Elisabet Ràfols: “Quan traduïm, interpretem el text amb la llengua, el cor i l’intel·lecte” | Llavor Cultural\nLa filòloga i traductora Elisabet Ràfols (Barcelona, 1960) fa més de vint anys que es dedica a la traducció i té com a llengües de treball l’anglès, el francès i el castellà. Ha traduït novel·la, conte, teatre i poesia, i tan aviat s’encarrega en solitari de la traducció d’una obra (com seria el cas d’El pelegrí secret de John Le Carré, la primera que va traduir), com també participa en projectes col·laboratius de traducció (en aquests moments està treballant a quatre mans la traducció quebequesa de l’obra de teatre Fairfly de Joan Yago). Sílvia Romero l’entrevista dins la secció ‘La veu del traductor’.\nLa traductora Elisabet Ràfols | Arxiu particular.\nElisabet Ràfols: Anglès, francès i castellà.\nElisabet Ràfols: El pelegrí secret de John Le Carré, l’any 1991. El recordaré tota la vida. Va ser un patiment intens, perquè a banda de ser la primera publicació, el termini de lliurament era de bojos. La tecnologia no ajudava com ara, i havia d’anar lliurant capítols a mida que els enllestia. Sort encara que cada capítol era una història diferent, sense lligams entre sí. Una experiència així no l’he tinguda mai més, afortunadament!\nElisabet Ràfols: Ara mateix treballo en un projecte de traducció a quatre mans. Es tracta de la traducció quebequesa de l’obra de teatre “Fairfly” de Joan Yago. L’obra en versió original catalana es va estrenar l’any passat a Barcelona i ha tingut molt d’èxit, a més d’haver guanyat el premi Butaca pel millor text i millor muntatge de petit format. Jo estic fent ara una primera versió en francès i la traductora Maryse Warda la refarà en francès quebequès. M’encanta el treball col·laboratiu, perquè entre totes dues tenim més opcions per a resoldre els reptes. En aquest cas, el repte és trobar el registre col·loquial adequat.\nElisabet Ràfols: Pel que fa a publicacions, en general és l’editorial que et truca i et fa l’encàrrec. Pel que fa a teatre, de vegades et venen a buscar, però en general jo m’he buscat molt els projectes i soc jo que els he anat a proposar a la direcció artística d’un teatre o d’una companyia.\nElisabet Ràfols: Jo crec que tant per ser traductor com escriptor cal haver llegit molt. I que tant es pot arribar a l’escriptura a partir de la traducció, com a la traducció a partir de l’escriptura. Penso que són dos aspectes de l’escriptura que es complementen. Dit això, no crec que sigui necessari ser una cosa per ser l’altra. I en definitiva si tradueixes, escrius. I si escrius, tradueixes, si més no tradueixes el pensament en escriptura. Tradueixes el no dit en dit. O sigui que el procés es força similar.\nElisabet Ràfols: Puc pensar en diverses obres que han estat especialment satisfactòries. Recordo el plaer de traduir ja fa molts anys “Gossos negres” d’Ian McEwan, perquè tot traduint gaudia descobrint els secrets, per dir-ho d’alguna manera, de l’escriptura. Tot venia rodat, tot encaixava, i això te n’adones molt més quan tradueixes, és clar. Pel que fa a la traducció col·laborativa, la que em té el cor més robat ha estat la traducció a l’anglès que vaig fer amb Ona Bantjes-Ràfols, la meva filla, del recull de poemes Huckleberry Finn de Martí Sales. Un cas idíl·lic de comunicació artística, i d’aprofitament de recursos lingüístics. També puc parlar de la meva traducció més recent, un recull de contes de l’autora estatunidenca, A.M. Homes, que publicarà l’editorial Angle ben aviat, en què cada conte és ben bé un món tan diferent, que no sembla la mateixa autora, i et meravella la seva imaginació i destresa a l’hora de tractar temes ben actuals i punyents com les guerres, l’apropiació cultural i emocional, el canvi climàtic, l’abús,… hi surt tot, i de maneres ben sorprenents.\nElisabet Ràfols: És el repte de la traducció, és clar. I fer-ne cinc cèntims és difícil perquè cada cas és únic, no hi ha regla d’or. En el procés de traducció, llegeixes, entens, sents, interpretes i arribes a la teva solució que segurament no és la de ningú més. I és ben bé això, jo interpreto el text en català, com interpreta un músic una partitura, buscant la veu de l’autor, i interpretant-la amb la meva veu, que ve determinada per la llengua, és clar, però també pel meu cor i el meu intel·lecte.\nElisabet Ràfols: Sense regla màgica. Potser amb més paraules, potser amb termes aproximatius. I quedant-te sovint amb el dubte si la teva decisió era la bona.\nElisabet Ràfols en una foto d’arxiu particular.\nElisabet Ràfols: És clar, això ajudaria molt. Ara bé, això no sempre és possible, si penso en les limitacions de temps, i la precarietat de la professió a Catalunya.\nElisabet Ràfols: Diria que tan empàtica com un escriptor, com un intèrpret, sigui del tipus que sigui, perquè en tots aquests casos el que es fa és fer parlar els altres a través nostre. Cal tenir talent, habilitat en l’escriptura i llegir molt.\nElisabet Ràfols: Un desig: que la traducció literària arribi a tenir el reconeixement merescut per tal que no sigui tan difícil, per no dir gairebé impossible, viure’n.\nFlorescència de Kopano Matlwa. València: Sembra Llibres, 2018\nIsmene de Carole Fréchette. Dirigida per Imma Colomer i interpretada per Fina Rius, 2017\nHuckleberry Finn de Martí Sales. Toronto: BookThug Press, 2015. Amb Ona Bantjes-Ràfols\nPenso en Yu de Carole Fréchette. Sala Beckett, dirigida per Imma Colomer, 2015.\nLa doble vida de Cassiel Roadnight de Jenny Valentine. Barcelona: Editorial Cruïlla, 2014\nEtiquetes: Elisabet Ràfols i Sagués, La veu del traductor, Sílvia Romero i Olea


CASA C - Fabregat & Fabregat\nLa vivenda es desenvolupa en quatre cotes esglaonades en mitges plantes. A la cota superior es troben el garatge, la zona de dia i a sota es troben la zona de servei i la zona de nit. Les plantes superiors s’obren a un pati orientat al sud i la planta baixa s’aixeca 80 cm de la cota de jardí on s’hi ubica la piscina. La ubicació d’un ascensor que travessa tota les plantes respon a la intenció d’eliminar les barreres arquitectòniques.\nEn volumetria, una forma simple en quatre nivells esglaonats dos a dos, mitges plantes semi-soterrades, que s’organitzen en paral·lel a la vessant de la muntanya. Es correspon a una doble intenció: d’una banda, aprofitar la inèrcia tèrmica del terreny i estendre’s aprofitant les vistes, i de l’altra, integrar-se al context respectant la topografia del terreny.\nEl llenguatge arquitectònic utilitzat respon a una intencionalitat paisatgística en la què s’intenta minimitzar l’edifici amb l’entorn: enjardinament del conjunt (per a una millor relació vivenda-entorn) i ús de materials com la fusta, el formigó i l’obra vista.\nPromotora Rosselló, S.A.


Segona generació de computadors - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nSegona generació de computadors\nPDP-1 amb el videojoc Spacewar, al Computer History Museum l'any 2007\nLa segona generació de les computadores va reemplaçar les vàlvules de buit pels transistors. Per això les computadores de la segona generació són més petites i consumeixen menys electricitat que les de la generació anterior. La comunicació amb aquestes noves computadores és mitjançant llenguatges més avançats que el llenguatge de màquina, els quals reben el nom de “llenguatges d'alt nivell".\nLes característiques més rellevants de les computadores de la segona generació són:\nEs programaven amb llenguatges d'alt nivell.\n1959: Maurice Wilkes inventa la microprogramació, que simplifica molt el desenvolupament de les CPU\n1959: IBM va llançar el mainframe IBM 1401 basat en transistors, que utilitzava targetes perforades. Va demostrar ser una computadora de propòsit general i 12 000 unitats van ser venudes, fent-la la màquina més exitosa fins a aquest moment. Tenia una memòria de nucli magnètic de 4000 caràcters (després es va estendre a 16 000 caràcters). Molts aspectes dels seus dissenys estaven basats en el desig de reemplaçar l'ús de targetes perforades, que eren molt usades des dels anys 1920 fins a principis de la dècada de 1970.\n1960: IBM va llançar el mainframe IBM 1620 basada en transistors, originalment amb només una cinta de paper perforat, però aviat es va actualitzar a targetes perforades. Va provar ser una computadora científica popular i es van vendre aproximadament 2000 unitats. Utilitzava una memòria de nucli magnètic de més de 60 000 dígits decimals.\nDEC va llançar el PDP-1, la seva primera màquina orientada a l'ús per personal tècnic en laboratoris i per a la recerca.\n1962: Es desenvolupa el primer joc d'ordinador, anomenat Spacewar!.\n1964: IBM va anunciar la sèrie 360, que va ser la primera família de computadores que podia córrer el mateix programari en diferents combinacions de velocitat, capacitat i preu. També va obrir l'ús comercial de microprogrames, i un joc d'instruccions esteses per processar molts tipus de dades, no només aritmètica. A més, es va unificar la línia de producte d'IBM, que prèviament a aquest temps tenia dues línies separades, una línia de productes “comercials” i una línia “científica”. El programari proporcionat amb el System/350 també va incloure majors avanços, incloent multiprogramació disponible comercialment, nous llenguatges de programació, i independència de programes de dispositius d'entrada/sortida. Més de 14 000 unitats del System/360 havien estat lliurades en 1968.\n↑ «50 años de Spacewar!, el primer videojuego de ordenador». [Consulta: 30 setembre 2014].\n↑ «La historia del ordenador y la evolución de la tecnología». [Consulta: 30 setembre 2014].\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Segona_generació_de_computadors&oldid=26469651»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 25 feb 2021 a les 10:03.


06 2020 abril - 15: 50\nAl llarg de les setmanes de confinament per l'decretat estat d'alarma, nombroses són els dubtes i preguntes que sorgeixen a la ciutadania. Molta és la informació que arriba des de les diferents administracions i està en constant actualització.\nPer això, l'alcalde del Poble Nou de Benitatxell, Miguel Ángel García, realitzarà un vídeo el proper divendres 10 d'abril amb l'objectiu de resoldre totes les consultes, tranquil·litzar els veïns i veïnes del municipi i ajudar en tot el que estigui a mans de l'consistori.\nAlcalde del Poble Nou de Benitatxell\nPer a això, la ciutadania pot enviar les seves preguntes a l'correu alcaldia@elpoblenoudebenitatxell.org o mitjançant missatge privat a l'Facebook 'Ajuntament de Benitatxell' fins el dijous 9 d'abril a les 19:00 hores. Les qüestions formulades es respondran mitjançant un vídeo que es difondrà a través de les xarxes socials i els canals oficials de l'Ajuntament el divendres 10 a la tarda.\nDetenen un jove que portava 250 grams de marihuana oculta en el seu cotxe


Mas s’immunitza contra els ‘no’ de Madrid al 9-N\nEl president de la Generalitat adverteix que desoirà els vetos de l’Estat a la consulta perquè es basen en criteris polítics i no legals\nBarcelonaLa bufetada del Tribunal Constitucional (TC) a la declaració de sobirania del Parlament no és la primera ni serà l’última envestida que patirà la consulta per part de l’Estat, però no per això, considera Artur Mas, el procés del dret a decidir s’ha d’aturar en sec. El president de la Generalitat té assumit que fins a la cita del 9 de novembre anirà col·leccionant cops de porta de Madrid, però ahir va avançar que no pensa fer-ne cas, amb l’argument que no es basen en criteris de legalitat sinó de rebuig polític a les reivindicacions catalanes.\nSi alguna cosa positiva troba Mas en la sentència emesa dimarts pel TC, en què anul·la la declaració de sobirania, és que de retruc reconeix que el dret a decidir podria tenir un encaix dins de l’ordenament jurídic si així s’acordés en una profunda reforma de la Constitució. Per tant, s’entén que el conflicte català pot resoldre’s si hi ha voluntat política. I així ho va exposar Mas ahir al ple del Parlament. D’entrada, ho va aprofitar per fer la seva primera valoració de la sentència i posar-se les mans al cap, no tant pel contingut sinó pel fet que el TC s’hagi pronunciat sobre una simple declaració política, sense cap efecte jurídic, d’una cambra autonòmica.\nEls caps visibles de les forces que promouen la consulta van escenificar unitat en resposta als raonaments del TC. Ja és habitual que els duels de Mas amb el president d’ERC, Oriol Junqueras, a les sessions de control al Parlament siguin de guant blanc. Menys freqüent és que això passi amb Joan Herrera, però ahir el cap de files d’ICV-EUiA va voler marcar perfil com a defensor del 9-N dedicant els seus dos minuts i mig d’intervenció a denunciar la “insòlita” decisió del TC d’abatre una declaració política del Parlament i “negar una evidència: que Catalunya és una nació”. Va parlar fins i tot de “democràcia vigilada”.\nMas nega al TC el paper d’àrbitre\nMas va subscriure les paraules del líder ecosocialista, i va afegir que “el més greu de la sentència no és el que diu sinó el fet que s’hagi produït”, perquè per primer cop es tomba un pronunciament polític d’un Parlament. Per aquest fet interpreta que els magistrats del TC ja no poden erigir-se en “àrbitres” en el pols entre la Generalitat i l’Estat.\nMenys crispat que en altres ocasions va ser el seu cara a cara parlamentari amb la presidenta del PP a Catalunya, Alícia Sánchez-Camacho, tot i que Mas va girar l’esquena a les seves crides a acatar la sentència i a “aturar” el procés sobiranista. Immunitzat davant de l’últim gest del TC i de futurs moviments polítics contra la consulta, Mas va garantir que no variarà el rumb cap al 9-N. “A cada escull, trobarem una solució per esquivar-lo i sobrepassar-lo”, va assegurar.\nTan “previsible” com la sentència del TC, va dir, és la resposta negativa que el 8 d’abril donarà el Congrés a la petició de poders per organitzar un referèndum. Un no que, segons va anticipar, tampoc farà variar els seus plans. D’altra banda, va justificar la seva absència al debat del Congrés. “Tinc tot el dret del món a anar-hi o no. És una decisió política i institucional”, va dir replicant a Camacho, que l’havia acusat de falta de “valentia” per delegar la presència a Madrid en el conseller de la Presidència, Francesc Homs.\nAbans d’iniciar-se el ple, la mesa de la cambra va acordar no retirar la declaració de sobirania aprovada el 23 de gener del 2013. “Una voluntat política no es pot suspendre”, raonava la vicepresidenta del Parlament, Anna Simó. Mentrestant, una de les magistrades del TC -Encarna Roca, nomenada amb el suport del PSOE i CiU- va matisar les lectures que s’estan fent de la sentència. Del text se’n desprèn, segons Roca, que la consulta és “un problema polític, i són els polítics, d’acord amb el principi del diàleg, que han d’acordar de quina manera es pot tirar endavant aquest procés”.\nLa reflexió no encaixa amb el discurs que sosté el govern de Mariano Rajoy, a qui tampoc devia agradar l’enfocament que l’influent diari britànic Financial Times feia d’una sentència que podria “enfortir” arguments dels partidaris d’una declaració unilateral d’independència. Seria -deia el diari-“l’efecte oposat” que persegueix el PP.\nOrtega avalua el grau de suport dels alcaldes\nLa vicepresidenta del Govern, Joana Ortega, va enviar ahir a tots els alcaldes de Catalunya una carta per sondejar el seu grau de “compromís i col·laboració” per organitzar la consulta del 9 de novembre. En l’escrit, Ortega assegura que per poder celebrar-la “cal la coresponsabilitat de les diferents institucions de Catalunya” i, per això, s’interessa per la seva predisposició a col·laborar amb el departament de Governació el 9-N.


El Suprem confirma el processament per rebel·lió contra els líders independentistes | Diari Català Digital 📋\nEl Suprem confirma el processament per rebel·lió contra els líders independentistes\nEl Tribunal Suprem ha confirmat el processament per rebel·lió de quinze dels investigats en la causa sobre el «Procés» de Catalunya, entre ells l’expresident català Carles Puigdemont i l’exvicepresident Oriol Junqueras. La Sala d’Apel·lacions de l’alt tribunal considera «prou raonable» qualificar els fets com a delicte de rebel·lió perquè va existir «un alçament» amb un ús «injust» del poder per aconseguir la independència de Catalunya al marge de la llei.\nEl tribunal afirma que els indicis disponibles en aquest moment processal permeten consideren que la qualificació d’un delicte de rebel·lió és “prou raonable” com per no descartar-la de manera absoluta. Els magistrats expliquen que el delicte de rebel·lió no exigeix l’ús d’armes, ja que el sol fet que els autors hagin arribat a esgrimir, sense que calgui, que les hagin utilitzat, constitueix un element d’agreujament de la conducta descrita en el tipus bàsic, element que apareix recollit en el Codi Penal.\n“No és desgavellat sostenir en aquest moment processal que hi ha un alçament quan les autoritats legítimes d’una comunitat autònoma, integrada com a part d’Espanya, decideixen, des de l’exercici del poder, derogar de fet la Constitució, l’Estatut que garanteix i regula el seu amplíssim autogovern, i la resta de l’ordenament jurídic que s’oposi als seus designis, substituint totes aquestes normes per altres emanades dels seus propis òrgans legislatius”.\nPer a això, van negar, segons recull la sentència, l’autoritat de l’Estat “constituint-se en un poder polític absolutament autònom, utilitzant de manera injusta un poder que els va ser conferit amb altres i molt diferents finalitats”.\nInsisteixen en la violència\nL’acte justifica que de manera indiciària sí que pot parlar-se de rebel·lió perquè hi va haver violència. I la prova d’ells és que aquesta “es va exercir sobre les persones, com resulta del nombre de ferits; i sobre les coses, el que resulta valorable com a amenaça d’immediata violència contra les persones. També hi ha indicis, segons l’acte, que aquests actes tenien com a finalitat facilitar la celebració del referèndum com a pas indispensable, segons el pla, per a la declaració d’independència; els del 20 de setembre en tant que impedirien la confiscació de les urnes i d’altre material electoral, i els del dia 1 d’octubre en tant que impedien l’acció policial ordenada per evitar la celebració de la votació.\nLa Sala explica que els ciutadans poden manifestar-se en defensa d’un determinat projecte polític en exercici de la seva llibertat d’expressió però no poden alçar-se pública i tumultuàriament amb la finalitat d’impedir, per la força o fora de les vies legals l’aplicació de les lleis perquè en aquests casos la seva conducta pot ser constitutiva d’un delicte de sedició.


Joe Biden reactiva el compromís dels EUA amb l'ONU per frenar la Xina - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nWashington adopta una línia dura amb Pequín i promet lluitar contra el seu avanç en l'organisme\nidoya noain. washington 27.01.2021 | 23:19\nEntre les primeres mesures que va adoptar Joe Biden quan va arribar a la presidència dels Estats Units hi havia accions executives per retornar a l'Acord del Clima de París, frenar la sortida de l'Organització Mundial de la Salut i restaurar el programa d'assentament de refugiats. Van ser decisions «rebudes càlidament» pel secretari general de Nacions Unides, Antonio Guterres, amb les quals Biden revertia passos fets per Donald Trump. La reactivació del compromís del candidat demòcrata amb l'organisme internacional, però, va molt més enllà i un dels seus clars objectius és frenar l'avanç de la Xina que s'ha produït en els darrers anys, especialment dins de l'ONU, aprofitant la retirada de Trump del multilateralisme.\nAconsegueixen rescatar 11 dels 22 miners atrapats fa dues setmana a la Xina.\nAquesta prioritat va ser detallada ahir al comitè de Relacions Internacionals del Senat per Linda Thomas-Greenfield en la seva vista de confirmació com a ambaixadora davant l'ONU. La veterana diplomàtica va adoptar una línia dura en el seu discurs sobre la Xina, va titllar Pequín d'«adversari estratègic», va assegurar que representa una «amenaça per als seus veïns i per tot el món», va denunciar les seves «violacions de drets humans» i les seves «ambicions autoritàries» i va prometre buscar plantar cara tant al Consell de Seguretat com a la resta de l'organisme internacional.\n«Sabem que la Xina està treballant en tot el sistema de l'ONU per impulsar una agenda autoritària que s'alça en contra dels valors fundacionals de la institució, valors nord-americans», va dir. «El seu èxit depèn de la nostra contínua retirada», va afegir Thomas-Greenfield.


I aquest 2021 també la U17 i la U19 - elPrincipat.com\nI aquest 2021 també la U17 i la U19\n9 de desembre de 2020 10 de desembre de 2020\nA diferència de l’any 2020, molt atípic en molts sentits, el porper 2021 a part de la qualificació pel mundial de la selecció absoluta, entraran en joc les seleccions base, és a dir les U17 i U19 que tindran com a objectiu fer el millor paper possible en les qualificacions pels europeus de les seves respectives categories.\nD’aquesta manera, la U17 que entrena Òscar Sonejee tindrà de rivals en el seu grup a la República d’Irlanda, Polònia i Macedònia del Nord. Els partits els disputaran entre setembre i novembre del 2021.\nPel que fa a la selecció U19 que entrena Lucendo els seus rivals de la “qualyfing” per l’europeu seran: Anglaterra, Suècia i Suïssa. Com passarà amb la U17, els partit de la U19 també es disputaran entre setembre i novembre del 2021.\nPrevious post Verdú, 15è al gegant de la Copa d’Europa de Zinal\nNext post El Morabanc Andorra es queda a un pas de guanyar al “Loko”\nAlbània venç Andorra 1-0 i de penal\nDerrota per la mínima d'Andorra, en el darrer partit de la ronda de classificació pel FIFA World Cup 2022, davant Albània. Un penal...\nPrimer punt de la temporada de l’ENFAF de preferent\nL'ENFAF de regional preferent ha sumat el primer punt de la temporada a l'empatar 2-2 davant la FE Vilafranca. Les...\nAndorra juga els 90 minuts amb 10 i perd davant Polònia 1-4\nQue només transcorreguts 25", Andorra es quedés amb un home menys per l'expulsió de Cucu, per un presumible cop de colze...\n12 de novembre de 2021 15 de novembre de 2021\nContinua la millora de joc de l’ENFAF però sense victòria\nL'ENFAF Construccions Modernes de preferent continua la seva millora de joc, però està de pega de cara a certificar-ho amb un...\n7 de novembre de 2021 8 de novembre de 2021\nInjusta derrota 0-1 de l’ENFAF femení davant el Viladecans\nNi ha proposat més, ni tampoc va tenir més ocasions que les andorranes, però sí que el Viladecans UD s'ha emportat els...\n30 d'octubre de 2021 2 de novembre de 2021\nOrgull andorrà !!\nLa Selecció Nacional d'Andorra U19 femenina ha demostrat que amb caràcter, sacrifici, confiança i molta lluita, en un moment o...\nPrevious post:Verdú, 15è al gegant de la Copa d’Europa de Zinal\nNext post:El Morabanc Andorra es queda a un pas de guanyar al “Loko”


10 raons per les quals hauria de tenir un quadern de somni | CAT.MichaelrMccartySpalmBeach.com\nLa gent ha estat tractant d'esbrinar per què somiem i el que significa que els nostres somnis durant segles. Els somnis poden ser divertit, por o fins i tot aclaridor, però la majoria de nosaltres s'oblidi dels nostres somnis en uns pocs segons després de despertar-se. És per això que algunes persones recomanen que es mantingui un diari de somnis, perquè pugui gravar els seus somnis i tractar de resoldre el que signifiquen. Si voleu explorar els seus somnis més, i després comprar un quadern i mantenir un registre dels seus somnis i aquí estan deu raons per les que vostè desitjaria.\n1. Pot ajudar a prendre decisions\nHi ha molt a dir per dormir en un problema, perquè qualsevol altra cosa que el seu cervell està fent mentre dorm, sembla ser de vegades treballant en problemes per a vostè. Una solució a un problema pot venir a vostè en un somni, de manera que escriure i no ho oblidarà.\n3. Es pot millorar el seu acte-consciència\nQuan somies, el seu subconscient es fa càrrec i, ansietats i temors ocults pot passar a primer pla. Anoteu els seus somnis, el moment en què es desperta i és possible descobrir alguna cosa sobre si mateix que no s'havia donat abans.\n4. Els somnis poden portar la inspiració creativa\nNo hi ha límits en els somnis, perquè pugui veure les coses com mai ho has vist abans. Molts artistes i escriptors diuen que obtenen inspiració dels seus somnis, de manera que escriure-les i et poden trobar l'artista interior que hi ha en tu.\n5. L'ajuda a crear un somni lúcid\nUn somni lúcid és aquell en el qual es pot influir en el que passa i portar un diari de son pot ajudar a experimentar això. Si pot fer-ho, que és una mica com estar en el millor joc de vídeo que vostè ha vist mai!\n6. És molt terapèutic\nMantenir una nota dels seus somnis vol dir que tens l'oportunitat de analitzar-los i això és utilitzat per alguns terapeutes per explorar els sentiments interns de les persones. Si està o no creure que els somnis tenen significats, que es sorprendrà del fàcil que pot lligar fins i tot el més estrany dels somnis a alguna cosa que ha succeït o està succeint, en la seva vida.\n7. Com més sovint ho fa, més es va a recordar\nSi es manté un diari de son regular, a poc a poc va ser capaç de recordar més i més dels seus somnis. Com més es recorda, el més divertit que és i, com més es pot aprendre sobre si mateix.\n8. Es dóna al seu cervell un bon entrenament\nEl procés de recordar els seus somnis i després tractar de desxifrar és un gran exercici mental per a la ment. Que estan obligant a la seva ment conscient per treballar amb el seu subconscient i que pot ser una experiència molt aclaridor.\n9. Es pot mantenir els seus somnis vius\nAlguna vegada ha despertat i ha semblat. Wow, això va ser un gran somni, només per haver oblidat pel temps que està fora del llit? Els somnis poden ser bastant fred, així com aclaridor, de manera que els anotin, i gaudir-ne per més temps!\nDiversió de 10. S'ha de fer\nRecordar un somni, si bé és encara relativament fresc en la seva ment i es donarà compte com de estrany i sorprenent que era. Pot ser molt divertit intentar resoldre alguns dels realment estranys i se li donarà alguna cosa per explicar als teus amics també!\nTé un "quadern de son '?


Expos i arts a Barcelona | Institut Ramon Coll i Rodés\nEls alumnes de 1r i 2n de Batxillerat artístic hem anat a Barcelona a veure diverses exposicions al CaixaForum i a la Fundació Miró. Totes elles, exposicions interessants i molt relacionades amb el contingut de les assignatures que s’imparteixen a l’institut. Els alumnes de 1r han fet un viatge per vuit premières als teatres principals d’Europa per entendre el context històric particular de cada òpera i la relació que té amb la ciutat. L’òpera combina totes les disciplines de l’art i ha estat i és el reflex de moments històrics de canvi i revolució, reflex des d’un punt de vista emocional, cultural, polític, social i econòmic. Al llarg del temps, diferents ciutats han acollit i impulsat obres en les quals la política conflueix amb la música, el disseny i la producció. Les estrenes d’aquestes òperes serveixen de fil narratiu per recórrer la vida urbana a Europa durant els últims quatre segles i entendre l’entorn propi de cadascuna d’aquestes obres i, a la vegada, connecta passat, present i futur gràcies a la complicitat entre la música i les peces procedents de més de trenta institucions diferents, des de vestits i partitures fins a gravats i escenografies. A més, el recorregut comptava amb un sistema de so que el converteix en una experiència immersiva.\nLa segona exposició l’hem visitat tant els alumnes de 1r com els de 2n, una exposició que tracta sobre la Càmera i la Ciutat, a partir del treball de fotògrafs i cineastes que han disseccionat la metròpoli i que plantegen diferents escenaris de la vida urbana. Les relacions entre fotografia i ciutat són molt més complexes. Les fotografies són relats que parlen de l’eufòria de la metròpoli i de la soledat de la ciutat moderna, de la guerra i de la reconciliació, de la protesta i del canvi, també de l’autoafirmació als carrers. Les històries són molt variades, i abasten des del naixement i el creixement de la ciutat fins a la melancolia generada pel seu declivi, passant pel seu paper com a punt de trobada o per la vigilància exercida sobre els ciutadans en aquesta aldea global de la nostra era digital. Una barreja de fotografies històriques, com la icònica sèrie “París de nit” de Brassaï, les estampes surrealistes de Cartier-Bresson, obres contemporànies com els projectes de Philippe-Lorca diCorcia o Barbara Probst. Per últim, l’exposició s’obre cap al futur, on situa el carrer en l’era de la globalització des del punt de vista de Paola Yacoub o el carrer virtual de Google Street View sota el prisma de Viktoria Binschtok.\nFinalment, els alumnes de 2n han anat a la Fundació Miró. Joan Miró és un dels artistes més importants del segle xx. El seu estil de formes simples i colors elementals defineix un univers artístic propi. La seva peculiar manera de fer, la mida de les obres, l’efectivitat del color, l’expressiva aplicació que fa de la pintura i la integració d’objectes en l’obra d’art el converteixen en un clar exemple de la sensibilitat artística moderna.\nNúria Sales i Soler


Enric I. Canela » 2008 » setembre » 08\nArchive for setembre 8th, 2008\nQuins titulats demanda el mercat?\nPosted in Articles Enric I. Canela, Economia, Universitat on setembre 8th, 2008 4 Comments »\nEnric I. Canela ABC empresa publicava diumenge una llista de les titulacions més demandades pel mercat: Enginyers superiors i tècnics, ADE, Economia, Empresarials, Medicina… Aquesta llista dóna una idea de les necessitats del mercat, que no coincidixen massa amb els desigs dels estudiants.\nPosted in Articles Enric I. Canela, Innovació, Universitat on setembre 8th, 2008 No Comments »\nEnric I. Canela El Mundo publica una entrevista amb Bernard Ramanantsoa, president de l’associació d’escoles de negocis europees. El que diu lliga amb algunes de les coses que apareixen als articles als que m’he referit a Conrear la intel·ligència Diu gairebé al final: …però em temo que a Europa no tenim la veritable consciència de […]\nPosted in Articles Enric I. Canela, Innovació, Política, Recerca, Universitat on setembre 8th, 2008 No Comments »\nEnric I. Canela A través de Res Pública Restituta podeu llegir dos magnífics articles que s’engloben sota el lema: La reforma universitària europea. Els va publicar La Vanguardia el diumenge. El primer és Més formació i menys burocràcia, l’escriu Andreu Mas-Colell, catedràtic de Economia de la Universitat Pompeu Fabra i president de Barcelona GSE. El […]\nRelacions universitat – empresa en l’agenda de Ciència i Innovació\nPosted in Articles Enric I. Canela, Economia, Innovació, Política, Recerca, Universitat on setembre 8th, 2008 No Comments »\nEnric I. Canela ABC empresa de diumenge publicava una entrevista amb Màrius Rubiralta, secretari d’Estat d’Universitats. Rubiralta parla de les relacions universitat – empresa i del finançament. Com sovint dic, tant debò Solbes els deixi treballar. Solbes és el papu de l’R+D+i.\nPosted in Articles Enric I. Canela, Política, Recerca, Universitat on setembre 8th, 2008 No Comments »\nEnric I. Canela Llegeixo que la ministra de Ciència i Innovació, Cristina Garmendia, va mostrar la seva confiança en què «tot el debat del finançament de les universitats» estigui conclòs entre gener i febrer de 2009. Aquest és un dels grans eixos d’actuació de l’estratègia del Govern per a modernitzar el sistema. Aquesta és una […]\nNo es retallaran els pressupostos d’R+D+i?\nPosted in Articles Enric I. Canela, Innovació, Recerca, Universitat on setembre 8th, 2008 No Comments »\nEnric I. Canela Diu Jano: Els pressupostos generals en R+D+i no sofriran retallades. Ho va anunciar la ministra de Ciència i Innovació, Cristina Garmendia, en la presa de possessió del nou director general de l’Institut de Salut Carlos III Doncs he estat preguntant als que van demanat finançament per projectes de recerca i, com avançava […]


Centre Òptic Alzúria | Gaudeix de les festes d’estiu amb seguretat\nCentre Òptic Alzúria > Blog > Protecció ocular > Gaudeix de les festes d’estiu amb seguretat\nPor Centre Òptic Alzúria el 21 junio, 2018 en Protecció ocular\nLa Revetlla de Sant Joan és la millor manera de donar la benvinguda a l’estiu i posar punt final al curs escolar. Però per gaudir d’una bona Revetlla, cal tenir ull! I és que l’any passat, els centres d’atenció primària i els hospitals van atendre 271 persones, 42 d’elles per lesions oculars causades per petards i fogueres. Per això mateix, la Fundació IMO ha elaborat un decàleg de Consells pràctics per a protegir la teva visió durant la Revetlla. Te’ls expliquem en aquest post!\nL’alt risc de lesions oculars fa necessari prendre mesures especials de prevenció, com per exemple:\nCompra els petards i altre material pirotècnic en botigues autoritzades i amb totes les garanties de fabricació.\nNo facis invents ni artefactes explosius casolans.\nCal que els menors facin servir material pirotècnic adient a la seva edat i que sempre estiguin supervisats per un adult mentre el manipulin.\nNo us apropeu a mirar la metxa o comprovar perquè un petard falla.\nUs recomanem que feu servir ulleres protectores durant la manipulació del material pirotècnic.\nSi sou dels que no llanceu petards però us agrada mirar, feu-ho des de lluny.\nSi malgrat haver pres mesures de prevenció, patiu una ferida que afecta els ulls, reaccioneu amb encert i rapidesa.\nPressioneu la zona impactada per tallar l’hemorràgia, sempre evitant comprimir el globus ocular.\nSi la ferida és ocular, renteu el contorn de l’ull amb una gasa o teixit mullat per eliminar les partícules que puguin seguir danyant l’ull sense comprimir el globus ocular.\nAcudiu ràpidament a un centre mèdic per a un examen de les estructures internes de l’ull\nNo relacioneu el dolor amb la gravetat! Ferides petites poden provocar molèsties grans i lesions greus poden no ser doloroses.\nLes lesions oculars que poden provocar el material explosiu emprat en aquestes festes pròpies de l’estiu com Sant Joan o els correfocs són variades. Poden anar des de petites cremades a les parpelles i erosions a la superfície dels ulls, fins a mutilacions de teixits i esclat de l’ull amb pèrdua del seu contingut.\nPer això mateix, recomanem seguir aquestes precaucions i gaudir de la Revetlla amb seguretat. Des de Centre Òptic Alzuria us desitgem una Bona Revetlla de Sant Joan!\nPer a més informació: www.fundacioimo.org\nEtiquetas:\tPetards, protecció ocular, Revetlla, Revetlla Sant Joan


Berkley Juke 128 mm Multicolor comprar i ofertes a Waveinn\nBerkley Juke 128 mm\n38.5 gr Honey Shad\nDescripció Berkley Juke 128 mm\nBerkley® va emparejar els seus enginyers de disseny de cisells de classe mundial amb un equip de pescadors pro, que inclou la llegenda dura de ;esquer i ;expert, David Fritts, per crear simplement esquers de somni. Aquests esquers difícils capturen ;essència i ;acció d'esquers artesanals de fusta artesana amb exactitud i durabilitat en un esquer sintètic. Els dissenys equilibrats es tiren directament i lluny i estan constantment preparats per sortir del paquet sense afinar-los.\nCrank it, Twitch, fins i tot el Troll per a accions ultrarràpies.\nHi ha esquerres molt versàtils.\nPerfil de bolquers plans per al màxim de Flash & Roll.\nCastabilitat a llarga distància.\nDissenyat per cremar aigua poc profunda.\nEsquer esquerp d'aigua.\nContraste versàtil, tiratge, pausa, rip, crema i recuperació estàndard.\nSuspensió de jerkbait amb caiguda de llarga distància.\nLa factura en forma de taüt permet ;acció de llançament màxim i el flanc lateral amb el moviment mínim de la barra.\nSi estàs interessat en comprar Berkley Juke 128 mm, dóna un cop d’ull també als productes de nàutica i pesca de la marca Berkley dins de la categoria de Equip de pesca a la secció de Esquers. Has de saber que comprant a waveinn, la teva botiga online de nàutica i pesca, t’uniràs a la major comunitat online esportiva. Hi trobaràs des de opinions dels productes d’altres clients fins a les últimes novetats i promocions exclusives.\nCaracterístiques Berkley Juke 128 mm\nTecnologias Berkley Juke 128 mm\nSostenibilitat Berkley Juke 128 mm


Audicions pel nou espectacle musical de Dagoll Dagom! | el timbal\nHome / Notícies / Noticies / Audicions pel nou espectacle musical de Dagoll Dagom!\nAudicions pel nou espectacle musical de Dagoll Dagom!\nLa companyia Dagoll Dagom convoca audicions per al seu nou espectacle musical, que veurà la llum a finals de 2016. Cerquen actrius i actors que tinguin una gran formació com a cantants i ballarins, a més d’un alt nivell interpretatiu, en edats compreses entre els 16 i els 60 anys. Teniu tota la informació necessària fent click aquí!\nMolta sort a tots els que us hi presenteu!


"El que és nou i el que és vell es relacionen de manera brillant"\nActualitzada el 31/08/2012 00:00\n260x366 Restauració de l'escola de pintura mural de Sant Sadurní. / LLUÍS CASALS Restauració de l'escola de pintura mural de Sant Sadurní. / LLUÍS CASALS\nPremi FAD, Amics de la Ciutat i Ciutat de Barcelona. Autor del Pavelló Olímpic de la Vall Hebron, dels Museu de la Ciència i del Museu Picasso (amb Enric Sòria) i del projecte de rehabilitació i ampliació del "Palais de Justice de Strasbourg"\nLa introducció d'un nou i adequat programa d'ús -sala teatral i activitats complementàries- a La Seca és el primer punt de l'operació que Meritxell Inaraja ha resolt de manera brillant. Això és el que posa en marxa tot el procés posterior, en què s'enderroca, es neteja, es reforça, etcètera, per anar preparant i interpretant l'edifici per al seu nou ús.\nA continuació arriben les decisions bàsiques de col·locació i disseny d'accessos, resolució de l'espai teatral a la planta baixa i concentració d'activitats complementàries a les plantes superiors, al voltant d'un pati exterior a la planta primera, amb un resultat sorprenent, ja que l'habitual fóra situar aquest pati a la planta baixa.\nAquest fet és molt representatiu de la complexa operació del que és nou en relació amb el que és vell en una obra entesa d'una manera tan creativa com és la de La Seca. Els accidents tipològics deguts a la força del programa es converteixen en ocasions per fer de manera diferent i atractiva les constants d'una arquitectura tradicional.


Onze persones rescatades, entre elles un xiquet i un bebé, en un incendi en l'avinguda del Port de València\nSis d'elles han resultat ferides, dos, de gravetat\ndivendres, 30 d’agost 2019 - 13:45h\nFins a sis vehicles sanitaris han acudit al lloc dels fets | Bombers de l'Ajuntament de València\nACTUALITZAT 13.45 hores. Segons han informat els Bombers de l'Ajuntament de València, han sigut onze els rescatats en l'incendi produït la matinada d'este divendres en el número 182 de l'avinguda del Port de València. Entre ells, es troben un bebé de dos mesos i un xiquet de dotze anys, a més d'un gos.\nSis persones estan ferides, dos d'elles de gravetat. Una xica de 17 anys i un xic de 26 han sigut traslladats pel Servici d'Ajuda Mèdica Urgent (SAMU) a l'Hospital la Fe i el seu pronòstic és reservat, segons ha informat el Centre d'Informació i Coordinació d'Urgències (CICU). Un Suport Vital Bàsic (SVB) ha traslladat a un xiquet de 12 anys a l'Hospital Clínic de València, també amb pronòstic reservat. Un bebé de 2 mesos ha sigut atés per inhalació de fums i traslladat a la Fe pels seus mitjans.\nEls bombers han pogut rescatar a huit persones des de la façana, mentres que les altres tres i el gos han hagut de ser alliberades des de l'interior de l'edifici. La Policia Local de València ha tallat l'avinguda al trànsit i ha acompanyat a les ambulàncies fins als hospitals a on han sigut atesos els sis ferits, mentres els bombers han desallotjat l'edifici.\nSegons el CICU, l'avís de l'incendi es va produir a les 3.30 hores de la matinada i van acudir al lloc dels fets tres unitats del SAMU, dos del SVB i dos Transports no assistits (TNA). Aaron Cano, regidor de Protecció ciutadana ha afirmat que encara s'estan investigant les circumstàncies de l'incendi per a determinar el seu origen i que totes les persones afectades han pogut ser evacuades.\nUna primera versió dels fets\nQuatre persones ferides després de patir un incendi en sa casa en l'avinguda del Port de València, en el número 180, este divendres de matinada. Els serveis d'emergència van rebre algunes cridades que informaven de què un edifici s'estava cremant i el més possible és que hi haguera ferits.\nSegons han informat els Bombers de València a 'Las Provincias', els quatre afectats (dos jóvens de 20 anys, un home i un xiquet), presenten ferides greus. Els dos jóvens tenen cremades per tot el cos i l'home s'ha trencat els dos turmells en intentar eixir de l'habitatge penjant-se per les finestres.\nTot apunta a què l'incendi es va inciar en l'ascensor, que es trobava en la planta baixa del bloc. Els efectius de Bombers de València van eixir del parc de bombers cap a les 3.42 de la matinada per a traure als ferits de sa casa i apagar el foc. També van anar dos ambulàncies i agents de la Policia Local. Pareix que l'interior de les cases no s'ha vist afectat.\nEvacuen 170 persones per un incendi en un hotel de Benicàssim.\nEvacuen 33 persones, 7 amb atenció mèdica, per un incendi en un hotel de Montanejos.\n"⚫🎥 TRÀGIC VÍDEO: 7 morts i fins a 8 desapareguts en el Marroc per una forta riuada" "😍 DAKOTA EMOTIVA: El retrobament amb qui li va canviar la vida"


Guils del Cantó — Ajuntament de Montferrer i Castellbò\nGuils del Cantó https://www.montferrercastellbo.cat/el-municipi/nuclis/guils-del-canto https://www.montferrercastellbo.cat/@@site-logo/logo.png\nEl poble de Guils del Cantó (1407 m) és situat a l'esquerra del riu de Guils, al vessant meridional de la serra de Sant Magí. Les cases, de pedra rogenca, són esglaonades en el pendís i la majoria tenen teulats de llicorella. Al mig de la caseria hi ha l'església parroquial de Sant Fruitós, amb campanar de torre, i una alta nau, orientada a tramuntana i amb tres capelles laterals a llevant. Bé que d'origen antic, aquesta església ha estat reconstruïda força modernament.\nLa parròquia de Guils és citada en l'acta de consagració de la catedral d'Urgell. El 8 de maig de 901 el bisbe Nantigís d'Urgell consagrà l'església de Sant Fruitós in villam que dicitur Equiles, després que el prelat hagués ordenat el prevere Adeodat, a la cura del qual l'encomanà. Adeodat, per recomanació del bisbe i amb l'ajut dels seus parents, havia reedificat l'església, que era vilis et modica, engrandint-la i dotant-la d'un cloquer. Adeodat donà al bisbe l'església i el seu alou i testà, deixant un seguit d'ornaments i llibres litúrgics a Sant Fruitós, dels quals havien de tenir cura, mentre visquessin, els seus nebots. Al poble de Guils hi havia 11 h el 1981 (el 1960 n'hi havia 126 i 49 el 1970).\nGuils pertangué al vescomtat de Castellbò. Integrat al primer quarter, o de Castellbò, fou cap de la batllia de Guils, que comprenia els llocs de Guils, Vila-rubla, Solans, Rocamora i Sant Magí. A la primeria del segle XVI, quan el vescomtat passà definitivament a la corona, a Guils hi havia 8 focs i 2 a Vila-rubla, on hi havia 3 persones que hi tenien terres sense viure-hi. A Solans hi havia 2 focs. Aleshores els llocs de Rocamora i de Sant Magí eren deshabitats. De Sant Magí, que a més es diu que era derruït, no hi havia memòria que algú l'hagués vist poblat. El 1860 al terme de Guils es documenten les cabanes de Xacó i de Malgrat, corrals de bestiar i el Mas de Carlos\nFins el 1972 Guils centrà el seu propi municipi (22,98 km²), el qual en aquesta data fou unit al de Montferrer i Castellbò. Era situat al SW del terme actual, i el coll del Cantó (1 715 m) el separava del Pallars Sobirà. El terme comprenia, a més del poble de Guils, els llocs de Solans i Vila-rubla.


Enviar aquesta notícia per e-mail Imprimir aquesta notícia ciutat 28. 12. 2013 Compartir a Twitter Compartir a Facebook\nNova placeta a l'exterior de l'edifici de l'antic cinema Romero\nEntre els carrers del Dr. Martí Julià i del Montseny\nS’ha obert al públic la nova placeta amb jocs infantils, aparells d’exercicis i bancs just a l’exterior de l’edifici de l’antic cinema Romero. El nou espai, de 100 metres quadrats, està ubicat entre els carrers del Dr. Martí Julià i del Montseny.\nL’antic cinema Romero a la Torrassa s’ha reconvertit com a centre de lleure per a infants i joves i la remodelació estarà llesta en els propers mesos. Abans, però, s’ha obert al públic la nova placeta annexa. Té jocs infantils, aparells d’exercicis i bancs a l’exterior de l’antic cinema. Són 100 metres quadrats amb gronxadors, tobogans i cavallets.\nSuposen una possibilitat de lleure infantil que ha estat molt ben rebuda pel veïnat, tant per grans com per petits. Una de les veïnes de la zona, Sandra Camacho, ha dit que “la remodelació per a mi és perfecte. Visc molt a prop d’aquí i tot està molt net. Els nens poden jugar a terra i no els passa res”.\nEl terra d’aquesta nova zona de jocs infantil és compacte però flonjo en cas d’una possible caiguda. Tot plegat perquè la canalla s’ho passi bé. És el cas de l’Armand Tarragó, un nen de poques paraules però que ho resumeix molt bé.”Cada dia vinc a jugar i m’agrada molt. M’ho passo bé”.\nA banda de la zona de jocs infantils, a la placeta adjacent s’han instal•lat bancs i pedals per fer activitat física suau. Ana Boté i Elvira Bahamonde són veïnes de la Torrassa. “No volem cap cosa estranya. Estem contentes que s’hagi fet aquest espai al barri. Ja que s’han gastat els diners que es noti, que es vegi”.\nI mentre que uns juguen, altres treballen en l’espai interior del futur equipament de l’antic cinema Romero. La previsió de l’Ajuntament és que estigui acabat en els primers mesos del 2014.\nNova placeta per a Collblanc-la Torrassa


Alfarràs atrau més visitants forans a la Fira del Préssec\nL’alcalde constata públic de Barcelona o Tarragona, a més de pobles veïns || Xifra en prop de 10.000 els assistents totals\n© Alfarràs ha celebrat aquest cap de setmana la Fira del Préssec de Pinyana.\nLa Fira del Préssec de Pinyana de Pinyana d’Alfarràs va tancar ahir amb prop de 10.000 visitants al llarg del cap de setmana, segons va indicar l’alcalde de la localitat, Kleber Esteve. Va destacar que durant els últims anys s’ha incrementat la presència de públic procedent d’altres localitats, “però no només de pobles veïns sinó també de fora de Lleida, de Barcelona o de Tarragona, per exemple”.\n“Això ens omple de satisfacció, perquè són els que fan de la fira un impuls econòmic per a la població, perquè són els que compren”, va subratllar, i va afegir que ha constatat també la satisfacció dels quaranta expositors. El certamen va oferir rutes culturals per Alfarràs, jornades tècniques i una demostració de com elaborar préssec en conserva, entre altres activitats. Així mateix, l’alcalde va recordar que tenen el “repte de fer una caracterització de les varietats autòctones per determinar les sis més òptimes perquè les conreïn els agricultors de la comarca”. Va explicar que, per aconseguir-ho, han contactat amb el centre d’investigació de la fruita Fruitcentre, ubicat al parc científic i tecnològic agroalimentari de Gardeny, i va afegir que “plantaran les varietats a l’escola agrària”. Va indicar també que un altre objectiu és potenciar subproductes del préssec i conserves.


PUBLICACIONS EDUARD NOGUES: Espanya "un problema sistèmic". Precarietat, desigualtat i polítiques que generen pobresa. La pobresa a la qual ens ha portat el govern del PP es fa crònica: 20 milions de persones estan en situacions carencials extremes.\nEspanya "un problema sistèmic". Precarietat, desigualtat i polítiques que generen pobresa. La pobresa a la qual ens ha portat el govern del PP es fa crònica: 20 milions de persones estan en situacions carencials extremes.\nL'Associació de Directors i Gerents de Serveis Socials va presentar ahir l'Informe sobre l'estat social de la nació 2017. En el text, en què l'associació es pregunta si "ens estan robant el futur", es qualifica a la societat espanyola com " instal·lada en la precarietat ". Entre les conclusions del treball, llançat enfront del tradicional informe sobre l'estat de la nació que presenta el Govern, destaca la concepció que la pobresa s'ha convertit en un problema estructural a Espanya. Això és degut al fet que afecta un elevat percentatge de persones i famílies, i també per la seva cronificació causa de les dificultats que aquestes persones tenen de sortir d'aquesta situació. En aquest sentit s'aporta la xifra que uns 20 milions de persones al nostre país pateixen en un o altre grau situacions de pobresa.\nLes situacions més extremes, segons l'informe, afectarien entre 1,5 i 3 milions de persones. Aquests serien llars en què no entra cap ingrés, persones amb ingressos inferiors al 30% de la mitjana de la renda. Segons els autors de l'informe, en aquesta categoria de "pobresa severa" es trobaran els que ni tan sols poden permetre menjar carn, pollastre o peix un cop cada tres dies. Altres situacions greus de pobresa afectarien a deu milions de persones. Són aquelles que tenen ingressos per sota del llindar de la pobresa o que tenen moltes dificultats per arribar a final de mes, i greus mancances materials, com no poder mantenir la seva casa a una temperatura adequada, l'anomenada pobresa energètica, o han tingut retards relacionats amb pagaments de l'habitatge principal.\nFinalment, almenys sis milions de persones viuen situacions carencials. És a dir, no tenen capacitat per afrontar despeses imprevistes, o no es poden permetre si més no una setmana a l'any de vacances fora de casa. Per tot això, des de l'associació consideren que la pobresa a Espanya es pot considerar "un problema sistèmic". Respecte la "cronificació" de la pobresa, destaquen que encara que les dades que expressen les situacions de pobresa registren lleugers descensos en els últims anys, en tots els casos mostren percentatges més acusats que a l'inici de la crisi.\n"Les millores generals de l'economia amb prou feines es perceben en el sector més empobrit de la societat", assenyala el text. L'informe introdueix el concepte de "transmissió intergeneracional de la pobresa". És a dir, que la manca de mobilitat social aboca a la transmissió de la pobresa, aquesta s'hereta i amb això "es configura el que alguns defineixen com un nou feudalisme social". Entre els exemples proposats ressalta la contínua caiguda de la renda mitjana de les llars des de 2009 fins a 2015, que dóna idea de l'empobriment que afecta la major part de la societat. En aquests 6 anys, assenyala el text, la renda mitjana per llar s'ha reduït en 3.953 € anuals (-13,16%) passant de 30.045 € l'any 2009 a 26.092 € el 2015, últim any amb dades disponibles.\nL'estudi alerta que la pobresa es pot fer crònica especialment en llars amb menors d'edat. "Hi ha prou evidències que els nens que neixen i viuen la seva infància i adolescència en llars pobres tenen moltes dificultats per millorar el seu estatus socioeconòmic i un percentatge molt elevat d'ells estan condemnats a reproduir o fins i tot aguditzar la pobresa", afirmen. Des dels serveis socials recorden que atenen diverses generacions d'una mateixa família i que són coneixedors de les grans dificultats que comporta aconseguir, més enllà de la subsistència, superar una pobresa arrelada. "Podem assegurar que l'actual situació estructural de la pobresa a Espanya, per la seva extensió i per la seva cronificació, pot estar generant per al futur nous nuclis de pobresa més arrelada, que es reprodueix a si mateixa i que constitueix un camí segur a la cronificació de situacions no només de pobresa, sinó d'exclusió social ", afegeixen al respecte.\nPrecarietat, desigualtat i polítiques que generen pobresa\nDes de l'associació presten atenció al fenomen de la precarietat, sobretot la laboral. "Una bona part de la societat espanyola viu situacions de precarietat. No són persones o famílies pobres, però es troben en situacions límit, en les que qualsevol eventualitat pot abocar a la pobresa ". Aquest nucli estaria comptabilitzat en els 6 milions de persones que s'esmentaven anteriorment. Entre els aspectes que concreten la precarietat ressalten l'alt factor de temporalitat i treballs a temps parcial que existeixen al nostre país.\nPel que fa a les desigualtats, l'informe assenyala: "han patit un gran increment a Espanya en els anys de crisi, no com a conseqüència inevitable de la crisi, sinó per un model polític, econòmic i social injust, que es va iniciar abans de la crisi, que s'ha aguditzat durant la crisi i que es manté actualment ". En aquest sentit recorden dades ja conegudes com que a Europa només ens superen en índex de desigualtat països com Sèrbia, Romania, Lituània i Bulgària. O que, segons dades d'Intermón Oxfam, l'1% de la població concentra ja gairebé tanta riquesa com el 80% més pobres o que la fortuna del 5% supera ja la riquesa en mans del 90% més pobre. És a dir, hi ha 2,3 milions de persones al nostre país que posseeixen un patrimoni superior al de 42 milions de persones.\nEn un altre apartat, l'informe se centra en les polítiques que han causat aquest tipus de situacions. Entre elles destaca "un mercat laborar desregulat" caracteritzat per les dades d'atur, la precarietat i els baixos salaris. Una altra raó és un "sistema fiscal feble i injust". "Resulta escandalós que mentre la immensa majoria de les persones paguem com a mitjana un percentatge del 22% dels nostres ingressos per IRPF o impostos al consum, els grans grups estiguin tributant al voltant del 6% dels seus beneficis, i algunes grans fortunes estiguin pagant legalment un 1%, quan el tipus nominal que els correspondria és superior al 50% ", assenyalen. Finalment apunten al "desmantellament de les polítiques socials" a causa de les retallades sofertes en despesa pública.


NOU EP de Lia Sampai i Adrià Pagès — Verkami\nNOU EP de Lia Sampai i Adrià Pagès\nVolem fer possible l'enregistrament de dos nous singles acompanyats de vídeo. Per primera vegada musicarem poesia, i et necessitem!\nCD Amagatalls de llum + Descàrrega digital EP\nCD físic Amagatalls de llum\nDescàrrega digital anticipada dels 2 nous singles.\nEnviament a domicili o recollida a qualsevol concert. Com tu vulguis! despeses d'enviament a l'estranger no incloses\nCD físic: Amagatalls de llum\nCD físic: La fada ignorant\nDescàrrega digital anticipada dels 2 nous singles\nTote bag a triar\nLlibreta a conjunt\n+ Descàrrega anticipada dels 2 nous singles\nGIRONA, 10 de desembre\n1 entrada al concert de presentació: Lloc Auditori Viader Hora 20h\nCD Amagatalls de llum\nNOTA: si vols venir acompanyat, fes un cop d'ull a la recompensa Ho volem tot!\nCAMBRILS, 21 de novembre\n1 entrada al concert de presentació: Lloc Cripta de l’Ermita Hora 19.30h\n1 entrada al concert de presentació: Lloc Nota 79, Lesseps Hora 19h\nBARCELONA, 31 d’octubre\n1 entrada al concert de presentació: Lloc Sala New Fizz, C/ Balmes 83 Hora 19h obrim portes, 19.30h comencem\nBADALONA, 11 de desembre\n1 entrada al concert de presentació: Lloc: Teatre el círcol Hora: 19.30h\n+ Descàrrega digital anticipada dels 2 nous singles.\nEnviament a domicili o recollida a qualsevol concert. Despeses d'enviament a l'estranger no incloses\n2 entrades al concert de presentació a la localitat que vulguis de les anunciades al verkami.\n1 Tote bag a triar\n1 Llibreta a conjunt\n+ 1 CD de la Fada Ignorant\n+ 1 CD Amagatalls de llum\nA recollir el dia del concert\nNOTA: escriu-me de seguida que et facis mecenes d'aquesta recompensa especificant a quin concert voleu anar per tal que les entrades quedin reservades. Pots fer-ho per instagram o per mail: lia.sampai.music@gmail.com MOLT IMPORTANT\nConcert acústic a casa vostra\nVindrem a casa vostra a fer-vos passar una bona estona amb la nostra música. Despeses de desplaçament no incloses.\n+ Tote bag a triar i llibreta a conjunt.\n+ Cd físic (Amagatalls de llum o La Fada Ignorant) especialment dedicat\nNomés domicilis particulars. Convida els teus amics. Posem-nos d'acord amb la data :)\nCrearem del no res una composició feta especialment per a tu o per la persona que tu vulguis i te l'enviarem allà on ens diguis. Explica'ns la teva història i crearem a partir del que tu vulguis!\nEntrega: a consensuar amb tu, mecenes!\nATENCIÓ: NOU OBJECTIU!!!\nVOLEM ARRIBAR ALS 4.000€\nAbans que res, us hem de donar a tots les gràcies: GRÀCIES, GRÀCIES, GRÀCIES! Amb prou feines portem la meitat del termini del Verkami i ja heu completat el nostre objectiu de finançament; i tot gràcies a vosaltres. Des de l’aportació més petita a la més abundant, és per tots vosaltres que ens és possible tirar endavant amb aquest projecte. No ens cansarem de dir-ho: mil gràcies a totes!\nI ara què? Hi hem estat donant voltes. La veritat és que amb el vostre suport ja podem fer exactament el QUE volem. Però ara es tracta de fer-ho COM volem.\nMolts sabreu que la industria artística a Catalunya és un espai on no sempre abunden els recursos, però sí el talent, la col·laboració i la generositat. Moltes de les persones amb qui estem treballant per portar-vos Orfeu i Tornar ho estan fent des d’aquesta generositat, posant-nos no només facilitats logístiques i artístiques, sinó també econòmiques. La feina que estan fent totes és extraordinària (de moment ens haureu de creure, però quan ho veieu no en tindreu cap dubte) i ens agradaria poder-les remunerar com sentim que es mereixen.\nÉs per això que tot el que aporteu a partir d’ara, superats els 2600€ de l’objectiu inicial, anirà destinat a oferir una millor remuneració a totes les persones que han treballat amb nosaltres i que ens han posat facilitats sabent que el projecte comptava inicialment amb un finançament modest. Treballem amb un equip de gran talent artístic (davant i darrere de les càmeres) i d’una qualitat humana excepcional i creiem que s’ho mereixen tot; així que totes les aportacions a partir d’aquest moment aniran a aquestes persones sense les quals tota aquesta aventura seria molt més difícil i buida.\nMoltíssimes gràcies de nou als qui heu aportat, compartit o senzillament recolzat el nostre projecte. Seguim treballant!\nHola a tots, sóc la Lia Sampai i faig cançó d’autor. Des de 2019, treballem colze a colze amb l’Adrià Pagès, guitarrista i compositor, que fa que les cançons cobrin vida amb els seus arranjaments. El mes de març de 2021, vam traure el nostre segon àlbum, i des d’aleshores no hem parat de crear. Ara tinc un munt de cançons que voldria que sentíssiu, i amb l’Adrià hem estat treballant en dos nous singles que estem impacients per ensenyar-vos. És per això que iniciem aquest verkami, amb l'objectiu d'enregistrar dos temes acompanyats de vídeo.\nAquesta vegada, ens endinsem en el món de la poesia: a part d'un tema propi, que us avanço que es diu Tornar, musicarem un poema de Joan Vinyoli, titulat Orfeu.\nÉs la primera vegada que posem música a un text que no es nostre, i és un moment diferent i especial, per això ens fa molta il·lusió que pugueu formar-ne part i ser partícips d'aquest projecte.\nA més a més, com us he dit, volem acompanyar els singles amb un videoclip que ja estem cavilant.\nSi aconseguim més fons, o els optimitzem al màxim, potser en pot sortir una altra (o més) cançó, d'aquest verkami, qui sap! Sabeu? ja estem encaminant el tercer disc... Nosaltres farem tots els possibles per fer créixer el projecte, ens ajudes?\nSabem que avui dia els discs físics són com un record, un souvenir. No obstant, adquirir-los és una manera de reconèixer la feina dels artistes, que avui dia publiquen tot el seu material de forma gratuïta on-line.\nPer donar valor al què fem, en aquest verkami us oferim el primer i el segon disc, posant especial èmfasi al segon: Amagatalls de llum. Per fer-lo, vam invertir energia, treball, diners, i molt de temps, i ho vam aconseguir tot amb els nostres recursos. Estem molt orgullosos de la feina feta i seria un tresor que decidiu reconèixer aquest treball adquirint el disc, encara que per vosaltres (i nosaltres) només sigui de forma simbòlica perquè no el fareu servir físicament.\nÉs per això que us acabo d'explicar, que el verkami està pensat en base a l'experiència d'un concert + l'adquisició d'Amagatalls de llum i la descàrrega anticipada dels dos temes nous, perquè la nostra feina sigui una mica més valorada, tangible i vivencial. Com veureu, però, també hi ha moltes altres recompenses, perquè pretenem fer-ho al vostre gust. Al vídeo les explico ben resumides:\nLes recompenses que inclouen la entrada a un concert, es recolliran aquell dia mateix, in situ.\nL'entrega de recompenses començarà just el 31 d'Octubre. Els enviaments a domicili s'iniciaran aquella setmana (1 de novembre). Això sí, si ho prefereixes, podràs recollir la recompensa a qualsevol concert, només ens ho has de fer saber a través del formulari que t'enviarem un cop finalitzi el verkami.\nPregunta'ns tots els dubtes que tinguis i et respondrem encantats més avall, a la secció de comentaris.\nPel que fa a la recompensa "cançó personalitzada", et demano paciència, perquè això de la inspiració és tot un món. Hi ha cançons que em naixen en una tarda, i n'hi ha que es couen en tres mesos. Depèn. Et vull fer una cançó a mida: una cançó per qui vulguis, o per a tu. A partir d'un text, d'una imatge, d'un record, del que tu em proposis. Formaràs part del procés de creació. Acordarem el que ens convingui a tots dos pel que fa a les dates i altres detalls. Ja tinc ganes de fer-te sonar! :)\nLa Lia, cantautora, actriu i psicòloga.\nfes un cop d'ull al meu instagram\nVaig escriure la primera cançó quan la meva iaia va morir; Te'n vas volant. Va ser així que vaig descobrir tot un món que em permetia expressar-me d'una forma nova i profunda. Des d'aleshores faig cançons per la gent que m'envolta i pels canvis que vull veure en el món.\nVaig conèixer l'Adrià quan em van donar l'oportunitat, com a premi d'un concurs de cantautors, de gravar el meu primer disc: La Fada Ignorant. La Clara, una bona amiga a qui he dedicat també una cançó que espero que sentiu ben aviat, em va salvar, com sempre. Jo no coneixia gaire gent del món de la música, i ella ens va posar en contacte. Des d'aleshores l'Adrià i jo no hem parat de fer música plegats.\nL'Adrià, guitarrista i compositor.\nNo sé molt bé per què ni com, als 8 anys vaig començar a interessar-me intensament per la guitarra i des d'aleshores no he deixat mai de tocar-la. És un instrument de possibilitats expressives immenses: rica en colors, exhuberant en textures i profundament emotiva. Cada vegada que la Lia escriu una cançó nova explorem plegats totes les possibilitats de l'instrument, buscant en els seus matissos l'expressió més precisa possible per a cada vers.\nLes aportacions s'invertiran en l'enregistrament, l'edició i la masterització als estudis Beatgarden de Barcelona, del poema musicat Orfeu, de Joan Vinyoli, i de la cançó Tornar.\nServiran per fer els vídeos que acompanyaran aquestes dues cançons i també per a les fotografies de promoció dels singles.\nPer a la promoció i distribució dels temes un cop surtin a la llum, a través de la discogràfica Segell Microscopi.\nPer fer més cançons i encaminar el tercer disc en cas que superem l'objectiu o ens l'administrem molt i molt bé. Farem tots els possibles! Ens ajudes?\nEl poema musicat de Joan Vinyoli, titulat Orfeu, el volem publicar amb el vídeo a mitjans de desembre. Ara bé, la descarrega digital anticipada, serà vostra just quan acabi el verkami; a finals d'octubre!\nEl single Tornar, el publicarem al mes de gener, perquè ens hem de dosificar, que si no cremem tots els cartutxos de cop i això ja hem après que no pot ser! Això sí, si ets mecenes, et podràs descarregar la cançó també a finals d'octubre, quan acabi el verkami!\nmoltes gràcies a tots pels comentaris i les aportacions <3 ho feu possible!!! :)\nM.Teresa Pagès Gilibets\nUs estimo ! endavant :D\nNO deixeu mai de treballar per la Música!!!!\nMe bull la sang, poèticament 😂🥰\nAporta, esta música te vibrarà bé :))\nLia, Adrià, a topeeeeee! 💙\nQue bé, quina il•lusió, moltes gràcies Francesc, esperem retrobar-nos ben aviat!!! Va ser un dia especial 😊\nUs vam descobrir a Mataró i estem gaudint dels CDs, i tenim ganes de tornar a veure-us!\nCD Amagatalls de llum + Descàrrega digital EP (15€)\nPack musical (18€)\nPack Tote bag (18€)\nGIRONA, 10 de desembre (20€)\nCAMBRILS, 21 de novembre (20€)\nBARCELONA, 28 de novembre (20€)\nBARCELONA, 31 d’octubre (20€)\nBADALONA, 11 de desembre (20€)\nPack complet (35€)\nHo volem tot! (55€)\nCançó personalitzada (250€)\nConcert acústic a casa vostra (350€)


Com utilitzar endolls de Kazakhstan a Croàcia\nConnectors, preses de corrent, adaptadors i altra informació necessària per viatjar des de Kazakhstan a Croàcia en aquesta pàgina. Si voleu un informe per a altres països, torneu a iniciar l’ assistent per trobar a adaptadors elèctrics per al vostre viatge aquí .\nLa tensió no és exacta, però la diferència sol ser tolerable pels dispositius elèctrics. És molt segur connectar el vostre aparell elèctric de Kazakhstan a Croàcia sense un adaptador de tensió. Si teniu algun problema amb un dispositiu especial, és a dir, un dispositiu mèdic, probablement voldreu demanar més ajuda professional.


Mai | 2014 | Biblioteca de Cappont\nA la darrera de maig, a estudiar me’n vaig\nMai 29, 2014 Biblioteca de Cappont\tDeixa un comentari\nComencen els exàmens!!! Del 31 de maig al 21 de juny, la Biblioteca de Cappont obrirà els dissabtes al matí de 9 a 14h, perquè pugueu venir a estudiar, consultar bibliografia, etc. Recordeu també que fora d’aquest horari, la biblioteca de Lletres està oberta els caps de setmana de 9 a 21h i que teniu sales d’estudi en tots els campus. Per a més informació, consulteu aquí.\nMai 27, 2014 Biblioteca de Cappont\tDeixa un comentari\nSaps que a la Biblioteca de Cappont hi ha 7 espais tancants per a l’estudi individual que pots agafar en préstec durant tot un dia? Si hi estàs interessat/da adreçat al taulell de la 3a planta a primera hora del matí. En aquesta època, qui no corre, vola!!\nEleccions europees, l’endemà\nMai 26, 2014 Biblioteca de Cappont\tDeixa un comentari\nAquests dies uns 400 milions de ciutadans de la Unió Europea estàvem cridats a les urnes per escollir un total de 751 diputats, en virtut del Tractat de Lisboa. Ahir vaig anar a dormir molt tard veient els especials informatius que s’emetien als canals de televisió sobre les eleccions al Parlament Europeu. I avui, amb una mica de son, començo el dia fullejant tots els diaris que tenen a la biblioteca, que, per cert, des de fa poc temps, es troben a la tercera planta!.\nLes portades de la premsa d’avui destaquen que a Europa hi ha avenç dels partits d’extrema dreta, que a Espanya hi ha un descens important dels partits majoritaris (PP i PSOE), tot i haver guanyat el PP, i a Catalunya, un triomf històric d’ERC i un afermament del bloc nacionalista. Un dels fets destacables de la jornada és l’alta participació a Catalunya per sobre de la mitjana espanyola i europea.\nFont: Biblioteca de Cappont\nLa setmana passada, sort en vaig tenir d’aquesta infografia, que em va permetre anar seguint les dates dels comicis en cada país i altres informacions útils, com el nombre d’eurodiputats i l’edat mínima per ser candidat. Sabíeu que l’edat mínima per ser candidat a Grècia, Itàlia o Xipre és de 25 anys?\nDesprés de mirar tota la premsa, us mostraré una última curiositat. L’Observatori Professional del Col·legi Oficial de Bibliotecaris-Documentalistes de Catalunya fa un parell de setmanes va analitzar els programes electorals dels partits principals. Van identificar la freqüència d’aparició de determinats conceptes en cada programa electoral: arxius, biblioteques, Internet, transparència, xarxes socials, administració electrònica, etc., i fins i tot van fer un recompte del nombre total de paraules emprades en cada programa. Us recomano que ho mireu. És a partir d’avui que haurem de comprovar si es compleixen els programes electorals analitzats.\nUs imagineu viure sense internet?\nMai 16, 2014 Biblioteca de Cappont\tDeixa un comentari\nEl dia 17 de maig celebrem el dia mundial de internet. A l’any 2005, la Cimera Mundial sobre la Societat de la Informació (CMSI) va demanar a l’Assemblea General de les Nacions Unides que declarés el 17 de maig com el Dia Mundial de la Societat de la Informació per promoure la importància de les TIC i els diversos assumptes relacionats amb la Societat de la Informació plantejats en la CMSI. En aquesta data se celebra també el “dia de internet”, un projecte en xarxa promogut per iniciativa de la Asociación de Usuarios de Internet, amb l’objectiu de donar a conèixer les possibilitats de les noves tecnologies per millorar el nivell de vida dels pobles i dels seus ciutadans. Neix de la societat, per la societat i per a la societat. Està obert a la participació voluntària i gratuïta de tots.\nDes de llavors cada any es duen a terme tot un seguit d’activitats. Us animo a participar-hi!\nPer tenir una visió del passat i el futur d’internet m’he passat per la biblioteca i he trobat un munt de llibres al catàleg. Mireu quants llibres electrònics he trobat!\nEp! però si ho consulteu des de fora de la UdL recordeu configurar el proxy!


Benifallet: l'Ajuntament no cobrarà la taxa d'ocupació de la via pública a bars i restaurants\nPublicat el 06/05/2020 11:27\nBenifallet: l'Ajuntament no cobrarà la taxa d'ocupació de la via pública a bars i restaurants, posposant la seva aplicació, i col·laborarà perquè els establiments puguin ampliar aquesta ocupació\nL’Ajuntament de Benifallet va informar ahir als propietaris dels bars i restaurants del municpi que ha ajornat el cobrament de la taxa d’ocupació de la via pública per tal d’afavorir la reobertura dels seus establiments. Es tracta d’un cobrament que estava previst en el calendari fiscal d’enguany, però que es posposarà fins que es recuperi la normalitat per tal de donar suport a un col·lectiu molt afectat per la crisi del Covid-19 i important en el teixit econòmic del municipi.\nA més, durant la reunió mantinguda ahir, a la qual va assistir l’alcaldessa, Mercè Pedret, i el regidor Antonio Llésera, es va comunicar als propietaris de bars i restaurants que l’Ajuntament col·laborarà perquè puguin ampliar l’ocupació de la via pública, sempre que no s’interfereixi en la circulació, pequè puguin oferir amb seguretat i millors garanties el seu servei un cop es faci efectiva la reobertura. En aquest sentit, s’escoltaran les diferents propostes de cadascun dels propietaris.\nCal recordar que l’Ajuntament tampoc no ha cobrat el rebut de la brossa a aquests negocis des que se’n va decretar el tancament, de la mateixa manera que va suspendre el cobrament dels rebuts de la llar d’infants i va decretar posposar el cobrament d’impostos i taxes generals.\nRECOLLIDA DE LA BROSSA PORTA A PORTA\nDurant la reunió, a la qual hi van assistir els propietaris de les cases rurals,es va informar de la posada en marxa del servei de recollida de la brossa porta a porta que des de dilluns passat ja es realitza a tot el poble i que fins ara s'havia fet només a la part alta. En el cas de les cases rurals, dels veïns i veïnes que viuen en zones disseminades o fora del municipi, es col·locarà una illa de contenidors a la rotonda sud per tal que hi puguin depositar la brossa.


El carrer de Michael Jackson, la nova sensació del Vendrell\nLa broma atreu l'atenció de ciutadans i mitjans de comunicació estatals\ndijous, 25 d’octubre 2018 - 13:18h | Actualitzat a 08/11/2018 11:06h\nLa placa del carrer de Michael Jackson. | BP Diari\nVa començar com una broma però s'està convertint en la nova sensació del Vendrell. A finals del mes de setembre, Xavi Albert, que regenta la Penya Bètica del Vendrell, va posar un cartell amb el nom de 'carrer de Michael Jackson' al petit carreró sense sortida on hi ha la penya. Ell ja havia fet fa uns anys una recollida de signatures —mig en serio, mig de broma— per donar el nom del «rei del pop» a aquest vial sense nom que es troba a tocar del carrer de Santa Anna.\nTot i recollir unes 2.000 signatures, des de l'Ajuntament del Vendrell li van dir que la iniciativa no podria tirar endavant. «Es veu que per donar el nom d'un carrer a una persona ha de fer una sèrie d'anys que aquesta està morta, i el Michael Jackson encara no els feia», explica Albert a 'BaixPenedesDiari.cat'. Per això va deixar la idea de banda i se'n va oblidar. Però fa uns mesos, el destí va jugar a favor seu, quan va trobar per terra un cartell que duia precisament el nom de 'carrer de Michael Jackson'.\nUna placa de la Shopping Night\nNo va ser providència divina, sinó que la casualitat va jugar a favor seu. La Shopping Night del passat mes de juny al Vendrell es va dedicar als grups i intèrprets de rock i pop, i un dels carrers es va posar aquest nom. Aquest va ser el cartell que va trobar Xavi Albert, el qual no va dubtar ni un moment a penjar-lo a la façana de la Penya Bètica. Des d'aleshores, la broma ha causat furor i Albert troba sovint gent que para al davant de l'establiment només «per fer una foto de la placa».\nNo només això, sinó que diferents mitjans de comunicació d'abast estatal se n'han fet ressò, com ara la ràdio M80 o el canal de televisió La Sexta. En aquest últim canal, el cantant del grup Mojinos Ezcocíos, Miguel Àngel Rodríguez 'el Sevilla', va dedicar una bona estona a fer broma sobre la iniciativa. A Rodríguez, sevillista declarat, li va fer molta gràcia que la penya vendrellenca del Betis estigués situada «en un carreró sense sortida». Xavi Albert li treu ferro a la situació, tot i que finalment el carreró on té la penya ja llueixi amb el nom del desaparegut cantant. La màscara del mateix Michael Jackson que guarda a la barra del local completa el curiós pack.\nLa placa llueix el petit carreró on hi ha la Penya Bètica del Vendrell. | BP Diari\n"El Vendrell aprofita terra de les riuades per a l'esplanada del Botafoc" "Calafell ofereix alternatives a les multes pels joves denunciats per drogues"


RodaMots - Arreplec de virolla 2020: del 15 al 29 de juny\nArreplec de virolla 2020: del 15 al 29 de juny\n(amb alguna de no tan freqüent)\nPàgina informativa sobre l’arreplec de virolla 2020\nQuinze dies, del 15 al 29 de juny del 2020.\nNaturalment, arreplegar virolla! Per cobrir les despeses de manteniment de RodaMots (i, de passada, d’altres projectes de la Xarxa de Mots) i contribuir doncs a la continuïtat i la millora de ‘Cada dia un mot’.\nGuardarem el que sobri per a l’any vinent… penseu que les campanyes no són anuals, sinó biennals (pel cap baix, perquè ara feia tres anys que no en fèiem cap. L’última es va fer a la primavera del 2017 i la pròxima segurament no es farà fins el 2022 o aneu a saber).\nDoncs tindrem paciència… quin remei! Potser haurem d’augmentar la periodicitat amb què fem els arreplecs o pensar en una altra estratègia. O anar fent, com en Met de Ribes…\nNo és obligatori col·laborar-hi; feu-ho només si us ve de gust i si voleu donar un cop de mà al projecte. Penseu que la immensa majoria dels subscriptors (entorn del 97%) no participen en l’arreplec. Sempre és més fàcil no fer res.\nTrobareu la llista completa dels llibres de regal en aquest enllaç. Segons el donatiu que feu, podeu triar uns títols o altres. Molts dels llibres que oferim són escrits o traduïts per subscriptors de RodaMots: aprofiteu per descobrir-hi algunes joies!\nJa tinc els llibres que oferiu o no m’interessa cap títol. En teniu més?\nPuc fer un donatiu de menys de 13,13 euros?\nNomés enviem llibres de regal a partir de 13,13 euros perquè si no faríem el negoci d’en Robert amb les cabres, però prenem nota de tothom que faci donatius de menys d’aquesta quantitat perquè quan acabi la campanya sortejarem cinc llibres entre tots els donants. I si ens passeu la vostra adreça postal, us enviarem un parell de punts de llibre de RodaMots.\nEls recursos humans són molt minsos, la logística de la campanya és una mica complexa i alguns llibres no es poden començar a enviar fins que ja hagi acabat (és a dir, a partir del 29 de juny). Una mica de paciència… Quan haguem enviat el vostre paquet rebreu un missatge de confirmació que ja és en camí. Aquests dies les oficines de correus van una mica col·lapsades… paciència.\nCom és que teníeu un llibre anunciat i ara no el trobo a la llista?\nLa llista de llibres de regal es va actualitzant segons com evoluciona la campanya. De la majoria de llibres tenim pocs títols disponibles; un cop els exhaurim els substituïm per algun altre o simplement deixen d’estar disponibles.\nBanc Sabadell: ES67 0081 0077 8400 0145 6056\nCaixaBank: ES31 2100 0807 7802 0113 0452\nEn principi PayPal no cobra comissió als donants, però sí al receptor (per exemple, si feu un donatiu de 5 euros via PayPal nosaltres només en rebem 4,50 nets; per això ens estimem més que feu les aportacions a través dels bancs i no per PayPal). Pel que fa a les comissions per fer traspassos o transferències bancàries, heu de consultar-ho al vostre banc.\nQuè passa si no tinc cap compte al Banc de Sabadell o CaixaBank?\nSi no teniu compte en el Banc de Sabadell ni CaixaBank, sempre podeu anar a qualsevol oficina d’aquests bancs i fer-hi un ingrés en efectiu; aquesta operació en principi no té cap comissió i també es pot fer des dels caixers automàtics introduint-hi el número del compte.\nVull fer un donatiu amb la targeta de crèdit o dèbit, però no vull obrir un compte a PayPal, és possible?\nSí, podeu fer un donatiu amb targeta de crèdit o dèbit a través de PayPal sense obrir-hi un compte. Feu clic al botó Donar que hi ha en aquesta pàgina, introduïu l’import del donatiu que voleu fer i, a sota, feu clic on diu «Donar con una tarjeta» (la web de PayPal és una mica sòmines i no sap parlar català; paciència). Tot seguit us demanaran les dades de la vostra targeta i també les dades personals (adreça, etc.), però això NO implica obrir un compte a PayPal; només demanen les dades per efectuar aquest pagament. (Si no us hem de fer cap tramesa, aquestes dades les esborrem i no les conservem.) Un cop omplertes les dades feu clic al botó que diu «Aceptar y donar ahora».\nQuan fareu la pròxima campanya?\nNo ho podem preveure; depèn una mica dels resultats d’aquesta! En principi d’aquí a un parell o tres d’anys.\n* Amb la col·laboració de les editorials Baula, Bromera, Cossetània, Gregal, Grup 62, Publicacions de l’Abadia de Montserrat, Redbooks, Viena i l’Ajuntament d’Alcoi.


Carta Arqueològica de Barcelona - 012/1942-1943\nIntervenció: Plaça Ramon Berenguer el Gran 3\nCarrer Tapineria 5-27\nUTM X: 431245,00000 | UTM Y: 4581735,00000\nEls nous plantejaments urbanístics al voltant de la Via Laietana, varen projectar la creació d’un jardí al peu de la muralla romana de la Plaça de Ramon Berenguer III. La pretensió era la plena visualitat de la muralla romana des de la Via Laietana. Per aquest motiu entre els anys 1942-1943 l’Arxiu Històric de la Ciutat, sota la direcció d’Agustí Duran i Sanpere, va realitzar una intervenció arqueològica que va consistir en la documentació de les fonamentacions de la muralla.\nUna de les primeres actuacions constructives, va ser reforçar la torre que servia de campanar de la capella de Santa Àgata, on es documentà als fonaments d’aquesta torre, una pedra de forma cúbica amb tres dels seus costats decorats en relleu amb cara de Gorgona o Medusa destinats a coronar els monuments funeraris en forma d’altar. La pedra, tant per la seva forma i encara més pels seus relleus, sembla haver estat peça angular en el coronament d’un sepulcre, i si bé de tècnica rústica, pot ésser atribuïda al segle II dC. Calgué insistir en l’exploració de la base de la muralla, foren descoberts d’altres elements, pertanyents al mateix sepulcre o a d’altres de similars, i entre aquestes troballes, hi havia una pedra igual a la descrita, amb un dels relleus destruït.\nEs va observar que la major part dels elements sepulcrals havien estat utilitzats com a material de construcció. Principalment, consistien en cupes i ares en forma de torre, el coronament de la qual era format per grans pedres esculpides amb rostres de Gorgona i imbricacions al llarg dels grossos bordons que contornejaven el monument.\nL’alçada de la muralla documentada era constant en tots els punts del perímetre que varen ésser mesurats. Des del nivell de la banqueta de fonament tenia una alçada mitjana de 10 m., als quals cal afegir l’altura de l’ampit que protegia el pas superior i la dels merlets, l’existència.\nLa pedra utilitzada en la formació del parament exterior de la muralla era gres procedent de les pedreres de Montjuïc. La intervenció va documentar que als panys de muralla i torres corresponents a l’actual Plaça de Ramon Berenguer III, les filades superiors eren de gres roig i fàcilment erosionable, qualitat que coincideix amb la pedra dels bancs triàsics, tan abundosos a la banda del Llobregat.\nEn el sector explorat totes les pedres del parament extern de la muralla, tant en el mur llis com en les torres, són ben tallades i ajustades, amb la superfície visible llisa, si bé sovint hi ha rastres molt clars d’haver tingut motllures o altra decoració sobresortint, que proven la procedència d’edificacions anteriors.\n1942 i 1943\nReforç de la torre que servia de campanar de la capella de Santa Àgata


Entrevista a la poeta CRISTINA COMPANY | Univers Àgatha\nEntrevista a la poeta CRISTINA COMPANY\nFoto, Oscar Chocano Almanza\nQuin/s és/son el/s teu/s poeta/es de referència?\nPrincipalment la meva poeta de referència és la Montserrat Abelló. M’agrada la seva poesia breu i de llenguatge senzill i és aquest estil en el que millor expresso la meva poesia. Altres referències són de Ma. Mercè Marçal, Joan Brossa i Joan Salvat-Papasseit.\nQuè n’opines de la poesia que es fa actualment?\nJo penso que la poesia ha d’arribar perquè el lector la pugui fer seva i no s’avorreixi i deixi de llegir-ne. De poesia n’hi ha de totes formes però de la d’ara a mi m’agrada la que està ben construïda i és rica de vocabulari però que no necessiti un diccionari per entendre-la. La poesia massa rebuscada em deixa indiferent i no em fa sentir res. Però actualment s’està fent molt bona poesia també.\nQuè és per tu la literatura?\nLa literatura em va començar a interessar ja de gran. Mai havia estat bona lectora ni massa aficionada a la literatura quan era petita ni joveneta i jo crec que molta culpa era per les lectures obligatòries de l’escola o institut. No m’agradaven cap i se’m feia molt dur llegir-les. Sempre havia aprovat però mai gaudit. L’afició a llegir, a escriure, a expressar-me davant un full en blanc va començar a punt d’iniciar la cinquantena, però mai és tard per aprendre i deixar-se portar pels mots. Ara, no podria passar sense escriure i llegir.\nConeixes el trastorn de l’autisme?\nEl trastorn de l’autisme el vaig conèixer de veritat quan us vaig trobar a tu i a l’Àgatha. Fins llavors tenia la referència de coses que es comentaven i de la pel·lícula Rain Man. O sigui que en sabia ben poc. Conèixer a l’Àgatha em va obrir els ulls del que realment era l’autisme i entre les vostres xerrades i el que em vaig anar documentant, ara sé que és realment l’autisme, els graus que existeixen i les diferents varietats, encara que mai se’n sap prou i cada dia n’aprenc una mica més.\nQuè n’opines de la difusió amb cultura i en el teu cas, amb la poesia, per causes de conscienciació o divulgació d’un trastorn com l’autisme o d’altres (dis)capacitats? Doncs em sembla que és una forma d’apropar a la gent el que famílies com la teva es troba cada dia i des de fa molts anys. Per una banda cridem l’atenció amb tot el que es refereix a la cultura i per tant fem participar a la població d’actes que, a la vegada que promou música, poesia, dansa, pintura…, acosta el trastorn de l’autisme d’una forma planera i distesa, intentant normalitzar així un trastorn que també viu entre nosaltres. En quant a mi, que vaig la divulgació a través de la poesia, crec que és de la manera que jo puc expressar millor el que em transmet, per exemple, una tarda amb l’Àgatha. La poesia és l’expressió del sentiment i de l’experiència en qualsevol de les seves manifestacions\n← NOTES BLAVES PER L’AUTISME a SPOTIFY\tÀgatha en las redes sociales →\nidn poker88 en ON O COM ADQUIRIR «LLETRES BLAVES…» – DONDE O COMO ADQUIRIR «LETRAS AZULES…»\n유흥알바사이트 en ON O COM ADQUIRIR «LLETRES BLAVES…» – DONDE O COMO ADQUIRIR «LETRAS AZULES…»\n고소득알바 en ON O COM ADQUIRIR «LLETRES BLAVES…» – DONDE O COMO ADQUIRIR «LETRAS AZULES…»\nbuzzard en SEMBLANCES? – ¿PARECIDOS?\ntogelpengeluaran en UN ALTRE POEMA de Sònia Shatalova als 8 anys (amb autisme), Rússia


Marc Bertomeu defensa la renovació interna a ICV-Barcelona i assegura que “no és casta” | Municipals 2015 BCN\n“Barcelona en Comú” és una porta oberta a tots aquells partits que vulguin reformular-se i creguin que la política es pot fer d’una altra manera”. Així argumentava Marc Bertomeu, secretari general de Podem Barcelona, l’acceptació d’Iniciativa a la confluència.\nDesprés de la polèmica sobre la divisió interna en el sí de Podem Barcelona al voltant d’aquesta qüestió, i dels dubtes que s’havien generat, el líder de la formació municipalista va concedir una entrevista a Municipals2015BCN, en què es van aclarir alguns aspectes candents com les crítiques d’Enric Martínez a la coalició: “ha incorregut repetidament en males pràctiques, i la Comissió de Garanties del partit a nivell estatal l’ha fet fora del procés de constitució de Podem a nivell autonòmic”. També va destacar l’àmplia majoria amb què es va ratificar l’acord de confluència dins de Barcelona en Comú, que va rondar 91%.\nMarc Bertomeu, secretari general de Podem Barcelona, durant l’entrevista per Municipals2015BCN\nQuan se li va preguntar pel ‘pas enrere’ de Ricard Gomà i les seves conseqüències, Bertomeu es va remetre al codi ètic de Barcelona en Comú: “portava 3 legislatures a l’Ajuntament de Barcelona, i no seria coherent amb el propi codi ètic que hem aprovat nosaltres de 2 mandats més 1 revalidat per mandat popular”. No obstant, va valorar molt positivament que Gomà participi en un segon pla dins d’aquesta nova etapa a Iniciativa-BCN: “És una persona molt valuosa, que té experiència, i que segur que contribuirà. De fet, ell mateix és un dels impulsors d’aquesta confluència”.\nTambé es va referir a alguns aspectes tècnics relacionats amb el repartiment d’escons i l’organització econòmica de Barcelona en Comú. Sobre com es repartirien els escons de la Diputació de Barcelona en una hipotètica victòria electoral, Bertomeu va esclarir que, malgrat que “l’única forma que teniem de validar-los era fer-ho a través d’ICV” per qüestions de funcionament electoral, “ho hem arreglat de manera que els escons a la Diputació de Barcelona que provinguin de la coalició tècnica formin part de l’espai compartit de la confluència”.\nPer altra banda, també va negar amb rotunditat que, per via del partit ecologista, s’estigués finançant la confluència amb crèdits bancaris: “La nostra intenció és finançar-la a través de micromecenatge; no hi ha una lògica bancària”.\n“Quan diem ‘casta’ moltes vegades també venim a dir ‘màfia’, com un seguit de pràctiques polítiques o empresarials que a través de l’opacitat intenten manipular o utilitzar recursos públics, per treure’n un benefici privat o individual”. Bertomeu contestava així a les acusacions a Iniciativa de formar part de la ‘casta’, sense oblidar alguns dels errors polítics més sonats dels verds: “[en referencia al Cas Palau] si ICV en el seu moment va votar a favor és un error, i ells mateixos ho reconeixen”.\nEtiquetes: Barcelona en comú, bertomeu, Confluència, Entrevista\n← Marc Bertomeu: “en cas que no es compleixi el programa, dimitirem”\nL’oposició en bloc s’oposa a la possible privatització de la L9 →


Joan Amades, un home avançat al seu temps (Jordi Nopca)\nJoan Amades, un home avançat al seu temps\nEls seus dos grans projectes van ser ‘Folklore de Catalunya’ i el ‘Costumari català’\n9 min. Barcelona 26/07/2015 00:00\n“Pel juliol, amb poc foc bull el perol”. “Per Sant Pere, havia estat costum que els pescadors portessin a barquejar parelles d’enamorats i de promesos”. “La tradició és la història passada pel sedàs”. Aquestes són tres de les moltes piulades que durant l’últim mes ha fet l’Associació Cultural Joan Amades, que des de l’any 1995 reivindica a través de publicacions, conferències i debats -més recentment també des de les xarxes socials- el llegat de l’etnòleg i folklorista català més polièdric del segle XX. Joan Amades i Gelats (Barcelona, 1890-1959) és identificat encara com a autor de les 5.000 pàgines del Costumari català, un recull d’estudis sobre costums populars dels Països Catalans que ressegueix el curs de l’any. “Amades és un personatge que poc o molt coneix tothom, però que al mateix temps és un gran desconegut per la gran quantitat d’interessos que va anar recopilant en obres -explica Amadeu Carbó, que des de l’any 2010 presideix l’Associació Cultural Joan Amades-. El venera i mitifica gairebé tothom de la cultura popular. A més, el personatge cau simpàtic”.\nUn noi del Raval\nFer de drapaire de llibres vells va ser clau per a la seva formació\nJoan Amades va néixer el 23 de juliol del 1890 al barri del Raval de Barcelona. “Era fill d’una família obrera: el pare era manyà i la mare treballava al sector tèxtil -recorda Antoni Serés, responsable de l’arxiu Joan Amades, que des de l’any 1989 gestiona la Generalitat de Catalunya-. Quan va fer nou anys, el Joan va haver de començar a ajudar econòmicament la família”. Serés diu que la paraula drapaire és fonamental per entendre el futur etnòleg i folklorista: “Primer venia draps amb el pare en una parada del Mercat de Sant Antoni, però al cap de tres anys van canviar l’orientació del negoci i van començar a vendre-hi llibres de vell. Aquesta va ser la seva primera font de saber, perquè la llegenda diu que abans de posar un llibre a la venda Amades el llegia”. A més dels coneixements adquirits a través de la lectura, va ser fonamental el tracte amb els clients de la parada i, per extensió, amb els ambients populars barcelonins. “Quan acabava la jornada laboral marxava cap a l’Ateneu Enciclopèdic Popular, on anava ampliant estudis -diu Serés-. Tenia coneixements de francès, anglès, alemany i italià, però la llengua que el va fascinar més i a la qual estaria vinculat poc o molt durant tota la vida va ser l’esperanto”.\nUna altra font d’aproximació a la cultura popular van ser les visites de mossèn Higini Anglès (1888-1969) i Robert Gerhard (1896-1970) a casa els pares. “Anglès hi anava perquè aquells anys es dedicava a recopilar cançons tradicionals per tot Catalunya i acudia a la mare d’Amades, Teresa Gelats, perquè se’n sabia moltíssimes de memòria”, recorda Serés. Va ser d’aquesta manera que el jove va començar a investigar pel seu compte. Joan Amades havia heretat l’excel·lent memòria de la mare i les dificultats de visió del pare. Aquestes dues particularitats l’acompanyarien durant la resta de la seva vida.\nEl treballador incansable\nPreservar la memòria d’un poble que canvia ràpidament\nA partir del final de la Primera Guerra Mundial, coincidint amb la seva majoria d’edat, Amades es va començar a dedicar a la recopilació de cultura tradicional catalana, conscient de la ràpida transformació que experimentava la societat. Els costums, els jocs, les cançons, les rondalles, els balls i un llarg etcètera d’activitats populars li van anar cridant l’atenció. “Amades és la memòria del poble: ens ha donat els fonaments per reconstruir el país en matèria de cultura popular -diu Amadeu Carbó-. Li interessava tant explicar-nos com se celebraven festes i rituals com recollir el corpus de rondallística popular. Si no s’hi hagués dedicat, potser ara no tindríem gairebé cap rondalla. I l’univers d’expressions orals estaria molt més limitat”. A partir del 1921, acompanyat pel músic i folklorista Joan Tomàs i Parés (1896-1967) va començar a recórrer Catalunya en les anomenades missions : tots dos es dedicaven a recopilar el fons cançonístic propi. L’Obra del Cançoner Popular de Catalunya va ser una iniciativa guiada pel mecenatge de Rafael Patxot (1872-1964): amb l’esclat de la Guerra Civil va ser interrompuda, però la col·lecció de materials reunits ja superava els 40.000 documents, que a més de cançons contenien rondalles, refranys, danses i entremesos. “Les sortides acostumaven a ser de tres setmanes: Amades i el mestre Tomàs es dedicaven a empaitar pels pobles persones d’edat amb memòria històrica que els parlaven de música i tradicions” -resumeix Antoni Serés-. Durant els anys 20, Amades es guanyava la vida amb les missions de l’Obra del Cançoner Populari col·laborant amb el Museu Arqueològic de Barcelona i l’Institut d’Estudis Catalans”.\nEl 1931, quan es va casar amb Enriqueta Mallofré, Amades ja treballava en un dels seus grans projectes, la Biblioteca de Tradicions Populars. Eren 42 petits volums que apareixerien entre el 1933 i 1939 -el projecte, autoeditat, es finançava per subscripcions-, i s’ocuparien de temes tan diversos com les llegendes de Barcelona, els refranys populars, els costums i creences “sobre les esposalles”, els jocs de paraules, la justícia popular, els castells llegendaris de la Catalunya Vella, les bruixes i bruixots, les endevinalles, la mitologia del mar, els titelles, la cultura infantil, el refranyer mèdic i el llenguatge “de les bèsties i de les coses”.\nLa feina d’Amades dóna dos grans fruits: el ‘Folklore’ i el ‘Costumari’\nTot i la repressió cultural i les dificultats econòmiques de la primera postguerra, des de l’Ajuntament de Barcelona les activitats etnogràfiques van continuar gràcies a la presència al consistori de l’antropòleg Tomàs Carreras i Artau (1879-1954) i de l’historiador i arqueòleg Agustí Duran i Sanpere (1887-1975). La creació l’any 1942 del Museu d’Indústries i Arts Populars, que tenia com a conservador l’etnògraf Ramon Violant i Simorra (1903-1956), va donar pas a finals de la dècada a la reconversió en el Museu Etnològic (després de tres anys de reformes, l’Etnològic té previst reobrir les portes aquest octubre). Amades va poder reprendre les publicacions a mitjans dels anys 40, amb llibres com El pessebre (1946), Auca de les funcions de Barcelona (1947), Poblet, tradicions i llegendes (1947) i Refranyer nadalenc (1947). Un atac d’hemiplegia va interrompre als seus projectes els anys 1947 i 1948. La millora de salut li va permetre entrar en l’etapa creativa més important, que va arrencar el 1950 amb la publicació dels primers volums del Costumari català i de Folklore de Catalunya, a Salvat i Selecta, respectivament. “Tot el que havia anat treballant durant més de tres dècades acaba agrupat en aquests dos grans projectes”, resumeix Antoni Serés. Amadeu Carbó considera que la gran obra de síntesi d’Amades és Folklore de Catalunya : “Hi trobem el vessant més rigorós i potent de la seva obra”.\nPel que fa al Costumari, que no es reedita des de fa anys -Salvat va ser adquirida per Hachette l’any 1988-, Carbó creu que abans de tornar-lo a llibreries “caldria revisar-lo i actualitzar-lo a fons”. Jan Grau Martí, especialista en cultura tradicional i popular vinculat a l’Associació Cultural Joan Amades, ofereix una tercera opinió: “Val la pena que es reediti en paper? No sé si tindria sentit fer tota la feina de corregir-lo i posar-lo al dia. A mi em sembla que el que caldria fer és un nou Costumari. Amades va escriure el seu Antic Testament, i ara es tracta de treballar en una nova visió, en el nostre Nou Testament de cultura popular”. Qui se n’ocuparia, d’aquesta feina? “Tenim estudiosos molt vàlids especialitzats en els diversos camps, però ara no hi ha mecenes que apostin per un projecte d’aquestes característiques -com havia passat fa anys amb l’Obra del Cançoner Popular- i les administracions públiques tampoc poden assumir-ho”. Grau apunta que una bona opció per al Costumari seria “tenir-lo a l’abast online, com passa amb l’ Enciclopèdia catalana ”.\nUna obra oberta\nContinuar la feina d’Amades després de la seva mort\nLa divisa de Joan Amades venia d’una dita popular: “Fes de la teva professió la teva passió, i de la teva passió la teva vida”. L’autodidactisme, lligat a una curiositat inesgotable i a una gran capacitat de treball, és fonamental per entendre la seva gran aportació. També l’ajuda de la seva dona Enriqueta i de la germana d’ella, Consol Mallofré. “Amades havia deixat dit que tots els papers pendents de publicació fossin destruïts quan hagués mort -recorda Antoni Serés-. La Consol va optar per continuar divulgant-ne l’obra; és per això que, a més del tercer volum de Folklore de Catalunya, que va aparèixer el 1969, deu anys després de la mort de l’autor va impulsar l’Associació Cultural Joan Amades, des d’on s’han publicat deu llibres inèdits i es va col·laborar en la reedició de la Biblioteca de Tradicions Populars, editada a El Mèdol”.\nL’any 1989 Mallofré va arribar a un acord amb el departament de Cultura de la Generalitat per gestionar el llegat de l’etnòleg. Els més de 13.000 documents que l’integren estan arxivats en un dels soterranis de l’edifici de la Filmoteca i una part encara està en procés de catalogació. S’hi poden consultar els gairebé 2.000 volums de la biblioteca personal de Joan Amades, primeres edicions de tots els seus llibres -més d’un centenar- i els articles que va escriure per a publicacions molt variades. A la segona planta de l’edifici, al Centre de Promoció de la Cultura Popular i Tradicional Catalana, es conserven les més de 1.200 auques que va anar col·leccionant al llarg dels anys. I els romanços, les nadales, els teatrins retallables, els ventalls, els gravats religiosos i les tauromàquies. El drapaire Amades va ser un visionari que va conservar múltiples mostres de cultura popular que actualment tenen un valor inqüestionable.\n'L'esperantista, soldat de la causa de la cultura universal', article de Daniel Cortijo\n'L’Amades de postguerra', article de Gustau Molas