ONGs – Do it for them\nEn aquest apartat trobareu diferents ONGs en les quals podeu col·laborar:\nÉs una ONG fundada l’any 1919, la missió de la qual és la defensa i promoció dels drets de la infància. Va ser la primera ONG independent dedicada a la infància. Actualment està present en més de 29 països, formant l’Aliança Internacional Save the Children. Treballa en les àrees que afecten: educació, salut, nutrició, treball infantil, prevenció abús sexual, reunificació de famílies després de catàstrofes i guerres, etc.\n És un programa de l’Organització de les Nacions Unides (ONU) amb base a Nova York que proveeix ajuda humanitària i de desenvolupament a nens i mares en països en desenvolupament.\nUNICEF treballa en més de 190 països i territoris a través de diferents programes i Comitès Nacionals. La base del seu treball és la Convenció sobre els Drets de l’Infant i la seva tasca està centrada en cinc esferes prioritàries de treball: supervivència i desenvolupament infantil, educació i igualtat de gènere, la infància i el VIH/Sida, protecció infantil i promoció de polítiques i aliances.\nÉs un projecte benèfic creat per un “influencer”, en el qual pretén ajudar als nens d’un orfanat de la illa de Mafango (situada a la part oriental del llac Victòria), on vol construir una cuina menjador i per això són necessaris 15.000 $, els quals vol aconseguir amb la venda de samarretes o donant diners.\nVa decidir viatjar a allà, on va conèixer una realitat diferent. Llavors es va donar compte que ser “influencer” era molt més que promocionar marques i fer fotografies, i podria treure profit del seu elevat nombre de seguidors per inspirar-los a canviar les coses per fer un món millor.\nÉs una ONG fundada a França l’any 1971 per un grup de metges. Aquesta organització, va ser fundada en la idea que tothom té dret a una assistència mèdica independentment de la seva nacionalitat.\nAssisteixen a persones amenaçades per conflictes armats, violència, epidèmies o malalties oblidades, desastres naturals i exclusió de l’atenció mèdica. La seva finalitat és preservar la vida i alleujar el sofriment d’altres éssers humans: aquesta és la nostra raó de ser.\nL’ organització internacional, tenen treballadors amb projectes en més de 60 països d’arreu del món: la nostra tasca en el terreny no seria eficaç si no ens organitzéssim de manera professional.\nEspecialitzada en situacions de postguerra, aquesta confederació ajuda a 84 països atenent a 122 milions de persones. Destaca principalment per tenir plans d’emergència i d’ajuda a països en els quals pot produir-se una guerra per poder ajudar els seus habitants abans que es produeixi el conflicte. Per això, la seva actuació destaca per no realitzar-se exclusivament a curt termini, sinó amb una visió de futur cap al que pugui ocórrer.\nÉs una aliança humanitària entre estats, finançada i pertanyent a la Església catòlica que agrupa 165 organitzacions nacionals d’assistència, desenvolupament i servei social. Es dedica al combat contra la pobresa , la exclusió , la intolerància i la discriminació .Habilita a persones amb menys recursos a participar en els assumptes que afecten directament les seves vides i intercedeix per ells en fòrums tant nacionals com internacionals.\nÉs una organització de desenvolupament internacional amb seu a Bangla Desh, és l’organització de desenvolupament no governamental més gran del món, en termes de nombre d’empleats.\nCreada per Sir Fazle Hasan Abed al 1972. Després de la independència de Bangla Desh, BRAC està present en els 64 districtes de Bangla Desh, així com en altres 13 països d’Àsia, Àfrica i les Amèriques.\nBRAC afirma que dóna feina a més de 100,000 persones, aproximadament el 70 per cent de les quals són dones, i que arriba a més de 126 milions de persones amb els seus serveis.\nTé programes pel desenvolupament econòmic, l’educació, la salut pública i ajuda en els desastres.\nLa seva seu es troba a Seattle, Washington (EE UU). Té 540 empleats però el nombre creix ràpidament. Les seves principals operacions són la millora de la sanitat global, eradicació de la pobresa, millora de l’educació nord-americana.\nProporciona ajudes a organitzacions innovadores, ja estiguin dedicades a crear noves vacunes contra la malària, sistemes d’irrigació per als grangers africans pobres, o beques per a nens nord-americans desfavorits i pressiona per obtenir resultats.\nÉs un moviment humanitari internacional que aplega al voltant de 97 milions de voluntaris arreu del món que va ser fundat per protegir la vida humana i la salut, per garantir el respecte a tots els éssers humans i per prevenir i alleujar el patiment humà, sense cap mena de discriminació basada en la nacionalitat, raça, gènere, creences religioses, classe social o opinions polítiques.\nLa seva seu es troba a Ginebra, Suïssa.\nEls seus principis fonamentals són:\nÉs una organització no governamental i sense ànim de lucre que té la principal missió de rescatar del mar a totes aquelles persones que intenten arribar a Europa fugint de conflictes bèl·lics, persecució o pobresa. Neix d’una empresa de socorrisme i salvament marítim amb dilatada experiència a les costes espanyoles.


Excursions des de Bangkok | actualitat Viatges\nMariela Carril | | Bangkok, Consells\nSi bé Bangkok és una ciutat que té de tot a tota hora del dia pot ser que vulguem aprofitar i fer algunes excursions a la rodona. aquests famosos excursions d'un dia que ens oxigenen una mica i ens donen més coneixement sobre el nostre destí.\nSense haver de viatjar llargues distàncies, una o dues hores res més, tenim destinacions increïbles entre antigues ciutats en ruïnes, parcs nacionals i destinacions on fer algun esport a l'aire lliure. Vas a Bangkok d'aquí a poc i vols programar excursions?\n4 Les ruïnes d'Ayutthaya\n6 antiga Siam\n7 Parcs nacionals i paisatges a prop de Bangkok\nÉs la capital de Tailàndia i a l'ésser una ciutat portuària situada gairebé a l'altura de el nivell de la mar anar en època de pluges intenses no és gens recomanable. Té un clima tropical humit i si vas a l'estiu et vas literalment a cuinar. Apunta-ho.\nLa ciutat està solcada de canals encara que avui dia la gran majoria han estat entubats i convertits en carrers. Bangkok té un servei de metro, tren i autobusos i un aeroport internacional. Per a les excursions segurament faràs servir els autobusos de llarga i mitja distància.\nComencem amb una destinació molt proper, a només 15 quilòmetres. Aquí, entre els segles VI i X dC va viure el poble Mon i ha deixat la seva empremta dominant. hi ha una antiga illa artificial, Un colorit mercat els caps de setmana a partir de les 8 am i fins a les 4 pm i un temple enorme, el Wat Poramaiyikawas.\nLlogues una bici i et llances a l'aventura doncs a l'illa no hi ha cotxes. Si vols comprar records aquest és un lloc fantàstic ja que es venen objectes de bronze i terracota.\nÉs una ciutat històrica i la destinació més allunyat doncs dista 123 quilòmetres de la ciutat de Bangkok. El viatge has de començar-ho més d'hora possible perquè hi ha molt per veure. aquí hi ha el pont sobre el riu Kwai, Aquell de la pel·lícula de el mateix nom.\nTambé hi ha el Museu de l'Tren Mort i el Museu Memorial de el Pas Hellfire. És impossible obviar aquí la història però si t'agrada la natura pots caminar pel Parc Nacional Erawan.\nAnem a pams: el Museu d'el Tren Mort o Death Raiway, en anglès, recorda els anys en què Tailàndia va estar ocupada pels japonesos i aquest exèrcit va obligar als seus presoners a construir el ferrocarril Burma i un pont.\nAquests són els fets que relata la pel·lícula Un pont sobre el riu KwaI de fins dels '50, encara que no l'única perquè la traumàtica experiència ha tornat a cinema en més oportunitats.\nD'altra banda a només cinc quilòmetres de la ciutat hi ha un temple budista, el Temple Wat Tham Phu Wa amb moltes grutes i túnels amb estàtues de Buda. Pots anar en tren des de l'Estació Hua Lamphong i també des de l'estació Thonburi.\nEl viatge és bonic i molt barat encara que es triga unes tres hores i els vagons no tenen aire condicionat. També pots agafar un autobús des de la Terminal Sud.\nLes ruïnes d'Ayutthaya\nUna mica més a prop, a 70 quilòmetres de Bangkok, està Ayutthaya, la antiga capital de el regne. La majoria dels turistes arriben en un creuer i és una excursió que pots arreglar a l'hotel o en una agència. Els autobusos solen partir d'hora, tipus 6:30, i estan un parell d'hores carregant passatgers per diferents hotels.\nApunta el nom de River Sum Cruises i Chao Phraya Express, més de luxe. Des de 1991 són patrimoni Mundial i la millor manera de recórrer les ruïnes, són bastants, és llogar una bicicleta o una moto o pagar-li a un tuk tuk. Visitar tots els temples i totes les ruïnes porta temps i és esgotador perquè la calor no dóna pausa però no pots passar per Tailàndia sense trepitjar Ayutthaya.\nEs diu que és la ciutat mes antiga de país i està a una hora de distància de Bangkok. No es tracta d'una excursió de mitja dia sinó de dia sencer perquè sigui realment inoblidable. Pots arrencar al dia, esmorzar allà i tornar a la tarda. En general és una excursió que es completa amb un viatget a l'Mercat Flotant oa la ciutat de Kanchanaburi.\nEl Mercat Flotant de DamnoenSaduak està a uns 40 minuts de Nakhon Pathom i és el més bonic i el més fotografiat de tots aquests mercats tailandesos. Colors, fruites, verdures, gent per tot arreu. És fantàstic.\nEl viatge pots fer-ho amb tren o amb autobús i la foto amb el monument budista més alt de l'món, el Phra Pathom Chedi no pot faltar del teu àlbum de records.\nMuang Boran és el seu nom i és un parc històric situat a una hora de viatge en cotxe de Bangkok. Conté moltes, gairebé cent, rèpliques de moltes de les estructures més emblemàtiques de Tailàndia. Si no vas a recórrer tot el país i vols conèixer-les és una oportunitat ...\nEl millor és que totes les rèpliques van ser construïdes seguint els consells del Museu Nacional així que hi ha encerts i s'ha intentat que totes les estructures i monuments estiguin envoltats de paisatges el més semblants als de la seva ubicació original.\nPots anar en taxi, en autobús amb aire condicionat, el 511, el de la ruta Pinklao-Paknam, fins al final de l'recorregut. Des d'allà prens una minivan, la 36, fins al parc. Si visites el lloc web veuràs que hi ha camionetes que parteixen de l'estació BTS. L'entrada costa 700 BHT per adult.\nAquest lloc és obert cada dia de 9 am a 7 pm. Dins pots moure't en cotxes de golf per a dos, quatre i sis persones per 150, 300 i 450 Baht per hora.\nParcs nacionals i paisatges a prop de Bangkok\nA unes dues hores de Bangkok hi ha el Parc Nacional Khao Yai que data dels anys '60. Està solcat per una llarga xarxa de senders que van de 500 metres a vuit quilòmetres de llarg així que si t'agraden les activitats a l'aire lliure és una bona destinació.\nEls camins uneixen zones de pícnic i campament amb cascades i punts panoràmics. Per exemple, hi ha les cataractes Haew Suwat de 20 metres d'alt, La qual apareix en La Platja, La pel·lícula de Leo DiCaprio. és patrimoni Mundial i pots contractar un taxi que et porti o agafar un autobús des del Monument Victòria.\nUn altre destí sota el sol és el Otzi Wake Camp, Per als aficionats a l'esquí-surf. Hi ha bungalous a la riba de l'estany i també un resort així que si t'agrada molt pots quedar un parell de dies. Un altre parc per aficionats a l'esport és el Parc de Pesca Bung Sam Ran.\nEs tracta d'un llac als afores de la ciutat amb guies privats que et porten de pesca. El viatge en taxi és de 40 minuts i tranquil·lament pots tancar el tracte amb tarifa fixa amb el conductor.\nKho Larn és una illa coralina amb sis platges en què pots fer diverses activitats esportives. Arribes en ferri des del Moll de Bali Hai a Pattaya i pots practicar snorkel, busseig, parapent i divertits viatges en banana. Hi ha restaurants, llocs, obres i una aigua verd maragda que és un somni.\nRuta completa cap a l'article: actualitat Viatges » Ciutats » Bangkok » Excursions des de Bangkok


Vilassar entre solsticis\n" Vilassar entre solsticis " mostra el pas del temps pel moviment aparent del sol respecte a la terra amb Vilassar de Dalt com a subjecte passiu del procés. La solarigrafía és una forma especialitzada de fotografia sense lents que registra el sol a mesura que avança en arcs contínuament canviants a través del cel, donant com a resultat imatges emocionants i nous punts de vista sobre el món que ens envolta. És una variant de la fotografia estenopeica (pinhole) que consisteix a aplicar temps d'exposició molt llargs, des de dies fins a mesos o anys.\nDurant aquestes exposicions tan llargues es van registrant canvis en el paper fotosensible col·locat a l'interior de la càmera generant una imatge amb diferents tons ocres o d'altres colors només observables sota una llum molt tènue per no vetllar.\nLa imatge no es revela ni es fixa, s'escaneja i es processa amb un programa d'edició d'imatges per obtenir un arxiu digital. Fotogràficament pot considerar-se una tècnica "mixta" perquè és un procés analògic i sense lents que necessita la tecnologia digital per visualitzar el resultat.\nNascut a Astúries a mitjans dels 50, el Jesús va estudiar química a Oviedo i, en acabar el seu doctorat, va estar amb una beca a l'estranger durant dos anys, acompanyat de la seva família. Després de tornar a Espanya, va aconseguir treball a Barcelona on resideix des de llavors.\nVa començar a fer fotos a la "era analògica" amb una càmera Contax II del seu pare i, des de llavors, s'ha mantingut fidel a aquesta forma de fer fotografia. Va descobrir la fotografia estenopeica per casualitat.\nEl 2007 es va celebrar "l'Any Internacional de la Ciència" i va arribar a les seves mans un patró retallable d'una càmera estenopeica que, en aquell moment no va arribar a utilitzar, però en algun racó del seu cap va quedar guardada la informació. Dos anys més tard va descobrir el "Worldwide Pinhole Photography Day" [Dia Mundial de la Fotografia Estenopeica] i els tallers que es celebraven al centre cívic Can Basté de Barcelona. Allà va descobrir la fotografia estenopeica; des de llavors tot ha canviat en la seva forma d'entendre la fotografia.\nAquesta tècnica et fa pensar abans de fer la foto i aquesta és la manera més gratificant de fer fotografia. La major part de la seva obra consisteix en fotografia estenopeica i una porció important de la mateixa està dedicada a la solarigrafía.


"El problema no és que l'Ajuntament respongui o no; la qüestió és quin temps és el raonable per rebre una resposta"\nper Borja Aitor Arriaga Portaveu Associació de veïns i veïnes de Can Cortés 4 d’octubre de 2021\nLocke, Voltaire, Montesquieu, Mill o Rousseau són noms propis del liberalisme polític que van crear les bases de les democràcies liberals actuals així com de la relació de l'administració amb la ciutadania. Algunes de les seves grans aportacions al trencament amb l'Antic Règim així com la fi de la concepció del poder com un dret diví i de caràcter absolutista van ser la separació de poders i la raó com a fonament bàsic de la vida pública.\nEncara que pugui semblar antic, el pensament d'aquests màxims exponents liberals és encara molt reivindicat i serveix per mesurar la qualitat democràtica de les nostres institucions i societats.\nUna de les eines que l'Ajuntament de Sant Cugat posa a disposició dels veïns i veïnes així com de les entitats, clubs o organitzacions són les instàncies. És un tràmit relativament senzill que consta de dues parts principals; l'exposició de motius (allò que motiva la instància) i la sol·licitud concreta (allò que es demana).\nAprofitant un altre mitjà de comunicació, qui escriu aquest article va llançar la següent pregunta: "Creu l'alcaldessa que l'ajuntament hauria de fixar un temps màxim de resposta a les instàncies de la ciutadania?" Preguntada al Línia Directa de Cugat Mèdia, Mireia Ingla responia que el Consistori sempre respon i ho fa sempre bé.\nEl problema no és que l'Ajuntament respongui o no; la qüestió té a veure amb quin temps és el raonable per entrar una instància i rebre una resposta. I, és que la veritat és un afer i la raó n'és un altre. Segurament, avui, els meus admirats liberals demanarien a l'Ajuntament un límit de temps raonable en el seu reglament de relació amb la ciutadania que no només satisfaci el dret de resposta sinó també a una resposta a temps.\nDes de Can Cortés encara esperem que totes les instàncies entrades per registre tinguin resposta. Seguirem esperant, però també esperem que l'ajuntament posi límits al seu poder i, en conseqüència, aproximi la seva gestió als seus administrats.


Comença la segona fase de millora del carrer Alt de Sant Francesc de Morella | DiaDia\nHome Els Ports Comença la segona fase de millora del carrer Alt de Sant Francesc...\nLes obres del primer tram del carrer han finalitzat amb el formigonat, després de la millora del clavegueram i les conduccions d’aigua\nS’hi han instal·lat les conduccions alternatives d’aigua per a no tallar el subministrament a les vivendes durant les obres\nAquesta setmana ha començat l’asfaltat de la carretera CV-12 des de Morella fins a Ares del Maestrat\nLes obres del carrer Alt de Sant Francesc continuen i aquesta setmana s’ha iniciat la segona fase d’aquesta actuació. D’aquesta manera, s’han preparat les instal·lacions que van soterrades com l’elèctrica i les conduccions d’aigua en el tram que va des de la meitat del carrer fins al portal del Pla dels Estudis. Així, durant els primers dies s’hi han instal·lat les conduccions d’aigua alternatives, de manera que no es tallarà el subministrament d’aigua a les vivendes durant el transcurs de l’obra.\nA més, cal recordar que aquesta actuació està dins del projecte de l’Àrea de Regeneració i Rehabilitació Urbana (ARRU) de Morella i el Pla 135 de la Diputació de Castelló amb un pressupost de 204.420 euros. Així, s’ha finalitzat la primera fase del primer tram del carrer des del Jardí dels Poetes fins a la meitat del carrer. En aquesta fase també s’han millorat les conduccions soterrades, així com les voreres i el paviment del carrer.\nEl regidor de Serveis Urbans i Manteniment, Joan Carles Marcobal, ha destacat que “durant les últimes setmanes s’ha finalitzat la primera fase d’aquestes obres i ara comença la segona per acabar de condicionar el carrer per complet”. L’edil ha explicat que “era necessari canviar les instal·lacions soterrades i condicionar el paviment per a facilitar la circulació del carrer Alt de Sant Francesc”. Joan Carles ha afegit que aquesta segona fase de l’obra millorarà el tram de carrer des de la meitat fins al portal del Pla dels Estudis”.\nObres carretera CV-12 de Morella a Ares\nLes obres de millora de la carretera CV 12 que va des de Morella fins a Ares del Maestrat avancen a bon ritme i aquesta setmana han començat els treballs d’asfaltat. Així, durant aquestos dies la via està tallada al trànsit per trams fins que finalitzen aquestos treballs. Durant els primers dies ha estat tallat el tram des de l’encreuament amb l’N-232 fins al camí de la Vega del Moll i ara aquest tall es trasllada al tram des d’aquest fins al camí de la Canà.\nDECLARACIONS DE JOAN CARLES MARCOBAL


(out) Economia: de juliol 2007\n11 de juliol 2007\nTrens sense vies i sense diners o que fàcil és prendre el pèl als catalans\nEn una altra època, l'atropellament que pateixen els usuaris de rodalies amb el nefast servei que reben hauria estat suficient per a l'inici d'una revolta ciutadana. Aquí, a la colònia catalana, ni passa, ni passarà res. Qualsevol possible reclamació queda neutralitzada pel 'políticament correcte' gràcies als polítics ben empoltronats de la colònia (els del govern i els de l'oposició), als periodistes que els fan de claca i a la societat civil que viu del negoci de favors o de la subvenció.\nDesprés de 23 anys d'allò que alguns han glorificat com la política pujoliana 'del peix al cove' -al poble del meu pare d'això en deien 'cornut i pagar el beure'-, el dèficit fiscal del Principat (aquells impostos que paguem els catalans, que es queden a Madrid i que no tornaran mai més) va acabar en nivells màxims essent l'any 2002 de 14.730 MEUR (40 MEUR diaris). Tot un resultat de gestió política i de defensa dels interessos dels catalans.\nEl darrer càlcul que han fets els economistes catalans situa el dèficit fiscal del Principat l'any 2005 en 19.177 MEUR. Això són 52 MEUR que Espanya se'ns queda cada dia, el 10,5% del PIB anual del Principat, és a dir, el 10,5% de la riquesa que generen els catalans del Principat. I això governant a Madrid en Zapatero ("l'amic" Zapatero per a alguns polítics catalans tontets i d'altres de llepaculs) amb el suport incondicional d'ERC, i governant a Catalunya els que deien que 'ningú farà més pels catalans' (Maragall i Montilla) amb els del patriotisme social (Carod-Puigcercós) fent d'escolanets.\nQue al govern de Madrid es pensin que els catalans som una tribu d'idiotes que ens ho empassem tot, ho puc entendre veient els polítics que ens han governat i que ens governen i veient com han defensat i defensen els interessos dels catalans. El que no podem admetre els catalans és que els nostres propis representants polítics ens tractin de la mateixa manera, com si no tinguéssim el graduat escolar, utilitzant arguments i justificacions que no s'empassaria ni una criatura de P3.\nAlgunes precisions que val la pena tenir clares sobre rodalies:\nSr. Montilla, no amagui als catalans que quan vostè s'apunta les gestions fetes pel suposat traspàs de rodalies (encara està per veure) l'únic que es traspassarà seran els trens i la gestió del servei. Les vies, les famoses catenàries i les senyalitzacions, és a dir, la infraestructura, seguirà sent del govern espanyol, i el problema de rodalies és un problema d'inversions.\nVeient com el conseller Castells fa el ploramiques pidolant a en Solbes (són del mateix partit) el compliment del 18,5% de les inversions de l'Estat a Catalunya, no cal ser gaire espavilat per a saber com acabaran les inversions a rodalies: com sempre, és a dir, a Madrid.\nSi algú es pensa que en Mas i en Duran obtindran millors resultats del govern de Madrid aplicant la seva màxima de 'peix al cove' és que no ha entès res del que ha passat aquests darrers 30 anys a nivell de xifres, ni perquè estem com estem a nivell d'infraestructures, sanitat, etc. Només cal veure com ha quedat el finançament del nou Estatut.\nLa ministra de Fomento (del mateix partit que el Sr. Montilla), veint el caos que s'organitzava a rodalies cada dia, va decidir al novembre del 2006 aplicar un pla de xoc d'inversions a rodalies de 48 MEUR, quan resulta que el govern de Madrid se'ns queda 52 MEUR en un sol dia. O sigui, fan plans de xoc de misèria amb els nostres propis impostos que s'han quedat previament.\nPosar rodalies una mica decentment al dia és valorat en uns 6.000 MEUR d'inversions. El govern de Madrid se'ns en queda 19.177 MEUR només en un any. Amb l'equivalent a 115 dies (4 mesos) de l'espoliació fiscal que patim els catalans del Principat tindríem pagada la inversió. I d'aquestes xifres ni els líders dels patriotes socials (ERC) ni els líders de la casa gran del catalanisme (CiU) en diuen absolutament res.\nEspanya, per 'ser pobre', rebrà dels Fons de Cohesió de la Unió Europea 8 MEUR diaris des de l'any 2007 fins l'any 2013. Espanya rep del Principat de Catalunya 52 MEUR diaris. Catalunya és l'autèntic 'El Dorado' per a Espanya, però l'estant matant. Fa molt temps que dic que Espanya rebentarà pels diners, sencillament perquè cap territori, cap regió del món, pot suportar sense empobrir-se una espoliació econòmica equivalent al 10,5% de la seva riquesa.\nAvui dia podem afirmar sense equivocar-nos ni ofendre ningú que qui no treballa per la independència de Catalunya està treballant contra Catalunya, ja que està potenciant Espanya, nació que juntament amb França des de fa segles ens volen assimilar i fer-nos desaparèixer. O sigui que Sr. Pujol, Sr. Mas, Sr. Duran, Sr. Carod-Rovira, Sr. Puigcercós, Sr. Ridao, Sr. Maragall, Sr. Montilla, vostès sabran si volen treballar a favor o en contra de Catalunya com fins ara. I per favor, deixen de fer-se el tontet, que saben perfectament perquè molta gent ens abstenim i no els votem. Cal que els ho diguem més clar?\nJosep Castany, 43 anys\nDirector General de Catalunya Acció\n10 juliol 2007, Barcelona (El Barcelonès)\nTrens sense vies i sense diners o que fàcil és pre...\nL'espoliació fiscal a Catalunya


Accede de Gavà inaugura una pista d'esports a Etiòpia\nL'ONG Accede de Gavà inaugura una pista d'esports en una escola d'Etiòpia\nL'organització desenvolupa un clínic esportiu amb entrenadors locals per formar-los en el bàsquet d'alt rendiment\nDimarts, 05/07/2016 | Actualitzada 06/07/2016 - 19:32\nDeu dies i tres objectius per complir vinculats a la pràctica del bàsquet. Aquest era el temps i les tasques que l'ONG Accede de Gavà havia de desenvolupar a Etiòpia. Un equip de cinc integrants, entre els que hi havia tres entrenadors del CB Gavà, el director de projectes de l'entitat, Joaquín Sabaté, i el president d'Accede, Xavier Esteban, s'han desplaçat fins al país africà durant deu dies per inaugurar una pista esportiva en una escola, realitzar un clínic de bàsquet d'alt rendiment i entrenar equips locals.\nUna de les principals activitats a realitzar durant el viatge ha estat la inauguració d'una pista esportiva a l'escola Adengur de Woldiya a Addis Abeba finançada per l'ONG gavanenca. Durant la celebració també es van presentar els equips de bàsquet que es van formar gràcies a l'organització.\nEl viatge d'Accede a Etiòpia no acaba aquí, sinó que ha servit també per organitzar un programa clínic destinat a seixanta entrenadors d'alt nivell del país. En quatre sessions, el director esportiu del CB Gavà, Xavier Esteban, va ser l'encarregat d'“acostar als millors entrenadors d'Etiòpia els mètodes de treball d'alt rendiment que s'utilitzen a Catalunya”, una de les regions europees on millor es treballa la formació dels entrenadors.\nA més, les activitats també han permès aportar noves tècniques i coneixements sobre el joc del bàsquet que, segons Esteban, permetran enriquir el joc dels equips locals.\nA més d'aquestes activitats, tres joves entrenadors de bàsquet del Gavà, Guillem Borrego, Edu Gil i Sergi Barrabés, han viatjat fins a Etiòpia aquests dies per entrenar els equips del club de bàsquet creat a Woldiya. Esteban va assegurar abans de marxar cap a Etiòpia que “aquesta experiència serà vital per a ells”, un proposta que forma part del Programa de Sensibilització de l'Ajuntament de Gavà i dins la Guia Educativa a la que els instituts s'acullen cada curs.\nA part de l'experiència que suposa entrenar un equip etíop, els entrenadors tenen encara un altre repte, potser més important. En tornar a Gavà, serà clau la tasca de sensibilització que puguin fer aquests joves, que podran assistir a instituts i escoles per parlar dels contrastos que existeixen entre Etiòpia i Espanya en la pràctica esportiva en concret i en la societat en general.\nTemes: Etiòpia Oenagés


Fabricació de peces ceràmiques per la construcció i decoració\nFABRICACIÓ PRÒPIA I ARTESANAL DE PECES CERÀMIQUES AMB ACABATS PROFESSIONALS\nSom fabricants de productes ceràmics per la construcció. Podem realitzar teulats de mides i colors diferents aconseguint un resultat personalitzat.També fabriquem peces per la decoració d’interior i exterior.\nFabriquem ceràmica artesanal decorativa per particulars, botigues, empreses i altres organitzacions\nSi com a client particular estàs pensant a fer els acabats ceràmics de la teva casa, nosaltres podem fabricar canals, teules, piques,\nbalustrades i altres ornaments que donaran un estil personal al teu entorn. També treballem amb empreses distribuïdores de material de construcció i paletes col·locadors. Fabriquem les peces que després les empreses col·loquen a les obres segons el tipus de projecte.\nTambé distribuïm les nostres peces a botigues de decoració per la llar.\nPER UNA PEÇA DE\nEls nostres clients ens fan arribar una idea de projecte per una peça de nova creació, i nosaltres valorem si la podem fabricar i convertir-la en una peça exclusiva per ells.\nPer exemple una peça ceràmica de taula per una cadena de restaurants dissenyats per un responsable de producte. Ens agraden els reptes creatius en ceràmica decorativa\nEl nostre producte té el segell de qualitat de “ceràmica de la Bisbal” reconegut per la Unió Europea.\nSom fabricants amb més de 50 anys d’experiència a Catalunya i treballem per Espanya i França.\nDes del 1962 tenim una tradició familiar de ceràmica artesanal. A partir d’aquí hem anat creixent en la fabricació. L’experiència ens dona la seguretat de poder assolir més projectes.\nQUINES PECES DE CERÀMICA FABRIQUEM?\nTens una bona idea per una peça de nova creació? Comparteix-la amb nosaltres i la podem valorar: CONTACTE


Arxius de Camp Estructural i Fascial - BLOG DE FISIOTERÀPIA HOLÍSTICA\nPublicat a 22 febrer, 2022 22 febrer, 2022\nPublicat a 1 juliol, 2021 1 juliol, 2021\nLa fàscia i l’estructura del teixit viu es basa en una complexe i caòtica organització de microtúbuls, fibres i microvacuols. Aquest caos ordenat és el pilar essencial de la formació i funció de la matèria viva.\nQuan patim una lesió, una ferida o un traumatisme repetitiu i constant, com poden ser les nostres actituds posturals, el cos inicia un procés de reparació tissular. Però, hi ha un inconvenient, aquesta cicatrització es realitza sense seguir “l’ordre” original. És a dir, el cos no té la capacitat de reparar-se idènticament a com estava des de l’inici de lesionar-se.\nPodem afirmar doncs, que el teixit cicatritzat introdueix el desordre en el caos fibril·lar, ja que les noves estructures, no tenen cap altra funcionalitat que soldar els teixits lesionats sense distincions. La reparació d’una ferida, o una lesió, trenca amb el determinisme funcional del sistema caòtic en què es fonamenta tot teixit viu.\nTot el sistema comença a generar un excés de fibres de col·lagen amb l’objectiu de reparar la regió lesionada i oferir estabilitat i seguretat.\nA l’esquerra, fàscia modificada per traumatismes repetitius. En la imatge de la dreta, teixit fascial sa. Realment, el cos en la seva reparació, no fa cap distinció. L’objectiu és reparar l’estructura malmesa. Architecture of Human Living Fascia. Jean-Claude Guimbertau. Endovivo.\nUna vegada es consolida el teixit cicatritzat, amb el temps es transforma en un teixit dens i fibrositat, amb una manca de transmissió de les forces, d’elasticitat i de drenatge. En aquesta situació no només afecta la viscoelasticitat de la fàscia, sinó també la seva qualitat i eficàcia en les seves funcions nutricionals.\nGràcies a les propietats del teixit fascial de mecanotransducció, piezoelectricitat i viscoelasticitat, la teràpia miofascial i els estimuls mecànics, han demostrat la capacitat de remodificar el teixit reparat. A través dels estímuls a la pell, podem influir directament en les capes més profundes, per anar aprofondint en el seu component tridimensional de xarxa.\nEn definitiva, tot i què sabem que el teixit cicatritzat és de pitjor qualitat que l’original, ja que el cos no sap reparar-se amb la configuració inicial, també es pot remodelar i millorar la seva elasticitat i funcionalitat, amb l’adequada teràpia manual i exercici.\nEl cos humà està orientat al moviment. Gràcies a la verticalitat de la columna, disposem de gran llibertat de moviments amb totes les extremitats.\nD’altra banda, molts cops hem escoltat aconsellar que fins i tot, per a fer un simple moviment com recollir un paper del terra, s’han de flexionar les cames i no pas el tronc, o a l’hora d’aixecar un pes, fer-ho amb l’esquena ben recta i la panxa ben plana?\nSi ens aturem a observar els moviments lliures, com per exemple els d’un nen, o els moviments especialitzats d’un esportista d’èlit; podem veure que potser el problema no és en sí mateix un moviment en concret, sinó si el nostre cos tolera aquell moviment. Com sempre, hauríem de fer-nos la pregunta des d’on partim. És a dir, quines restriccions de moviment tinc i si aquestes em permeten realitzar eficientment el moviment que vull fer.\nEn aquest llançament inversemblant, totes les cadenes fascials lliures de restriccions permeten fer el moviment.\nLes postures mantingudes, els moviments repetitius i l’excés de sobreprotecció a la llibertat de moviments dia rere dia, obliguen al nostre teixit fascial a instaurar un cercle viciós d’adaptacions i compensacions.\nD’altra banda, socialment és més complicat fer-nos entendre que tenim esquenes limitades al moviment, i s’opta per alternatives compensatòries del moviment, pensant així que “ajudem” el nostre cos. De fet, l’objectiu general de moviment s’aconsegueix, però no ens importa massa el com.\nAbans de realitzar qualsevol moviment exigent hauríem de saber d’on partim i fins on podem arribar en aquell moment. I això passa indispensablement, per un autoconeixement del nostre cos i teixit. La llibertat per a realitzar un moviment global o macroscòpic, depèn de la lliure mobilitat d’ altres regions més analítiques o microscòpiques.\nPer a realitzar qualsevol moviment global d’una manera sana, ja sigui caminar, fer exercici, aixecar un pes, o per exemple, incorporar-se de la cadira, és necessari que les estructures fascials facilitadores d’aquell moviment no pateixin restriccions de mobilitat. Aquestes zones les podem englobar en tres àrees en forma de cinturó, que no responen a insercions musculars concretes, sinó més a un entramat fascial.\nAquestes àrees són: el cinturó cervical-clavicular, la cintura diafragmàtica i la cintura sacro-pèlvica.\nRespiracions hipopressives costals-diafragmàtiques\nExtensió cervical i rotació externa d’espatlles\nGeneralment, les postures diàries mantenen una flexió constant i per tant, és freqüent perdre poc a poc l’elasticitat en la retroversió pèlvica, en la mobilitat del diafragma i en l’extensió de la columna, afectant el nostre moviment general i el nostre estat de salut. Mantenint l’elasticitat i la mobilitat d aquestes tres regions, la nostra mobilitat global serà més fluida i eficient.\nQuan observem l’estructura del cos humà, tot sembla disposat ordenadament i ben organitzat, però a la que ens endinsem dins dels nostres teixits, la sensació sembla tot el contrari. Gràcies als avenços tecnològics s’ha pogut observar el teixit fascial in vivo a través de laparoscòpies, com mai s’havia aconseguit fins ara. Aquestes observacions ens demostren a primera vista, un gran caos de fibres i cordes entrellaçades, formant nusos, xarxes, i unes distribucions sense cap ordre lògic aparent.\nLes fibres de col.làgen i tota la xarxa miofascial, s’endinsa i expandeix per tot el cos, amb una diversitat de formes i continguts increïble. Aquesta xarxa de fibres de col.làgen van des de formes allargades, cil.líndriques, a cordes, en canya de bambú, arrodonides.. Aquestes fibres, s’entrellacen donant pas a unes estructures volumètriques anomenades microvacuols.\nEntrellaçaments de fibres de diverses formes, formant els microvacuols\nEls microvacuols, són estructures polihèdriques en un espai tridimensional, formades per la intersecció de les fibres de col.làgen. Els microvacuols estan altament hidratats, i gràcies a això tenen la capacitat d’adaptar-se a tensions i redistribuir eficientment les forces. El contingut d’aquests espais a part de col.làgen i gel proteoglicà, conté un 4%de lípids. Proporció bàsica, per la propietat hidrofòbica dels greixos, ja que permet mantenir constantment l’estructura tot i deformar-se. Aquesta capacitat d’integrar i adaptar les tensions sense perdre l’estructura, s’anomena Tensegritat, i és la clau de l’èxit del sistema fascial.\nAquí es pot observar l’alta hidratació del teixit fascial\nHi ha un ordre dins de l’aparent desordre entre les interconexions de les nostres fibres?\nQuan observem de més a prop aquestes estructures, veiem un caos de formes polihèdriques diverses. Però que en el nostre enteniment ens sembli una distribució caòtica no vol dir que ho sigui. Tota forma de vida ha de ser estructurada, però també necessita ser mòbil, adaptable, flexible i autosuficient. Precisament, el sistema fascial compleix aquests requisits gràcies a la seva distribució en l’espai de múltiples volums i formes, seguint una estructura fractal.\nDistribució fractal de la xarxa fascial\nEl fet que tot una xarxa tridimensional caòtica, tingui la capacitat de respondre permanentment a les diverses tensions amb una eficiència gairebé màgica, és la prova que el sistema fascial segueix un ordre, encara incomprès, en la seva estructura.\nPublicat a 18 agost, 2020 18 agost, 2020\nPublicat a 20 abril, 2020 20 abril, 2020\nPublicat a 27 agost, 2019 27 agost, 2019


Intèrprets: Lello Arena, Kasia Smutniak, Jasmine Trinca, Kim Rossi Stuart, Riccardo Scamarcio, Rosabell Laurenti Sellers, Vittoria Puccini,Flavio Parenti, Carolina Crescentini, Michele Riondino, Paola Cortellesi\nAmbientada a la Florència castigada per la pesta negra, entre 1348 i 1349. Fugint de l’epidèmia, deu joves es refugien al camp i passen el temps explicant històries curtes. Tractin temes tràgics, enginyosos, eròtics o grotescs, tots els relats tenen un únic protagonista: l’amor en les seves múltiples formes. I l’amor acabarà sent, per a aquests joves, el millor antídot contra el sofriment i les incerteses de l’època.\nPasseig per l’amor i la mort\nL’ànsia de rodar, de narrar històries, siguin pròpies o alienes: és aquest el motor que mou encara a aquests dos venerables cineastes de gairebé noranta anys a continuar al peu del canó? Molt possiblement aquest en sigui un dels motius, no pas l’únic. El cert és que, més enllà dels alts i baixos originats al llarg de la seva filmografia, el fet més destacable d’aquesta trajectòria és la seva capacitat de perdurar i adaptar-se als nous temps. Els temps de glòria, semblen dir-nos els germans Taviani, ja van passar: les històries pròpies i trencadores amb les quals van conquerir a la crítica i als festivals d’arreu del món (“Padre, padrone”, “La noche de San Lorenzo” i “Good morning Babilonia”) donen pas a un altre ritme, a un estil més pausat on es comença partint d’una base literària i consolidada per, a partir a d’aquí, realitzar-ne una adaptació que tant es posiciona dins d’un marcat academicisme com sap treure’n vetes de lliure reinterpretació. Amb Tonino Guerra com a brillant aliat en les tasques de guionatge, els Taviani van adaptar a valors segurs com Pirandello a “Kaos” o Tolstoi a “El sol también sale de noche” i, ja posteriorment, a Goethe amb “Las afinidades electivas” i a Shakespeare a “César debe morir”, film que fins ara esdevenia el seu darrer treball i que fou guardonat a Berlín amb l’Os d’or a la millor pel·lícula. Amb “Maravilloso Bocaccio”, els germans Taviani s’enfronten a un doble repte: l’un, i potser el més assequible pel fet que ja ho tenen per mà, adaptar a tot un clàssic universal de la literatura com Bocaccio i el seu “Decameron”; l’altre, aquest sens dubte més complicat, haver d’assumir les inevitables comparacions que poden derivar-se pel fet d’adaptar un model que, ja als anys setanta, Pier Paolo Pasolini va traslladar també a la gran pantalla. Astuts i savis, els Taviani, defugen ràpidament les odioses comparacions tot posicionant-se ja d’entrada: ni els contes escollits per l’adaptació són els mateixos que va triar Pasolini ni la posada en escena i l’estil i la intenció narrativa van pels mateixos camins. D’aquesta manera, “Maravilloso Bocaccio” defuig la provocació, la deformitat o qualsevol mena de luxúria que farcia la versió que en va fer Pasolini per situar-se’n a les antípodes i abraçar una serenor i bellesa plàstica que, en termes renaixentistes, l’espectador pot situar molt a prop d’autors com Masaccio, Giotto o Botticelli. Al capdavall, semblen voler dir-nos altra volta els Taviani, els temps de la transgressió ja s’han allunyat per donar pas a una certa lleugeresa que es trasllada en les formes que vesteixen aquest “Maravilloso Bocaccio”, uns relats farcits d’humor i tragèdia, d’amor i mort, sempre velats per aquesta tènue i acomodatícia serenitat apta per a tots els espectadors però, tanmateix, virtut de trobar, tal com declamaven els teòrics del quattrocento, l’art de la justa mesura.


Fa un temps vam rebre una comanda molt especial. Manel estava a punt d’arribar a casa i els seus pares van decidir pintar-li un bosc a l’habitació. I és que entre la seua flota de cabassos, cabassets i bressols, Manel tenia una gran colla d’animalets esperant-lo: un mussol de molts…\nHi ha vegades que algú, o alguna cosa, es creua en la teua vida i decideixes que vols que es quede per sempre. A nosaltres ens va passar amb uns retoladors. Ja fa uns anys, vam participar d'un taller d'il·lustració a València i allí ens els van presentar. Al principi,…


La Caravana Obrim Fronteres 2018 sortirà de Salt - Notícies - Coordinadora d'ONG Solidàries\nDel 13 al 22 de juliol, una caravana recorrerà la distància Salt-Sicília per posar el focus en el trajecte entre Líbia i Itàlia, la principal ruta d'entrada marítima a Europa i la més llarga, perillosa i mortífera. L'Espai Antiracista Salt-Girona i Girona Acull són dues de les entitats gironines que hi participen. La xarxa Caravana Obrim Fronteres demana voluntariat per dur a terme diverses tasques.\nDes de l'organització demanen voluntaris i voluntàries per a tasques de comunicació i difusió, logística, organització d'accions de mobilització, i contactes amb entitats locals, abans, durant i després del viatge. Si hi esteu interessats/des podeu escriure a: caravanaobrimfronterescat@gmail.com\nLa Caravana Obrim Fronteres és una xarxa d'activisme que treballa per sensibilitzar i mobilitzar la societat en la defensa dels drets de les persones que busquen refugi. D'àmbit estatal però amb visió internacional, «està formada per diferents col·lectius i persones que s'organitzen de forma coordinada des d'una perspectiva feminista i antiracista.»\nDesprés d'haver viatjat fins a Grècia (2016) i Melilla (2017), la Caravana 2018 ara viatjarà fins a Sicília, un dels punts més calent de la vergonya migratòria de la Unió Europea i on té lloc, diàriament, una flagrant vulneració dels drets fonamentals. Aquesta iniciativa vol denunciar l'impacte que les polítiques migratòries europees i el control fronterer tenen sobre la vida de desenes de milers de persones que busquen refugi.


Yongey Mingyur Rimpotxé. Barcelona 2019 – Coordinadora catalana d'entitats budistes\nYongey Mingyur Rimpotxé. Barcelona 2019\nDia i hora: dissabte, 7 set 2019 - diumenge, 8 set 2019 (Dissabte 7 de setembre a les 18:00h i diumenge 8 de setembre de 10:00h a 18:00h)\nLloc: Auditorio de la Universidad Pompeu Fabra – Campus Ciutadella. Calle Ramón Trías Fargas 25-27, Barcelona (enllaç al mapa)\nOrganitza: Comunitat de meditació Tergar https://tergar.org/\nYongey Mingyur Rimpotxé posseeix una habilitat poc comuna per a presentar l’antiga saviesa del Tibet d’una forma fresca i atractiva. Els seus profunds ensenyaments i el seu alegre sentit de l’humor s’han guanyat l’afecte dels seus estudiants al voltant del món. D’una manera única, els ensenyaments de Rimpotxé entreteixeixen les seves pròpies experiències personals amb els resultats de la recerca científica contemporània, relacionant totes dues amb la pràctica de la meditació.\nNascut en 1975, en un petit poble de l’Himàlaia, prop de la frontera de Nepal i el Tibet, Yongey MingyurRimpotxé té una popularitat creixent entre la nova generació de mestres budistes tibetans. Des d’una edat primerenca,Rimpotxé es va sentir atret per una vida contemplativa i va passar molts anys de la seva infància en retir estricte.\nA l’edat de disset anys va ser convidat a ser mestre en el centre de retirs de tres anys del monestir de Sherab Ling; un càrrec que rarament se li assigna a un lama tan jove.\nDISSABTE, 7 DE SETEMBRE a les 18:00h\nPresentació de l’últim llibre de Yongey Mingyur Rimpotxé “Enamorat del món. El viatge d’un monjo a través dels bards de la vida i la mort”.\nUna conversa amb Yongey Mingyur Rinpoche sobre els seus quatre anys de retir en solitari per les muntanyes de l’Índia i el Nepal i la seva experiència propera a la mort.\nRinpoche parlarà sobre el seu últim llibre: “ENAMORAT DEL MÓN: El viatge d’un monjo a través dels bards de la vida i de la mort”. (Editorial Rigden-Institut Gestalt) escrit pel mateix Yongey Mingyur Rinpoche i Helen Tworkov. Aquest llibre és un relat particular i íntim sobre l’experiència propera a la mort d’un monjo de renom mundial, i la saviesa guanyada d’aquesta experiència, la qual va canviar la seva vida.\nDIUMENGE, 8 DE SETEMBRE de 10:00 a 18:00h\nSeminari: “Morint cada dia: Meditació, Transformació i els Bards”.\nCom entendre la mort ens fa estar plenament vius.\n«Res perdura, tot canvia, i acceptar això té el potencial de transformar la por a la mort en vida feliç.»\nEn aquest seminari d’un dia, Yongey Mingyur Rinpoche ens oferirà una visió pràctica de la impermanència, la meditació, la mort i la transformació. Els seus ensenyaments estaran vinculats al seu nou llibre: “Enamorat del món: El viatge d’un monjo a través dels bards de la vida i de la mort”. El seminari inclourà períodes d’ensenyament, discussions i meditacions curtes. Aquest esdeveniment és recomanat per a qualsevol persona que estigui interessada en la meditació i en el budisme tibetà.\nAuditori de la Universitat Pompeu Fabra – Campus Ciutadella. Carrer Ramon Trias Fargas 25-27, Barcelona.\nPer altres informacions relacionades amb l’esdeveniment, contactar amb eventosbarcelona@tergar.org\nMés informació: www.tergar.org\nEditorial Rigden – Institut Gestalt


CCOO de TV3 - CCMA: de novembre 2014\nA qui li convé que els treballadors de TV3 no tinguem conveni?\nEl febrer del 2014, després de mesos de simulacre de negociació, la direcció ens va deixar sense conveni excusant-se en problemes pressupostaris i fent servir la reforma laboral del PP. No van voler ni escoltar les recomanacions del Departament de Treball de la Generalitat per prorrogar la vigència dels convenis que “caducaven”.\nEl president del Consell de la CCMA, Brauli Duart, va prendre una decisió dràstica que ens abocava al conflicte laboral i que no donava treva a una plantilla castigada amb retallades i acomiadaments. Els mesos de febrer i març van ser mesos de conflicte obert, amb vagues i mobilitzacions dels treballadors enfrontats a una direcció que trencava amb 30 anys de negociació col·lectiva.\nHem arribat a finals d'any amb l’aplicació de les mateixes condicions laborals i salarials que teníem el gener de 2014. Per tant, es podia haver prorrogat perfectament el conveni per tot el 2014.\nDes de febrer, quan Duart ens va deixar sense conveni, fins ara, han passat moltes coses. Els treballadors hem rebutjat clarament cap més retallada. El Consell de Govern ha aprovat pressupostos per al 2015 sense retallades i amb el càlcul per a la restitució de la paga del 7,14. Hi ha hagut eleccions sindicals i una nova majoria al Comitè d’Empresa reclama la pròrroga del conveni sense retallades ni acomiadaments per poder fer una negociació, honesta i sense amenaces, pel conveni de la recuperació.\nLa negativa de la direcció a obrir la negociació sobre aquestes bases és tornar a agitar el conflicte latent.\nSense conveni, amb la reforma laboral del PP i els decrets de les retallades regint la vida laboral de l’empresa, no hi pot haver pau social a TVC.\nEls treballadors ens volem recuperar dels cops d’aquests anys, però l’impacte de l’ERO-PAC ens està portant al límit: no es contracta el personal necessari per fer la feina i això repercuteix en llargues jornades de treball, planificacions extremes, aplicació abusiva de les hores de distribució irregular, i alhora, la direcció es resisteix a completar al 100% les jornades a temps parcial forçoses. No es pot contractar, però si externalitzar. Això s'ha d'acabar.\nA qui li convé que els treballadors de TV3 no ting...


Bernal Díaz del Castillo - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nBernal Díaz del Castillo (1495 - 1584) va ser un conqueridor espanyol d'Amèrica i cronista de la conquesta de Mèxic sota el comandament d'Hernan Cortés. Com a recompensa pels seus serveis, Díaz del Castillo va ser designat com a governador de Santiago de los Caballeros (avui dia l'Antigua Guatemala).\n1584 (91/92 anys)\nCronista, explorador, historiador i militar\n(1632) Historia verdadera de la conquista de la Nueva España\nDíaz del Castillo va néixer a Medina del Campo d'una família amb pocs recursos econòmics. Va viatjar a Cuba el 1514 a la recerca de fortuna, però després de dos anys, hi va trobar poques oportunitats. La majoria de la població natural de l'illa morta per les epidèmies i la feina forçada. El 1517 es va enviar una expedició a les illes petites del Carib per trobar més mà d'obra. Díaz es va unir a aquest grup sota el comandament de Francisco Hernández de Córdoba. Va ser una expedició plena de dificultats, encara que van descobrir les costes de la península de Yucatán i després van retornar a Cuba.\nDíaz va retornar a Yucatán l'any següent, com a part d'una expedició encapçalada per Juan de Grijalva amb la intenció d'explorar les noves terres descobertes. Després del seu retorn a Cuba, es va enllistar en una nova expedició, encapçalada per Hernán Cortés. En aquesta ocasió Díaz va participar en una de les expedicions i campanyes militars més reeixides de la història, a la fi de la qual va caure el poderós Imperi Asteca. Durant aquesta campanya, Díaz del Castillo va registrar les converses amb els seus companys, elaborant així els esbossos de la seva obra sobre la història de la conquesta. Descriu moltes de les 119 batalles en què va participar que culminarien amb la caiguda dels asteques el 1521.\nEl 1544 va contraure matrimoni amb Teresa Becerra, filla d'un dels conquistadors i primer alcalde de Guatemala. Díaz del Castillo va realitzar dos viatges a Espanya per demanar-hi "mercès", és a dir reconeixement per les seves accions militars. Durant el segon viatge va participar en la junta que es va realitzar a Valladolid sobre l'esclavatge dels amerindis, la perpetuïtat de les encomiendes i els tributs, el 1550. Al seu retorn a Guatemala, no va aconseguir que el president de l'Audiència l'atorgués allò que havia aconseguit a Espanya, i va prosseguir la seva lluita per aconseguir els "drets inherents als seus mèrits com a conqueridor".\nEl 1557 va ser elegit regidor de la ciutat de Guatemala. El 1568 va començar a escriure la seva història, gairebé 50 anys després dels esdeveniments, com a resposta a una altra història escrita pel capellà de Cortés que no havia participat en les campanyes militars. Va titular el seu llibre "Historia verdadera de la conquista de la Nueva España".\nDíaz va morir el 1581 a Guatemala sense poder publicar el seu llibre. En una biblioteca de Madrid es va trobar un manuscrit el 1632 i el llibre va ser finalment publicat. Avui dia és considerat una de les fonts més importants de les campanyes militars de la Conquesta de Mèxic.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Bernal Díaz del Castillo\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Bernal_Díaz_del_Castillo&oldid=26915358»\nDarrera modificació: 7 abr 2021 a les 21:01\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 7 abr 2021 a les 21:01.


En família | Eixample | La meva Barcelona\nl'Eixample / Viure a l'Eixample / En família / En família\nViure el districte sigui quina sigui la teva família\nLa família, qualsevol tipus de família, és el nucli primari de la societat, l’àmbit de desenvolupament humà inicial com a cèl·lula a partir de la qual es donen altres espais de relació humana. Les persones són el primer objectiu d’actuació del Districte de l’Eixample. Des de l’Ajuntament cooperem amb el teixit social i donem un nou impuls al Pla de família de Barcelona, desenvolupant programes específics en infància, joves, gent gran i col·lectius vulnerables.\nLa infància ocupa un lloc central en l’atenció a les persones a l’Eixample. Les actuacions en l’àmbit de la infància es desenvolupen a partir de la tasca feta pels quatre casals infantils municipals.\n+Un districte per als nens\nAmb joves i adolescents\nEl programa de dinamització juvenil té per objectiu aglutinar i crear una massa jove participativa al districte de l’Eixample. Es potencien les activitats per a joves que ja es porten a terme des dels instituts i altres centres d’ensenyament secundari i les dels centres culturals municipals.\n+Un districte per als joves\nGaudir amb tranquil·litat del temps lliure\nEl benestar de la gent gran és una de les principals preocupacions del Districte. Per això, a més de les nombroses possibilitats de lleure que posa al seu abast, s’han instituït diferents serveis per garantir-ne el confort.\n+Un districte per a la gent gran


Sanya Cape No. 8 Ocean View Villa Inn Sanya Xina - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nNo. 8, Huanglong Street, Tianya Town, Haipo Development Zone, Sanya Bay, Zona Turística Cultural de Nanshan, Sanya, Xina, 572000 - Veure al mapa\nMés informació sobre Sanya Cape No. 8 Ocean View Villa Inn\nSituat en el cor de Nanshan Cultural Tourism Zone, Sanya Cape No. 8 Ocean View Villa Inn és un lloc ideal des d'on descobrir Sanya. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Sanya. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix recepció 24 hores, servei d'habitacions, instal.lacions de barbacoa, restaurant, bar.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, servei de despertador, escriptori, balcó/terrassa, despertador per satisfer els clients més exigents. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com platja privada. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Sanya Cape No. 8 Ocean View Villa Inn la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Sanya.\nEn arribar, cal abonar un dipòsit de 100 CNY per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament. Cal fer el pagament abans de l'arribada amb transferència bancària. L'allotjament es posarà en contacte amb tu després de fer la reserva i et donarà més informació.


El Màster en Biotecnologia per a la Salut i la Sostenibilitat de la Universitat d'Alacant té com a objectiu general formar professionals en l'àmbit de la recerca en Biotecnologia, orientada cap a la salut en un sentit ampli i cap al desenvolupament de processos i productes basats en éssers vius que contribuïsquen a millorar la sostenibilitat en l'ocupació dels recursos naturals.\nEs persegueix una orientació multidisciplinària, que resulta de gran utilitat per a l'adaptació de l'estudiant a un àmbit professional, extremadament dinàmic en aquests sectors del coneixement, i facilitar la seua participació en projectes de recerca d'alt nivell, que cada dia requereixen en major mesurada una actuació sinèrgica de diferents grups de recerca amb aproximacions experimentals diferents.\nEn conseqüència, la finalitat d'aquest Màster és formar professionals amb sòlids coneixements de biologia molecular i cel·lular, enginyeria genètica i biologia de sistemes, que els permeta d'una banda desenvolupar recerca biotecnològica bàsica d'excel·lència i per un altre promoure una recerca competitiva aplicada a la salut i a la sostenibilitat en la qual la biotecnologia siga el mitjà principal per a la seua consecució.\n1.- Aprofundir en el coneixement dels éssers vius a nivell molecular i cel·lular com a base per a descobrir i desenvolupar noves vies d'explotació dels recursos biològics d'una forma més racional i sostenible.\n2.- Adquirir les destreses i coneixements pràctics per al treball en el laboratori de Biotecnologia.\n3.- Conèixer les tecnologies amb major rellevància actual en la recerca biotecnològica, les seues utilitats i limitacions en el context de la salut i la sostenibilitat.\n4.- Adquirir els coneixements i la capacitat per a identificar problemes relacionats amb diferents àmbits de la salut, l'alimentació o el medi ambient, i ser capaç de proposar línies de recerca o actuacions de base biotecnològica per a la cerca de solucions pràctiques, creatives i sostenibles.\n5.- Adquirir la capacitat de planificar i dur a terme un projecte de recerca dins de l'àmbit de la Biotecnologia.\n6.- Desenvolupar la capacitat de comunicar i presentar treballs científics, de manera oral i escrit, d'una manera clara i concisa.\n7.- Adquirir les destreses requerides per a poder continuar l'aprenentatge, al llarg de tota la vida, d'una manera autònoma i acte-dirigida.\n8.- Adquirir una base formativa sòlida per a iniciar una carrera investigadora a través de la realització del Doctorat o per a desenvolupar tasques professionals, en l'àmbit de la Biotecnologia.


Les obres de les oficines Entegra avancen ràpidament al 22@! — batlleiroig\nEl primer edifici amb façana de fusta carbonitzada del 22@ ja està en la fase final de la seva construcció. Un edifici d’oficines de consum gairebé zero en el 22@ que fomenta la mobilitat sostenible dels seus usuaris i la relació amb elements naturals a l’entorn de treball.\nGràcies a la seva façana de fusta carbonitzada que redueix la petjada de carboni de l’edifici i una sèrie de mesures passives que disminueixen la seva demanda energètica, el projecte obté la certificació LEED Gold.\nCada espai del projecte està pensat per a aportar benestar als seus usuaris. Totes les plantes disposen d’espais en contacte amb terrasses i vegetació, de manera que es promou la biofília i s’intensifica la relació de les oficines amb els espais exteriors.\nA l’interior, es cuiden al detall els acabats i es mantenen les instal·lacions i els forjats vists, incorporant una solució nova d’encofrat amb textura irregular per a la millora del condicionament acústic.\nDescobreix més sobre les oficines Entegra.


Mercè Conesa arranca el compromís del conseller d’Interior d’incrementar el nombre d’efectius dels Mossos d’Esquadra a Sant Cugat | Sala de Premsa SantCugat\nMercè Conesa arranca el compromís del conseller d’Interior d’incrementar el nombre d’efectius dels Mossos d’Esquadra a Sant Cugat\n21 març 2017\t Comentaris tancats a Mercè Conesa arranca el compromís del conseller d’Interior d’incrementar el nombre d’efectius dels Mossos d’Esquadra a Sant Cugat\nAquesta tarda l’alcaldessa, Mercè Conesa, i el conseller d’Interior, Jordi Jané, s’han reunit per tal de valorar conjuntament l’evolució de la seguretat ciutadana a Sant Cugat del Vallès.\nMercè Conesa ha arrancat del conseller d’Interior el compromís d’augmentar el nombre d’agents dels Mossos d’Esquadra destinats a la comissaria de Sant Cugat. En concret el conseller Jordi Jané ha explicat “en el nou pressupost del 2017 (pendent d’aprovació) hi ha prevista la creació de 500 noves places de Mossos d’Esquadra i efectivament tindrem una especial atenció per Sant Cugat, conscients que les dades no són satisfactòries”.\nAquesta reunió, sol·licitada per l’alcaldessa, és la segona que es produeix en els darrers mesos. També hi han estat presents la tinent d’alcalde de Seguretat Ciutadana, Cristina Paraira, el director general de la policia catalana, Albert Batlle, i el major dels Mossos d’Esquadra, Josep Lluis Trapero.\nDurant la trobada el conseller ha explicat els resultats de l’operatiu conjunt posat en marxa l’octubre passat que entre d’altres actuacions ha permès incrementar un 48% les hores dedicades al Pla Operatiu Especial (POE) d’Habitatges a Sant Cugat.\nHores abans en un acte a Sant Cugat el conseller Jané ja ha admès que “A Sant Cugat les dades no són bones, no ens agraden. Per això incrementarem l’actuació policial mitjançant el programa operatiu específic ‘Habitatge’. El centrarem molt a Sant Cugat. L’alcaldessa té tota la raó quan ens exigeix una atenció preferent per Sant Cugat”.\nFinalment, el conseller Jané també s’ha posat “al costat de l’alcaldessa i de la seva inquietud”. En aquest sentit, ha subratllat que “té raó en els seus reclams. Per això hem d’intentar que aquestes dades, que ara no són prou bones, es reverteixin”.\nL’alcaldessa, Mercè Conesa, espera que aquestes actuacions conjuntes i l’increment previst de Mossos a Sant Cugat permetin revertir una situació que considera prioritària.\nAlcaldia, Notes de Premsa, Seguretat Ciutadana\nL’espai (E)co de les Planes permet, en 6 mesos de vida, consolidar una programació cultural i d’intercanvi social a través de noves dinàmiques col·laboratives


La sargantana del Puig Campana: Babel, la primera peli del 2007.\nPublicado por Pilar Llorca en martes, enero 02, 2007\nPer a mi va ser l'última pel.li de l'any i totalment d'acord peliculón, peliculón. Tot gira entorn a la incomunicació entre pares i fills, i no és el que conta sinó com ho conta el tio!! Una realització brutal i uns escenaris que ja ells sols no deixen ningú indiferent. Brutals els contrastos entre Tokio i el desert. I brutal també la utilització del so. Momentazo el de la boda amb la gran Chavela Vargas de fons. Ei, aneu a vore-la per favor!!\nUna bona pel·li, sí senyor. El missatge està bé, les diferents històries no estan mal, la interpretació és correcta, però el conjunt, el resultat, tot junt, és collonut. El millor, almenys per a mi, és la manera de contar la història, i no parle del montatge amb bots temporals, sinò de la sensibilitat en triar els moments per al patiment, per a l'empatia o per a la reflexió, els detalls, la realització, el sò. Quan està ben fet, el cinema pot ser molt bonic. M'ha agradat, sí senyor.\nI tinc ganes de vore el pròxim que faça el González Iñárritu. Diuen que s'ha barallat amb el seu guionista habitual, Guillermo Arriaga, el de les altres dos pel·lis anteriors i també guionista de Los tres entierros de Melquiades Estrada, el debut de Tommy Lee Jones al volant. Igual el ve bé, per a canviar un poc d'estil, perquè el de Amores perros, 21 gramos i Babel ja ha demostrat que el domina.


Bloc – Página 2 – Dies d'Art\nArchivos de la categoría Bloc\nExposició de pintura “Paletes de Pintor”\npor Grocdefoc 18/08/2016 Bloc, Pintura\nJavier Rey preparant la seva exposició de setembre\nLes paletes de pintor són estris que ajuden als pintors en les seves barreges de colors.\nDes de fa unes setmanes, el meu estudi de pintura acull a un amic, en Javier Rey, un pintor ubicat a Sitges. En Javier Rey es troba preparant la seva propera exposició de pintura, que ha titulat “Paletes pintades”. En aquest cas les paletes li ha servit de suport per a la seva obra. Un suport prou estimulant, la paleta de pintor, per trobar-hi una sortida imaginativa i creativa.\nM’agrada veure’l com pinta, tornar a sentir l’olor de pintura, les mirades al voltant o al cel cercant aquell detall que arrodonirà o conclourà l’obra, tornar a comprovar la lluentor i la textura del vernís…, a veure si així se m’encomanen de nou les ganes de dibuixar i de pintar després d’una llarga temporada allunyada de tot aquest món de formes i colors.\nUs animo a visitar l’exposició d’en Javier Rey:\nDel 2 al 18 de setembre de 2016, a la Capella de les Arts de la Fundació Ave Maria (Av. Artur Carbonell, 11 SITGES. L’horari: d’11 a 13 i de 17 a 20 h. diumenges tancat).\nPer Sant Jordi surten els Dracs\npor Grocdefoc 22/04/2016 Bloc, Ficció de Dracs, Narrativa, Pintura\nDibuix fet amb tinta xinesa i acolorit amb el programa paint, per Grocdefoc.\nUs desitjo una feliç diada de Sant Jordi i bona lectura!\nHe pensat que avui era un bon dia per treure de la meva carpeta de dracs (com si la carpeta fos una caverna prehistòrica), un dels dracs més lectors que tinc. Amb les ulleres posades està llegint el “Tractat de bones maneres per a dracs, panteres i ratolins”\nA l’últim post deia que estava a punt de jubilar-me; doncs bé, ja m’he jubilat i a més de veure panteres i ratolins, ja torno a veure dracs…\nJo ja fa dies que em vaig regalar un llibre i estic gaudint de la seva lectura: Marienbad eléctrico d’Enrique Vila-Matas. Un autor que cada vegada m’agrada més.\nM’ho hagués pogut estalviar\npor Grocdefoc 29/02/2016 Bloc, Narrativa, Pintura\nNo fa massa dies que em van operar de cataractes… i potser m’hagués estalviat tants maldecaps: visites a l’oftalmòleg, exploracions als ulls, programacions quirúrgiques; signar papers; estar en dejú; anar al darrera d’una infermera sense quasi veure-hi, estirar-me en una llitera, patir una anestesia local, les esgarrifances només de pensar en els implants de lents; dies i dies amb tractament de gotes… Tornar-me a acostumar a veure-hi. Penso que tot això m’ho hagués pogut estalviar si hagués sigut el cec del Greco.


UD Taradell - El Taradell femení supera el Sant Vicenç en una bona segona part\nEl Taradell femení segueix comptant els partits per victòries a casa. Aquest diumenge va patir per guanyar un Sant Vicenç que va posar les coses molt difícils a les taradellenques. Un bon inici de la segona part va permetre a les locals fer els dos gols que finalment pujarien al marcador.\nEl Taradell no es va trobar còmode a la primera part. Molt joc aeri i poques pilotes controlades que van impedir crear perill. Encara que el Sant Vicenç no es va acostar a la porteria de Txell, van ser les visitants les que semblava que controlaven. Malgrat tot, les taradellenques van disposar de dues accions per avançar-se en el marcador. La primera un xut de Berta, després d’una bona jugada personal, que es va estavellar al pal. I la segona, un llançament de falta de Laia Serra que va sortir fregant el travesser.\nA la segona part l’equip va sortir més ben posicionat i centrat amb el joc. La bona feina de seguida va portar els seus fruits. Als cinc minuts de la represa, Berta Prat va finalitzar amb gol, una passada de Laia Nadeu des de gairebé el mig del camp. El Taradell estava llançat a l’atac i les ocasions es van multiplicar. El gol de la tranquil·litat va arribar al minut 63, en una bona definició de Raquel Martínez. Les noies de Joan Canó seguien pressionant i en una doble ocasió Helena Huguet i Clàudia de Matos enviaven la pilota al pal. També es topava amb el pal Berta Prat, mentre que Raquel i Ester disposaven de dues ocasions més per ampliar el marcador. Al final el 2 a 0 no es va moure però el Taradell suma tres punts més que el mantenen a la cinquena posició amb 16 punts, els mateixos que el Seva, que és quart.\nEl proper partit serà el diumenge 16 de novembre al camp del Torelló, ja que aquest pròxim cap de setmana no hi ha lliga.


Manifestació contra de l'aixecament del toro d'Osborne del Bruc La República\nManifestació contra de l’aixecament del toro d’Osborne del Bruc\nS’ha convocat per aquest dissabte al migdia una manifestació per demanar que el toro del Bruc no sigui aixecat de nou per l’empresa Osborne. Inicialment, la manifestació havia estat motivada per solidaritzar-se amb els joves condemnats a una multa de 192 euros o 8 dies de presó per haver intentat tombar el brau. Després que el passat 24 de febrer van tornar a tombar l’estàtua i l’empresa hagi fet pública la seva intenció de tornar-lo a aixecar, en considerar que el 97% de la població catalana hi està a favor, la manifestació ha adquirit també la intenció de mostrar el rebuig de la societat catalana cap a aquest element considerat ‘símbol reconegut d’espanyolisme que recull les essències més ràncies d’aquest sentiment: el sexisme, la tortura dels animals i la imposició d’una cultura aliena, imperialista, a casa nostra’. La concentració serà a les 12.30 h a la plaça de l’Ajuntament del Bruc.\nLa manifestació ha estat convocada per la Coordinadora de l’Esquerra Independentista del Montserratí, l’Assemblea de Joves d’Igualada, l’Assemblea de Joves de Collbató ‘L’Esquerda’, Endavant (OSAN), les Candidatures d’Unitat Popular (CUP), Alerta Solidària, Maulets i Coordinadora d’Assemblees de Joves de l’Esquerra Independentista (CAJEI), per exigir que no es torni a aixecar.\nRecorden que és el darrer que queda al Principat i que ha caigut moltes vegades. Consideren que és molt més que una ‘tradició’, és ‘l’expressió de que hi ha gent disposada a organitzar-se, és l’evidència que hi ha qui no es resigna a l’assimilació cultural del nostre poble. Hi ha gent que diu prou, i l’Esquerra Independentista també!’.\nLa figura del toro d’Osborne al Bruc ha estat aterrada en diferents ocasions i en d’altres s’hi han fet pintades per manifestar l’oposició de la població a la seva presència.


Pere Joan Ferrer Destorrent\nNom: Pere Joan Ferrer Destorrent\nConstructor: Pere Casanovas, Toni i Xavier Maymó i altres membres del Grup (gegant original). Reformat i pintat per l'Eloi Romañà l'any 2020.\nAny: 27 de novembre de 1977\nEn Pere Joan Ferrer Destorrent, amb un posat molt seriós, o potser més aviat trist, va guarnit amb tota la vestimenta cerimoniosa i típica d’un senyor feudal del segle XV.\nAquest gegant té una característica molt especial: amaga un teatrí de titelles a la seva panxa. També pot girar el cap, i així dóna la seva opinió sobre l’obra de teatre que es representa (a la seva panxa o fora d’ella) fent moviments de negació si no li acaba d’agradar.\nEn Pere Joan és un dels gegants més antics que es conserven a Mataró. Representa la figura històrica, polèmica i ambivalent de l’últim senyor de Burriac, Pere Joan Ferrer Destorrent, que va governar la ciutat de Mataró i les seves contrades durant part de la segona meitat del segle XV. El gegant del veí poble de Cabrera també té el seu gegant inspirat en aquest personatge.\nTal com apunta l’escriptor i periodista cabrerenc Albert Calls: Pere Joan Ferrer, home de guerra i de lletres, d’ideals cavallerescos i accions ben discutibles, va arrodonir les malvestats que va cometre buscant en el refugi de l’escriptura el consol de la justificació. Vinculat indestriablement amb el Castell de Burriac que esguarda Cabrera de Mar i el Maresme, ara la seva figura de tirà i home de lletres s’integra amb el poble amb el qual va entrar en conflicte, per obra i gràcia de la cultura popular.\nEl gegant representava una de les peces principals de la comparsa d’un grup d’animació format per gent molt jove anomenat Barrila. Aquest grup, com molts de l’època va ser fruit del fort moviment de renovació que van viure les festes populars al final dels anys 70, on tot un seguit de col·lectius van iniciar les seves passes mitjançant l’animació al carrer, amb cercaviles, música, obres teatrals i tot tipus d’accions culturals a l’aire lliure.\nEl Grup Barrila va néixer a l’any 1976, amb l’ànim de fer obres al carrer amb titelles. Els seus fundadors van ser Quim Castellà, Enric Mons i Xavier Maymó, i al cap de poc s'hi va afegir Quim Alís i Pere Mariano. La seva primera actuació va ser al pati de la residència de Sant Josep i va ser una combinació de contes amb titelles de guant, animació amb cançons i burriqueries vàries.\nEl primer local d'assaig el tenien a les pròpies golfes de la casa de Xavier Maymó, al carrer de Montserrat. Amb les primeres noies que es van afegir al grup, la Núria Vilardebó, Montse Castellà, María José Cordobés i Roser Ballesta, alumnes de l’escola Divina Providència, van aconseguir un local més gran i digne on poder-hi treballar, el propi teatre de l’escola de les noies.\nQuan Toni Maymó, germà d’en Xavier, va entrar al grup, va plantejar i promoure fer cercaviles i crear figures per aquetes. Així, el 1976, van néixer un conjunt de figures com el Cavall de Bastos, portat per en Xavier Maymó, o el Senyor Ramon, un nan de cap enorme. Però calia una figura que encara causes més expectació, calia un gegant.\nCap a l’any 1977 es van posar mans a l’obra i van triar com a personatge la figura de l’últim senyor que va manar a tota comarca, Pere Joan Ferrer, tot i que, no estaven segurs de si va ser així realment. Es van decantar per aquesta figura degut a que la majoria de gegants de l’època representaven emperadors, reis i guerrers (com en Robafaves, que representa a Jaume I). Ells, per això, va triar un governador de caire més local, l’últim senyor feudal que va dominar la ciutat i totes les seves contrades, des del Castell de Burriac.\nLa testa i les mans les va fer sobre poliestirè l’escultor Pere Casanoves; el vestit el va confeccionar l’Angelina i la Teresa Mas (mare i tieta d’en dels germans Maymó); la perruca la va fer Josep Damaret (un perruquer teatral de Barcelona), i l’estructura final va ser obra de Quim Castellà, Toni Maymó i Xavier Maymó.\nEn Pere Joan Ferrer Destorrent es va estrenar el 27 de novembre de l’any 1977 a una festa reivindicativa en contra de l’enderrocament del l’històric teatre Clavé, que malauradament va ser enderrocat dos anys més tard.\nEl gegant, des de la seva creació, va representar una de les peces principals de la comparsa d'animació del grup i sempre causava una gran expectació allà on anava. En el teatrí que hi portava a la panxa es representava el conte de Sant Pere i el Diable amb dues titelles fetes artesanals pel mateix grup que representaven aquests dos personatges. Aquest escenari impressionant i tan curiós deixava tothom bocabadat, però degut a la seva incomoditat i espai tan reduït, aviat el van deixar de fer servir.\nEn Pere Joan va ser molt actiu i conegut fins l’any 1984, en que es va dissoldre el Grup Barrila. El gegant, juntament amb el Dimoni (una altra figura del Barrila) van ser desats a les golfes del Foment Mataroní, i custodiats, fins l’any 2004, per Quim Castellà, que treballava allà de conserge.\nCap a l’any 2006, el Foment fa reformes i, en vista que no es poden fer càrrec de les moltes figures i vestuari que tenen tancats a les seves golfes, fa una crida per veure si algú les vol salvar abans de que el lloc quedi net i renovat. Jordi Miralles, Toni Braza i Coral Mas, membres del Web dels Gegants de Mataró, acompanyats per l’antic membre del grup Barrila, Toni Maymó, es van fer càrrec del vell Pere Joan, ja en molt mal estat i sense roba, i el van portar a la casa de Xavier Maymó, una de les persones amb més lligams emocionals amb la figura, i de seguida li va fer un lloc, a la seva casa de Santa Eulàlia de Riuprimer. Li va fer unes noves mans, li va restaurar el nas i part de la cara, que s’havien fet malbé, i li va recuperar el vestit. Durant més de 12 anys ell i la seva família el van custodiar.\nL’any 2018 el gegant va tornar a Mataró amb el compromís, tant d’en Xavier Maymó com d’alguns membres organitzadors de la Mostra de Gegants de Mataró (Toni Braza, Coral Mas, Xavi i Carles Rigat) de restaurar-lo totalment i recuperar aquesta històrica peça de carrer per a Mataró.\nEl gegant va estar guardat a Les Esmandies fins a la Mostra de Gegants 2019, on va estar exposat en una de les seves sales. Va ser un cop acabada aquesta, quan es fa el pas definitiu per a la seva restauració: es va buscar un restaurador profesional per aquesta important tasca i es va organitzar un clowfunding per paliar tots els costos en el que van participar el propi Xavier Maymó, l’AVV Via Europa així com alguns dels membres de la Comissió de la Mostra de Gegants; Toni Braza, Marisa Far, Coral Mas, Jordi Miralles, Carme Nadal, Dídac Nierga, Jan Portet i Carles Rigat.\nTotal la feina de restauració la va a portar a terme el mataroní l’Eloi Romañá al taller La Vella Verda durant l’any 2020, època molt díficil marcada per les primeres onades de la pandèmia del covid, amb moltes setmanes de confinament quasi total.\nFinalment, en Pere Joan Ferrer Destorrent ja restaurat, es va presentar en públic el 2 de febrer de 2021 a l’exposició de gegants amb motiu de les festes de Sant Joan Bosco de La Llàntia. Tres mesos més tard, el 8 de maig de 2021, durant les festes del barri de Via Europa i. amb la presència dels germans Maymó i altres membres del antic Grup Barrila, en Pere Joan va tornar a ballar en públic trenta-vuit anys desprès de la seva darrera actuació; el gegant va tornar a ser una peça essencial en un acte on les rondalles, contades per Esteve Guardiola de Buc de Llibres, van ser protagonistes i, d’entre aquestes, com no podia ser d’una altra forma, el conte de Sant Pere i el Dimoni, amb la presentació de dues titelles fetes artesanalment per l’ocasió pel propi Xavier Maymó imitant les peces originals dels anys 70.\nEl dia 11 de decembre de 2021, amb motiu de la Fira d’Artesania de la Via Europa, Sant Pere i el Dimoni tornen a “actuar” i ballar dins del teatrí del gegant causant la sorpresa i admiració de tots els infants que allà es troben.\nPere Joan Ferrer Destorrent, Senyor de Burriac i Baró del Maresme\nEn Pere Joan Ferrer va ser un cavaller, militar i escriptor que va tenir un paper molt important en els afers polítics de la segona meitat del segle XV. Va ser durant un temps, el senyor absolut de tota la baronia del Maresme amb tota la jurisdicció civil i criminal sobre els seus vassalls.\nVa viure en una època feudal, on la funció principal de la noblesa era la guerra. Només els senyors feudals podien posseir cavalls i armes. Els fills de les famílies nobles eren principalment educats en la guerra des de petits. Als 18 anys eren armats cavallers i havien de ser lleials al seu senyor. La guerra proporcionava als vencedors riqueses i terres que feien augmentar el poder del senyor guanyador, aquest permetia viure els seus cavallers amb certs privilegis.\nEls feus eren atorgats pel rei als senyors feudals, i aquests es quedaven les millors terres i la resta les repartia en lots als pagesos que li havien de pagar rendes (part de la collita o treballs personals a les seves terres). El senyor feudal tenia el dret de jurisdicció sobre totes les terres del seu feu (podia dictar ordres i lleis, impartir justícia, controlar els serveis com els ponts, molins,... cobrar impostos,...). Potser hi havia part del feu que no era propietat del senyor feudal (podia ser de l’Església o de pagesos lliures), però també hi podia impartir la seva justícia. La majoria de la població, els pagesos i artesans havien de treballar per sobreviure i mantenir el senyor feudal i els seus cavallers.\nLa família de Pere Joan Ferrer formava part de l’oligarquia barcelonina emergent en el segle XIV. Els Ferrer es troben documentats com a mercaders, amb negocis importants a la Mediterrània occidental. Bernat Ferrer va realitzar una política matrimonial basada en el casament dels seus fills amb membres de les principals famílies de mercaders i ‘ciutadans honrats’ de Barcelona (que eren una mena de noblesa barcelonina). També aconseguirà promocionar-los en càrrecs militars, eclesiàstics o com a funcionaris reials i escrivans.\nUn dels fills, Pere Joan Ferrer, es va fer militar gràcies a la compra, per part del seu pare, de la castlania del castell de Burriac. Pere Joan Ferrer es va casar amb Maria Destorrent i Bertran, filla d’una poderosa família mercantil barcelonina, i van tenir nou fills. L’hereu del matrimoni, Pere Joan Ferrer Destorrent, va néixer l’any 1432.\nL’adolescència de Pere Joan Ferrer Destorrent va ser turbulenta i plena de conflictes, fins al punt de ser arrestat a casa seva per ordre reial el 1452. Poc després va començar a intervenir en lluites polítiques i el 1455 es va adherir a l’actitud presa per la Biga contra la lloctinència de Galceran de Requesens.\nEl 1462, en esclatar al Principat de Catalunya la guerra contra Joan II d'Aragó, Pere Joan Ferrer va anar a Perpinyà en defensa del Principat contra Lluís XI de França. Va destacar tant en les seves operacions, que els diputats de la Generalitat el van anomenar capità general i governador dels comtats de Rosselló i Cerdanya.\nUn cop perduda Perpinyà l’any 1463, Pere Joan Ferrer va continuar la guerra contra Joan II a Maó i Amposta, assolint l'octubre d’aquell mateix any el comandament de les tropes destacades al Llobregat i el Penedès.\nEl 1464 va socórrer Cervera, Besalú i altres poblacions i va assistir a la presa de Torroja del Priorat. El mateix any també va ser detingut, amb l’acusació de connivència amb l’enemic. Després d’ésser exculpat, va anar al setge de la Bisbal, on va cooperar amb Bertran d’Armendaris per aconseguir la victòria. Un any més tard, tots dos militars van ser nomenats capitans de l’Empordà. Pere Joan Ferrer, a més, havia estat elegit diputat de la Generalitat en representació de l’estament militar de Puigcerdà. El 1467 va contribuir a la gran victòria de la batalla de Viladamat, i el 1470 va participar en la presa de Cadaqués.\nTot i aquestes victòries, la guerra s’anava decantant cap el bàndol de Joan II i, Pere Joan Ferrer davant la possibilitat de perdre la guerra, l’any 1471 es passà, juntament amb altres militars com en Bertran d’Armendaris, al costat de Joan II, per la qual cosa va ser declarat traïdor a Barcelona.\nJoan II li va recompensar aquesta defecció concedint-li la senyoria de Mataró, Argentona, Cabrera, Vilassar, Premià i el castell de Burriac, creant la Baronia del Maresme.\nEl 1475, acabada la guerra, Pere Joan Ferrer torna al castell de Burriac per reedificar-lo i convertint-lo en la seva residència habitual. Joan II, com a remuneració a llurs serveis, li va concedir la jurisdicció civil i criminal sobre tots els seus dominis, poder que va exercir amb molta crueltat i despotisme causant una forta oposició per part del pobles. Les forques, símbol visible de l'autoritat de Pere Joan Ferrer, s'alçaven dalt del Turó de l’Infern, al costat del Montcabré, on penjava els insubmisos i així quedaven ben visibles des bona part de la seva baronia.\nUn cop mort Joan II, l’any 1480, els vassalls del senyor de Burriac, farts de les seves injustícies i abusos, van aconseguir alliberar-se’n gràcies a les peticions fetes per les parròquies de la comarca al nou rei Ferran II. Pere Joan Ferrer va perdre tots els drets de la baronia i tots els pobles d’aquesta es van reincorporar a la jurisdicció reial. Tot i així, Pere Joan Ferrer va seguir vivint al Castell de Burriac fins a la seva mort, entre el 1502 i el 1504.\nPere Joan Ferrer, a part de bon militar i cruel senyor feudal, també va ser un home de lletres, com ho demostren diversos poemes amorosos que va escriure i les seves obres cavalleresques ‘El Sumari de batalla a Ultrança’ i ‘El Pensament’.\nEl seu perfil polèmic i ambivalent està recollit en la publicació ‘Llums i ombres de Pere Joan Ferrer’, de l’escriptor i periodista cabrerenc Albert Calls.\nPere Joan Ferrer va heretar el castell de Burriac, construït al segle IX, molt malmès per culpa de la guerra. Consistia en una sèrie de construccions a la part alta, amb una torre rodona, la capella de Sant Vicenç, unes dependències annexes i unes habitacions amb cuina al voltant d’una cisterna al vessant oest del cim. Pere Joan Ferrer va convertir aquestes restes en un castellpalau on va fixar la seva residència permanent; va fer construir la part jussana que, fins al moment, es limitava a un petit bastió al nord del puig on va fer quadres i magatzems; va fer ampliar la part sobirana amb més cambres; i també va fer construir un nou cinturó de muralles, donant al castell la configuració que té actualment.\nL’antic castell va ser construït sobre una torre de defensa anterior, d'època romana i sota seu té un antic poblat ibèric. És molt visible des de bona part del Maresme central i punt immillorable de guaita i de control del territori.\nLa primera documentació de l'existència del castell data de l'any 1017, aleshores s'anomenava Castell de Sant Vicenç. La denominació Castell de Burriac apareix per primera vegada l'any 1313.\nCap al segle XVIII, el castell va deixar d'utilitzar-se definitivament. Les fotografies de finals del segle XIX i començaments del segle XX ja el mostren enrunat. Va ser comprat per l'ajuntament de Cabrera de Mar l'any 1990.\n18/07/1983 - Actuació del Grup Barrila a Els Monjos


la cuqueta de llum: Èxit a la Fira d'Albinyana\nPublicat per Anna a 14:15\nun treball fantàstic! vam passar un gran dia tots junts!\n29 de novembre de 2011, a les 14:44\nMoltes felicitats Anna, una parada excepcional,\nI per la part que em pertoca i en nom de tot el comitè organitzador, moltes gràcies. Comentaris així ens encoratgen a superar-nos any rere any!\n1 de desembre de 2011, a les 15:14\nFelicitats per la parada, t'ha quedat fantàstica i suposo que ho vas poder vendre quasi tot! Són articles ideals per Nadal i ben originals!\n5 de desembre de 2011, a les 18:32


Les XVI Jornades de Filosofia reflexionaran sobre 'Quin món ens espera?' | Bisbat de Lleida\nLes XVI Jornades de Filosofia reflexionaran sobre 'Quin món ens espera?'\nInici » Les XVI Jornades de Filosofia reflexionaran sobre 'Quin món ens espera?'\nEl IEI acollirà el 5 i el 6 de març les XVI Jornades de filosofia amb el títol 'Quin món ens espera?' que aquest any se celebrarà de forma telemàtica.\nNo és la primera ni la darrera de les pandèmies que viu la humanitat, però sí que és la primera que viu aquesta humanitat. Una mica allò que cadascú ha de descobrir la Mediterrània quan la Mediterrània fa molt que ja està descoberta. Pensar una pandèmia implica tenir en compte moltes variables, entre les quals la sanitària com a primordial.\nNo es tracta d'obviar aquesta dimensió, sinó de posar el focus en els canvis que produeix el moment singular que vivim des del vessant dels valors i del model de relació social, amb les seves derivades en les coordenades del pensament, és a dir, de les idees que ens fem de les coses, o sigui, del món i de la nostra relació amb ell. Us proposem aquesta focalització en les XVI Jornades de Filosofia.\nLes jornades s'emetran a través del canal de reproducció en línia de culturaiei.cat. L'IREL participa en l'organització de les Jornades de Filosofia.\nLa lliçó inaugural tindrà lloc el divendres 5 de març a les 18.00 hores i anirà a càrrec de Ramon Alcoberro, amb una xerrada amb el títol 'Quin món ens espera?'. Posteriorment, a les 19.15 hores es farà la taula rodona 'Confiança en la ciència. Ciència i poder'. Hi participaran Eduard Batlle, Francesc Núñez, Montse García i Josep Maria Forné i moderada per Meritxell Calderó.\nEl dissabte 6 de març a les deu del matí tindrà lloc la taula rodona 'Aprendre de la història. Valors d'ahir per a avui' amb la participació de Josep A Clua, Pilar Gómez, Anna Esteve i Josep Maria Porta i moderada per Josep Serra. A les 11.30 hores tindrà lloc la taula rodona 'Fonaments de l'esperança' a càrrec de Josep Olesti, Lluís Montull, Ramon Camats i Núria Vives moderada per Anna Sáez.


Una flor per a...\nAutor: Gina Corts (recurs publicat a la revista Estris 191)\nParticipants: Recomanable per a grups d'entre 5 i 15 persones\nDurada: Entre 20 i 40 minuts\nDinàmica que permet de fomentar la comunicació positiva, millorar l’autoestima i treballar la salut emocional dins un grup.\nCrear un ambient agradable dins un grup.\nEstablir vincles positius amb els companys.\nFomentar la comunicació positiva.\nTreballar l’autoestima del grup.\nAprendre a valorar tots els companys.\nPost-its en forma de flor (o bé fulls petits retallats en forma de flor i cinta adhesiva)\nFolis o cartolines mida DNA-4\nRotuladors i bolígrafs\nEn la societat en la que vivim costa molt trobar espais per dir totes aquelles coses bones i agradables a aquells que ens envolten, per això cal que creem un espai per fomentar la comunicació positiva.\nCada participant agafa un foli o cartolina i el doblega per la meitat com si fos una postal, a la part de davant hi posarà el seu nom i podrà decorar-lo, un cop haguem acabat de decorar les postals es deixaran totes juntes en algun punt concret.\nA continuació cada persona haurà d’escriure en un post-it un missatge per algun dels companys, tots els escrits hauran de començar dient: “una flor per a .... per ...” d’aquesta forma cada participant escriurà una cosa positiva per algun dels companys i enganxarà el post-it dins la seva postal, els missatges poden o no anar firmats per l’autor, depenent del que decideixi el dinamitzador. Aquesta tasca s’haurà de repetir tants cops com participants hi hagi, de manera que cadascú escriurà un missatge per a cada un dels companys.\nAl final quan tots hagin acabat, es repartiran les postals per que cada participant pugui veure el que li han escrit.\nUn cop tots els participants hagin llegit la seva postal posarem en comú com s’han sentit escrivint el missatge per als altres i si els ha estat fàcil o no fer-ho, també valorarem com s’han sentit en llegir les coses positives que els altres els deien. Finalment podem valorar entre tots com de fàcil és dir-nos coses positives i parlar de per què gairebé mai ho fem.\nÉs una dinàmica molt agraïda, al principi pot costar escriure una cosa bona de cada un dels companys, però a mesura que avança la dinàmica es va fent més fàcil.


Preocupació veïnal al Rial de les Canalies pel risc dels tres eucaliptus que queden a la zona | Ràdio Arenys 91.2FM\nPreocupació veïnal al Rial de les Canalies pel risc dels tres eucaliptus que queden a la zona\nLa matinada de l’11 de setembre un dels eucaliptus del Rial de les Canalies va caure sobre un cotxe. Sembla que les condicions meteorològiques de pluja i vent, van fer caure un dels quatre eucaliptus que resten en aquesta zona. Els veïns alerten del risc per la seguretat que provoquen aquests i demanen que l’Ajuntament els tali.\nUn dels residents de Rial de les Canalies, Josep Maria Vallès, ha emès una instància a l’Ajuntament de la vila en què exposa els riscos per la seguretat que representen els tres eucaliptus restants. Comenta que ja fa un temps l’Ajuntament va optar per talar un dels eucaliptus pel risc de caiguda. Un dels restants, però, va ser el que va caure, aixafant així un cotxe que hi havia aparcat.\nCal destacar que, segons relata Vallès, les arrels que creixen d’aquests arbres també són un risc. Comenta que una veïna de la zona es va entrebancar amb una arrel d’eucaliptus i va patir una lesió. També alerta de les possibles afectacions que poden provocar les arrels al clavegueram de la zona.\nÉs per tot això que Vallès demana en aquesta instància que el consistori tali els 3 eucaliptus restants per garantir la seguretat de tots els veïns de la zona. Té clar que una nova caiguda podria provocar danys irreparables.\nL'Ajuntament confirma que s'inclourà al projecte de reurbanització la tala dels arbres\nDes de la regidoria de Medi Ambient, la regidora Ona Curto, assegura que es talaran aquests eucaliptus dins el projecte d’urbanització del Rial de Canalies. És conscient de la lentitud d’execució d’aquesta mesura però assegura als veïns que els eucaliptus seràn talats. Curto assegura que estan pendents d’aquesta zona i que no detecten cap risc imminent de caiguda d’un altre arbre.\nDe fet, també estan pendents de l’aixecament del paviment per les arrels que surten del terra d’aquest arbre, que modifiquen l’accés de la vorera i poden fer entrebancar als veïns.\nAssegura, a més, que la urbanització del Rial de Canalies contempla la plantació d’un nou arbrat un cop aquest sigui fora


Cavall trencat, XVI - El Pont Cooperativa de Lletres\nDigues cavall trencat,\nanimal íntim a qui narre la Realitat:\nTenen cor els vampirs\nque només socialitzen pèrdues?\nels qui empren atzucacs financers\nper burlar la llum?\nTenen ferro en la sang\no també escrúpols i desafecció?.\nElls dissolen l’ordre,\nels sentiments d’allò just,\ncreadors de pseudopolítiques\ni filosofies descarnades.\npregonen veus inhòspites\nper honorar -diuen- el poble.\nAmb garlandes de glaç\nenarboren la bandera del perjuri,\nonegen paraules amb difamació\nemmidonats d’aspror i vehemència.\nVine al meu costat, cavall,\nno escoltes aqueixes veus.\nEt vessaré aigua de flors de taronger\nper la crinera.\nEt picaré olivarda per les ferides,\nemplastres d’àrnica i banys termals,\noblit de contusions.\nI lentament faràs el pas,\ndesprés, als vents, el trot.\nT’aixecaràs en pau sobre les potes,\ni el teu galop trepitjarà suborns,\nSota el sol més buit\n-a cor obert-\no en la tempesta encavalcada\nno mai t’aturaràs…\nPerquè tu vius en l’horitzó\non l’innocent quequeja.


L'ANC suggereix unes eleccions "plebiscitàries" i un referèndum el 2014 - Diari de Girona\nL'ANC suggereix unes eleccions "plebiscitàries" i un referèndum el 2014\nEls promotors de la marxa de la Diada veuen legítima una independència de Catalunya amb el suport del 50% de participants\nbarcelona | efe/ddg 15.09.2012 | 02:00\nMas, ahir, amb la presidenta de l'ANC, Carme Forcadell. efe/TONI ALBIR\nMas, ahir, amb la presidenta de l'ANC, Carme Forcadell.\nL'Assemblea Nacional Catalana (ANC), organitzadora de la manifestació independentista de la Diada de l'11 de setembre, va suggerir ahir al president català, Artur Mas, que les pròximes eleccions al Parlament tinguin caràcter "plebiscitari" sobre la independència i que el 2014 es convoqui un referèndum. La presidenta de l'ANC, Carme Forcadell, i quatre membres més del secretariat de l'entitat -Blanca Serra, Soledat Balaguer, Marc Ricart i Ricard Gené- van ser rebuts en audiència al Palau de la Generalitat pel propi Mas, amb qui es van reunir durant més d'una hora.\nA la sortida, Forcadell es va mostrar satisfeta per la reunió -"molt cordial i molt positiva"- amb Mas, a qui va aplaudir per la seva defensa pública d'un Estat propi per a Catalunya: "Ha estat a l'altura de les circumstàncies. Li agraïm que dijous a Madrid es comportés com el president d'un poble que camina cap a la independència". "Està treballant perquè siguem un nou Estat a Europa, es creu realment que Catalunya serà un nou Estat a Europa", va celebrar la presidenta de l'ANC.\nEls representants de l'Assamblea van advertir que el seu "objectiu irrenunciable" és la independència de Catalunya, per la qual cosa no es conformaran amb el pacte fiscal. "Mentre Mas doni passos inequívocs cap a la independència, tindrà el nostre suport incondicional", li va garantir Forcadell, a qui el president català va animar a "mantenir la il·lusió" per aquest projecte, reforçant la unitat d'acció entre institucions i societat civil.\nUn altre dels missatges que li van traslladar al president català és que les pròximes eleccions catalanes, siguin quan siguin, hauran de tenir un caràcter "plebiscitari" i el Parlament que surti de les urnes haurà de conduir al país a la independència.\nSegons estableix el full de ruta dissenyada per l'ANC cap a la independència, el 2014 s'hauria de celebrar un referèndum d'autodeterminació perquè el poble català es pronunciï, encara que Forcadell va reconèixer que la data proposta no és inamovible i que l'entitat "s'adaptarà als esdeveniments". En qualsevol cas, el procés "no es pot dilatar massa en el temps", va advertir Forcadell, que va anunciar que a partir d'ara la ANC treballarà per intentar sumar adhesions al projecte independentista, explicant especialment en els barris de l'àrea metropolitana de Barcelona els avantatges d'un Estat propi, en termes de "prosperitat, justícia i solidaritat".\nL'Assemblea Nacional Catalana (ANC) considera legítim que Catalunya sigui un Estat independent tot i que en un referèndum només s'inclinessin pel "sí" el 50% més un dels participants. La presidenta de l'ANC, Carme Forcadell, va assegurar que veu el president Artur Mas "al camí" de la independència, i va indicar que el mandatari català és comprensiu amb les seves demandes.\nPer a l'ANC, és indiferent el que pensi Madrid sobre la manifestació i la independència: "No és un assumpte prioritari" ?-va assegurar-.\nMentrestant el Govern destaca l'"acceleració" del procés cap a la sobirania de Catalunya i defensa la possibilitat de celebrar una consulta popular sobre això. El portaveu del Govern, Francesc Homs, va explicar que Mas havia felicitat l'ANC per l'èxit de la convocatòria i va reconèixer que aquest procés "va agafant una velocitat cada vegada més intensa i més viva".\nDesprés que l'ANC suggerís la convocatòria d'un referèndum d'autodeterminació el 2014, Homs va subratllar que el Govern de moment no es pronuncia sobre "dates concretes", però sí va defensar la possibilitat de convocar una consulta, perquè segons el seu parer representa un "plantejament rotundament democràtic". De fet, Homs va recordarque el propi Govern havia impulsat la llei de consultes populars, en tramitació al Parlament, cridada a convertir-se en una "eina per consultar el poble de Catalunya sense necessitat de demanar permís a Madrid".


'El Món del Tió', un espai màgic a la plaça Pearson que captiva el públic infantil - Diari de Rubí\n‘El Món del Tió’, un espai màgic a la plaça Pearson que captiva el públic infantil\n‘El Món del Tió’ és una proposta nova del Nadal a la ciutat. Un espai màgic ple d’activitats infantils on conviuen tions, fades i caganers i que està captivant els més petits i també els no tan petits. ‘El Món del Tió’, ubicat a la plaça Doctor Pearson, va obrir les seves portes dissabte passat i es podrà visitar fins el diumenge 23.\nCada dia, hi ha el ‘Bosc dels desitjos’, ‘Neu d’il·lusió’, el ‘Bosc dels bolets’, les ‘Cases de les fades’, el ‘Racó del caganer’ i una exposició de tions. Els nens i nenes hi poden fer tallers i activitats de tota mena, des de propostes per elaborar elements de la decoració de Nadal fins a concerts o activitats artístiques. L’espai està obert d’11 a 14 hores i de 17 a 20 hores.\nTambé a la plaça Pearson i també des del passat cap de setmana, la Fira de Nadal està oberta al públic d’11 a 21 hores. Són 7 paradetes de fusta que venen productes nadalencs i gastronòmics.\nLa plaça Pearson es converteix així en un nou punt de centralitat de les activitats de Nadal per als nens i nenes. «Situem més activitats infantils aquí, molt més a prop de la pista de gel i de la parada del trenet de manera que les famílies tinguin també les activitats infantils més a prop les unes de les altres», ha explicat l’alcaldessa, Ana M. Martínez.\nLa Pista de gel, a la plaça de la Nova Estació, estarà oberta fins al 7 de gener. Els dies lectius obre de 17 a 21 hores i els festius i període de vacances escolars d’11 a 21 hores (excepte el 24 i el 31 de desembre que tancarà a les 20 hores). Fins dissabte 15 de desembre, han passat per la pista de gel 2.278 persones, 305 de les quals han patinat fent ús dels vals descompte que ofereixen els establiments associats a Comerç Rubí. A banda de les propostes a la plaça Pearson, el públic familiar també troba diferents activitats i espectacles a la carpa d’activitats de Doctor Guardiet, que del 28 de desembre al 4 de gener acollirà també el ‘Món dels Somnis.