Avís Legal - Master en producción musical Avís Legal - Master en producción musical\nAvís legal del domini www.masterenproduccionmusical.com y www.growupmusic.com corresponent a Montserrat Puigdomènech Jovè., amb no de NIF 35024478D amb domicili en Bartolomé Esteban Murillo, 27 08402 Granollers (BARCELONA).\nCondicions generals d’utilització de la web\nMontserrat Puigdomènech Jovè li informa que l’accés i utilització de la pàgina web www.masterenproduccionmusical.com y www.growupmusic.com i totes les URLs, “subdominis” i directoris inclosos sota la mateixa, així com els serveis o continguts que a través d’aquest lloc es poden obtenir, estan subjectes als termes recollits i detallats en aquest avís legal, sense perjudici que l’accés a algún d’aquests serveis o continguts pugui precisar de l’acceptació d’unes condicions generals, particulars o addicionals.\nPer tant, si les consideracions detallades en aquest Avís Legal no són de la seva conformitat, preguem que no faci ús d’aquesta web, ja que qualsevol utilització que faci d’ella o dels serveis i continguts en ella inclosos, implicarà l’acceptació dels termes legals recollits en el text d’aquest avís legal.\nA causa de la pròpia naturalesa d’Internet, donada la possibilitat que es pugui accedir a aquesta pàgina des de qualsevol part del món, els continguts, així com els serveis que en general ofereix Montserrat Puigdomènech Jovè. estan dirigits a clients que es moguin a qualsevol país. No obstant l’anterior, en sol·licitar la contractació de qualsevol tipus de servei i contingut oferts, Montserrat Puigdomènech Jovè. es reserva el dret a rebutjar la prestació de serveis o l’enviament de continguts, en aquells casos que estimi oportú.\nMontserrat Puigdomènech Jovè. es reserva el dret a realitzar canvis en la web sense previ avís, amb l’objecte d’actualitzar, corregir, modificar, afegir, calcel·lar o eliminar els continguts o el disseny de la web. Els serveis i continguts de la web són susceptibles d’actualitzar-se periòdicament i a causa que l’actualització de la informació no és immediata, li suggerim que comprovi sempre la vigència i exactitud de la informació, serveis i continguts recollits aquí.\nLes condicions i termes d’utilització que es recullen en el present Avís Legal poden canvia, per la qual cosa proposem que revisi aquests termes quan visiti de nou la web o sol·liciti un nou servei. Així mateix, el present avís legal s’entrendrà sense perjudici de qualssevol altres Condicions Generals, i particulars, que regulin l’accés a béns i serveis concrets dins de la web.\nLa seva utlització, reproducció, distribució, comunicació pública, transformació o qualsevol altra acció semblant, està totalment prohibida excepte autorització expressa per escrit del seu creador o propietari dels drets.\nEn tot cas, Montserrat Puigdomènech Jovè declara el seu respecte als drets de propietat intel·lectual i industrial de tercers; per això, si considera que aquest lloc pogués estar violant els seus drets, preguem es posi en contacte amb Montserrat Puigdomènech Jovè. emplenant el formulari que trobarà fent click aquí.\nEn aquesta web algunes de les imatges s’han obtingut “a petició de Montserrat Puigdomènech Jovè.” d’internet. Si ets el propietari d’alguna de les imatges que aquí exposem possat en contacte amb nosaltres a través del mail info@masterproduccionmusical.com i les retirarem.\nLinks o Hiper enllaços\nDes d’aquesta web, Montserrat Puigdomènech Jovè. li proporciona o pot proporcionar-li l’accés a unes altres pàgines web que consideri poden ser del seu interès. L’objecte d’aquest enllaços és merament el facilitar la cerca dels recursos que li puguin interessar en Internet. No obstant això, aquestes pàgines no pertanyen a Montserrat Puigdomènech Jovè., ni fa una revisió dels seus continguts, per això, no es fa responsable dels mateixos, del funcionament de la pàgina enllaçada o dels possibles danys que puguin derivar-se de l’accés o ús de la mateixa.\nAixí mateix, Montserrat Puigdomènech Jovè., es mostra plenament respectuosa amb els drets de propietat intel·lectual i industrial que corresponguin o puguin correspondre a terceres persones, sobre les pàgines web a les quals es refereixin els citats enllaços. Per tal motiu, es considera que l’establiment dels citats enllaços pogués estar violant els seus drets, preguem es posin en contacte amb Montserrat Puigdomènech Jovè. emplenant el formulari que trobarà fent click aqui.\nAmb caràcter general s’autoritza l’enllaç de pàgines web o d’adreces de correu electrònic a la web, excepció feta d’aqueslls supòsits en els quals, expressament Montserrat Puigdomènech Jovè. manifesti el contrari. Addicionalment, i en tot cas per entendre aplicable aquesta autorització general, aquests enllaços hauran de respectar, necessàriament, la següent consició: l’establiment de l’enllaç no suposarà, per si mateix, cap tipus d’acord,\ncontracte, patrocini ni recomanació per part de Montserrat Puigdomènech Jovè. de la pàgina que realitza l’enllaç.\nNo obstant l’anterior, en qualsevol moment Montserrat Puigdomènech Jovè. podrà retirar l’autorització esmentada en el paràgraf anterior, sense necessitat d’al·legar cap causa. En tot cas, la pàgina que hagi realitzat l’enllaç haurà de procedir a la seva immediata supressió, tan aviat com rebi la notificació de la revocació de l’autorització per part de Montserrat Puigdomènech Jovè.\nMontserrat Puigdomènech Jovè. prohibeix expressament la realització de “framings” o la utilització per part de tercers de qualssevol altes mecanismes que alterin el disseny, configuració original o continguts web.\nEn la web s’inserirà aquella publicitat de Montserrat Puigdomènech Jovè. o de terceres empreses anunciants que considerem pugui ser del seu interès.\nSense perjudici de l’establert en la Política de Privadesa, Montserrat Puigdomènech Jovè. es compromet a no facilitar informació seva als anunciants, excepte dades estadístiques anònims sobre la utilització de la web, amb la finalitat que es pugui millorar el servei i oferir productes conforme a les expectatives dels usuaris.\nNo obstant això, Montserrat Puigdomènech Jovè. li informa que els anunciants i proveïdors, per mitjà de cookies, poden tenir la possibilitat d’obtenir informació sobre vostè, els usos que faci dels serveis i els seus moviments a través de la xarxa. Per no tenir vinculació amb els usos que d’aquesta informació pugui realitzar l’empresa anunciant, Montserrat Puigdomènech Jovè. no es fa responsable de la recollida d’informació per aquestes empreses.\nMontserrat Puigdomènech Jovè. pot utilitzar cookies quan un usuari navega pels seus llocs i pàgines web. Les cookies que es poden utilitzar en els llocs i pàgines web de Montserrat Puigdomènech Jovè. s’associen únicament amb el navegador d’un ordinador determinat ( un usuari anònim), i no proporciona per sí mateixa cap dada personal de l’usuari. Les cookies serveixen solament per a finalitats exclusivament internes, com son les estadístiques d’accés a est assetjo web.\nLes cookies utilitzades no poden llegir els arxius cookies creats per altres proveïdors o llocs web. L’usuari té la possibilitat de configurar el seu navegador per ser avisat en pantalla de la recepció de cookies i per impedir la instal·lació de cookies en el seu disc dur. Si us plau, consulti les instruccions i manuals del seu navegador per ampliar aquesta informació. Per utilitzar www.masterenproduccionmusical.com y www.growupmusic.com, no resulta necessari que l’usuari permeti la instal·lació dels cookies enviades per Montserrat Puigdomènech Jovè.\nAquet assaig web, es compromet en el cumpliment de la Llei Orgànica 15/1999 de 13 de desembre, de Protecció de Dades de Caràcter Personal (L.O.P.D) i amb el seu Reglament de Desenvolupament, Reial Drecret 1720/2007 de 21 de desembre (R.D.L.O.P.D), mantenint una política de privadesa sobre les dades personals en l’ús que d’ells doni Montserrat Puigdomènech Jovè.\nL’usuari es compromet a utilitzar els serveis de la web d’acord amb els termes expressats en el present Avís Legal, sent responsable del seu ús correcte.\nL’usuari que actuï contra la imtage, bon nom o reputació de Montserrat Puigdomènech Jovè, així com qui utilitzi il·lícita o fraudulentament els dissenys, logos o continguts de la web i/ o atempti en qualsevol forma contra els drets de propietat intel·lectual i industrial de la web o dels continguts i serveis de la mateixa, serà responsable enfront de Montserrat Puigdomènech Jovè de la seva actuació.\nResponsabilitat de Montserrat Puigdomènech Jovè Utilització incorrecte:\nMontserrat Puigdomènech Jovè ha creat la web per la promoció dels seus productes i/o serveis, però no poden controlar l’utilització de la mateixa de forma diferent a la prevista en el present Avís Legal; per tant, l’accés i l’ús correcte de la informació continguda en la web són responsabilitat de qui realitza aquestes accions, no sent responsable Montserrat Puigdomènech Jovè per l’ús incorrecte, il·lícit o negligent que del mateix pogués fer l’usuari.\nMontserrat Puigdomènech Jovè facilita tots els continguts de la seva web, sota determinades condicions de bona fe, i s’esforçarà en la mesura del possible perquè els mateixos estiguin actualitzats i vigents; no obstant això, Montserrat Puigdomènech Jovè no pot assumir responsabilitat alguna respecte a l’ús o accés que realitzen els usuaris fora de l’àmbit al que es dirigueix la web, la responsabilitat final de la qual recaurà sobre l’usuari. Així mateix Montserrat Puigdomènech Jovè no pot controlar els continguts que no hagin estat elaborats per ella o per tercers complint el seu encàrrec pel que, no respondrà en cap cas dels danys, continguts i indisponibilitats tècniques que poguessin causar- ne per part de dites terceres.\nMontserrat Puigdomènech Jovè inclourà en la web publicitat pròpia o de tercers per oferir-li productes o serveis que entengui que poden ser del seu interés. No obstant això, Montserrat Puigdomènech Jovè no pot controlar l’aparença d’aquesta publicitat, ni la qualitat i adequació dels productes o serveis al fet que aquesta es refereix, per la qual cosa Montserrat Puigdomènech Jovè no respondrà de cap dany que es pogués generar a l’usuari per aquestes causes.\nMontserrat Puigdomènech Jovè es compromet a aplicar en la mesura del possible, les mesures oportunes al seu abast per intentar garantitzar a l’usuari l’absència de virus, cucs, troyanos, spam, etc… en la seva web. No obstant això, aquestes mesures no són 100% infalibles i, per això, Montserrat Puigdomènech Jovè no pot assegurar totalment l’absència d’aquests elements indesitjables. En conseqüència, Montserrat Puigdomènech Jovè no serà responsble dels danys que els mateixos puguin produïr a l’usuari.\nMontserrat Puigdomènech Jovè posa els mitjans necessaris al seu abast per la continuïtat d’aquesta web i realitzarà els seus millors esforços perquè el mateix no sofreixi interrupcions, però no pot garantitzar l’absència de d’errades tecnològics ni la permanent disponibilitat de la web i dels serveis continguts en ell, en conseqüència no s’assumeix responsabilitat alguna pels danys i perjudicis que puguin generar per la falta de disponibilitat y per les fallada en l’accés ocasionat per desconnexions, avaria, sobrecàrregues o caigudes de la xarxa no imputables a Montserrat Puigdomènech Jovè.\nLa llei aplicable en cas de disputa o conflicte d’interpretació dels termes que conformen aquest Avís Legal, així com qualsevol qüestió relacionada amb els serveis de la present web, serà l’espanyola.\nPer la ressolució de qualsevol conflicte que pugui sorgir en ocasió de la visita a la web o de l’ús dels serveis que en ell es puguin oferir, Montserrat Puigdomènech Jovè i l’usuari acorden sotmetre’s als jutges i tribunals del mercantil de BARCELONA.\nInteressats que faciliten les seves dades a través de la pàgina web\nEn compliment de la Llei Orgànica de Protecció de Dades de Caràcter Personal (L.O.P.D y R.D.L.O.P.D), li informem que les seves dades personals, recaptades a través de la web, mitjançant formularis o enllaços al correu electrònic, seran tractats amb les finalitats de: gestió de clients potencials, contactes y acciones de comunicació comercial, poden ser allotjats en els fitxers corresponents. Finalment, li informen que les seves dades seran conservades en els fitxers de la nostre empresa amb la finalitat de realitzar un seguiment comercial i mantenir-li informat ( sobre serveis i productes que puguin ser del seu interés) per correu postal, telefònicament o mitjançant un altre qualsevol mitjà electrònic que ens hagi vostè facilitat.\nPer poder exercitar els drets, que com a titular de les seves dades personals li contempla la llei, d’accés, rectificació, cancel·lació i oposició, pot dirigir-se per escrit, acreditant degudament la seva persona mitjançant fotocopia del D.N.I a Montserrat Puigdomènech Jovè, indicant en el sobre la refèrencia: “Protecció de Dades”, en la següent adreça: Bartolomé Esteban Murillo, 27 08402 Granollers (BARCELONA).


Qui dia passa, any empeny - 15 de maig - Diari La Veu\nQui dia passa, any empeny - 15 de maig\nLa vila de Madrid celebra, tal dia com hui, la festivitat del seu patró san Isidro Labrador, encara que resulta difícil imaginar un llaurador a Madrid, ja que, probablement, un patró molt més adequat seria sant Dimas, el lladre bo a qui Jesús, des de la creu, va prometre el Paradís.\nIsidre, que va viure al segle XI, devia ser mossàrab o àrab del tot i treballava terres alienes, de manera que no s’acalorava gens: mentre ell resava o criava coloms, uns àngels llauraven els camps. Els miracles que li atribueix la devoció popular tampoc no foren grandiosos: traure el fill d’un pou, evitar que un llop se li menjara el burro i coses per l’estil. Per això, no és estrany que passara desapercebut durant segles, fins que no sé quin rei es posà malalt i la intervenció del sant el va salvar. Després, alguns altres reis s’encomanaren també a Isidre i, a poc a poc, el sant recuperà la devoció que, fins aquell moment, a penes havia tingut fora de la cort.\nDes dels inicis de la civilització, les divinitats agràries solien ser femenines, per raons òbvies que apel·laven a la fertilitat: Ceres o Diana, que també era caçadora, són dos casos ben coneguts. De fet, les persones que ho entenen afirmen que Isidre és un derivat llatí d’Isis, la deessa que protegia les collites d’Egipte. Però des que l’església va assimilar al seu santoral les celebracions paganes, igual com Castella intentava esborrar els senyals d’identitat dels pobles que pretenia colonitzar, els sants encarregats de protegir les collites, de Pèrsia a Lusitània, eren Abdó i Senén, protomàrtirs que foren torturats i decapitats a Roma i que reben els noms de sant Nin i sant Non en alguns llocs i dels Benissants de la Pedra a Sueca, on els arrossers encara els veneren cada mes de juliol amb una romeria, unes processons, unes misses, unes traques i una banda de música.\nCom que Isidre Crespo, fusterià ecumènic, celebra també la seua onomàstica tal dia com hui, em permetran que el felicite i que els explique, a ell i a tots vostés, que les imatges dels Benissants que es veneren a l’ermita de la Muntanyeta dels Sants són obra de Joan Fuster pare, que les va esculpir basant-se en documents antics i en la iconografia clàssica que els representa, exactament igual com jo els he pogut veure a Geòrgia, amb una lleugera diferència: els de Kutaïsi porten un singlot de raïm a la mà i els de Sueca, una espiga d’arròs.\nQuan Isidre va ser canonitzat, al segle XVII, ja feia segles que les relíquies dels Benissants, llevat dels caps, anaven pel món i que els protomàrtirs, perses o armenis, segons de quins hagiògrafs ens fiem, s’encarregaven de protegir les collites arreu d’Europa. Però, quan una cultura s’esforça a dominar-ne una altra no sols intenta imposar la seua forma de veure el món, les seues lleis, els seus costums i la seua llengua. Intenta imposar, fins i tot, les seues creences espirituals i, per això, ara, hi ha tantes cooperatives agrícoles al País Valencià que porten el nom del sant madrileny.\nÉs ben possible que hi haja algunes altres raons socials, polítiques i econòmiques que hagen condicionat la decadència de l’agricultura valenciana, però jo no descartaria la intervenció o, més ben dit, la inhibició dels Benissants, perquè perdre de la nit al matí una parròquia fidel durant segles no és tan dolorós com un martiri i una decapitació, però et deixa la moral feta pols, t’aboca a la depressió i et fa abaixar la guàrdia.


Jordi López Camps, Author at Cat Diàleg - Diari Digital català\nOpinió 15 desembre, 2017 0\nEstem vivint l’Advent preparant-nos per rebre el Nadal. El temps de Nadal pels cristians està ple de valor de fe, i així el vivim. Però per altres persones aquestes festes són moments de trobada i de vida familiar intensa. El Nadal convoca, aplega i uneix. El temps d’Advent i... llegir més


De l’horta a la plaça i de la plaça als barris, el diumenge 29 de gener – Samarucdigital\nArticles 18 January, 2017\nEl diumenge 29 de gener, la plaça de l’Ajuntament de València tornarà a ser el centre neuràlgic de l’agricultura de l’Horta que l’envolta. Josep Manuel Pérez, Cap de Secció de la Regidoria d’Agricultura i Horta de l’Ajuntament de València, anticipa a Samarucdigital el contingut de “De l’Horta a la Plaça i de la Plaça als Barris”.\nEs tracta d’alguna cosa més que repetir la jornada de l’any passat. És un toc d’alerta a la ciutadania sobre la riquesa de l’Horta de València, el seu aprofitament agrícola i el seu manteniment sostenible. En 2016 l’assistència multitudinària va estar per sobre de les previsions més optimistes dels organitzadors. Samarucdigital es va fer ressò de la festa.\nEnguany es preveu un increment del nombre de parades de fruites, verdures i productes elaborats. De nou amb la perspectiva de responsabilitat social i mediambiental. Tindran cabuda els productes ecològics certificats pel Comitè d’Agricultura Ecològica de la Comunitat Valenciana (CAECV), els recolzats per Sistemes de Garanties Participatius (SPG). De la mateixa manera estaran presents els promotors de projectes d’inserció laboral a través del treball agrícola, les institucions i municipis de l’Horta, i es desenvoluparan actes públics al voltant de la problemàtica de referència.\nDe l’Horta a la Plaça i de la Plaça als Barris ve a ser l’inici de València, Capital Mundial de l’Alimentació Sostenible. L’acte central tindrà lloc a l’octubre, el Dia Mundial de l’Alimentació. Però tot l’any estarà quallat d’activitats públiques.\nL’èxit de València en la competició amb Tel Aviv per convertir-se en Capital Mundial de l’Alimentación Sostenible es deu al patrimoni inigualable d’esta ciutat, la seua horta mil·lenària, la seua albufera i els recursos turístics i mediambientals amb què compta.\nRelated ItemsActualitatActualitat 2Agriculturaagricultura ecológicaArticlesCAECVCanvi climàticCollita orgànicaComité d'Agricultura Ecològica de la Comunitat ValencianaDe l’Horta a la PlaçaHorta de ValènciaL'informatiuParaula de SamarucSistemes de Garanties Participatius (SPG)SPGVideo


Vinreka Katharagama Kataragama Sri Lanka - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nVeure tots els 28 allotjaments a Kataragama.\nVinreka KatharagamaBungalowVinreka Katharagama, Raja mawatha, Sella Katharagama, Katharagama, Kataragama, Kataragama, Sri Lanka, 86000 - Veure al mapaVinreka KatharagamaVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 22 fotos\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Vinreka Katharagama és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Kataragama. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. El Vinreka Katharagama, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen aparcament de cotxes, servei d'habitacions, instal.lacions de barbacoa, lloguer de cotxes, servei de bugaderia. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara balcó/terrassa, ventilador, aparell de televisió, articles de tocador, plat de dutxa per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Vinreka Katharagama és una elecció inteligents per a viatgers a Kataragama, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.


Nom: PONT DE LA RIERA DE SANTA COLOMA\nAdreça: Pont de la Riera de Santa Coloma\nEs tracta d'un pontd'estructura de ferro situat a la carretera d'Hostalric a Maçanet i Blanes que travessa la riera de Santa Coloma, un xic abans de la seva desembocadura a la Tordera.\nEl pont, amb unes grans baranes en forma de dos arcs rebaixats units amb tres embigats encreuats, està format per vuit trams verticals entrecreuats amb l'estructura metàl·lica. La part inferior també és tota de ferro i consta de quatre bigues paral·leles i varis trams creuats.\nActualment està pintat de color vermell. Per a l'ús peatonal original hi ha unes baranes que permeten la salvaguarda de caure al riu, a més de les grans estructures dels costats. Es tracta d'un pontd'estructura de ferro situat a la carretera d'Hostalric a Maçanet i Blanes que travessa la riera de Santa Coloma, un xic abans de la seva desembocadura a la Tordera.\nActualment està pintat de color vermell. Per a l'ús peatonal original hi ha unes baranes que permeten la salvaguarda de caure al r...\nÉs un pont de sentit únic, en direcció Blanes. Al costat n'hi ha un altre, de mitjan segle XX, per anar en direcció contrària.


Viatges Habibi: Dissabte, mercat\nDoncs sí, aquest dissabte vem pujar a Vic i vem aprofitar, entre d'altres coses, per fer una passejadeta pel mercat. De fet però, anaven a veure a la Tina i el David, amb els que teníem pendent ja de feia temps una visita a la ciutat. S'ens va fer curt, la veritat, especialment després de quedar atrapats durant 3/4 d'hora a les obres de la C-17. Cabrons!!\nUn cop a Vic, vem fer una volta per la plaça major on hi ha el mercat, i ja que hi er em,vem aprofitar per fer algunes compres. Per als que no la coneixeu (seria estrany pq cada dia surt al temps de tv3), es tracta d'una de les places més maques de Catalunya i té la peculiaritat de mantenir el terra de sorra, el que la fa encara més especial. Després, i seguint en la nostra línia consumista, vem passar per una tenda d'embotits per endur-nos algunes de les principals delícies d'aquest sempre infravalorat animal; llonganissa, fuet, bull blanc,...\nDesprés del super dinar que ens vem fotre vem anar de visita a la Guixa, un poblet colindant a Vic (de fet és un barri que es troba en ple procés independista), on hi viuen els pares de la Tina i on el David té el seu estudi. Molt guapo el lloc David, ens vem quedar alucinats! Al dia següent ja li estava comentant a un colega lo de la serigrafia : )). I res, després, i un cop havent saludat a la Huna, ens vem tornar cap a Barcelona. Ja us avisem ara, el proper cop ens quedarem a dormir! ; ))\nRestaurant Can Basset: un molt bon restaurant al vell mig dels casc antic de Vic. Ens vem fotre el menú i estava tot deliciós; tortellini amb salsa de ceps, peus de porc, timbal, flama de la casa, mmm. Molt bo! Carrer Sant Sadurní 4.\nXarcuteria Ca la Teresona: una tenda de delicatessen on vem fer les notres compres d'embotit. Tot feia una pinta brutal!! Carrer Argenters 4.\nPublicat per Borja Rius a les 15:41\nCom mola la foto amb el fondo valla taronja... Que txula!\nAnda que no mola el mercat de dissabte, no m'havia comprat ma besàvia coses allà.....\nApa petons pels quatre "vigatans"\njejeje! jo tb recordo pujar de petit...\nL'Ateneu Agrícola de Sant Sadurní d'Anoia


La medicina jueva a Lleida - L'Univers jueu a Lleida - BiblioGuies at Universitat de Lleida\nL'Univers jueu a Lleida: La medicina jueva a Lleida\nEls mestres de la medicina\n(...) cal destacar que els textos emprats a l’Estudi General pels mestres de la Facultat de Medicina procedeixen de la comunitat jueva de la ciutat de Lleida, que conserva, entre d’altres, les traduccions a l’àrab d’obres d’Hipòcrates i Galè. I no podem deixar d’esmentar el famós Cresques Abnarrabí, metge de Lleida especialista en oftalmologia que operarà Joan II de cataractes amb èxit... tot i que l’Església prohibia des de cent anys enrere que els cristians rebessin medicines de jueus.\nEn realitat, els jueus eren tolerant en la pràctica de la medicina amb persones cristianes, si bé amb restriccions derivades de les pressions de l’Església. Tenim documentat el cas de Jucef Avinardut, de l’aljama de Lleida, metge de la reina abans de 1362. I els mateixos capellans, frares i canonges no refusen els tractaments de físics hebreus.\nPratique médicale, rationalisme et relâchement religieux : les élites lettrées juives de l'Europe méditerranéenne (XIVe-XVIe s.)\nPublicació: Paris : Les Éditions du Cerf,\nEl Pueblo judío : 4.000 años de historia\nPublicació: Tel-Aviv : Aurora, cop. 1983\nEl Pueblo judío : odisea a través de los siglos per Lange, Nicholas de\nPublicació: [Barcelona] : Folio, DL 1994\nTít. orig.: Atlas of the Jewish world\nABNARRABI, Cresques: metge de Lleida, el més famós de la dinastia Abnarrabi, també anomenat Mestre Abiatar.\nL’11 de setembre de 1468, el físic i metge jueu, de la Cuirassa de Lleida, Cresques Abnarrabi, va operar de cataractes al monarca Joan II.\nEs conserva una carta autògrafa de Cresques Abnarrabi, metge jueu de Lleida, datada el dia 28 de setembre de 1468, en la qual comunica al rei que, malgrat l’operació de l’ull dret ha estat un èxit <<en aquell dia elegit de l’11 de setembre>>, no li és possible fixar data per realitzar la mateixa intervenció l’ull esquerra, perquè han de passar dotze anys fins que la conjunció astrològica sigui del tot favorable, tal i com ho havia estat en l’anterior ocasió. Si sa majestat no vol esperar tan de temps, Cresques informa a Joan II que el millor moment per tornar-lo a operar seria el dia 12 d’octubre, dimecres, a dos quarts de quatre de la tarda.\nSalvar els ulls al rei\nL’operació de cataractes utilitzant la reclinació del cristal·lí tal i com en Cresques va practicar al rei Joan, és una tècnica que prové de l’època de Hammuravi, segle 1750 a.C, tot i què no és fins el segle VII a.C quan es descriu detalladament. Avui en dia encara se segueix practicant en alguns lloc d’Àfrica i Àsia.\n(Revista Sàpiens. 165/febrer 2016. Autors: Felip Gallart/Marta Alòs)\nExercici de la medicina\nEl 7 de novembre de 1459, el rei Joan II, publicà unes ordinacions en que es disposava que tot jueu en possessió del títol corresponent podria exercir la Medicina, sense discriminació de jueus i cristians.\nEscola de medicina pròpia\nEls jueus de la Lleida medieval, a banda de destacar per les traduccions de textos àrabs, també disposaven d’una escola de medicina pròpia, donant rellevància a la higiene i la farmacopea.\nEntre la comunitat jueva a Lleida també hi ha metgesses: a la segona meitat del segle XIV coneixem els noms de Bellaire, vídua d'en Samuel Gallipapa, i Perla, esposa de Jafudà Gallipapa.\nLlicència reial de març de 1387 a Na Bellaire, vídua d’en Samuel Gallipapa, de Lleida, per a l’exercici de la medicina.\n“... (Per estar) instruïdes tant de teòrica com pràcticament, amb tota la competència en l'art de la medicina, i havent exercit l'esmentat art durant molt de temps, per la present, escoltat els precs d'alguns familiars i domèstics nostres, us donem llicència i plena potestat, sense incórrer en cap pena, d'exercir l'esmentat art de la medicina per totes les nostres terres i dominis a favor de qualsevol persona que ho sol·liciti i desitgi ser medicat per vosaltres quan sigui necessari i oportú”\nGran part dels pergaminers que subministraven llibres mèdics per a l’Estudi General i els seus professors i alumnes, eren jueus establers a la ciutat de Lleida.\nMetges, cirurgiants, barbers i hipotecaris\nMoros, jueus i cristians en terres catalanes\nProtofísics, cirurgians i oculistes del Rei\nLleida, la ciència mèdica\nLleida, la ciència mèdica a les tres cultures\n<< Anterior: Vida quotidiana: Els oficis\nSegüent: Els jueus i la Casa Reial >>


«Vaig entendre que aquest era un encàrrec que no podia defugir» - Empordà\n«Vaig entendre que aquest era un encàrrec que no podia defugir»\nL.FANALSGIRONA 14.01.2016 | 06:30\n«Vaig entendre que aquest era un encàrrec que no podia defugir». Així va explicar ahir Carles Puigdemont la seva decisió d'acceptar convertir-se en el 130è president de la Generalitat. «Quan el president Mas fa un sacrifici tan gran i et demana a tu que també el facis, no pots dir que no en vols sentir parlar», va explicar. Tot i això, admet que abans d'acceptar va plantejar alguns interrogants al president sortint. Principalment, es va voler assegurar que comptaria amb el seu suport i també té clar que és un encàrrec temporal, ja que no pretén ocupar el lloc d'Artur Mas ni ser necessàriament el nou candidat a la presidència de la Generalitat.\nEn declaracions després del ple de renúncia com a alcalde, Puigdemont va explicar que, malgrat que l'acord es va concretar dissabte, durant les útimes reunions entre Junts pel Sí i la CUP tots dos van mostrar la voluntat d'arribar a un acord encara que fos a l'últim moment. De fet, quan l'ANC es va retirar de la mesa de negociació, cupaires i Junts pel Sí van demanar continuar les converses de forma privada.\nPer això, dissabte es va concretar un acord que implicava una presidència de consens, i el mateix Mas va decidir que Puigdemont havia de ser el nou president. Aquesta era una possibilitat que des de feia dies es plantejava en un cercle molt reduït de Convergència, tot i que el nom de Puigdemont no va arribar a transcendir mai durant les negociacions. Després de parlar amb Mas i d'haver-li plantejat alguns dubtes, Puigdemont va acceptar el repte tenint en compte que es tractava d'unes circumstàncies «extraordinàries». «Potser a algú li haurà sobtat aquesta decisió, però espero que la ciutadania de Girona l'entengui i la comparteixi», va demanar.\nEl nou president de la Generalitat va preparar el seu discurs pel debat d'investidura diumenge al matí, ben d'hora, al seu despatx de l'Ajuntament de Girona. A aquest edifici va tornar ahir, poques hores després, per acomiadar-se'n definitivament. Puigdemont va dir adéu als treballadors municipals per correu electrònic i també de forma personal, i amb molts d'ells va repartir petons i fotografies per al record.\nA la porta de l'Ajuntament, Puigdemont va admetre que el ple d'ahir al matí va ser «molt emotiu i molt emocionant» per a ell, i veure que hi havia persones que l'havien anat a acompanyar en el seu darrer dia al consistori encara el va «commoure» més. Finalment, també va demanar als veïns de la ciutat que ajudin el futur alcalde o alcaldessa a «completar aquest procés de canvi que vam iniciar l'1 de juliol de 2011 i que ja ha donat molts bons resultats, dels quals em sento un digne representant». Caldrà esperar un màxim de deu dies hàbils a saber qui ocupa l'alcaldia.


Pinzellades al món: Museus: 10 il·lustracions i 1 llibre / Museos: 10 ilustraciones y 1 libro / Museums: 10 illustrations and 1 book\nMuseus: 10 il·lustracions i 1 llibre / Museos: 10 ilustraciones y 1 libro / Museums: 10 illustrations and 1 book\nIl·lustració de Simonetta Palama\nAnem a celebrar el Dia Internacional del Museus de la millor manera: visitant-los (ara que ja podem). Des d'ací volem celebrar-ho, dins del nostre apartat 10 il·lustracions i 1 llibre, gaudint de la visió que tenen els propis il·lustradors/es sobre els museus i els seus visitants.\nMuseus: 10 il·lustracions i un llibre\nMuseos: 10 ilustraciones y un libro\nMuseums: 10 illustrations and a book\nIl·lustració de Susanna Rahel Pfeifer\nIl·lustració de Kristin Varner\nIl·lustració de Marcel-Ceuppens\nIl·lustració de Jaume Gubianas\nIl·lustració de David Cutter\nIl·lustració de Jeremy Tugeau\nIl·lustració de Joe Hargan\nIl·lustració de Nia Gould\nIl·lustració de Jamie Perry\nPerdido en el museo, de Luisa Vera, editat per Combel, és un llibre fantàstic i molt lúdic per a començar a conèixer als artistes moderns. Un repàs pels estils avanguardistes del segle XX en un visita que fan un xiquet i el seu pare a un museu d'art modern. El xiquets es perd i per les diferents galeries va descobrint els diferents estils, amb quadres dels pintors més representatius: Matisse, Mondrian, Picasso, Delaunay, Monet, Van Gogh, Miró… El missatge final és força positiu: què bé m'ho he passat al museu! Perquè anar al museu no és avorrit si des de menudets ens eduquen la mirada, gaudim de l'art i fem visites curtes als museus acompanyats per adults que ens ajuden a descobrir cada peça artística. Hi ha tants tresors per descobrir en un museu!\nEl llibre té un format gran i cada dos pàgines hi ha un desplegable amb una proposta per a jugar, basada en la pintura d'un dels artistes (com si fos un laberint del que cal sortir per avançar). M'agrada que les pintures que surten són totes versionades per Luisa Vera, seguint el seu autèntic estil i tècnica. La informació que s'acaompanya és breu, però molt interessant i suficient, pensant que el llibre va adreçat a xiquetes i xiquets a partir de 5 anys (però us aseguro que també fa les delicíes per als adults).\nHi teniem més llibres sobre museus per a comentar-vos (ja els ficarem més endavant), però aquest ens ha semblat genial per a festejar hui als museus.\nEtiquetas: 10 il·lustracions i 1 llibre, editorial Combel, il·lustracions temàtiques, il·lustradors, museus


Fes-te família amfitriona! - Espana Fes-te família amfitriona! - Espana\nFes-te família amfitriona!\nObre casa teva al món i conviu amb un jove d’un altre país\nQuè és ser família amfitriona?\nÉs conviure amb un estudiant d’un altre país a la teva llar i una oportunitat d’obrir casa teva al món.\nÉs una manera natural i econòmica de relacionar-se amb un entorn cultural diferent. Aquesta experiència suposa conèixer una altra cultura, familiaritzar-se amb el que ens és aliè i compartir idees i maneres de viure.\nÉs la millor manera de motivar als membres de la llar en l’aprenentatge d’un idioma i d’una cultura i costums diferents.\nÉs el coneixement de la cultura quotidiana d’un altre país, que no s’aprèn quan es va de viatge turístic i el reconeixement, per tant, d’altres maneres de veure la vida i enfrontar-la, que incidiran positivament en la formació personal de la vostra família.\nÉs la millor manera que els nostres fills es preparin per a una futura participació en un programa similar a l’estranger.\nLocalitat i província*\nCom has conegut AFS?*\nEntenc que la participació en el programa de recepció d’AFS Intercultura és voluntària i no remunerada. Les famílies participen mogudes per l’interès i motivació de compartir casa seva i aprendre d’altres cultures.\nPROTECCIÓN DE DATOS: Le informamos de que sus datos serán tratados, conforme a lo previsto en la Ley 15/1999 de Protección de Datos, y el Reglamento Europeo 679/2016 y serán incluidos en un fichero, inscrito en el Registro General de la Agencia de Protección de Datos y cuyo Responsable es AFS INTERCULTURA ESPAÑA Estos datos serán almacenados en dicho fichero durante el período de tiempo que la Organización se dedique a su actividad y la finalidad de la recogida será la de gestionar nuestros programas y acciones de educación internacional e intercultural, administrativo, además de para informarle de nuestros productos y servicios, incluso por medios electrónicos. Usted podrá revocar su consentimiento en cualquier momento y ejercer los derechos de acceso, rectificación, cancelación y oposición (ARCO), dirigiendo una carta a la dirección c/ Augusto Figueroa, 3 – 5º 20004 Madrid , o enviando un email a [email protected].\nDeixa’ns les teves dades sense compromís per enviar-te més informació sobre el nostre programa de recepció i viu aquest inoblidable viatge cultural per a tota la família.\nT’enviarem un correu electrònic amb informació sobre el programa de recepció, què s’espera de la família, què rep la família i com AFS les recolza, així com informació sobre els futurs participants que arribaran al nostre país.\nO contacta’ns directament:\nTel 91 523 45 95\nAlguns dels beneficis de participar en aquest programa són:\nUn sorprenent viatge cultural per a tota la família\nSer família amfitriona d’un jove participant d’un altre país és una forma d’aprendre sobre una nova cultura i compartir la pròpia. Si teniu canalla (fet que no és un requisit) ells gaudiran essent ambaixadors culturals, explicant al seu nou germà o germana els costums locals, les tradicions i les festes nacionals. Tot, des de la preparació dels àpats fins a les passejades familiars, són una oportunitat per descobrir i apreciar les diferències culturals.\nAbraça el món\nExperimenta el món a través dels ulls d’un jove d’un altre país\nPrepara a la teva família per esdevenir ciutadans globals, llestos per connectar-se amb persones de tot el món i de diferents orígens.\nAbraça el nou\nAjuda a un estudiant internacional a aprendre, viure i gaudir de les nostres cultures i tradicions.


Nou Numen: Passió per apropar la psicologia, edició 69 | COPC - Col·legi Oficial de Psicologia de Catalunya\nEl número 69 de la revista Numen, editada per la Delegació de Tarragona del COPC, torna amb el seu profund cabal d’informació de l’àmbit de la psicologia. La passió per apropar la psicologia traspua en cada pàgina, en cada imatge, en cadascun del continguts.\nPodeu consultar la publicació en aquest enllaç, que us ofereix una versió dinàmica de la revista que us transmetrà tota la qualitat gràfica de l’edició. Si preferiu un arxiu per descarregar o imprimir, també teniu disponible el pdf adjunt.\nGaudiu de llegir sobre psicologia gràcies al nou exemplar del Numen.\nLa Delegació Territorial de Tarragona promou una campanya publicitària en favor dels psicòlegs i psicòlogues col·legiats\nPsicologia: la ciència que troba el fil del qual estirar és el lema de la campanya que porten els autobusos de la ciutat de Tarragona.


El PPCV demana "prudència" a Puig per a no deixar-se "arraconar" per Compromís i Podem en les negociacions - Diari La Veu\nEscriba el número 902474\nEl PPCV demana "prudència" a Puig per a no deixar-se "arraconar" per Compromís i Podem en les negociacions\nBonig reclama "com a mínim" la vicepresidència segona de la Mesa de les Corts\n5 maig 2019 13:06h\nBonig, abans d'assistir a la missa en honor a la Mare de Déu del Lledó, ha manifestat que li preocupa "l'entrada dels nacionalistes de Compromís i de Podem" en el nou govern valencià. / TWITTER ISABEL BONIG\nCASTELLÓ DE LA PLANA. La presidenta del PPCV, Isabel Bonig, ha demanat al president de la Generalitat en funcions i secretari general del PSPV, Ximo Puig, "prudència i temprança" per a no deixar-se "arraconar i arrossegar" per Compromís i Podem en les negociacions per a formar el nou Consell.\nBonig, abans d'assistir a la missa en honor a la Mare de Déu del Lledó, patrona de Castelló de la Plana, ha manifestat que li preocupa "l'entrada dels nacionalistes de Compromís i de Podem" en el nou govern valencià, amb un PSPV "desorientat" que està "molt condicionat" per eixes dues formacions.\nLa presidenta del PPCV ha afirmat que el nou Botànic farà "una política sectària" en la qual "prevaldran les lluites de poder i els seus interessos als dels valencians". A més, ha assegurat que l'"extremisme" entrarà al nou Consell de la mà de Podem.\nBonig ha reivindicat el PPCV com el segon partit més votat i líder de l'oposició, i ha demanat que es respecten els criteris de proporcionalitat i representativitat a l'hora de repartir els torns i les intervencions a les Corts.\nTambé ha reivindicat "com a criteri objectiu" que el centredreta té majoria en la Mesa de les Corts i que l'esquerra hauria de respectar això, encara que ha apuntat que, "pel que es diu", no serà així.\nBonig ha insistit que el PPCV és el líder de centredreta i aspira a ser el principal partit de l'oposició, per la qual cosa ha reclamat com a mínim la vicepresidència segona de la Mesa de les Corts.\nFinalment, respecte a les eleccions del 26M, ha assenyalat que s'han d'oblidar els resultats de la setmana passada i treballar per a recuperar la majoria dels ajuntaments, així com mantindre les diputacions de Castelló i Alacant i recuperar la de València.\nEscriba el número 712346


Inici Preguntes i respostes Què hauria passat si Alfons el Magnànim hagués ajudat Constantinoble el 1453?\nEl rei hauria aconseguit una pau estable en la península Itàlica i hauria bastit una lliga italiana d’aliança que impossibilitaria la intervenció de França\nEl soldà Mehmet II ordenà, el 29 de maig del 1453, l’assalt final a Constantinoble. Els estats cristians, sumits en les seves pròpies lluites i mancats de lideratge, abandonaren l’emperador bizantí, Constantí XI, a la seva sort. Molt aviat la lluita esdevingué dramàtica i desesperada. Finalment, l’artilleria turca i els repetits assalts acabaren provocant la caiguda de la ciutat. Així s’extingí el darrer vestigi de l’imperi Romà oriental i se certificà la inaturable puixança de l’imperi turc.\nL’únic senyor del món cristià capaç de liderar una campanya de rescat era Alfons el Magnànim, rei de la corona d’Aragó. En la nostra hipòtesi alliberem el rei Alfons de l’acarnissada guerra que l’enfronta als principats de Milà i Florència. Així, doncs, el Magnànim aconsegueix una pau estable en la península Itàlica, on després de fer entendre als diferents principats que els seus interessos se centren en el comerç marítim i en la Mediterrània oriental, basteix una lliga italiana d’aliança que garanteix la impossibilitat que França intervingui a Itàlia.\nEl desenllaç: La derrota turca\nÉs llavors, un cop garantida l’estabilitat en la península Itàlica, quan Alfons el Magnànim decideix auxiliar Constantinoble. Aprofita la cèntrica posició del Regne de Nàpols i Sicília per tal de combatre la consolidació del poder turc a Europa. En primer lloc ajuda decididament tots els prínceps i senyors balcànics que resisteixen als turcs. En segon lloc, aparella una host i un poderós estol preparats per intervenir a la mar Egea. Quan l’emperador bizantí Constantí XI, a la primeria del 1453, adreça un prec d’auxili desesperat a la cristiandat, Alfons el Magnànim, amb la plena satisfacció del papa Pius II, ofereix enviar un poderós contingent als Dardanels per tal d’auxiliar els bizantins.\nUn emocionat Constantí XI ofereix l’illa de Lemnos al rei Alfons, com a regal i base d’operacions militars per als catalans, en el seu trajecte cap a Constantinoble. El gener del 1453 un poderós estol català salpa de Nàpols cap a Constantinoble. L’almirall Bernat de Vilamarí comanda una esquadra de 60 naus de guerra i nombrosos transports. Un miler de ballesters catalans, alliberats de les campanyes italianes, i dos mil soldats d’infanteria napolitana, integren el gruix de l'host d’auxili. El cardenal Isidor, enviat pel papa, i un contingent de dos-cents soldats vaticans, completen l’expedició d’auxili a Bizanci. Després d’una ràpida navegació, i d’un veloç avituallament a Lemnos, l’estol català sorprèn els turcs creuant per sorpresa els Dardanels. La flota turca, desprevinguda davant l’agosarament català, s’aplega precipitadament en el Bòsfor.\nL’amirall Vilamarí decideix aprofitar el factor sorpresa i ataca de matinada la flota turca que entra a la mar de Màrmara, sorgint per l’estret del Bòsfor. El caos que es produeix entre els turcs és majúscul, la decisió i capacitat de maniobra dels vaixells catalans derrota els turcs que s’entorpeixen entre ells, uns intentant sortir del Bòsfor i retirant- s’hi els altres. La victòria catalana és absoluta i la flota turca queda destruïda. Sense més demora, l’almirall Vilamarí condueix l’estol a la rada de la Banya d’Or, tot superant el cadenat que protegeix el port de Constantinoble.\nL'alegria dels bizantins\nEl contingent català és rebut enmig de la més gran de les eufòries per part de la població de Constantinoble, que ha assistit estorada a la gran batalla naval davant dels murs de la ciutat. La presència de la poderosa host, el domini naval exercit pels catalans que garanteix l’avituallament continuat de la ciutat assetjada i l’arribada fluïda de reforços des d’Itàlia, ensorra el setge de Mehmet II, el qual cau ferit en una de les darreres batalles i mor al cap de pocs dies. La desaparició del cabdill i el fracàs de l’assalt provoca una guerra civil a la banda turca que desbarata els seus plans expansionistes durant un segle, temps durant el qual Constantinoble va continuar sent el bastió de l’imperi Romà d’Orient.


Recepta de croquetes de pop a la gallega de Chema Soler, de Gastrocroquetería\nCom fer unes croquetes de pop a la gallega\nRecepta de llibre\nChema Soler, creador de Gastrocroquetería, La Gastro de Chema i Street Food by Chema Soler, proposa aquest homenatge al pop ‘a feira’ en forma de croqueta\n19 de de juliol del 2021. 12:51\nChema Soler és el creador de la Gastrocroquetería, el primer restaurant del món especialitzat en croquetes d’alta cuina, La Gastro de Chema i Street Food by Chema Soler. A ‘Croquetas gourmet’ (Libros Cúpula) revela més de 80 receptes de tot tipus: de carn, de mar, ‘veggies’, inspirades en cuines del món, tradicionals i dolces.\nAixò és el que diu de la pop a la gallega: «¡‘Top’, ‘top’, ‘top’! Aquesta croqueta la vaig tenir al cap des del dia que vaig obrir les portes del meu primer restaurant. Em considero el fan número u d’aquesta tapa meravellosa [...] Pop, patata i pebre vermell: ¿hi ha cap combinació millor? Amb la intenció d’estar a l’altura d’aquesta exquisitat, reinventem les croquetes de pop a la gallega, que, a fi de no desviar-nos gens ni mica del concepte original, cobrim amb flocs de patata».\nPer a les croquetes de pop a la gallega\nC/s d’oli d’oliva\nC/s de pebre vermell de La Vera\nC/s de farina\nC/s d’ou batut\nC/s de flocs de patata (puré)\nPer al fregit\nC/s d’oli d’oliva verge extra\n150 g de pebrots rostits o del Piquillo\nRodanxes de pop cuit (una per croqueta)\nC/s de pebre vermell\nPeleu i espetegueu les patates.\nPoseu-les en una cassola i llanceu-hi aigua just fins a cobrir-les. Saleu, tapeu la cassola i coeu-les a foc mitjà fins que estiguin ben tendres.\nEscorreu-les, poseu-les en una safata i aixafeu-les amb una forquilla fins a obtenir un puré molt fi i homogeni.\nBarregeu el puré amb el pop picat de forma irregular i aneu-hi incorporant oli d’oliva (per donar-li cremositat) i pebre vermell al gust.\nDoneu-hi el punt de sal i deixeu refredar la massa. Cobriu la superfície amb film transparent i deixeu-la reposar al frigorífic unes 12 hores.\nQuan la massa sigui ben freda, feu les boles de les croquetes i passeu-les per farina, ou batut i flocs de patata.\nFregiu-les en oli d’oliva verge extra a 190 graus, retireu-les de la fregidora i deixeu-les reposar sobre paper absorbent.\nServiu les croquetes en un plat de fusta de pop a la gallega amb els pebrots rostits i glacejats i una rodanxa de pop a sobre de cada una, i empolvoreu-les amb pebre vermell al gust.


Girona far� un segon passi del primer cap�tol de la nova temporada de �Joc de Trons� - Empordà\nGirona far� un segon passi del primer cap�tol de la nova temporada de �Joc de Trons� Davant l'allau de peticions, el consistori ha acordat fer un segon visionat aquell mateix dia a dos quarts d'onze 15.04.2016 | 06:30\nL'Ajuntament de Girona far� un segon passi del primer cap�tol de la nova temporada de 'Joc de Trons' per l'elevada demanda d'entrades. Aquest dijous a les 13 hores es comen�aven a distribuir les invitacions per poder assistir el dia 25 d'abril a l'estrena del cap�tol, que es podr� veure al Teatre Municipal. Davant l'allau de trucades i peticions, el consistori ha acordat amb Movistar fer un segon passi aquell mateix dia a dos quarts d'onze de la nit. Aconseguir l'entrada est� essent complicat, ja que el sistema de venda d'entrades no funciona. El consistori est� intentant solucionar el problema. Un centenar de persones han fet cua a l'entrada del Teatre Municipal esperant poder adquirir la invitaci�. Els treballadors estan apuntant un a un el nom de cada persona per garantir-los que, un cop el sistema torni a funcionar, tindran una entrada assegurada.


Agencia Sírius: 26 de maig 2012\nEls socialistes portuguesos també acusen Alemanya de lucrar-se amb la crisi\nEls socialistes portuguesos han acusat avui a Alemanya de beneficiar-se gràcies a "la desgràcia d'altres països" i finançar el seu deute a l'1% d'interès mentre les nacions afectades per la crisi paguen fins a nou vegades més. El secretari general del Partit Socialista lusità (PS), Antonio José Seguro, va dir en un discurs davant la Comissió Nacional de l'organització que "no té sentit ser membres d'una unió econòmica i monetària" en què no se solucionen aquestes diferències.\nSeguro va demanar un programa financer europeu que ajudi els països pressionats per la crisi del deute i l'especulació dels mercats a refinançar sense que es converteixi en una càrrega insostenible, els interessos exigeixen cada vegada més austeritat i augmenten la recessió i la desocupació.\nEl dirigent socialista, que va assumir les regnes del partit fa un any després de la derrota electoral de José Sócrates enmig de la greu crisi econòmica lusitana, es va queixar que a la UE augmenta el "desequilibri" entre els seus membres.\n"Els països com Alemanya que es financen a menys de l'u per cent es beneficien de la desgràcia d'altres països", va lamentar Assegurança en reclamar més solidaritat en el si de la Unió.\nEn el seu discurs, durant una reunió del PS a la ciutat de Nazaré, en la meitat nord del país, el dirigent socialista també ha retret al Govern conservador lusità que només tingui una actitud davant la cancellera alemanya, Angela Merkel, que va resumir en dues paraules: "sí senyora".\nEn relació als intents d'acostament entre el PS i els partits de la coalició conservadora que governa Portugal amb majoria absoluta, Seguro va reconèixer que no hi ha consens sobre la gestió de la crisi econòmica, encara que es va mostrar obert al diàleg per aconseguir-ho en aquesta i altres matèries.\nEls socialistes defensen polítiques a favor del creixement i l'ocupació i no només d'austeritat i retallades, va recordar, però "compliran i respectaran" els compromisos del rescat financer que va demanar fa un any l'Executiu de Sòcrates, un mes abans de perdre les eleccions anticipades de maig.\nEls conservadors portuguesos van aprovar el divendres sol amb la seva majoria absoluta un rigorós pla d'ajustos pressupostaris fins a 2016 que no va aconseguir el suport de l'oposició, malgrat les negociacions amb els socialistes.\nEtiquetes de comentaris: Alemanya, Àngela Merkel, Deute públic, Neoliberalisme, Portugal\nAdicae qualifica de "presa de pèl" les ximpleries de Goirigolzarri\nL'Associació d'Usuaris de Bancs, Caixes i Assegurances (Adicae) ha titllat de "presa de pèl" les explicacions ofertes pel president de Bankia, José Ignacio Goirigolzarri, que ha advertit aquest matí que no va a depurar responsabilitats per la gestió de Bankia. En un comunicat Adicae lamenta que Goirigolzarri, en la seva primera roda de premsa com a president des que va substituir Rodrigo Rato, hagi "minimitzat" la importància de la reformulació dels comptes de 2011 i ni tan sols hagi "esmentat" els petits accionistes, alguna cosa que han qualificat de menyspreu. Adicae "instarà la nul·litat" de la sortida a Borsa de Bankia.\nAdicae ha assegurat que la intervenció del nou i "il · legítim" president de Bankia "constitueix una autèntica presa de pèl cap als centenars de milers de dipositants reconvertits amb enganys en petits accionistes", que només interessen "per la seva capacitat per tapar els forats" de l'empresa. En aquest context, han avançat que el president haurà de deixar clar en la Junta d'Accionistes del 29 de juny "tot el que s'ha negat a explicar avui".\nA més, segons ell, la "defensa expressa" de Goirigolzarri de la gestió del seu antecessor, Rodrigo Rato, i l'anterior Consell d'Administració "condicionarà l'actual president de Bankia", ja que la seva responsabilitat "no es pot escudar amb l'argument que no ha arribat per depurar responsabilitats".\nAdicae ha criticat també que Goirigolzarri hagi recorregut a "una infinitat d'eufemismes i mentides", com assegurar que els 19.000 milions d'euros sol·licitats al Govern, que, sumats als 4.465 que ja ha rebut (en convertir en accions el préstec concedit pel FROB fa dos anys), suposarien una injecció pública de més de 23.000 euros, "no són ajudes, sinó capital".\nAdicae "instarà la nul·litat" de la sortida a Borsa de Bankia\nEn relació als 12.000 milions que la matriu de l'entitat, Banc Financer i d'Estalvis (BFA) s'afegirà a Bankia a partir d'una ampliació de capital, l'associació ha expressat la seva por que l'antiga caixa estigui "disposada a incórrer en els mateixos abusos de l'Oferta Pública de Subscripció de 2011, si ho estima necessari per cobrir aquest augment de capital".\nAdicae ja ha avançat que "instarà la nul·litat" de la sortida a Borsa de Bankia el juliol de 2011 "i la devolució íntegra als petits accionistes de les quantitats desemborsades" si l'entitat modifica les comptes de l'exercici passat, un aspecte sobre el que Goirigolzarri ha eludit pronunciar aquest matí.\nEn aquest context l'associació exigeix que, de manera intensa i preventiva, la Comissió Nacional del Mercat de Valors (CNMV) vigili de forma exhaustiva tots i cada un dels extrems relatius a aquesta operació, ia la informació i polítiques que se segueixin respecte a els actuals petits accionistes i la clientela de Bankia en general".\nLes ficades de pota de MAFO, Governador inepte -o còmplice- del Banc d'Espanya\nMiguel Ángel Fernández Ordoñez, conegut amb l'acrònim de Mafo, és al centre de totes les crítiques per la seva nefasta gestió al capdavant del Banc d'Espanya, una institució antany valorada i avui acusada de descrèdit -i corrupció- a nivell internacional.\nEs va equivocar sobre la crisi financera i el seu impacte sobre el sistema espanyol, en el creixement de la bombolla immobiliària i l'excessiva exposició al totxo, en la politització a l'hora de prendre decisions sobre la supervisió que realitzaven els inspectors, en emprendre un procés de fusions desordenat i donar-lo per tancat quan no ho estava, a permetre a bancs i caixes dels amics acudir de forma massiva als mercats internacionals, en els seus canvis d'opinió sobre la possibilitat de crear un banc dolent i, per descomptat, en la gestió de la crisi en CCM, la CAM i en Bankia.\nLara: "Hi ha molts responsables del forat a Bankia de 41.500 milions"\nAl mateix temps que José Ignacio Goirigolzarri explicava en roda de premsa el pla de sanejament de Bankia i descartava depurar responsabilitats, Cayo Lara responia al president de Bankia i el criticava per mirar cap a un altre costat. Lara denuncia que s'estudia un forat a Bankia de 41.500 milions d'€, 9.000 milions més dels que es deien fa dues setmanes. Unes xifres, que qualifica de "esgarrifoses" i que porten a preguntar-se per la "gestió feta pels gestors dels recursos dels ciutadans" que han dirigit aquesta entitat.\nBankia necessitarà un rescat al menys 19.000 milions públics: total 23.450 milions\nL'injecció de fons públics de 23.500 milions d'euros en el grup Bankia, incloent-hi l'ajuda inicial de 4.465 milions del FROB de 2010, és un dur cop per als contribuents -els treballadors, els altres defrauden en cor o orfeó- assetjats per les retallades socials i les pujades d'impostos aprovades pel grup de mafiosos que van espoliar les caixes i els bancs i es van emportar els diners a casa i ara volen reduir el dèficit públic robant més i millor. Tant com que duplica la retallada a funcionaris i serveis en sanitat i educació, cosa que la necessitat, segons la decuria governant, obliga perquè no hi ha diners...\nValderas anuncia l'ajornament del decret d'ajust per negociar amb els sindicats\nEl vicepresident de la Junta, conseller d'Administració Local i Relacions Institucionals i coordinador general d'IULV-CA, Diego Valderas, ha anunciat aquest divendres l'ajornament del decret que sustenta el pla d'ajust presentat pel Govern andalús, "uns díez o quinze dies ", per negociar amb tots els sindicats la retallada salarial als treballadors públics i poder buscar" elements de consens i d'alternatives".\nEn roda de premsa acompanyat pel portaveu d'IU al Congrés dels Diputats, José Luis Centella, Valderas ha indicat que existeix "temps suficient" per a aquesta negociació, donat que encara no s'han aprovat de manera definitiva els pressupostos generals de l'Estat (PGE).\nValderas ha afegit que aquest ajornament ha estat una proposta formulada pels consellers de IULV-CA en el Consell de Govern de la Junta d'Andalusia. Ha assenyalat que en el decret del pla d'ajust s'ha de donar un "marge d'exemplaritat" per als alts càrrecs de la Junta, el "sacrifici ha d'estar per sobre de qualsevol funcionari o empleat públic", afegint que en cap cas s'ha de tocar als 'mileuristes' de l'administració.\nEtiquetes de comentaris: Andalusia, Diego Valderas, IU-LV, Jose Luis Centella\nAssociacions de 'nadons robats': Un 40% de 1.800 denúncies s'han arxivat\nAfectats pel trànsit de nadons robats s'han manifestat aquest dissabte a Madrid per advertir fiscals i polítics que sortiran al carrer "una i mil vegades" fins que s'investiguin tots els casos i es reobrin els que han estat arxivats. Els manifestants s'han concentrat davant la Fiscalia General de l'Estat i després a la seu del PP i al Ministeri de Justícia, portant pancartes amb missatges com 'Tots els nens robats són també els meus nens' o 'Investigació exhaustiva de totes les denúncies presentades'.\nUna portaveu de la protesta, María Teresa Melgar, ha explicat que ja s'han presentat unes 1.800 denúncies, de les quals un 40% han estat arxivades, mentre que molts altres afectats estan recollint informació per actuar contra la trama dedicada al robatori i posterior venda de nens entre els anys quaranta i noranta.\n"Les cartes d'arxiu tenen moltes irregularitats i significa que no s'han atès adequadament", ha assenyalat aquesta afectada, que ha exigit que es reobrin tots els casos perquè, en cas contrari, ha advertit, "anirem al jutjat". Melgar ha llegit un manifest davant de la Fiscalia en què ha recordat als responsables de l'Administració de Justícia que no es cansaran d'exigir la reobertura de tots els casos arxivats per "no haver tingut una investigació exhaustiva i efectiva".\nA la seu del PP, els assistents s'han dirigit "a tots els partits polítics" perquè, davant la "gravetat" d'aquest tema, es reconegui com "un problema d'Estat". "Continuarem reivindicant la responsabilitat de l'Estat en aquests fets i és el col·lectiu polític el que ha d'aixecar-se al Parlament, admetre-ho i demanar perdó perquè la societat espanyola hagi hagut de suportar durant anys l'atemptat contra tantes famílies i la negació de l'identitat de milers de persones".\nFinalment, els participants en la protesta han demanat al ministre de Justícia, Alberto Ruiz-Gallardón, que doni suport veritablement a les famílies que es troben "mutilades" per aquesta situació fent dels seus problemes "el seu problema".\nEtiquetes de comentaris: Corrupció, Espanya, Franquisme, PP, Tràfic de nens\nMiguel Ángel Fernández Ordoñez, conegut amb l'acrònim de Mafo, és al centre de totes les crítiques per la seva nefasta gestió al capdavant del Banc d'Espanya, una institució antany valorada i avui acusada de descrèdit -i corrupció- a nivell internacional. Es va equivocar sobre la crisi financera i el seu impacte sobre el sistema espanyol, en el creixement de la bombolla immobiliària i l'excessiva exposició al totxo, en la politització a l'hora de prendre decisions sobre la supervisió que realitzaven els inspectors, en emprendre un procés de fusions desordenat i donar-lo per tancat quan no ho estava, a permetre a bancs i caixes dels amics acudir de forma massiva als mercats internacionals, en els seus canvis d'opinió sobre la possibilitat de crear un banc dolent i, per descomptat, en la gestió de la crisi en CCM, la CAM i en Bankia.\n"És inexplicable el difícil moment que travessa Bankia sense que hi hagi hagut una negligència manifesta en la tasca de control", reconeix Vicente Martínez Pujalte, portaveu del PP a la Comissió d'Economia i Competitivitat en el Congrés. I més contundent encara ha estat Carlos Floriano, el secretari de Comunicació del PP.\nLes tasques de supervisió que corresponen al Banc d'Espanya estan posades en qüestió "com a conseqüència de la seva pèssima gestió", diu Martínez Pujalte. I és que hi ha qui compta fins i tot que fins el propi Rodríguez Zapatero es penedeix d'haver-lo portat fins l'organisme encarregat de la supervisió del sistema financer.\nFernández Ordóñez, que va ser secretari d'Estat d'Hisenda i Pressupostos entre 2004 i 2006, a les ordres del ministre d'Economia Pedro Solbes, passarà possiblement a l'història per la seva contínua negació de la realitat.\nPer al Govern del PP, un dels errors més greus de Mafo va ser "equivocar-se en la seva valoració sobre la fortalesa de la crisi". De fet, la tardor de 2009 aquest diari va ser el primer a avançar que hi havia almenys set caixes amb problemes i el Banc d'Espanya es va afanyar a emetre un desmentit oficial, negant rotundament qualsevol tipus de turbulència interna i defensant la solidesa del sistema.\nÉs una idea en què ha coincidit també Ignacio González, vicepresident de la Comunitat de Madrid, per al qual no hi ha dubte que "Fernández Ordóñez era l'encarregat de fiscalitzar i controlar tots els anys el funcionament i els comptes de les entitats financeres de aquest país i no se la sentit res d'adoptar cap mesura de sanejament o intervenció fins que es produït aquesta circumstància".\nMAFO, que igual que Zapatero presumia que el sistema financer espanyol era un dels més sòlids del món occidental gràcies a la tasca inspectora del Banc d'Espanya, observa ara com el seu crèdit s'enfonsa sense remei. "És un amic de Zapatero, no una persona independent", ha manifestat el portaveu parlamentari del PP al Congrés, Alfonso Alonso. El cas és que, amic o no, en cap moment va vigilar de cap manera realitzar cap advertència a la banca, sobre la bombolla immobiliària ni sobre la seva excessiva exposició al totxo. És a dir, va obviar la feina de casa de supervisió. I a més va deixar que els bancs i caixes acudissin de forma massiva als mercats internacionals.\nI tot això sense oblidar que en els últims anys el governador del Banc d'Espanya ha comès innombrables contradiccions i canvis d'opinió sobre les seves pròpies actuacions i sobre la visió del sector financer. La més cridanera i també transcendent és potser l'haver donat per acabat diverses vegades el procés de fusions, per posar després en marxa als pocs mesos normatives per propiciar una nova onada d'integracions conjuntament amb el Govern.\nEl 'banc dolent'\nEn aquesta llista s'inclou també la creació d'un banc dolent per sanejar els balanços de les entitats. En diferents ocasions ha rebutjat el projecte per el costós per a les arques de l'Estat. L'hi va negar a la CAM i també a Bankia. Però el passat 10 d'abril va donar un gir radical i per primera vegada va revelar que hagués estat millor la creació d'aquest instrument. Encara que això sí, va eludir qualsevol tipus de responsabilitat i l'hi va atribuir a l'oposició dels governs de torn.\nSobre les ajudes públiques, Miguel Ángel Fernández Ordóñez ha defensat en públic i en privat la concessió de les mínimes possibles per no carregar amb el sanejament i la capitalització del sector als contribuents. I en un acte insòlit, en els últims dies s'ha queixat de les limitacions que ha tingut per reestructurar el sector sobre els fons públics, que han alentit els seus plans de concentració en el sistema.\nD'altres contradiccions destacables són les relatives al flux del crèdit. Després de l'aprovació de cadascuna de les reformes sobre el sector, posava l'èmfasi que els préstecs a famílies i empreses anaven a augmentar, ja que les entitats estarien capitalitzades. I el problema és que just al contrari, la reactivació del finançament ha empitjorat amb el temps.\nEtiquetes de comentaris: Banc d'Espanya, Corrupció, Espanya, PP, PSOE\nLes Brigades Roges acusen a l'estat feixista italià de l'atemptat de Brindisi\n"L'intent de massacre de Brindisi, igual que l'atemptat de la Piazza Fontana del 69 -o el de Bolonia de 1980-, ha estat una clara provocació de l'estat feixista per aplacar la ràbia de les masses amb la por", afirmen les Brigades Roges, que han anunciat l'inici "d'una campanya d'atemptats contra líders polítics italians, per alliberar els presoners dels camps de concentració" de l'Estat, i alhora ha acusat el Poble de la Llibertat (PDL), el partit de l'exprimer ministre Silvio Berlusconi, de ser el successor de la Democràcia Cristiana, la corrupta i mafiosa formació que va governar -amb la complicitat criminal del Partit Socialista i la xarxa terrorista Gladio- Itàlia des del final de la II Guerra. Foto: L'estació de Bolonia després de l'atemptat feixista de 1980.\nAlliberarem als companys que romanen en els camps de concentració de l'Estat\nEn un comunicat enviat a la redacció de Milà del diari 'Il Giornale' ha anunciat que ara el seu objectiu és la classe política italiana, culpable de la crisi que pateix el país: "Atacarem als líders polítics", ha advertit en la seva missiva.\nLes Brigades asseguren que iniciaran una guerra per "alliberar els companys que romanen en els camps de concentració de l'Estat" i "atacar els principals representants dels partits polítics del règim i als seus socis", la patronal italiana, Confindustria, "el sistema bancari" i "als periodistes que els serveixen".\n"Gràcies als anys de dictadura mediàtica de l'era berlusconiana, el país s'ha endinsat lentament en aquesta crisi sense que les masses es donin compte", considerant al PDL del corrupte Berlusconi com el successor de la Democràcia Cristiana, el partit al qual pertanyia el 1978 el llavors primer ministre, Aldo Moro, segrestat al mig del carrer i executat després de ser sotmès a un judici sumaríssim per les pròpies Brigades Roges, a l'estil dels crims contra comunistes i ciutadans innocents -com la massacre de l'estació de Bolonya- realitzats pel feixisme italià en el poder. "Per a ells", ha dit el grup, en referència als dirigents polítics, "ha arribat el moment de pagar pel que han fet".\nAtemptat de Bríndisi "provocació de l'estat feixista\nDesprés de lloar els últims atemptats terroristes perpetrats per la Federació Anarquista Informal (FAI), les Brigades Roges han assegurat que l'Estat italià ha estat l'autor de la col.locació de la bomba que el passat 17 de maig va acabar amb la vida d'una estudiant a Bríndisi: "L'intent de massacre de Brindisi, igual que l'atemptat de la Piazza Fontana del 69, ha estat una clara provocació de l'estat feixista per aplacar la ràbia de les masses amb la por", han afirmat les Brigades Roges, que han detallat que s'han sotmès a una reorganització per tenir capacitat d'atemptar contra els "punts cardinals del règim" italià.\n"Ha arribat el nou alba de la revolució. Cada persona que sigui trobada culpable haurà de pagar pels seus propis actes contra el proletariat", ha conclòs el grup, en referència al judici sumaríssim que va imposar el primer ministre Aldo i que va donar pas a la seva execució.\nEtiquetes de comentaris: Corrupció, Feixisme, Itàlia, terrorisme, Terrorisme d'Estat\nEl coordinador federal d'IU va afirmar davant els seus companys que la nacionalització de Bankia no ha de ser per salvar els banquers, sinó per donar crèdit a les pimes, per donar una sortida a la crisi i per donar suport a un nou model de desenvolupament productiu, que no serà possible si no va al costat d'una banca pública.\n"En només una setmana s'ha passat de necessitar 4.000 milions d'euros més per salvar-la, després a 7.500 milions, ahir a 15.000 i aquest mateix matí a 19.000 milions", una xifra "semblant" als objectius de dèficit imposats pel Govern a les autonomies, ha dit.\n"Què és el que ha fet el supervisor del Banc d'Espanya que ha permès que es produeixi mida desastre només en una entitat? I quin és el paper que han jugat els governs que tenien responsabilitats polítiques, que podien haver impedit que es produïssin aquestes situacions?", va dir Lara.\nSegons el coordinador federal d'IU, "hi ha responsabilitats de molta gent" i per això des d'aquesta força política es demana la creació d'una comissió d'investigació al Parlament -que ha estat denegada-, per conèixer què ha passat i, "si hagués responsabilitats", que els responsables paguin per elles.\nEtiquetes de comentaris: Bankia, Cayo Lara, Corrupció, Espanya, IU-ICV-EUiA-CHA, L'Esquerra Plural, PP, Rodrigo rato\nLa censura feixista no va poder fer callar ni esbroncades a la monarquia ni el cant coral: "Esperanza filla de puta"\nTot sembla indicar que l'estratègia que es 'va treure de la màniga' el canal públic en mans del fascio per desviar l'atenció dels que estaven al capdavant del televisor i minimitzar la sonora xiulada a l'himne espanyol que es va escoltar durant l'acte protocol·lari previ al partit de futbol, presidit per Felipe va ser pujar al màxim la pista de so per evitar que el eixordador soroll pogués ser percebut. La retransmissió de TVE, que va anul·lar el so ambient, tampoc va poder evitar que els primers segons de l'himne fossin tapats pels xiulets de l'estadi. Al primer vídeo, la versió de la tele d'Austria, el segon, la censurada a Espanya.\nD'aquesta manera els televidents van percebre amb més notorietat les notes de l'himne d'Espanya en la seva versió reduïda (només va sonar durant 21 segons) mentre en el camp de joc la xiulada es repetia tal com va passar a la final de Copa del 2009.\nLa retransmissió censurada de Tv1\n'Records' per la presidenta de la Comunitat\nAbans de la xiulada a l'himne espanyol, els aficionats de les dues aficions també es van acordar d'Esperanza Aguirre, com ja havien fet durant tot el dia, després que la presidenta de la Comunitat de Madrid proposés suspendre el partit si la xiulada a l'himne nacional es acabava produint.\nLa política madrilenya, que no va estar present a l'estadi, va haver d'escoltar des de casa sonors càntics que entonaven un "Esperanza, filla de puta".\nIncautats els xiulets\nLa remor va córrer per les xarxes socials com Twitter on advertia que les Forces de Seguretat de l'Estat estaven confiscant xiulets i tambors. "No poden passar els xiulets per ordre de la Delegació del Govern", han indicat alguns agents en els accessos del Vicente Calderón.\nEls xiulets no entraven a l'estadi, mentre sí que ho feien banderes independentistes, que, això sí, eren objecte de revisió. No van poder accedir, però, alguns tambors per "mesures de seguretat", tot i que multitud de penyes d'aficionats van intentar negociar amb la policia per intentar accedir amb ells a l'estadi.\nEtiquetes de comentaris: Espanya, Esperanza Aguirre, Feixisme, Monarquia, PP\nBankia va falsejar els comptes fins al febrer amb el feixista i lladre Rato al capdavant\nEl consell d'administració de Bankia ha presentat avui la seva dimissió en bloc, excepte el president, José Ignacio Goirigolzarri, i el conseller delegat, Francisco Verdú, ha informat l'entitat financera en un comunicat per ser substituïts per un altre grup de feixistes i corruptes del PP de la mateixa catadura immoral i criminal. A més, Bankia ha reconegut que l'any passat amb unes pèrdues de 2.979 milions d'euros, lluny dels 309 milions de benefici que va reconèixer el febrer passat, quan l'entitat no havia estat encara nacionalitzada ni els comptes havien estat auditats.\nL'òrgan de govern de Bankia ha acordat una profunda renovació, reduint el seu nombre de membres de 18 a 10. Tots els nomenaments, que s'han produït per cooptació i hauran de ser ratificats per la Junta General d'Accionistes de Bankia\nEls feixistes que es col·loquen\nAl consell d'administració de Bankia s'incorpora José Sevilla, persona de confiança de Goirigolzarri i provinent, com ell, del BBVA, que ara serà conseller executiu de Bankia. Els consellers anomenats 'independents' seran Joaquín Ayuso, conseller delegat del Grup Ferrovial; Eva Castillo, ex responsable de l'àrea de banca privada per a Europa de Merrill Lynch, José Wahnon, exsoci de PriceWaterhouseCoopers (PwC), Javier Camp, la carrera s'ha forjat en el grup de supermercats Dia, Jorge Cosmen, hereu i president de l'empresa de transports ALSA.\nDestaca el conegut feixista Fernando Fernández, professor de l'IE School, col · laborador de FAES i d'ABC José Luis Feito, president de la comissió d'Economia de la patronal espanyola i que recentment va demanar que s'eliminés el subsidi d'atur als que rebutgessin un treball, "encara que fos a Lapònia".\nEls que van amb la poca vergonya posada i les butxaques plenes del que robat\nEntre els que abandonen el consell es troben el vicepresident Francisco Pons Alcoy, que representava a Bancaixa, així com el president de la Confederació Empresarial de Madrid i cunyat de l'estafador de Marsans i excapo de la CEOE Gerardo Díaz Ferrán. , Arturo Fernández, que procedia de Caja Madrid, Jose Antonio Moral Santín i l'exministre Virgilio Zapatero, del PSOE.\nEngany en els comptes\nA més, Bankia ha reconegut que l'any passat amb unes pèrdues de 2.979 milions d'euros, lluny dels 309 milions de benefici que va reconèixer el febrer passat, quan l'entitat no havia estat encara nacionalitzada ni els comptes havien estat auditats.\nEtiquetes de comentaris: Bankia, Corrupció, Estafa, Feixisme, PP, Rodrigo rato\nCorrea desemmascara els trucs dels EUA amb Assange\nL'efecte dòmino de WikiLeaks, els trucs dels líders d'EUA i el futur d'Amèrica Llatina. Tot de la mà d'una persona que sempre ha encertat en els seus pronòstics i en l'anàlisi: el convidat del programa de Julian Assange és el president de l'Equador, Rafael Correa: "Vegi, com diu Evo Morales, l'únic país que pot estar segur que mai tindrà cops d'estat és Estats Units, perquè no té Ambaixada nord-americana". Amb aquesta frase, Rafael Correa va iniciar la seva entrevista amb el creador de WikiLeaks.\nAssange també es va interessar pel tema de la base de Manta, que va ser tancada per Correa durant el seu primer mandat. La resposta del president va ser contundent. "Però vostè acceptaria una base estrangera al seu país, Julian? En tot cas, si l'assumpte és tan senzill, com ho vaig dir en el seu moment, si no hi ha cap problema en tenir una base nord-americana a Equador, perfecte. Podem donar permís per instal·lar aquesta base sempre que ens donin permís per instal·lar una base militar equatoriana a Miami. Si no hi ha cap problema, acceptaran".\nPodeu veure l'entrevista completa aquí en castellà.\nCorrea i els cables de WikiLeaks\nTot seguit, el controvertit periodista va introduir el tema dels cables revelats per Wikileaks sobre l'ingerència del Govern nord-americà a través de la seva Ambaixada a Quito, a la qual cosa Correa va respondre:\n"Nosaltres no tenim res a amagar. Per si de cas, els WikiLeaks ens van enfortir perquè les grans acusacions de l'Ambaixada eren l'excessiu nacionalisme i la defensa de la sobirania del Govern equatorià. I per descomptat que som nacionalistes i per descomptat que defensem la sobirania del país. Per contra, com els vaig demostrar fa uns moments, molts WikiLeaks parlaven de tots els interessos que hi ha als mitjans de comunicació nacionals, dels grups de poder que van a demanar ajuda, a marcar targeta en Ambaixades estrangeres".\nLa llibertat d'expressió a l'Equador\nJulian Assange va aprofitar el moment per preguntar sobre la premsa i la llibertat d'expressió, un punt crític que ha marcat el Govern de Correa i ha generat conflictes de renom com el sonat cas del diari El Universo.\nDavant aquesta pregunta, el president va respondre: "Vostè és una molt bona mostra, Julian, de com és la premsa i aquests gremis com la Societat Interamericana de Premsa que no és altra cosa que un gremi d'amos de diaris a Amèrica Llatina. Sobre el seu WikiLeaks s'han publicat molts llibres, l'últim és de dos autors argentins, on s'analitza país per país, i en el cas d'Equador, demostra com de manera descarada dels mitjans no van publicar els cables que els perjudicaven. Per exemple, disputes entre grups informatius, i al final arriben a un acord de no publicar els seus draps bruts per no prendre mal. Li llegeixo la traducció en espanyol d'un dels WikiLeaks que mai va publicar la premsa a l'Equador".\nNova llei de comunicacions\n"Fa m��s de dos anys s'està discutint una nova Llei de Comunicació per repartir l'espectre radioelèctric, és a dir, l'espectre per a televisió i ràdio, perquè només un terç sigui privat amb fins de lucre, l'altre terç sigui per propietat comunitària o sense fins de lucre i l'altre terç sigui propietat pública, no només del Govern central ans dels governs locals, municipis, governs parroquials", va assegurar Correa.\n"Hem tingut dos anys, tot i que és una ordre de la Constitució aprovada a les urnes el 2008, ordre ratificada pel poble equatorià en la consulta popular de l'any passat. Malgrat tot això, aquesta nova llei ha estat sistemàticament bloquejada pels grans mitjans. En diuen "llei mordassa" i pels seus legisladors assalariats que tenen a l'Assemblea Nacional, que serveixen per a aquests interessos. Això és el que tractem de fer: democratitzar la informació, la comunicació social, la propietat dels mitjans de comunicació, però òbviament tenim, doncs, la dura oposició dels propietaris dels mitjans de comunicació i dels seus corifeus en l'espectre polític equatorià".\n"Miri, s'ha volgut demonitzar fins als lideratges, perquè una de les grans crisis que va tenir Amèrica Llatina en els 90, a inicis d'aquest segle, durant la llarga i trista nit neoliberal, va ser la crisi de líders. Què és el lideratge? Capacitat d'influir sobre els altres. Ara, pot haver bons lideratges, utilitzar aquesta capacitat per servir els altres i pot haver mals lideratges, que lamentablement va haver molts a Amèrica Llatina que utilitzen aquesta capacitat per servir-se dels altres. Jo crec que els lideratges sempre són importants, més encara en processos de canvis".\nVostè s'imagina la reconstrucció d'Europa després de la segona Guerra Mundial sense els grans líders que va tenir? Però per intentar oposar-se a aquests processos de canvi que tenen forts però bons lideratges, ara resulta que el lideratge és cabdillisme, populisme, alguna cosa dolenta".\nEtiquetes de comentaris: Equador, Internacional, Julian Assange, Rafael Correa\nLes armes del Pentàgon, plenes de peces falses xineses\nLa recerca durant dos anys del Comitè de les Forces Armades del Senat nord-americà ha confirmat que l'electrònica militar nacional està plena de components falsos. Els xips falsificats són presents en ordinadors que controlen els avions, míssils i submarins. En particular, s'ha deixat al descobert la falsificació dels components electrònics utilitzats per les principals corporacions d'avions, Boeing, Lockheed Martin i Sikorsky.\nSegons l'informe, el 70% de les peces falsificades provenen de la Xina, altres de Gran Bretanya i Canadà.\nLes peces i els xips falsos es trobaven en els complexos d'armes del Pentàgon, adquirits a grans productors d'armament que, al seu torn, els van comprar dels seus subcontractistes. Els autors de la investigació van criticar durament la part xinesa per la seva falta de capacitat per vèncer l'abundància de components falsos. "Les peces electròniques falsificades es venen obertament en els mercats de la Xina", diu l'informe.\nA més es va sotmetre a dures crítiques al mateix Departament de Defensa d'EUA per tenir molt escassa informació sobre quants components piratejats es troben en el seu sistema d'armes.\nSegons l'analista internacional Lajos Szaszdi, del que es tracta és de "comprar més barat", ja que les companyies manufactureres intenten reduir les despeses de la producció. El perill d'aquest comportament és evident, estima l'expert: "En una situació de combat, si no arriba a funcionar [l'armament], això podria ser una qüestió de vida o mort".\nEl 31 de desembre 2011 el president Barack Obama va signar la Llei d'Autorització de Defensa Nacional, que té la tasca de prevenir la penetració de components electrònics falsos en les Forces Armades d'EUA.\nSegons el Comitè de les Forces Armades del Senat nord-americà, l'ús dels dispositius electrònics no només posa sota amenaça la seguretat nacional d'EUA, Sinó que també al final condueix a una major despesa pressupostària. L'inesperat escàndol amenaça el Pentàgon amb una crisi real, soscavant els seus plans de retallar considerablement la despesa militar per als pròxims deu anys.\nEtiquetes de comentaris: Armament, EUA, Internacional, Rússia, Xina\nLa tomba de l'emperador Qinshi Huandi amb els colors renovats\nA la Xina central, a 64 km. de la ciutat de Xi'an, els arqueòlegs van fer el 1974 una troballa extraordinaria, la tomba del primer emperador Qin, mort l'any 210 ane. Fins al moment han estat descobertes quatre seccions subterrànies separades, designades fosses 1 a 4, que cobreixen una àrea d'uns 20.000 m2. A prop del túnel imperial va aparèixer quelcom que no estava reflectit en cap document conegut: un exèrcit de terracota preparat per entrar en combat, amb els seus cavalls i carros de guerra. Ara s'ha restaurat el color de les vestidures en un espectacle fascinant.\nLes figures representen a l'exèrcit de l'emperador, qui havia de vetllar-i protegir en la seva vida d'ultratomba. Disposades en perfecte ordre de batalla, els exèrcits es troben, d'acord amb el costum de l'època, repartits en tres columnes i amb el seu estat major. Les estàtues estan dotades de gran realisme, havent estat originalment pintades de diferents colors.\nL'exèrcit de terracota no va ser produït en sèrie ni amb motlles, sinó que cada figura va ser modelada individualment. Detalls dels cossos o de l'uniforme, les cares, els pentinats, les armes o el rang, cada soldat pertany a una unitat diferent i en el seu rostre es pot esbrinar fins a la seva procedència ètnica.\nSolemnes i marcials com correspon a la guàrdia de l'emperador, els guerrers tenen una alçada una mica superior a la d'un home normal. Els més de 1.500 artesans que van intervenir en la seva construcció es van cuidar de reflectir quatre unitats bàsiques: una avantguarda d'arquers a peu, sense armadura, dos unitats de cavalleria i carros, i una unitat més de cavalleria i de carros repartida en vuit corredors. Les investigacions, encara en curs, revelen que estan enterrades unes 8.000 estàtues, de les que s'han recuperat fins ara unes 1.300.\nEtiquetes de comentaris: Arqueologia, Cultura, Internacional, Xina\n▼ 26 de maig (12)\nEls socialistes portuguesos també acusen Alemanya ...\nAdicae qualifica de "presa de pèl" les ximpleries ...\nValderas anuncia l'ajornament del decret d'ajust p...\nAssociacions de 'nadons robats': Un 40% de 1.800 d...\nLes ficades de pota de MAFO, Governador inepte -o ...\nLes Brigades Roges acusen a l'estat feixista itali...\nLara: "Hi ha molts responsables del forat a Bankia...\nLa censura feixista no va poder fer callar ni esbr...\nBankia va falsejar els comptes fins al febrer amb ...\nCorrea desemmascara els trucs dels EUA amb Assange...\nLes armes del Pentàgon, plenes de peces falses xin...\nLa tomba de l'emperador Qinshi Huandi amb els colo...


Respira, d’Inês Castel-Branco – Camí Endins\nDesembre 19, AM by camiendins\nRespira, d’Inês Castel-Branco\nRESPIRA és un llibre que parteix d’una situació molt quotidiana: hi ha un nen que no pot dormir, s’aixeca i ho diu a la mare. Ella podria haver-lo portat al llit i haver-li cantat una cançó o explicat un conte. Segurament ho haurà fet, altres vegades. Aquest cop, però, ha decidit ensenyar-li a respirar.\nEl nen pensa que ja sap respirar. Tots pensem que en sabem. Respirar és un automatisme que ens acompanya durant tota la vida que passem a la Terra. Dins de la panxa de la mare no respiràvem. Fèiem gairebé tot el que farà un bebé acabat de néixer, però no respiràvem. Naixem i fem un primer plor, una primera inspiració. Morim quan deixem de respirar, quan fem una última expiració a la qual no se segueix cap inspiració. Entre el naixement i la mort no deixem mai de respirar. És un impuls vital que permet que l’aire que està fora entri dins nostre fins als pulmons i, des d’allà, porti oxigen a totes les cèl·lules del nostre cos.\nDes de l’Orient ens recorden que el cos no està separat de la ment ni de l’esperit. Que l’oxigen que entra i dóna vida al cos, permet també que hi hagi més consciència en la ment i que, d’aquesta manera, l’esperit arribi a regions més profundes. Quan contemplem la nostra respiració deixem de preocupar-nos amb el passat o amb el futur: estem en l’ara i aquí, en l’instant present. Quan ens centrem en l’aire que entra i que surt, estem sintonitzant amb la vida mateixa en la qual contínuament rebem i donem.\nA les diferents tradicions religioses Déu ha estat comparat sovint amb l’aire, el vent, l’alè intangible que dóna vida: el pneuma grec o el ruah hebreu es refereixen a aquest alè transcendent del diví. A l’Índia consideren que el prana és l’energia vital que mou el món i que es troba en tots els éssers (i que la pràctica del ioga intenta harmonitzar en el nostre cos). A la Xina aquesta força o energia rep el nom de Qi (el Taixí o el Txikung treballen sobre aquesta energia). Respirar, doncs, ha estat considerat també com una pràctica de consciència que obre i sintonitza amb el transcendent. Una porta que cal creuar, sovint, per trencar amb el brogit de la vida i disposar-se interiorment a la pregària, al treball interior, al silenci.\nRESPIRA és un llibre pràctic. Els nens no necessiten saber res del ioga ni de les pràctiques meditatives d’Orient per fer una respiració abdominal imitant les ones del mar o una respiració completa fent l’exercici de l’arbre que creix. I poden no saber que la postura del gat o de la cobra són assanes del ioga amb segles de transmissió. Respiraran amb les muntanyes, les vocals o el vent, imitaran animals i rodaran el tronc com una campana (exercici de relaxació del taixí). Sense adonar-se’n, estaran eixamplant els límits de la seva respiració i descobrint una nova via d’interiorització.\nAl final del llibre, una guia de lectura explica detalladament d’on prové cada exercici i què es pretén treballar. Però els nens només sabran que hauran inflat globus o olorat roses de la seva imaginació, que no té límits, com l’aire mateix que ens guareix a tot moment.\nInês Castel-Branco és directora de Petit Fragmenta i autora de Respira\nAquesta entrada s'ha publicat en Camí Endins i etiquetada amb bibliografia, Inês Castel-Branco, Respira. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.\n← Respira de Inês Castel-Branco\nBon Nadal i Bones Festes…! →\nCuando la Vida nos vive\nConversa amb Krishnamurti\nActitudes fundamentales para meditar


Metall Girona guardona l’empresa centenària Caldereria Rovira de Celrà | Foment de la Producció\nLes nostres associacions, Notícies December 14, 2018\nL’Associació de les empreses metal·lúrgiques de Girona, Metall Girona, ha guardonat l’empresa Caldereria Rovira per ser referent en el sector. L’empresa, que aquest 2018 compleix 100 anys té la seva seu a Celrà i es dedica a la construcció d’equipaments metàl·lics, instal·lacions industrials, manteniment industrial i muntatge mecànics per a diferents mercats: paper, aliments, químics, energètics, farmacèutics i tèxtils. Són especialistes en el disseny, fabricació i instal·lació d’equips en acer inoxidable i carboni com tancs, dipòsits, reactors industrials, equips a pressió, canonades, estructures, intercanviadors de calor entre d’altres.\nEl guardó es va entregar durant la celebració de Sant Eloi, el patró dels empresaris del sector, que es va dur a terme al Parc Científic i Tecnològic de Girona. El propietari de Caldereria Rovira, Benet Rovira i el seu fill Marc, actual gerent de l’empresa, van ser els encarregats de recollir el guardó.\nL’acte va comptar amb la ponència “Continuar amb èxit el negoci generació darrera generació” a càrrec de Ricard Agustín, fundador de Family Business Solutions, una consultora especialista en continuïtat d’empreses familiars. Agustín va explicar, d’una manera molt amena i didàctica, que en el moment del relleu les empeses familiars tenen més problemes per qüestions emocionals que de gestió .\nDurant el seu parlament, el president de Metall Girona, l’empresari Manel Xifra, va tenir un record especial i molt emotiu per als dos expresidents desapareguts durant el 2018 , Josep Serra i Pere Pascual.\nTambé es va homenatjar a Jordi de Puig, negociador dels convenis col·lectius del metall i de molts altres sectors durant més de 40 anys. Durant l’acte es va destacar que és una persona amb un gran prestigi dins el sector, reconegut en el món patronal i sindical de Catalunya i també a l’Estat espanyol.\nDurant la celebració es va aprofitar per donar a conèixer el nou logo de l’Associació i es va manifestar la voluntat de continuar endavant fent força comuna en favor del sector i de les empreses gironines.\nFOEG, Girona, Metall


març, 2021 | Serveis TIC\nWiFi amb Social Login\nQuan un usuari té dificultats per utilitzar un programa o fer alguna acció. Disposar d’un servei de Teaching online li permet superar els entrebancs, i millorar les seves capacitats i motivació. Què és el servei de Teaching online: El servei de Teaching online consisteix en\nL’enlairament del primer nanosatèl·lit de Catalunya des de Baikonur, tindrà lloc demà dilluns a les 7 del matí Després de posposar en dues ocasions el llançament del nanosatèl·lit Exaneta, si no hi ha cap més imprevist es produirà demà. Des de la pàgina web https://ensposemenorbita.cat\nA Serveis TIC oferim un servei d’allotjament adaptable a cada cas. Per ajudar-te a treballar d’una manera més òptima, còmoda, i segura. Administració personalitzada1.- Si et vols espavilar, des de https://shop.serveistic.com, pots contractar els teus serveis d’allotjament web, i administrar-los amb total independència.2.- Si no saps\nWiFi amb Social Login; fidelitzar clients amb serveis gratuïts


Edgar Montellà va ser el més ràpid del Campionat català a la Pujada Ordino-Arcalís | Notícies - FCA\nEdgar Montellà va ser el més ràpid del Campionat català a la Pujada Ordino-Arcalís\nActualitat - 04/10/2017\nEdgar Montella, al volant d’un Speed Car GT-R EVO, es va imposar el passat cap de setmana a la Pujada Ordino-Arcalís. La prova, que arribava a la seva tercera edició, era organitzada organitzada per l’Automòbil Club d’Andorra i puntuava a més del català per als campionats d'Espanya, França de 2a divisió i dels Pirineus.\nLa boira va obligar a ajornar la primer apujada de cursa prevista per al dissabte per la qual cosa totes les pujades es van concentrar diumenge. Una matinal que va constar d'una tanda d'entrenaments seguida de les tres pujades de cursa. La competició es va disputar amb un ambient fresc i un terra sec que va exigir la màxima concentració a uns pilots que havien de saber aprofitar al màxim la tracció de les seves màquines. La prova va aplegar un nombrós al llarg de les voreres de la carretera, en una gran matinal d'automobilisme.\nEdgar Montellà va començar la jornada marcant i millor temps en la primer apujada contra el crono. L’andorrà calcaria pràcticament el temps en la segona assegurant pràcticament ja la victòria en la jornada.\nRamon Plaus, amb l’habitual Speed Car K17, va acabar segon després de marcar un bon registre en la primera cursa, a només dos segons del líder. Les dues carreres posteriors va quedar però lluny dels registre de Montellà tot i conservar la segona posició final.\nEl podi a la prova andorrana el va completar Gerard de la Casa, amb un Subaru Imprezza WRC. De la Casa va marcar els millors temps en la primera i la tercera pujades, sent també el millor entre els participants de la categoria de Turismes.\nAmàlia Vinyes, amb un Seat León Cup Racer, es va classificar en quarta posició per davant de Claude Darné, al volant d’un Martini MK12, F-1800.\nLa victòria absoluta va ser per al pilot francès Dimitri Pereira, amb un Norma M20F. Pereira s’adjudicaria a més el Trofeu Joan Vinyes, creat des de la passada edició per recordar al que va ser gran pilot andorrà.\nLa propera prova prevista del Campionat de Catalunya de Muntanya tindrà lloc el 22 d’octubre i serà la Pujada El Suro-Ullastrell, que arriba a la seva setena edició.