Després d'una sorollosa mascletá, va tindre lloc el tradcional refrigeri, que la Confraria oferix a tot el barri.\nPAGAMENT DE QUOTES 15-04-2019\nEs recorda als clavaris i clavarieses que ja poden abonar la quota corresponent a l'any 2018. Són 15 euros a l'any per als majors i 6 euros per als infantils. Podeu fer-ho en el propi Convent o en el Bar Click, on vos facilitaran el llibret-programa de festes. Vos preguem vos poseu al dia, perquè la festa té gastos i deu euros a l'any és una quantitat minima però ajuda en l'elaboració del llibret. Gràcies\nDIA DE LES CANYES 20-06-19\nEl 20 de juny la Confraria de Sant Cristòfol de València ha rememorat una vella tradició d'origen medieval, que consistix a ofrenar canyes verdes al sant patró dels conductors.\nLa Confraria ha intentat unir esta vella tradició ab el repartiment de programes i palmeretes a comerços i veïns del barri del carrer Alboraya.\nL'acte ha estat protagonisat pels membres infantils de la nostra Confraria. Després de l'ofrena de canyes en el Convent de Sant Cristòfol, situat en el carrer Poeta Bodria, s'ha passat al xicotet refrigeri a base d'orxata, batuts junt ab rosquilletes i fartons.\nEste acte ha servit per a anunciar al barri els actes programats ab ocasió de la festivitat de Sant Cristòfol el pròxim dia 10 De Juliol.\n. . . Contacte\nFOTOS VISITA VERGE DESAMPARATS 1998\nFOTOS SAN VICENT FERRER\nFOTOS MARE DE DEU DELS DESAMPARATS\nFESTES DE CARRER NOSTRE PATRIMONI\nFOTOS CORPUS DE VALENCIA\nFOTOS VERGE DEL CARME C/ALBORAYA 07\nCalendari Festiude la Ciutat de Valencia\nLA RIUA DE 1957\nCONFRARIA VILLARRUBIA DE LOS OJOS ,CIUDAD REAL


Març | 2006 | memòria restringida\nRevoltes franceses, per a què?\nPublicat el 31 Març 2006 per Antoni Casals\nEn un moment en què, com tantes altres vegades, ens arriben vents revoltats des de França a causa de la llei sobre la primera feina, he observat alguns comportaments al lloc on treballo, que m’han sorprés pel que tenen de … Continua llegint →\nPúbliques bestieses, tonteria privada\nPublicat el 28 Març 2006 per Antoni Casals\nTothom fa bestieses. Però el pitjor de tot és fer-les quan ningú no mira. Peter Ustinov Això ens explica molta d’aquesta tonteria pública que tant i tant ens cansa. [@more@] Tweet\nEls traeix la cara\nPublicat el 27 Març 2006 per Antoni Casals\nLa cara de crispació, d’enuig, de mala llet, amb que alguns dirigents del PP, però molt especialment Eduardo Zaplana, han rebut la notícia de l’alto-el-foc d’ETA de la passada setmana posa de manifest diverses coses. Principalment que, per damunt de … Continua llegint →\nMés conseqüències de l’apagada…\nPublicat el 23 Març 2006 per Antoni Casals\nNo puc accedir als enllaçats que tenen l’extensió de "lamevaweb.info", m’han desaparegut alguns banners, m’han desaparegut algunes modificacions de la plantilla, bàsicament les imatges, no estic segur que hi siguin tots els arxius però no tinc paciència per mirar-m’ho. Sé … Continua llegint →\nComentaris tancats a Més conseqüències de l’apagada…\nDesprés de l’apagada bloquívola\nJust abans de l’apagada a la que els blocs allotjats a blocat ens hem vist sotmesos havia escrit un petit post sobre la sinceritat en política i la necessitat d’uns d’assumir que ser càrrec públic vol dir actuar les 24 … Continua llegint →\nComentaris tancats a Després de l’apagada bloquívola\nRetorn a la frivolitat urbanística?\nPublicat el 16 Març 2006 per Antoni Casals\nM’assabento que l’Ajuntament de Barcelona té previst "desmuntar" la Plaça de les Glòries per "oxigenar" la zona d’expansió de Diagonal Mar, el 22@, el Poble Nou, etc. L’estructura actual del nus de la Plaça de les Glòries no té encara … Continua llegint →\nJericó (3 haikús)\nPublicat el 15 Març 2006 per Antoni Casals\n1.En nom de qui,l’excès d’hipocresiaremou l’incendi? 2.Odi i terror,reverbera l’entranyade tant dolor. 3.Enllà dels mursamb el vespre llangueixenil.lusions. [@more@] Tweet\nTragèdia social, culpabilitat i responsabilitat\nPublicat el 10 Març 2006 per Antoni Casals\nEns és fàcil esquinçar-nos les vestidures quan succeeix algun fet esgarrifós com el de la nena apallissada de Montcada. Culpar-ne “la societat” i la desintegració social. Fins i tot, com la consellera Tura, recordar que el culpable d’aquest mal és … Continua llegint →\nRajoy, la defensa de la llibertat i un cert nacionalisme\nPublicat el 9 Març 2006 per Antoni Casals\nQuan he arribat a casa, en un d’aquests actes de masoquisme que em caracteritzen he engegat la tele. Pensava que al 3/24 hi estaven fent un reportatge sobre la ponència de l’Estatut, quan de sobte he vist que en rajoy … Continua llegint →\nNo m’importa un rave, però em toca la pera…\nPublicat el 7 Març 2006 per Antoni Casals\nConfesso, o reconec, que potser només es confessen els pecats i els ateus no en fem, d’aquestes coses, que m’agrada el futbol. Que si pugués aniria al camp del Barça a veure el partit amb el Chelsea. Que si guanya … Continua llegint →


plagueta cibernètica: Encara hi és!\nDilluns dia 12 d'octubre, un zoòleg alemany, el Dr. Peter Borkenhagen, va veure a Sa Dragonera, durant un quart d'hora, a uns 200 m., amb prismàtics de 10 augments, com el vellmarí navegava paral·lel a la costa, amb dos dofins. He estat amb el Dr avui horabaixa i el testimoni és detallat i molt solvent, té molta experiència amb mamífers, ha publicat diversos llibres (entre altres, el llibre vermell de mamífers del seu Land). Enviarà una nota detallada per al Butlletí de la Societat. Crec que estem d'enhorabona, el vellmarí encara campa per aigües mallorquines, cal estar molt atents! Coneixem la dada gràcies al personal del parc de Sa Dragonera.\nPublicat per joan mayol serra a 21:26\nEmocionant, molt bona noticia i esperem que en vinguin més!\nÉs sorprenent... llàstima que sigui tan mal de veure. Així no hi ha manera de conèixer els seus moviments, saber si és el mateix individu (s'ha de supossar que sí, ja que n'hi queden ben pocs)... però és una bona notícia, sí!\n4 de novembre de 2009 a les 21:07


La 'troica' també viatjarà a Espanya per supervisar que el govern espanyol compleixi amb les condicions del rescat\nLAIA FORÈS Brussel·les Actualitzada el 13/06/2012 00:41\nNo són tot homes, no van vestits de negre rigorós ni duen americanes i vestits tan impol·luts com els de Will Smith o Tommy Lee Jones a la pel·lícula 'Men in Black'. Els 'homes de negre' són funcionaris de la Comissió Europea, el Fons Monetari Internacional (FMI) i el Banc Central Europeu (BCE), tres institucions conegudes com la 'troica'. Són homes i dones que vigilen que els governs rescatats posin en marxa les reformes i retallades pactades a canvi de l'ajuda econòmica.\nEspanya també tindrà una 'troica' que viatjarà a Madrid per supervisar la reestructuració del sector bancari. Tot i que el govern de Mariano Rajoy ho va negar, els 'homes de negre' també estaran presents a Espanya.


FORFETS ESPECIALS PER ALS RESIDENTS – Pirineus TV\nEl Consell Comarcal de la Cerdanya ja ha publicat les bases per a l'obtenció del forfet de resident esquiar a la Molina i a Masella, a través del forfet conjunt Alp-2.500. Aquells que vulguin adquirir el forfet cal que presentin els documents necessaris per a l'acreditació, que són una fotografia, un certificat d'empadronament i el comprovant d'ingrés de l'import requerit en un compte corrent que dona el mateix Consell. Igualment, cal aportar informació laboral com ara la còpia d'un document que acrediti que es treballa a la comarca o bé la còpia de l'alta de les obligacions fiscals pel que fa als autònoms. Els menors d'edat han de presentar un document que acrediti l'escolarització en algun centre docent de la comarca.\nEls residents a la vall tenen accés a uns preus reduïts del forfet de temporada de la Molina, de 382 euros per als adults, de 194 euros per als nascuts entre 1993 i el 2006, de 22 euros per als nascuts entre els anys 2007 i 2011, i de de 30 euros per als nascuts entre el 2012 i aquest any. A partir de l'1 de febrer, els preus seran de 81 euros per a totes les categories d'edats\nPel que fa als preus pel forfet Alp 2.500, que permet esquiar a la Molina i a Masella, el ventall de preus generals de temporada va des dels 520 euros per als nascuts abans del 1992 fins als 55 euros els nascuts després del 2012.


El proper dilluns 15 de març a les 18 h, la Intercol·legial organitza una jornada online sobre els reptes de les professions. L'acte començarà amb la presentació del llibre de Jordi Ludevid "Una ciudad de profesiones", seguit d'una taula rodona moderada per la degana del COAC, Assumpció Puig.\nTaula rodona en directe. El Poble Espanyol: passat i present\nAFB. Pérez de Rozas (atribuït)\nDivendres, 12 març, 2021 - 18:00\nRead more about Taula rodona en directe. El Poble Espanyol: passat i present


Jaume, de Lleida i de Barcelona\njaume.mor.3 el Ds 04 Ago 2012, 01:37\nja fa unes setmanes que estic donant voltes pel Fòrum com a observador i finalment m'he decidit a presentar-me. Fins fa uns mesos l'afició a pescar havia quedat enterrada -i oblidada- als meus temps d'infantesa, quan hi anàvem amb el pare. Però, misteris de la vida, el meu fill -10 anys- va començar a manifestar tirada cap a la construcció de canyes amb qualsevol cosa que tenia a mà i des de llavors l'he reprès, i hi estic trobant el gust en companyia de la família.\nVisc a Barcelona, però com que tinc arrels familiars a Lleida, de petit anava a Utxesa, a l'aiguabarreig del Segre i la Noguera Pallaresa, i ara tirem la canya per la zona de Sant Llorenç de Montgai i també a l'Estany d'Ivars, on tirem la cullereta i el suro i, malgrat algunes picades, encara no hem agafat res. Veig que el nen no s'ha desanimat i en continua tenint ganes, i jo també, o sigui que sembla que va de debò . De moment pesco amb una equipació made in Decathlon i tot just estic entrant en la terminologia i els coneixements bàsics.\nVull felicitar els promotors d'aquest fòrum per l'excel·lent informació que hi ha, que facilita molt l'acollida dels que estem arribant a aquest mon, i agraïr a tots els que hi interveniu tota l'experiència que hi aporteu una experiència valuosíssima.\nTot just aquesta setmana que ve ens estrenarem a mar per la zona de Calella de Palafrugell, on anirem a passar uns dies. La meva intenció és dedicar un parell de dies a observar què hi fan els pescadors i després provar tot el que pugui des d'espigó o roques, un dia, i un altre des de platja, amb el convenciment que l'important serà aprendre i totes les sensacions noves.\nRe: Jaume, de Lleida i de Barcelona\nkruskis el Ds 04 Ago 2012, 02:30\njoemosqueroles el Ds 04 Ago 2012, 02:41\nBenvingut!!! i el nano també!!!\nDani el Ds 04 Ago 2012, 21:17\nBenvingut Jaume i al teu fill també !!\nLa pesca no es el que era, hi ha menys peixos, o són més llestos, però amb ganes i paciència es pesca, sort i si tens dubtes, vols fer les teves cròniques o posar fotos de les teves sortides, agraits, que el fòrum el fem entre tots !\nTola el Dg 05 Ago 2012, 13:21\nHola Jaume (i escolanet que li fa de seguici)!!\nEl fet que et plantegis començar a pescar, observant com s'ho fa la gent que fa més temps que surt, ja demostra que el vostre plantejament és una cursa de fons i no 100m llisos. Que hi ha gent que si el primer dia no treu un dèntol de 10quilos, no està content.\nAl fòrum hi ha una pila d'informació -efectivament- que ja fins i tot costa trobar-ho fins i tot sabent el que volem trobar. Furga, furga-hi, que hi ha grans aprotacions. Entre això i el que puguis preguntar ran de platja i experimentar vosaltres mateixos, així anem construint tots el nostre CV de pesca.\nNomés desitjar-te que us sigui una molt bona etapa paterno-filial, que aprengueu junts i acumuleu vivències que al capdevall és el que ens fa vincular emocionalment amb els altres, el compartir aventures.\nMolta sort, bona pesca i destijar-vos que sigui tant o millor el plaer de la ruta, que l'objectiu!!\nGabriel el Dg 05 Ago 2012, 23:11\nBenvingut!! a i estaria bé poder parlar amb tu, ja que jo pesco cada any a calella de palafrugell\njaume.mor.3 el Dt 28 Ago 2012, 23:51\nTot i que ha passat gairebé un mes des que vaig fer la presentació, volia agraïr-vos a tots la vostra acollida i els comentaris que dediqueu a un nouvingut. No us he respost fins ara per que no vaig saber connectar-me al fòrum amb el mòbil.


Un racó diferent amb Melina\nGabriel Teixidó és el dissenyador de la làmpada Melina, de la firma catalana Carpyen. És una làmpada de sobre taula feta de fusta de roure i amb la pantalla de lli. És de línies fines i estil nòrdic.\n19 19UTC febrer 19UTC 2018\nSputnik, llum per totes bandes\nSPUTNIK és una làmpada de peu de la marca barcelonina Carpyen. Com tots els seus productes, ha estat dissenyada i fabricada a la ciutat comtal i es caracteritza per un estil de línies fines i depurades.


GAZOPHYLACIUM: La subtil invasió dels imperis orientals\nBloc amateur sobre lexicografia catalana i altres lletraferidures\nDiccionaris Catalans en Línia--- Gramàtica Catalana en Línia\nVocabularis Dialectals en Línia\n27 de juliol de 2009\nLa subtil invasió dels imperis orientals\nDe fa uns dies (setmanes?) que el Gazophylacium està essent subtilment envaït per comentaris que provenen d'imperis orientals. Fins i tot d'aquestes invasions se'n pot treure coneixement. El gentil Xavier em va fer veure que podia esbrinar de quina llengua es tractava mitjançant l'opció "Detecta l'idioma" del traductor de Google. Així he après que són comentaris escrits en una llengua que Google detecta com a xinès, una de les llengües més populars del món i que fins i tot parlen milers de conciutadans nostres tot i que la majoria n'ignorem les més elementals beceroles.\nEl xinès és una llengua sinotibetana, l'estàndard oficial de la qual rep el nom de mandarí, que és parlat per la desorbitant xifra d'uns 873 milions de persones. Així, vora una cinquena part de la població mundial parla alguna forma de xinès com a llengua materna. Això fa que sigui la llengua amb més nombre de parlants natius del món. Unes dades que ens acosten a la magnitud real de l'enemic a què s'enfronta el Gazo. En conseqüència, vaig a aplicar allò tan poc honrós de "Si no pots amb l'enemic, uneix-t'hi":\nAmb 50.000 entrades, el Diccionari català-xinès / xinès-català de l'Enciclopèdia Catalana és probablement el diccionari de xinès més conegut per les nostres contrades. El seus autors són Minkang Zhou, Jing Le, Esther Carrillo (i d'altres) i es va publicar per primera vegada l'any 1999. Diuen els autors que "una de les majors dificultats que ens hem trobat a l'hora de confeccionar aquest diccionari ha estat trobar unes equivalències que responen, en molts casos, a realitats diferents o, fins i tot, inexistents en alguna de les dues cultures".\nEl núm. 3 de la col·lecció "Llengua, immigració i ensenyament del català" editada pel Departament de Benestar i Família de la Generalitat de Catalunya correspon a El xinès (estudi comparatiu entre la gramàtica del català i la del xinès) (en línia) i va ser coordinat per Lluïsa Gràcia i Solé, del Grup de Lèxic i Gramàtica de la Universitat de Girona. Aquest llibre té bàsicament dues parts: una de qüestions gramaticals i una de vocabulari català-xinès / xinès-català, que ocupa de les p. 79 a 126.\nI per acabar, algun altre recurs en línia:\nDiccionari xinès català en línia: Del web Xina.cat. Conté més de 4.000 paraules i expressions útils. Es pot fer la cerca en xinès, pronunciació pinyin (la transcripció fonètica en alfabet llatí) o català.\nDiccionari català xinès: D'Edu 365.cat. És un diccionari infantil il·lustrat dividit per apartats temàtics: el parc i les joguines, l'escola, la cambra de bany... Inclou locucions en català de Montserrat Torres i en xinès de Yufen Tai.\nGuia de conversa xinès-català: De la Universitat de Barcelona. Els autors són Rosa Bonafont i Suo Zhen. Creada específicament per a un públic universitar, amb apartats com: transports públics, servei de fotocòpies... Inclou arxius de so amb les equivalències catalanes. També existeix en paper, publicada per Publicacions i Edicions de la Universitat de Barcelona, l'any 2008.\nCalaixos: Diccionaris, Màquines\nGalderich dilluns, 27 de juliol de 2009, a les 1:02:00 CEST\nअब यह है कि गर्मी के जीवन और अधिक कठिन है, अपने आप को पंखे बैनर के बारे में बात कर ताज़ा करने के लिए प्रयास करें. इस पलाऊ से लोकप्रिय चित्रों के संग्रह करने के लिए धन्यवाद और अल्बर्ट हम इन प्रशंसकों एस की दुनिया के पुनर्निर्माण सकता. ये छोटी सी मुश्किल प्रशंसक, एक छड़ी शामिल है, लकड़ी या बेंत के बने में काटने हाथ है, और गत्ते की एक आयत और खड़ी कागज गोंद की एक स्ट्रिप के साथ संभालने के लिए तैयार सरेस से जोड़ा हुआ. तथ्य यह है\nPuigmalet dilluns, 27 de juliol de 2009, a les 1:21:00 CEST\n"Ara que l'estiu és més difícil i la vida de la seva bandera que parla de l'afició per intentar l'última. Popular col lecció d'imatges de la Plau Gràcies per els fans, i Albert S. podem reconstruir el món. Aquests petits ventiladors dur, inclòs un pal de fusta o de canya a la mà es talla, i Gtte per crear un rectangle i una tira de paper amb la goma preparada per enfrontar enganxar. El fet és"\nAquests cabalístics petits ventiladors amaguen secrets que les ments europees no són capaces d'atènyer. Que Sant Pàmies Refranyer ens agafi confessats.\nGalderich dilluns, 27 de juliol de 2009, a les 2:09:00 CEST\nVas orientat però la traducció de la traducció acaba en traïció.\nPer cert, és curiós com un idioma com el català aconsegueix tenir els diccionaris a les llengües més diverses. Suposo que poques llengües del nivell de parlants com el català (per no dir les que no tenen Estat) deuen tenir aquesta quantitat enorme de diccionaris com el català...\nAnònim dilluns, 27 de juliol de 2009, a les 6:37:00 CEST\nVíctor Pàmies i Riudor dilluns, 27 de juliol de 2009, a les 8:28:00 CEST\nJo aniria a ca seva i els penjaria els discursos del Pujol o del Montilla en un català ben polit... i que vagin a buscar al Google Translate qui gosa atacar-los en el seu territori amb les seves mateixes armes. :-)\nPuigmalet dilluns, 27 de juliol de 2009, a les 9:07:00 CEST\nGalderich: Estic d'acord amb la teva apreciació. Tot i que hi ha un important buit per omplir que fa temps que reclamo: un bon diccionari de grec.\nPàmies: La meva intenció és la conciliació entre cultures, no pas l'atac. Aquest que anuncia motels a la Seo d'Urgell segur que ha captat el meu esperit de concòrdia.\nMcAbeu dilluns, 27 de juliol de 2009, a les 9:16:00 CEST\nVeig que com a mínim n'has tret el profit d'aquest post.\nSé que no vols moderar els comentaris però potser acabaries amb aquest spam si activessis la verificació de paraules dels comentaris.\nEncara que potser no ens adonem i els teus invasors estàn commemorant els 15 anys de la mort de Pere Calders amb aquesta Invasió Subtil\nGalderich dilluns, 27 de juliol de 2009, a les 10:48:00 CEST\nNo estaràs criticant els diccionaris de grec que s'han publicat?\nzel dilluns, 27 de juliol de 2009, a les 11:37:00 CEST\nCoi, avui, tinc treballs a entendre tot plegat, prou emboirada que estic...\nAllau dilluns, 27 de juliol de 2009, a les 14:01:00 CEST\nPasso uns dies a l'estranger i ara fins i tot el català em sona a xinès. L'IEC ha canviat les normes aquest juliol?\nJesús M. Tibau dilluns, 27 de juliol de 2009, a les 15:00:00 CEST\nquè engorrosos són aquests atacs\nreflexions en català dilluns, 27 de juliol de 2009, a les 15:32:00 CEST\nÒscar Roig i Carrera dilluns, 27 de juliol de 2009, a les 18:22:00 CEST\nCom a pseudoorientalista aficionat, moltes gràcies per la informació. Fas bé d'unir-te a ells perquè igualment acabaran dominant el món com profetitzava Calders.\nAnònim dilluns, 27 de juliol de 2009, a les 19:14:00 CEST\nPuigmalet dilluns, 27 de juliol de 2009, a les 21:05:00 CEST\nPere Llada: La comprovació de paraules és l'única cosa del món pitjor que la moderació. O sigui que ja saps què en penso ;)\nGalderich: Que jo sàpiga només existeix l'exhaurit i bastant millorable Diccionari grec-català de Guadalupe Golobardes (Barcelona: Pòrtic, 1985).\nZel: Jo també estic emboirat. Entre el cap de setmana i aquests xinesos encara no sé com he pogut escriure aquest apunt.\nAllau: Has pogut escapar del metro?! Pensava que ja no sortiries de l'underworld.\nTibau: Són maquinotes infernals. Les persones no poden ser tan malvades.\nMarc: Això és japonès, carallindo. Això és xinès: 高雄一日遊\nÒscar: El món botiguer de Barna i rodalies ja l'estan començant a dominar. Si continuen així, la invasió ja no serà subtil.\nAssumpta dimarts, 28 de juliol de 2009, a les 17:25:00 CEST\nApaaaaaaa!! La comprovació de paraules pitjor que la moderació? La comprovació de paraules copies una petita txorrada tipus "cpalendsa" publiques i ja està, ja és dins, ningú et controla res. La moderació no m'agrada gens. Escrius alguna cosa i et surt aquell missatge de que "sortirà quan l'amo ho autoritzi".\nEn fi... jejeje que jo tinc posada la comprovació de paraules i mai de la vida posaria la moderació, a més no accepto anònims i, per tant, no tinc cap subtil invasió :-))\nAssumpta dimarts, 28 de juliol de 2009, a les 17:27:00 CEST\nAssumpta dimarts, 28 de juliol de 2009, a les 17:30:00 CEST\nAixò és veritablement un exercici molt divertit.\nHe posat "Jo també vull jugar a posar coses rares" i m'ha sortit allò que he escrit.\nLlavors he posat allò i he dit que m'ho passés al català i la traducció ha estat "També m'agradaria jugar números imparells conjunts"\nPer tant, crec que algun problema hi ha... En fi, 晚安\nAssumpta dimarts, 28 de juliol de 2009, a les 17:32:00 CEST\nJo havia posat bona tarda, no bona nit, que consti :-))\nGazo dimarts, 28 de juliol de 2009, a les 17:56:00 CEST\nRes, Assumpta, que la comprovació de paraules és més pesada que el mosquit tigre. Ens fa perdre el temps. En canvi les invasions subtils generen coneixement.\nAnònim dimarts, 28 de juliol de 2009, a les 19:18:00 CEST\nAssumpta dimarts, 28 de juliol de 2009, a les 19:49:00 CEST\nFa perdre cinc o sis segons per comentari :-))\nLa neteja que has hagut de fer als altres posts segur que t'ha fet perdre més temps... però si a tu t'agrada tenir visitants xinesos jo no dic res, eh? :-)\nJúlia dimarts, 28 de juliol de 2009, a les 21:50:00 CEST\nA mi m'encanten les seves botiguetes on, com deien (en castellà), en un anunci del Basar Perpinyà de la Ronada, avui un record, hi pots trobar des d'una agulla de cap a un elefant...\nAprendre xinès és una de tantes coses que ja no podré fer a la meva vida, per sort els nens xinesos aprenen català i me'n sortiré.\nPuigmalet dimarts, 28 de juliol de 2009, a les 23:45:00 CEST\nAssumpta: Ara ja no faig neteja. Em proclamo colònia taiwanesa dins El Prat de Llobregat i arreglat.\nJúlia: Els nens xinesos aprenen català, però les nenes ho fan millor. Això sí, a mates ningú els guanya. I prou de tòpics.\nAnònim dimecres, 29 de juliol de 2009, a les 7:11:00 CEST\nAssumpta dimecres, 29 de juliol de 2009, a les 10:32:00 CEST\nJijiji colònia taiwanesa!! Sempre em fas riure :-)))\nMa-Poc dimecres, 29 de juliol de 2009, a les 19:44:00 CEST\nJo vaig estudiar un parell d'anys de japonès i era ben complicat... del xinès, poca idea. I pel que fa als atacs invasors en llengües estranyes... esperem que sigui passatger!\nPuigmalet dimecres, 29 de juliol de 2009, a les 22:29:00 CEST\nMa-Poc: Jo espero que s'avorreixin i vinguin a veure-us a algun de vosaltres, per exemple. :)\nQuelcom a dir?\nBibliografia de la lexicografia catalana\nVols donar un diccionari?\nEls límits del meu llenguatge signifiquen els límits del meu món (Wittgenstein)\nPremi Bloc de Societat 2008\nTranslation - traducción traduction - übersetzung\nEl millor diccionari de citacions i frases cèlebres del nostre món\n► de juny 2018 (1)\n► de febrer 2013 (7)\n► de desembre 2012 (4)\n► d’octubre 2011 (6)\n► de maig 2011 (10)\n► de juny 2010 (13)\n► de març 2010 (9)\n► de desembre 2009 (11)\n► d’octubre 2009 (12)\n▼ de juliol 2009 (12)\nEsclavitzar la síntesi\nP de paraula\nRes a pensar\nLa idea de la idea de l'art\nUn monument precari i una placa inexistent\nCarles Riba i Pompeu Fabra\nParauladeblog (i no parauladebloc)\nSiluetes de lexicògrafs catalans\n"La paraula": Joan Solà al Parlament de Catalunya\n► d’abril 2009 (14)\n► de gener 2009 (16)\n► de juny 2008 (13)\n► d’abril 2008 (14)\n► de febrer 2008 (15)\n► de desembre 2007 (15)\n► de setembre 2007 (15)\n► de juliol 2007 (15)\nMulticercador lingüístic UB\nEl país dels verbívors\nLa web fotogràfica del Puigmalet gran\nLa web fotogràfica de Mr. Péndulo\nEl delta negat\nEl pols de la llengua\nL'òliba de Toni Santillán\nLletres en bloc\nLletres en blocs\nMalalta de llengua\nAltres blocs pratencs\nEl Baix Llobregat Blocs - El Prat de Llobregat\nEstel del nord\nAltres blocs lexicogràfics\nPara hacer diccionarios\nLa llengua del Laci\nm’ensenyava un Reverent\na colps de Gazophilaci\nMapa dels medallons de Pompeu Fabra


Fundació Mercè Rodoreda - Institut d'Estudis Catalans\n“Potser escric per afirmar-me. Per sentir que sóc una persona que sempre ha viscut arriscadament”\nALOMA, 50 anys. El 2019 fa 50 anys que es va publicar la segona edició d’Aloma, l’única novel·la dels anys trenta que Mercè Rodoreda no va rebutjar. La Fundació Mercè Rodoreda ho vol celebrar amb els centres d’educació secundària i amb les biblioteques i espais culturals amb la promoció d’activitats i amb una exposició itinerant.\nNove dialoghi per Mercè Rodoreda. L’Editorial La Nuova Frontiera i l’Institut Ramon Llull coorganitzen el cicle cultural «Nove dialoghi per Mercè Rodoreda», amb motiu de la commemoració del 50è aniversari de la publicació de la novel·la Aloma. Del març al desembre de 2019 es faran nou actes públics emmarcats en diferents fires, festivals i esdeveniments literaris a Itàlia.\nConvocatòria de premis i ajuts de la Fundació Mercè Rodoreda 2020.\nTraduccions. L’obra de Mercè Rodoreda ha estat traduïda a trenta-nou llengües.\nNavega entre clàssics\nEl Mapa Literari Català (MLC) d'Espais Escrits és una aplicació web que permet consultar diferents punts de la geografia mundial amb textos de la literatura catalana associats. "Navega pels clàssics de la literatura catalana al nou www.mapaliterari.cat"\nAquesta exposició commemora els 50 anys de la segona edició d’Aloma, l´única novel·la dels anys 30 que Mercè Rodoreda no va rebutjar. L’objectiu que perseguim és explicar l’obra dins de la producció de Rodoreda i en el seu context històric, cultural i literari general. Però també promoure’n la (re)lectura.\nLa Fundació convoca un premi anualment ofert al millor treball d'investigació sobre l’obra de Mercè Rodoreda o sobre la novel·la i el conte des de la caiguda de Primo de Rivera fins a la fi del franquisme (1930-1975).\nVersió televisiva d'Aloma, dirigida per Lluís Pascual...\nPregonera de les Festes de la Mercè de Barcelona...\nVersió cinematogràfica de La plaça del Diamant...\nMor el dia 13 d'abril a una clínica de Girona...\nCONSULTA LA CRONOLOGIA COMPLETA\nAquestes rutes permeten conèixer els llocs on va viure Mercè Rodoreda i també els escenaris on transcorren algunes de les seves novel·les més conegudes: Aloma, La plaça del Diamant, El carrer de les Camèlies i Mirall trencat.\nRetrat: Antoni Bernad\nL’any 2008 es commemorà el centenari del naixement de Mercè Rodoreda. Amb motiu d’aquesta efemèride la Fundació Mercè Rodoreda (Institut d’Estudis Catalans), la Institució de les Lletres Catalanes i l’Institut Ramon Llull van considerar cabdal la celebració de l’Any Rodoreda.


MENUTS I GANÀPIES: LA PANERA DELS TRESORS\nLLISTAT D'OBJECTES disponible a elsafareig.org\nÉs una proposta de joc de descoberta que, es recomana oferir als nadons , un cop és capaç d’estar-s’hi assegut ( sobre els 6-7 mesos) i que dura fins que perden l’interès ( que sol ser al voltant de l’any).\nTenint en compte que els nadons exploren el món a través dels sentits, aquesta panera de vímet, omplerta de materials naturals i variats, els permetrà descobrir olors, textures, temperatures, colors, pesos...\nUn fet tan evident i habitual dels nadons com és posar-se a la boca tot allò que troba, per a un infant que tot just comença a coordinar moviments, li comporta un gran esforç . Amb la panera dels tresors, l’infant s’inicia en un aprenentatge autònom, doncs davant el gran estímul òptic que se li ofereix, ha de triar quin element vol capturar per explorar-lo a fons. Aquesta és la principal diferència entre aquesta proposta de descoberta i una joguina convencional. Mentre que una joguina acostuma a ser de plàstic , amb sempre els mateixos colors, i amb elements que indiquen la utilitat que té. La panera ofereix diversitat de material, de color y textura, on cada infant farà el seu propi joc depenent del seu moment evolutiu.\nLa panera dels tresors, és un element que podeu elaborar a casa (tot i que hi ha empreses que comencen a comercialitzar-les), és important que la deixeu sempre en un mateix espai, a sobre d’una catifa o estora. Es recomana que s’utilitzin uns seixanta elements, que tots els objectes escollits s'han de poder rentar diàriament i cal tenir cura de mantenir-los en bon estat i anar eliminant allò que es faci malbé. Cal renovar-los amb certa freqüència: la presència massa perllongada d'un mateix objecte no estimula l'interès del nen ni satisfà la seva curiositat d'exploració.\nSi teniu la possibilitat, oferiu la panera a més d’un infant, amb un màxim de 3, doncs es propicien les primeres relacions i descobertes socials.\nEl joc de la descoberta (1994) Tere Majem i Pepa Òdena. Col·lecció Temes d'Infància núm. 22. AM Rosa Sensat. Barcelona.\nPublicat per MENUTS I GANÀPIES a 0:02


Holiday home Landgoed Ruighenrode 6 Lochem Països Baixos - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Lochem, no busqui més enllà de Holiday home Landgoed Ruighenrode 6. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Holiday home Landgoed Ruighenrode 6, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, aparell de televisió, nevera, renta vaixelles, plat de dutxa a cada habitació. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com jardí. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Holiday home Landgoed Ruighenrode 6.


Tigre - Associació Protectora d'Animals de Tàrrega - Adopta un pelut - Regió7\nAquest guaperes és el Tigre!!!!\nÉs un mascle jovenet preciós de mida mitjana.\nTé un aspecte molt peculiar, de grandíssimes orelles dretes i de pelatge fi i atigrat. Pensem, que és creuat de Bull Terrier, amb "algú" més.... : ës molt guapo!\nEncantador, actiu, alegre,llest, de mirada dolça i molt bon caràcter. Busca família adoptiva amb qui poder viure per fi tot el que anhela..\nTigre busca una família\nEstàs interessat en Tigre? Contacta!


El regidor d’ERC Xavier Bardolet ja no presenta els Esports del 3/24 - El triangle\nLa seva desaparició de pantalla s’ha produït després que El Triangle publiqués aquesta incompatibilitat i sense que el comitè d’empresa i el professional ho hagin denunciat\nRuth Gumbau substitueix Xevi Bardolet al canal 3/24\nXavier (Xevi) Bardolet, el periodista de TV3 que presentava la secció d’Esports del 3/24 i que va ser elegit regidor d’una candidatura vinculada a ERC a Sant Pere de Torelló a les passades eleccions municipals, no va aparèixer en pantalla aquest cap de setmana. El Triangle va denunciar que tot i que Bardolet va informar al seu compte de twitter que estava en excedència per la seva elecció com a regidor el cert és que el cap de setmana del 4 i el 5 d’agost va presentar la secció d’Esports del canal 3/24 de la televisió pública catalana.\nLa desaparició de Bardolet de la pantalla es produeix tot i que ni el comitè d’empresa ni el consell professional de TV3 han dit res en relació a aquesta incompatibilitat. Aquest cap de setmana, Bardolet ha estat substituït en pantalla per Ruth Gumbau, periodista procedent de la XAL.\nGumbau és molt més respectuosa i neutral que Bardolet en l’ús del seu compte de twitter. Va respondre amb un “Malgrat la cara d’espantada de la foto m’ho estic passant molt bé. Gràcies” als missatges de suport que ha rebut després de la seva estrena en directe. Bardolet, a part de dir al seu compte de twitter que està en excedència i redirigir els que estan interessats en el perquè al que ha obert com a regidor de Sant Pere de Torelló, penja cada dia un recordatori dels dies que porten a la presó o a l’estranger els polítics i activistes independentistes acusats de rebel·lió o sedició.\nLa imatge del perfil de Gumbau és el seu rostre. La de Bardolet, un llaç groc.\nPrevSílvia Cóppulo empieza el verano con un póker independentista


Presentació del llibre "Terra de dones. Pageses de Catalunya" a Sanaüja amb motiu del Dia Internacional Dona Rural — Ajuntament de Sanaüja\nPresentació del llibre "Terra de dones. Pageses de Catalunya" a Sanaüja amb motiu del Dia Internacional Dona Rural\nPresentació del llibre "Terra de dones. Pageses de Catalunya" a Sanaüja amb motiu del Dia Internacional Dona Rural El passat divendres 22 d’octubre a les 19:00 h es va presentar el llibre “Terra de dones. Pageses de Catalunya” davant una trentena de persones a la Fundació de Sanaüja. https://www.sanauja.cat/actualitat/noticies/presentacio-del-llibre-terra-de-dones-pageses-de-catalunya-a-sanauja-amb-motiu-del-dia-internacional-dona-rural https://www.sanauja.cat/actualitat/noticies/presentacio-del-llibre-terra-de-dones-pageses-de-catalunya-a-sanauja-amb-motiu-del-dia-internacional-dona-rural/@@download/image/e7e96ac7-11bf-4680-8039-b55bede67c44.jpg\nEl passat divendres 22 d’octubre a les 19:00 h es va presentar el llibre “Terra de dones. Pageses de Catalunya” davant una trentena de persones a la Fundació de Sanaüja.\nL'acte va estar organitzat pel Consell Comarcal, amb la col·laboració de l'Ajuntament de Sanaüja, i es va dur a càrrec de l'autora del llibre, Laura Saula i Tañà. En l'acte també hi han intervingut Gemma Martínez Consellera de Serveis Socials i alcaldessa de Sanaüja i la pagesa emprenedora, Maria Casoliva, una de les protagonistes del llibre, la segarrenca va aportar la seva experiència en el sector primari des d'un punt de vista eminentment femení.\nL'autora del llibre, Laura Saula i Taña (Barcelona,1986), es va llicenciar en Periodisme el 2008 (URL) i des d'aleshores ha fet de periodista freelance per a diferents mitjans, com el diari Ara, el magazín LA MIRA, la revista Capçalera o el suplement Lifestyle. Uns mitjans on sempre ha intentat plasmar allò que no acostuma a sortir als grans titulars: la vida de les persones, els mons particulars, sovint anònims, que s'amaguen darrere de la senzillesa del dia a dia. Actualment també forma part de la Junta de Govern del Col·legi de Periodistes de Catalunya.\nEl llibre consta de 96 pàgines i ha estat publicat per l'editorial Fonoll dins la col·lecció Lo Planço. Llegeix el pròleg del llibre:\nEl llibre Terra de dones és una oportunitat per parlar amb vuit dones pageses de diverses generacions d'arreu, des de les Terres de l'Ebre fins a l'Alt Pirineu, que expliquen les seves històries personals, inquietuds i visió del món rural. Una mostra clara i senzilla, però profunda, que permet plantar-les a la terra, a la física, la de la feina, la de l'esforç, però també a la terra com a paisatge humà que defineix un país. Amb fotografies del fotoperiodista Jordi Borràs.\nFont: Racó Català


Bloc des del Pirineu: Sopar fet!\nA la cursa de final de temporada d'esquí de l'Associació Esportiva Pallars vaig quedar primera de la meua categoria, màsters majors 45 femení (tot i que encara en tinc 44 ;)\nCom a premi em van donar la medalla de rigor i un menú degustació al Celler dels Joglars per a 2 persones.\nLa setmana passada hi vam anar. Tenia una mica de por perquè sóc una mica llepafils, però la veritat és que m'ho vaig menjar pràcticament tot i ho vaig trobar molt bo, en especial un arròs verd. El Joan ens va anar explicant què era cada cosa, però la veritat és que ja no ho sabria repetir bé, però més o menys: crema d'escarxofa, mil fulls de verdura, una altra cosa de pisos amb escalivada i foie, l'arrós verd, bacallà, carn i 2 postres. De fet de postres només en vam fer un perquè ja no podivem més.\nEvidentment els noms i els plats eren molt més "glamourosos" del que es pot extreure del meu escrit. Hauria d'haver fet fotos de cada plat ;)\nResumint... Vull donar les gràcies a l'AEP per l'organització, al Celler pel sopar i a la companyia del sopar ;)\nEtiquetes: aep, Pallars, temps lliure\nMolt malament! Aquestes coses s'han de documentar en directe, pq s'ha inventat twitpic? :D\nÉs que encara no tenia un telèfon com deu mana i portar la càmera gran segons com fa vergonya :D Ara ja està!!! Ja tinc telèfon!\nO potser si que ja el tenia? Bé, no ho recordo, però la qüestió és que no ho vaig fer!\nEnhorabona i bon sopar.\nBueno va et perdono però que no torni a passar! :D


‘Boom’ de firmes que han de trobar relleu | anna pinter | barcelona | Gran angular | El Punt Avui\n‘Boom’ de firmes que han de trobar relleu ‘Boom’ de firmes que han de trobar relleu ‘Boom’ de firmes que han de trobar relleu ‘Boom’ de firmes que han de trobar relleu + ‘Boom’ de firmes que han de trobar relleu E-mail\n‘Boom’ de firmes que han de trobar relleu\nEls empresaris pertanyents a la generació del ‘baby boom’ han entrat de ple en la jubilació. El fenomen pot suposar una pèrdua considerable de teixit empresarial\nLa patronal Cecot va crear fa deu anys Reempresa, un mercat de compravenda de pimes per garantir la continuïtat d’empreses condemnades a desaparèixer. ARXIU.\n‘Boom’ de firmes que han de trobar relleu ‘Boom’ de firmes que han de trobar relleu ‘Boom’ de firmes que han de trobar relleu ‘Boom’ de firmes que han de trobar relleu ‘Boom’ de firmes que han de trobar relleu E-mail\nEs preveu que la majoria de les empreses familiars perdin la propietat\nfundador road capital\nCreix la consciència per fer una transmissió ben estructurada\nconsultor de tactio\nÉs important evitar el tancament de les empreses que ja existeixen\nsecretari general cecot\nCatalunya, com passa a la resta d’Europa i a la gran majoria de països de l’OCDE, s’enfronta a l’envelliment de l’empresariat.\nEls integrants de la generació coneguda com a baby boom, nascuts entre els anys 1940 i 1960 (unes dècades abans en altres països), han arribat a la jubilació o ja els queda molt poc per submergir-se en l’etapa de la fi de l’activitat laboral. En els propers quinze anys, es preveu que es doni la major transmissió de riquesa per relleu generacional de la història i, en aquest canvi d’etapa, els riscos estan servits.\nEn el cas de les grans empreses, el procés de transmissió té garanties d’èxit perquè disposa de més mecanismes, però per a les pimes i les micropimes (el 99% del teixit empresarial català), el procés de successió o de venda de negoci pot suposar la fi de la companyia, fins i tot per a firmes amb negocis pròspers. Deixar morir teixit empresarial per incapacitat de garantir el relleu posa fi a llegats familiars i és una pèrdua per a tothom.\nHabitualment, les sortides per les quals opta l’empresari que es vol jubilar i que no té relleu generacional és vendre l’empresa a un inversor, o bé a un industrial de la competència que la vulgui integrar verticalment al nou grup. En el cas de les de més dimensió, poden acabar absorbides per fons d’inversió i els seus afanys especulatius. En els tres casos, el projecte empresarial desapareix, tot i ser rendible, i amb ell tots els intangibles, els llocs de treball i la història empresarial que hi ha al darrere.\n“En el món empresarial ja sigui per jubilació o per successió, es preveu que perdin la propietat la gran majoria de les empreses familiars que existeixen”, adverteix Jordi Frigola, que ha posat en marxa Road Capital, un vehicle d’inversió per a companyies que no tenen relleu generacional.\nSegons dades de l’Institut d’Empresa Familiar, només un 30% d’aquest perfil de companyia passa de la primera a la segona generació, i només la meitat d’aquest percentatge sobreviu de la segona a la tercera generació, i la majoria de les que no ho aconsegueixen no és per problemes econòmics, sinó per falta de gestió en el relleu, sovint per lluites entre els familiars.\nJordi Roig, consultor i especialista en empresa familiar i relleu generacional de la consultora Tactio, explica que darrerament han identificat una major demanda d’empreses que acudeixen als seus serveis per gestionar la jubilació dels fundadors. “Hi ha una percepció generalitzada que ens trobem en un moment de major relleu generacional”, diu Roig, que afegeix que la generació del baby boom ha estat més formada i és més conscient de la importància de fer un procés de transmissió ben estructurat i planificat. “Veiem, sobretot, que hi ha una consciència creixent de l’empresariat que vol fer un pas enrere d’una manera ben pensada i professionalitzada. Aquesta consciència està arrelant a Catalunya, tot i que a la resta de l’Estat encara no ha madurat suficientment”, afegeix l’especialista en empresa familiar i relleu generacional.\nAixò passa, en part, perquè a casa nostra hi ha un mecanisme jurídic, que es troba regulat en el Codi Civil català, que és la figura del pacte successori. Es tracta d’un instrument de caràcter contractual que permet organitzar de manera vinculant el destí del patrimoni de la família, de tal manera que per mitjà d’un pacte successori es poden establir les condicions de transmissió de la companyia familiar.\nEs calcula que a l’Estat hi ha 50.000 pimes que tanquen per desavinences entre els socis, per la jubilació o la mort d’algun d’aquests socis o per falta de relleu generacional, una xifra que en els darrers anys ha anat en augment.\nDes de les diferents administracions i institucions s’han engegat iniciatives per fer front a l’envelliment de l’empresariat i per garantir la continuïtat de les organitzacions empresarials un cop el fundador es retiri.\nReempresa és un mercat de compravenda de petites i mitjanes empreses, que posa en contacte persones que volen vendre una empresa amb emprenedors i emprenedores disposades a agafar-ne el relleu. La patronal Cecot i Autoocupació el van posar en marxa el 2011, i des d’aleshores s’ha fet el relleu en 3.000 empreses. Reempresa, que treballa amb més de 100 entitats i institucions per fomentar la transmissió d’empreses i que va ser reconeguda per la Comissió Europea l’any 2017 amb el Premi Europeu de Promoció Empresarial, ha evitat la pèrdua de més de 8.200 llocs de treball a Catalunya.Oriol Alba, secretari general de Cecot que durant nou anys va ser el coordinador de Reempresa, explica que ens trobem en un punt en què és tan important afavorir la creació de noves empreses com evitar el tancament de les existents. “Ens hem d’enfrontar a un problema preocupant, el de tota una generació d’emprenedors que en els anys vuitanta, amb l’obertura econòmica, van muntar negocis i que ara arriben a la jubilació a tongades”, diu el secretari general de Cecot. De fet, entre un 30 i un 45% dels negocis que es venen a la plataforma Reempresa tenen en la jubilació el seu motiu, seguit de motius personals (12,48%), canvi de professió (12,2%) i motius de salut (7,7%).\nEn els casos en què l’empresa no té relleu perquè no hi ha descendència, perquè els fills no volen continuar el negoci o perquè els que hi ha no accepten un relleu pactat, el risc d’acabar en tancament es multiplica. “Sovint nosaltres proposem gerents externs quan la família no arriba a acords”, explica el consultor Jordi Roig. En tots aquests caC:Userslocal-apinterDesktoprelleu generacional.odtsos, l’empresa s’ha de professionalitzar i fer protocols per crear estratègies de creixement.\nJustament per això, quan van engegar Reempresa volien assegurar que no hi hagués tancaments per falta de relleu entre les companyies de petites dimensions. “Aquí, a diferència d’Europa, no hi havia cap plataforma d’oferta i demanda que estigués estructurada i que, a més, tingués serveis de suport i assessorament per a la transmissió”, explica Alba.\nEl cert és que, a més de garantir la continuïtat del teixit empresarial, hi ha una correlació directa entre la transmissió d’empreses quan existeix un relleu generacional i la modernització i renovació del negoci. I és que el perfil dels emprenedors que agafen el guant d’una firma que ja existeix té unes particularitats un xic diferents al de l’emprenedor que comença des de zero. Els primers estan entre els 35 i els 50 anys, i amb un percentatge molt superior en el sector industrial respecte als que inicien una empresa nova. “Hi ha un 20% dels que opten per la indústria, al davant dels nous emprenedors, que es decanten majoritàriament pr serveis”, diu Alba. Els percentatges s’inverteixen quant a la supervivència de l’empresa. El 87% de les companyies que Reempresa ha acompanyat en la transmissió segueixen actives tres anys després i, en canvi, només un de cada deu nous negocis sobreviuen tres anys després d’haver estat engegats.\npassen de la primera a la segona generació i només el 50% d’aquestes empreses arriben a ser gestionades per la tercera generació.\nsón les dècades\nde naixement dels coneguts com la generació del ‘baby boom’, que van obrir els seus negocis en els anys vuitanta i que ara es jubilen.\nadquireixen firmes ja existents del sector de la indústria a través del programa Reempresa de la patronal Cecot.\na tot l’Estat, ja sigui per desavinences entre els socis, per la jubilació o la mort d’un dels fundadors fundadors o per falta de relleu generacional.\nL'econòmic 09-05-2021, Pàgina 26