Els centres educatius podran fer jornades de portes obertes presencials amb cita prèvia i en grups de màxim 10 persones La República\nACN Barcelona.-Els centres educatius podran fer jornades de portes obertes presencials de cara a la preinscripció 2021-2022 després que aquesta modalitat es cancel·lés el curs passat per la pandèmia. El […]\nACN Barcelona.-Els centres educatius podran fer jornades de portes obertes presencials de cara a la preinscripció 2021-2022 després que aquesta modalitat es cancel·lés el curs passat per la pandèmia. El Departament d’Educació ha autoritzat que així sigui i ha fet arribar als centres unes instruccions per a la seva realització, ales que ha tingut accés l’ACN. Així, s’haurà de demanar cita prèvia i la presència de les famílies en els centres s’haurà d’organitzar en grups de com a màxim 10 persones, acompanyades de fins a tres persones del centre. A l’entrada de l’escola s’haurà de prendre la temperatura als visitants i caldrà rentar-se les mans amb gel hidroalcohòlic. El format de les visites haurà de ser el d’una reunió i “preferentment a l’aire lliure”.\nEducació estableix que els centres hauran d’organitzar el sistema de cita prèvia per assignar torn a les famílies, de manera individual o fins a 10 persones, de tal manera que s’eviti la presència simultània de famílies de grups diferents abans, durant i després de cada torn.La preinscripció està prevista del 15 al 24 de març però el Departament no estableix un calendari tancat per a les portes obertes sinó que els centre les podran organitzar “durant el període que considerin adient”. L’objectiu és garantir que aquestes visitis es facin de forma “esglaonada”. En el cas que la visita es faci a l’interior, les finestres hauran d’estar obertes. Les instruccions concreten també que la visita dels diferents espais del centre “s’ha de fer en el marc d’aquesta reunió o de manera virtual”.A més, s’hauran de seguir les recomanacions bàsiques, com la distància mínima d’1,5 metres entre les persones participants a la jornada que no pertanyin al mateix grup de convivència. S’especifica també que no es podrà lliurar cap documentació en paper. D’altra banda, abans i després de cada visita el centre haurà de desinfectar els espais utilitzats, especialment les superfícies de contacte com cadires, taules o poms de les portes. Al document, la conselleria reconeix el “gran esforç organitzatiu” que van dur a terme els centres el curs passat per poder traslladar al format telemàtic les visites. Tot i això, defensa que “el desitjable per al procés d’admissió per al curs 2021-2022 és poder retornar a la modalitat presencial de les portes obertes, amb les adequacions que calgui per adaptar-les a la situació epidemiològica del país i per garantir el dret de les famílies a la informació sobre el procés d’admissió”.


Es va publicar el diumenge, 13 desembre 2015\tEscrit per Jessica\nEsta vesprada se celebra el Festival de Nadalenques en Quart de Poblet\nL'Auditori Molí de Vila de Quart de Poblet s'inundarà esta vesprada de l'esperit nadalenc gràcies a la catorzena edició del Festival de Nadalenques d'entitats culturals de Quart de Poblet.\nEl Cor Rociero Virgen de la Luz serà el gran protagonista en este Festival Nadalenc, que començarà a les 19 hores en el recinte cultural de la nostra localitat i al que podran accedir de forma lliure tots els que ho desitgen.\nLa Unió dóna la benvinguda a l'arribada del Nadal\nEs va publicar el dijous, 10 desembre 2015\tEscrit per Jessica\nLa Societat Artístico-Musical La Unió celebrarà diumenge que ve l'arribada del Nadal amb un concert dels més jóvens. Així, la Jove Orquestra i la Banda Musical oferiran un recital en l'Auditori Molí de Vila de Quart de Poblet.\nLa cita, que començarà a les 12 hores, serà l'oportunitat perfecta per a disfrutar dels més jóvens de L'Escola de la SAM La Unió de Quart de Poblet.\nEls més jóvens transmetran tot l'esperit nadalenc a través de la música per a donar la benvinguda a estes festes.\nL'Esglai Teatre i Cremant Muses estrenen La Princesa Prometida\nEs va publicar el divendres, 04 desembre 2015\tEscrit per Jessica\nL'Esglai Teatre i Cremant Muses estrenen l'espectacle La Princesa Prometida el pròxim 12 de desembre en l'Auditori Molí de Vila de Quart de Poblet a partir de les 18 hores.\nEste és un espectacle que s'ha desenrotllat durant l'any entre les associacions abans citades i que faran vibrar a tot el públic assistent, ja que és una mescla de teatre, cine, contacontes i aventura.\nEsgrima, lluita, tortures, odi, venjances, gegants, amor verdader, milagres... Tot té espai dins de La Princesa Prometida.\nHui s'entreguen els Premis QUSIBA en El Casino\nEs va publicar el dijous, 03 desembre 2015\tEscrit per Jessica\nHui se celebra l'acte d'entrega dels Premis QUSIBA a les persones i entitats que han destacat pel seu treball en la millora de la qualitat de vida de les persones amb discapacitat.\nL'esdeveniment, organitzat per l'Associació QUSIBA (Quart Sense Barreres) i l'Ajuntament de Quart de Poblet, se celebrarà a partir de les 18 hores en el Centre Cultural El Casino.\nD'esta manera, es commemorarà el Dia d'Internacional de les Persones amb Discapacitat que se celebra cada 3 de desembre.\nÈxit en l'entrega dels Premis Isabel de Villena de Quart de Poblet\nEs va publicar el divendres, 27 novembre 2015\tEscrit per Jessica\nDurant la jornada d'ahir es va viure l'entrega dels Premis Isabel de Villena de Quart de Poblet, que van nàixer per a premiar les persones i entitats que lluiten cada dia per la igualtat entre hòmens i dones.\nEls guardonats d'esta edició van ser el Banc del Temps de Quart de Poblet, en la categoria local/autonómica, i la Tertulia Feminista Les Comadres i Mujeres por la Igualdad de Barredos, en la categoria nacional/internacional.\nCarmen Martínez, alcaldessa de Quart de Poblet, va estar present en l'entrega d'estos premis en el Centre Cultural El Casino.\nEstos guardons es van crear en 2003 per la Regidoria d'Igualtat de l'Ajuntament de Quart de Poblet per a reconéixer públicament la trajectòria i l'esforç de persones o entitats que hagen desenrotllat una labor rellevant en l'àmbit de la igualtat d'oportunitats.\nL'Amistat celebra el concert de Santa Cecília en l'Auditori\nL'Agrupació Musical L'Amistat celebra hui el concert en honor a Santa Cecília en l'Auditori Molí de Vila de Quart de Poblet a partir de les 20 hores. Durant el mateix també es donarà la benvinguda als nous músics.\nL'orquestra de L'Amistat, dirigida per Isidro Coll Ballesteros, i la banda simfònica, tutelada per José Onofre Díez Monzó, faran les delícies dels aficionats a la bona música del nostre municipi.\nEls Premis Isabel de Villena per la Igualtat s'entreguen hui en El Casino\nHui, divendres 27 de novembre, s'entreguen els Premis Isabel de Villena per la Igualtat a partir de les 19 hores en el Centre Cultural El Casino de Quart de Poblet en què es reivindiquen el paper de les dones.\nEls Premis han rebut el nom d'Isabel de Villena en homenatge a esta il·lustre monja clarissa valenciana que va viure en el segle XIV i que està considerada com la màxima figura femenina de la literatura medieval pel seu excepcional obra "Vita Christi".\nEl divendres es projecten les últimes gravacions de Cinemajors\nEs va publicar el dimarts, 24 novembre 2015\tEscrit per Jessica\nDivendres que ve, 27 de novembre, es projectaran les últimes gravacions que s'han rodat en Cinemajors per al Festival Quartmetratges, un dels grans referents de l'escena de curts de la Comunitat Valenciana.\nEste passe especial, d'entrada lliure fins a completar aforament, ha sigut organitzat per la Regidoria de Persones Majors de l'Ajuntament de Quart de Poblet i per Cremant Muses, organitzador del Quartmetratges.\nLes obres es podran veure el divendres a partir de les 18 hores en La Sala d'Actes de la Casa de Cultura de Quart de Poblet.\nEl grup Gener triomfa en els premis Ovidi 2015 amb dos guardons\nEs va publicar el dilluns, 23 novembre 2015\tEscrit per Jessica\nEl grup Gener, liderat per Carles Chiner, va aconseguir dos guardons en els Premis Ovidi 2015 que entrega el Col·lectiu Ovidi Montllor als artistes valencians que publiquen música en valencià durant l'any.\nEn esta ocasió, Gener va ser mereixedor dels premis a la millor lletra amb "Contrallum" i al millor disc pop amb "El temps del llop". La gala va tindre lloc ahir en el Palau de la Música de València i va comptar amb la presència dels artistes que escriuen en valencià.\nAixí mateix, Gener també va estar nominat en la categoria millor cançó, encara que finalment el premi va ser per a Mox amb Pep El Botifarra per "Si el poguera partir".\nTambé va estar entre els finalistes al millor disseny, però va ser "Nuvolàstic" de Júlia amb el disseny de Sofía Hernández el que es va portar el guardó.


Biografia | Miquel Rayó\nNo he escalat l’Everest (quina llàstima!) ni he caçat (per sort!) lleons a Àfrica. La meva vida és molt domèstica. Tracto de passar desapercebut, tot i que sovint, en l’àmbit local, he hagut d’expressar opinió i no he sabut callar-me. Canviaria, si tengués l’oportunitat de fer-ho, poques coses del que ja he viscut. Sobretot, una –que pugui confessar-: l’angoixa. Ho visc tot amb angoixa, amb massa temences ridícules. Potser escriure me permeti resistir-la i superar-les. O potser escric perquè experimento l’angoixa…\nNo idealitzo la família, però, la meva ha estat un bon refugi: els meus pares, els meus germans, la meva dona i els meus fills. Als meus pares els dec la meva afecció per la lectura i la cultura, i un cert sentit ètic (n’he parlat un poc al meu llibre Eón); també, moltes manies i alguns defectes, com és natural. D’aquestes altres persones que esmento, essencials per a la meva vida –Eusèbia i Gaspar; Assumpció, Mar i Joan, no és aquest el lloc de comentar, per ara, res. Millor, la discrecció: la mereixen. Si m’animo a mantenir viva aquesta pàgina segurament els coneixereu poc a poc. Són sempre al meu costat. M’empenyen. Em fan ser responsable. De qualque bon amic, pocs, podria dir el mateix. A tots els estic molt agraït.\nVaig néixer a Palma el 21 de setembre de 1952. He dit en altres llocs i ocasions que vaig viure la infantesa en un barri de mariners: cert. Que recordo amb enyor l’aroma de la salabror de les xarxes esteses al sol, el so de les sirenes dels vapors i el llampec de la llum del far del moll de Palma. Cert. Era un barri molt pintoresc. Palma també ho era.\nVaig aprendre a llegir i escriure a les “monges” agustines del carrer de Sant Gaietà, i després vaig seguir la primària i els dos batxillers d’aleshores als “teatins” del carrer del Vi. No vaig cursar el Preu. Vaig estudiar (avui diríem: mal orientat) el peritatge i el professorat mercantil (que vaig acabar amb fàstic) a l’escola de Comerç de Palma, i vaig poder estudiar després i llicenciar-me en Ciències de l’Educació a la Universitat de les Illes Balears, on també he treballat. D’això darrer, dels estudis a la Universitat i de la feina, me’n sento molt satisfet.\nVaig començar a treballar en diverses empreses i a la fi, per sort, un dia vaig poder fer classes. Fer de professor ha estat un plaer, malgrat que sovint hi he passat massa pena. Vaig tenir plaça a un institut de Palma (i primer a Llucmajor, havent passat per Felanitx i Inca, i per algun col.legi privat). Hi feia, primer, de professor de Formació Professional; després, d’orientador. He acabat la meva vida laboral en una comissió de serveis a la Universitat de les Illes Balears per posar-hi en marxa, amb alguns col.legues, un interessantíssim Programa d’Orientació i Transició a la Universitat. L’octubre de 2012 m’he jubilat satisfet després de 37 anys de professió docent.\nPotser els fets més rellevants de la meva vida pública són, primer, la meva participació activa al naixement i al desenvolupament del moviment ecologista a les Illes Balears, i la meva dedicació a la literatura. D’allò, us diré que me’n sento molt orgullós (segurament amb un punt de vanitat). Ha estat una oportunitat magnífica de conèixer les Illes i la seva naturalesa, i d’aprendre molt de persones que formen el nucli de les meves amistats: amb ells, érem molt joves, iniciàrem el conservacionisme del nostre petit país, amb ells creàrem el Grup Balear d’Ornitologia i Defensa de la Naturalesa, GOB, i amb ells iniciàrem i tancàrem intenses i llargues campanyes de protecció i d’estudi de moltes espècies i de molts espais naturals. Una experiència molt enriquidora i que m’ha deixat moltes empremptes i records positius. Presidir durant uns anys el GOB va ser un honor. Hi vaig dedicar molt de temps. He estat en altres associacions. L’any 2016 vaig ser en el grup de fundadors i primera junta directiva de Tramuntana XXI. Una experiència també satisfactòria. Encara sóc membre del consell assessor. I encara una cosa més: en els anys en què es formava el Grup Excursionista de Mallorca (1972, 1973), també vaig participar en les reunions que preparaven l’assumpte. I de fet, en la primera junta del GEM vaig ser-ne el tresorer. És cert, però, que vaig ser-ho per poc temps.\nDe la literatura… Això haureu de jutjar-ho vosaltres. Hi tenc una relació constant, amb la Literatura: llegesc sempre que puc i escric quan en tenc ganes. De vegades hauria volgut dedicar-m’hi de forma professional. D’altres vegades, sento que ja està bé així. Ho he fet en hores lliures. No he hagut de satisfer encàrrecs ni he hagut de seguir modes. He fet un poc el que he volgut. Més ben dit: he fet el que he pogut. Gràcies a la Literatura he conegut persones molt interessants –escriptors, editors, il.lustradors, lectors-, i sobretot: he tengut el goig de veure llibres meus editats. Sé que això plaïa molt ma mare, i hauria plagut mon pare. Vull creure que qualcú els llegeix i en gaudeix. Si m’he dedicat a la literatura per a infants i joves és perquè, un dia, vaig veure que era un camp preciós per explorar, on hi havia poca cosa feta –parlo de fa temps-, i a més, perquè a mi sempre m’han agradat les fantasies i les aventures. He seguit influències fins que he sabut trencar amb elles i anar pel meu compte. Si voleu, qualque dia en parlaré. Però, en aquesta pàgina, si cercau un poc, trobareu referències a aquest tema en articles o conferències que he escrit o impartit al llarg dels anys.\nDe la resta del meu viure, ja dic que ben casolà, en sabreu alguna cosa en els altres apartats de la pàgina. I si encara voleu saber algun detall o aclariment, no dubteu a demanar-me’ls.


kit hortet urbà galvanitzat lacat color marró\n> Kit Hort Urbà>KIT HORT URBÀ LACAT MARRÓ\nKit Hort Urbà. Tot el que necessites per a iniciar a casa el teu hort urbà; la taula de cultiu galvanizat lacat color marró 150cm x 75cm x 85cm amb substrat, llavors ecològiques i manual de cultiu d'hort urbà\n* Taula d'Hort urbà galvanizat lacat color marró 150cm x 75cm x 85cm de 220 litres\n- 2 sac de 25 k Humus de cuc (40litres x 2)\n- 2 tac de 5 k Fibra de coco deshidratat (70litres x 2)\n- 1 pala de plàstic\n- En el moment de la comanda pots indicar les teves preferències. La nostra proposta consisteix en 2 sobres de llavors de temporada.\nKit Hort Urbà galvanizat lacat color marró 150cm x 75cm x 85cm amb substrat, llavors eco i manual de cultiu d'hort urbà!\n246,60 € IVA inclòs


Escola Valenciana denuncia els atacs feixistes i la passivitat policial en la manifestació del 9 d’Octubre a València - Actualitat Valenciana\nL’entitat cívica ha condemnat la barbàrie i els atacs violents de la ultradreta contra les persones que assistiren, pacíficament, a la processó cívica i a la manifestació que commemora el naixement del poble valencià. Escola Valenciana exigeix la dimissió del delegat del govern espanyol, Juan Carlos Moragues, per l’actuació negligent del cos de Policia, que no va garantir la seguretat dels manifestants.\n«Milers de valencianes i valencians van eixir al carrer per participar en la manifestació del 9 d’Octubre, és a dir, van desenvolupar l’exercici festiu de la democràcia i, tanmateix, aquest dret es va veure boicotejat per un grup nombrós de radicals amb ideologia feixista i banderes d’Espanya, que atacà de forma salvatge les famílies i tots els assistents», ha expressat el president d’Escola Valenciana, Vicent Moreno. Escola Valenciana denuncia les agressions provocades per aquest sector de la ultradreta i demana la depuració de responsabilitats polítiques per «l’actitud passiva i permissiva de les forces de seguretat de l’estat davant els brutals incidents ocorreguts durant la tradicional marxa reivindicativa de la Diada del País Valencià.»\nEscola Valenciana responsabilitza el delegat del govern espanyol, Juan Carlos Moragues, i n’exigeix la dimissió, a causa del comportament negligent dels efectius antiavalots durant els fets del 9 d’Octubre, per no impedir la violència feixista contra la gent, ni detindre els agressors que van coartar les llibertats del pobla valencià. L’entitat cívica demana responsabilitats polítiques i penals dels successos d’ahir.\nA més, Escola Valenciana ha assenyalat la manipulació dels mitjans de comunicació espanyols: «Han oferit un tractament informatiu esbiaixat. Han etiquetat tots els assistents d’independentistes i radicals i, a més, han obviat el motiu de la manifestació i, per contra, l’han vinculat, tòxicament, al procés de sobirania catalana. Aquesta manca de professionalitat empobreix els principis democràtics, la pluralitat i el dret a expressar lliurement les idees.»\nTags9 d'octubre Escola Valenciana Juan Carlos Moragues\nPreviousLa Biblioteca Valenciana rep la donació de la mestra de la República Alejandra Soler i del seu marit, Arnaldo Azzati\nNextLa UDEF investiga una assessora de Camps en el cas de la Fórmula 1\nDimiteix el secretari general de la Interagrupació de Falles


query_builder 17 novembre 2021 12:50\nUn total de 15 centres residencials de serveis socials tenen algun cas actiu de Covid-19 entre les persones residents. En concret, 12 residències de gent gran, 2 centres de persones amb discapacitat, cap cas en residències de salut mental i 1 centre del grup d’altres tipus de recursos residencials, com centres d’infància, per a persones en risc d’exclusió i d’altres.\nHi ha 46 persones residents que són casos confirmats de Covid-19 (el 0,1% del total).\nEl 97,3% de les persones que viuen en centres residencials estan vacunades amb la primera dosi, i el 96,8% tenen la pauta completa. El 90,7% de les persones que viuen en residències de gent gran ja han rebut la dosi de reforç. Pel que fa als treballadors i treballadores, el 92,2% ha rebut la primera dosi i el 91,5%, la pauta completa.\nLa darrera setmana, del 7 al 13 de novembre, s’han fet 3.557 proves PCR i 221 tests d’antígens a les persones que viuen a les residències de Catalunya. Un 1,20% de les proves fetes han resultat positives. Als professionals se’ls han fet 14.977 PCR i 353 tests d’antígens, amb un percentatge de positivitat del 0,3%. La positivitat en la població general és de l’1,45%.\nEn data de 17 de novembre, del total de 1.024 residències de gent gran de Catalunya, hi ha 11 centres (l’1,07%) que estan en color vermell, això és, amb casos actius de Covid-19, aparició de nous casos i brots en investigació.\nPer contra, 979 centres (el 95,60%) es troben en color verd, això és sense cap cas de covid-19.\nLa resta de centres, 34 (el 3,32%), es classifiquen amb color taronja, és a dir, presenten casos positius, però el brot es considera controlat i es garanteix una correcta sectorització i aïllament d’espais de la residència.\nPodeu consultar el detall per regions sanitàries.


Creix la revolta interna al PSOE contra Sánchez pels indults\nCatorze militants demanen empara a la comissió de garanties del partit perquè obri expedient al president i als ministres espanyol si no desisteixen ni consulten les bases\nUn grup de catorze militants del PSOE ha presentat un escrit davant la comissió de garanties del partit per demanar que vetlli pel compliment dels estatuts del partit i tracti d’impedir que el govern espanyol indulti els presoners polítics catalans sense consultar abans les bases. En el cas de no obtenir resposta, ja han avançat que estan disposats a portar als tribunals allò que consideren un “incompliment flagrant del codi ètic” del PSOE per part de l’executiu espanyol.\n“Atès que aquest assumpte té caràcter d’urgència i pot haver-hi conseqüències, si es porta a terme l’indult, en cas de no rebre resposta en el termini de dues setmanes, ens reservem el dret de recórrer a la justícia ordinària per demanar empara i mesures cautelaríssimes”, diuen a l’escrit, al qual ha tingut accés Europa Press.\nAquest grup de crítics és conscient que el govern espanyol té la potestat de prendre aquesta decisió si ho considera adient i per això insisteixen en aquest suposat incompliment del codi ètic del partit. Segons l’article 8, els càrrecs públics del PSOE es comprometen a no proposar ni donar suport l’indult de càrrecs públics condemnats per delictes “lligats a corrupció” o per “fets constitutius de delictes greus”, entre altres coses.\n“Les modificacions dels estatuts i de codi ètic als últims congressos federals no permeten tal grau d’arbitrarietat a la cúpula del partit. És per això que com a militants socialistes demanem empara a la comissió de garanties del PSOE perquè vetlli pels nostres drets de participació política en aquesta decisió”, afegeixen.\nMónica Pedrayes, una de les signants, ha dit a Europa Press que indultar els presoners polítics pot fer que el PSOE “perdi Espanya” i “donar ales a la dreta”. Diuen que és imprescindible que s’expliqui bé i no s’impedeixi aquest debat a les bases del partit.\nLa pressió sobre el govern de Sánchez és creixent. La vella guàrdia del PSOE fa dies que apareix als mitjans per qüestionar la concessió dels indults. Felipe González, Rafael Vera, Alfonso Guerra i Soraya Rodríguez són alguns dels contraris a aquesta mesura. Tots van aparèixer a la portada de l’ABC diumenge passat expressant el seu malestar.


JxCat porta a Estrasburg les ingerències del Tribunal Constitucional en els debats i votacions del Parlament La República\nJxCat porta a Estrasburg les ingerències del Tribunal Constitucional en els debats i votacions del Parlament\nACN Barcelona.-JxCat ha portat al Tribunal Europeu de Drets Humans (TEDH) d’Estrasburg les ingerències del Tribunal Constitucional (TC) sobre els debats i les votacions que tenen lloc al Parlament. Ho […]\nACN Barcelona.-JxCat ha portat al Tribunal Europeu de Drets Humans (TEDH) d’Estrasburg les ingerències del Tribunal Constitucional (TC) sobre els debats i les votacions que tenen lloc al Parlament. Ho ha anunciat aquest dimarts en una roda de premsa la portaveu del grup parlamentari, Gemma Geis, que ha denunciat que la cambra catalana està “emmordassada” pel TC, que ha vetat resolucions sobre la independència de Catalunya o la monarquia borbònica aprovades pel ple. Geis ha explicat que han recorregut a Estrasburg “emparats pel dret a exercir la llibertat parlamentària, el dret a debatre i a representar els ciutadans” que plantegen debats com el dret a l’autodeterminació o sobre el cap d’Estat.\nJxCat pot emprendre la via europea després que el TC els hagi rebutjat l’últim recurs que hi van interposar. “Hem fet aquests passos un cop el TC ens ha desestimat les nostres reclamacions”, ha detallat la diputada, que confia que la justícia europea posarà l’Estat “al mirall”. “La situació democràtica que estem vivint és inferior a la de normalitat”, ha reblat.Geis també s’ha referit a les detencions de la Guàrdia Civil a diferents persones de l’entorn de Carles Puigdemont i vinculats als preparatius del referèndum de l’1 d’octubre de 2020. Ha rebutjat donar “veracitat” als expedients sobre el cas i ha posat en dubte la base de les gravacions que s’hi han inclòs, com les que afecten l’exdirigent de Convergència Democràtica de Catalunya (CDC) David Madí. “Quan estàs sent espiat, saps que no hi ha objectivitat, que només hi ha interessos”, ha advertit.


Relat "Ànimes rescloses"\nInici > detall del relat: Ànimes rescloses\n(la meva participació al RPV 259: Ancestral)\nDespunta el sol a l’horitzó,\nAquí esteu, imponents,\ntestimonis inerts del pas del temps?\nTot i la vostra aparença\nde gris i freda pedra\ncom imants m’atraieu\ni us toco amb la mà estesa.\nM’acosto més i poso l’orella,\na la vostra superfície rugosa;\nun únic batec amb joia anhelo\nun bri de vida al vostre interior.\nUn humil homenatge us ofereixo:\nHeu vist néixer i morir,\nheu conegut pau i guerra,\nheu sofert calor i fred,\ndavant vostre m’agenollo.\nNo pot pas ser que no sentiu\ncap tipus de sentiment.\nSou ànimes rescloses\nmirant cap al firmament?\nEl pas del temps, que pels qui semblen estar condemnats a la immortalitat... tu ho consideraries una virtut o un càstig? Sigui com sigui són testimonis del passat pel present i pel futur!\nPd: ja he donat de menjar als teus peixos!! hahaha\nJa em va agradar quan el vaig llegir en el repte, perquè expresses una sensació que jo també vaig tenir quan vaig veure la fotografia. Les pedres com gegants que porten la història a dins testimonis inerts del pas del temps?\nEspero que hagis tingut bon estiu!\nUna fotografia ajuda molt...[Ofensiu]\nAnnalls | 28-08-2013\n... sense ella no sabria de que parles, tot i que m'agradaria el que dius.\nHas sentit la noticia de que potser es un frau i que els van colocar ara no recordo perquè?\nImaginat si es cert , quants somriures devien fer...


Governació confirma un finançament per a les escoles de música de 5,5 milions - Diari La Veu\nEscriba el número 670039\nLa conselleria de Governació i Justícia ha confirmat els crèdits, al Diari Oficial (DOCV), per al finançament de les escoles de música i d’educands i les partides d’infraestructures i instruments per a les societats musicals per un import de 5,5 milions d’euros.\nAquestes resolucions són part dels 6,4 milions totals corresponents a la dotació de 2014.\nLa Federació de Societats Musicals (FSMCV) alerta sobre el retard que experimenten els convenis de concerts d’intercanvi i de funcionament de l’associació, programes en els quals no es pot abordar la planificació per a realitzar unes 400 actuacions a municipis d'Alacant, Castelló i València i altres iniciatives com el III Congrés General, el Pla Estratègic i tallers per al col·lectiu que reclama la seua signatura per al mes de gener.\nD’aquesta manera, es facilitaria davant de la conselleria la justificació, desenvolupament i la realització de les mateixes.\nVeure dades finançament FSMCV.\nDOCV: Resolució publicitat crèdits subvenció instruments musicals.\nDOCV: Resolució publicitat crèdits subvenció escoles d'educands\nDOCV: Resolució publicitat crèdits subvenció escoles de música\nDOCV: Resolució publicitat crèdits subvenció infraestructures\nDOC: Resolució subvenció a escoles de música 2012\nEscriba el número 352020


Un veí d'Igualada denuncia que fa un any que espera visita després de patir un infart\nMarc Cases ha explicat la seva situació a 'Crónica Global' | L'home, de 44 anys, no ha vist un metge des de l'octubre del 2018\nper Redacció diumenge, 29 de setembre 2019 - 16:05h\nMarc Cases, de 44, espera una visita al cardiòleg a l'hospital d'Igualada des de fa un any | Cedida\nMarc Cases va patir un infart el juny del 2016. El passat octubre va entrar en llista d'espera i encara avui no ha visitat el cardiòleg. Segons ha explicat a 'Crónica Global' en una entrevista, va ser intervingut fa tres anys a l'Hospital Bellvitge, on van instal·lar-li una malla metàl·lica dins el cor —coneguda com a 'stent'—, després de realitzar una angioplàstia coronària. Posteriorment, va acudir a una revisió a Igualada.\nPassat un any, després de ser intervingut per segona vegada, va visitar el metge en dues ocasions semestrals. Les últimes en més de 9 mesos. «Dies abans em van trucar per posposar la consulta el febrer del 2019», relata al mitjà esmentat; no obstant això, encara no ha estat rebut per cap especialista i quan reclama i denúncia els fets, l'insten a presentar una queixa al Síndic de Greuges.\nEl centre va reduir la plantilla de cardiòlegs ara ja fa 2 anys de quatre metges a dos, que actualment un d'ells treballa a jornada completa i l'altre en torns. La llista d'espera del centre mèdic per a una visita al cardiòleg, en la qual figura Cases des de fa 1 any, constata que hi ha 173 pacients segons les últimes dades del registre —del passat agost—.\nSilenci en la Generalitat\nParal·lelament, 'Crónica Global', que ha contactat amb el Departament de Salut de la Generalitat, assenyala que l'òrgan no ha volgut facilitar informació sobre el temps d'espera de les persones afectades a l'hospital d'Igualada i tampoc han volgut aclarir el nombre de cardiòlegs —mencionat anteriorment—que hi treballen. El responsable de Política Territorial i Acció Social de CCOO, Toni Mora, considera que el silenci de la Generalitat es pot deure a la precària situació dels centres mèdics i les llistes d'espera.\nLa família de la tercera víctima mortal de listeriosi denuncia negligències i anuncia accions legals\nALERTA SANITÀRIA: Retiren unes lentilles del mercat


El PP firma el seu segon pacte de la legislatura per mantenir el govern\nPopulars, SU i UM rubriquen un acord que inclou clàusula de caducitat\nEl PP governa a ses Salines amb dos pactes en marxa que «són compatibles», apuntà el batle Sebastià Vidal. El primer el signà fa un any amb UM (2 edils) quan el PP encara tenia 4 regidors. Però el pas de l'expopular, Francesc Garí, al grup mixt, deixà el pacte en minoria. Davant aquesta situació, al PP no li quedà més remei que recórrer als dos regidors de Sud Unificat. Ahir, el partit del batle i els independents de la Colònia de Sant Jordi rubricaren un acord que UM només «accepta». «Nosaltres tenim un pacte amb el PP que no s'ha romput i volíem un govern en majoria, nosaltres no hem de pactar amb ningú, això sí, acceptam el pacte del PP amb SU», apuntà Antoni Caldentey (UM).\nEl document del pacte inclou una clàusula de caducitat que matisa que si el mes de juny de 2006 no s'han complert la majoria de compromisos, l'acord es podrà rompre. En aquest sentit, cal ressaltar que el gran beneficiat d'aquesta acord és Sud Unificat ja que ha aconseguit el compromís que el Govern executi millores d'infraestructura a la Colònia de Sant Jordi i també que la zona costanera tengui més independència administrativa a partir de l'u de gener de 2005 en què passarà a ser junta de districte. En aquest sentit i en referència a la clàusula de caducitat, el portaveu de SU, Joan Bauçà, apuntà que en la data fixada «ja es veurà si els compromisos s'estan complint o no».\nAmb aquest acord, els dos regidors de SU, Bauçà i José Cruz, passaran a tenir la tercera tinença de batlia, les delegacions de transports i circulació de la Colònia de Sant Jordi i compartiran amb el PP les àrees de sanejament, neteja i manteniment.\nEls projectes més destacats que el pacte preveu executar a la Colònia són la construcció i l'ampliació del Centre Cívic, un magatzem devora el camp de futbol, la construcció d'una rotonda a l'entrada i la redacció d'un projecte global d'embelliment de la zona costanera.\nPel que fa a ses Salines, s'hi ha inclòs la construcció d'un parc etnològic i la reforma de l'Església Vella. Aquests projectes els pagarà el Govern, cosa que el batle va agrair que estigui disposat a dur a terme «moltes de les accions que volem dur endavant». El secretari general del PP, José Maria Rodríguez digué : «S'obr un període de tres anys molt fructífer per ses Salines».


Solsona Experience ha ofert experiències diverses als visitants entre les quals destaca la Visita als gegants de Solsona.\nSolsona Experience ha ofert experiències diverses als visitants.\nL’empresa turística Solsona Experience ha ofert els seus serveis a més de 2.500 visitants durant l’estiu, un 44% dels quals eren famílies amb nens. Pel que fa a la procedència, la meitat dels turistes venien de la província de Barcelona, mentre que si ens concentrem en l’exterior de Catalunya, una gran part provenia del País Basc. Del Solsonès se n’ha calculat el 20%, segons informa l’empresa. L’activitat més exitosa ha estat la Visita als gegants de Solsona. Durant la ruta es podia veure tant els gegants de Festa Major, exposats al Quarto dels Gegants, com els gegants del Carnaval, exposats al gimnàs de l’Escola Arrels I.\nLa visita ha reunit a gairebé la meitat dels visitants totals, Pol Blanca, guia i geganter anota: “Molts dels infants que han vingut a visitar els gegants era la primera vegada que els veien, havien vist molts vídeos d’ells per internet però mai no havien tingut l’oportunitat de veure’ls en directe.” A continuació, afegeix: “A part de molts nens, venia també gent d’altres edats, motivats pel reconeixement que els gegants solsonins tenen arreu”.\nEnguany també s’han recuperat les visites nocturnes, anul·lades l’estiu passat a causa de les restriccions de la COVID. La jove cooperativa ha apostat per ubicar les rutes teatralitzades de nit al complex històric d’Olius, un indret ideal per evitar aglomeracions i en el qual es reuneixen èpoques històriques molt diferents en molt pocs metres quadrats.\nEster Vila, presidenta de la cooperativa, explica que s’han hagut d’adaptar a la situació i, que en alguns casos, s’ha hagut d’ampliar l’oferta a causa de la gran demanda: “Les visites es van planificar totes amb un número més reduït de persones del que acostumàvem a fer. Per exemple, les nocturnes es van planificar amb un màxim de 25 persones per sessió i per això és van oferir tres dies a la setmana en lloc de dos com era habitual.”\nLa visita teatralitzada La necròpolis neolítica del Llor i Olius Monumental han sigut també dues de les novetats d’aquest estiu. La primera visita consisteix en una ruta en format de teatre a la necròpolis del Llor, organitzada conjuntament amb el Museu D. i C. de Solsona. La segona visita, s’ha passat d’oferir de manera puntual a planificar-la regularment cada setmana. A més, Solsona Experience ha ofert la Visita al Pou de Gel i la Solsona Monumental, dues clàssiques presents al catàleg durant la resta de l’any.\nArxivat a: SOLSONA TURISME


1\tCondicions per a rectificar normes prèvies: una proposta | Normativa: des dels parlants i per als parlants\n← Currículum. Tret de l’Acadèmia Valenciana de la Llengua\nContingut del Bloc →\n1\tCondicions per a rectificar normes prèvies: una proposta\nPublicat el 3 de maig de 2018 per abelard-saragossa\nA la vista que el treball tractarà variacions en la grafia de les paraules compostes, convindrem que és adequat començar per preguntar-nos quines condicions s’haurien de donar quan una institució normativitzadora modifica una norma. Per a arribar a eixe objectiu, haurem de superar un bon escull, ben conegut dels escriptors reflexius: saber per quines raons les normatives lingüístiques solen ser molt conservadores. La pregunta no té una resposta simple perquè, en l’aclariment, intervenen una pluralitat de factors. N’hi han que són positius (vinculats a les característiques inherents de les civilitzacions). Però n’hi han que són negatius (units als interessos de les persones alfabetitzades). La primera part de l’article (§1.1) descriurà forces que impulsen cap al conservadorisme, i la segona part (§1.2) proposarà mitjans per a solucionar els problemes, de manera que siga factible passar de normatives cegament conservadores a normatives responsablement progressites.\n1.1 Entre l’espasa i la paret\nAbans d’analitzar l’actuació de Fabra i de la Secció Filològica en la grafia de les paraules compostes, és convenient que ens preguntem si una normativa lingüística pot fer canvis. En el tema de les modificacions, sempre hi ha una tensió entre les persones formades (que representen el present) i els escolars (que assenyalen cap al futur). A les persones que que han assimilat una norma i la practiquen, no els interessa que hi hagen variacions, sobretot en l’ortografia (que és a on les modificacions es veuen més). A més, l’escola pública i els mitjans de comunicació han estés molt l’alfabetització (però, entre els valencians, la lectura està cap a un 2%; en els balears, un 12%; en els catalans, un 29%). L’alfabetització dels pobles europeus és un factor que ajuda a comprendre per què la immensa majoria de les normatives són conservadores.\nQuan hi ha un canvi, u pot pensar: Tant que m’ha costat aprendre una norma, i ara ¿he de fer l’esforç de desaprendre-la i aprendre’n una altra? Perquè, en efecte, els canvis en la normativa comporten que els parlants alfabetitzats no han de fer un esforç, sinó dos. A més, desaprendre una norma no és fàcil per un motiu psicològic: quan hem assimilat una norma, la ment actua automàticament, com si la norma formara part del nostre instint. Certament, canviar una regla no és modificar un instint; però sí que és costós (i no poc) alterar un saber que es troba en la part inconscient de l’enteniment.\nLa situació descrita deu explicar que, cada volta que una llengua europea intenta modificar l’ortografia, s’arma un bon guirigall social; i, sovint, la proposta de reforma torna arrere. (Per cert, si no hi ha enrenou és més aïna mal senyal: símptoma d’indiferència social per la pròpia personalitat; indiferència si no és autoodi.)\nEn els darrers anys, hem vist fracassos de reformes ortogràfiques en el francés i en l’alemany, a pesar que eren canvis suaus i plens de sentit, com ara suprimir l’accent circumflex del francés (fenêtre). Eixe signe indica que, en alguna època del passat, hi havia una s (que nosaltres mantenim: finestra). La dada dita (abans, el francés tenia fenestre) té interés per a qui busca l’origen o etimologia de les paraules; però eixe saber és del tot intranscendent per als francòfons, per als quals l’accent circumflex no és més que una dificultat del tot inútil.\nHe posat un exemple clar per a plantejar el dilema central dels canvis en la normativa lingüística: el fet que molts francòfons (potser milions) hagen assimilat l’accent circumflex de fenêtre ¿justifica que, generació rere generació, els escolars hagen d’estar patint i patint en centenars de paraules? Podríem dir-ho més clar: l’error comés en el passat (fenêtre) ¿implica que els francesos hauran de pagar les conseqüències eternament? L’adjectiu etern mostra que el camí indicat no pot ser convenient (ni, sobretot, just).\nLes normatives lingüístiques deuen mirar els interessos del futur. No fer això comporta un grau baix de responsabilitat social (i pot estar unit a posar els interessos d’alguna minoria elitista per damunt de les necessitats generals). Però hem d’afegir a pressa que el fet d’interessar-se pel futur no significa ignorar el present. Hem de considerar tant els parlants alfabetitzats (que són una part del present) com aquells que encara no ho estan (l’altra part del present); i encara hem de pensar en els qui vindran (que són el futur).\nA primera vista, tenim davant un problema insoluble: o guanyen els alfabetitzats, o beneficiem els que pugen (i pujaran) en la vida. He dit a primera vista perquè la deducció anterior només és certa si tenim una visió dogmàtica i fonamentalista de la normativa lingüística. És veritat que les llengües necessiten normes per a evitar la tendència a la dispersió (que actua en tot idioma). A més, les llengües que han patit un procés de marginació en la seua pròpia societat (com la nostra) necessiten recuperar la dignitat, objectiu que demana un cert esforç als parlants. Tot això és cert. Però també ho és que, en una normativa humanista, la llengua és per als parlants; per contra, en les visions essencialistes i elitistes els parlants són per a la llengua.\n1.2 Com solucionar problemes sense perjudicar a ningú\nSi no sacralitzem les normes i partim del principi humaniste que les llengües són per als parlants, ¿quin problema es produïx si, durant unes dècades, qui haja aprés la grafia fenêtre continua practicant-la (si vol), alhora que les institucions públiques, els mitjans de comunicació i les generacions jóvens usen la grafia fenetre? Actuant d’eixa manera, solucionem problemes sense que hi hagen perjudicats; i, alhora, obtenim una infinitat de persones beneficiades: els jóvens i tots els parlants del futur.\nHauríem d’actuar evitant que la normativa lingüística estiga supeditada als interessos d’alguna minoria (com ara els correctors, o els escriptors). L’objectiu és buscar el bé comú (sempre en la direcció de cercar models identificadors, assimilables i practicables per als parlants de cultura mitjana). Actuar d’eixa manera té efectes positius sobre el conjunt de la societat, inclosos els correctors i els escriptors que han assimilat normes, ja que la millora de la llengua és un bé per a tots. Però, al costat d’eixe objectiu fonamental, n’hi ha un altre, que no podem oblidar: hem de procurar perjudicar les persones tan poc com siga possible. En definitiva, hem de beneficiar sense perjudicar.\nEn les normatives lingüístiques, podem arribar a l’objectiu dit (no perjudicar a ningú) proposant un període transitori llarg (com ara de trenta anys), de manera que els qui han assimilat la norma modificada no hagen de desaprendre i, correlativament, hagen de fer l’esforç d’aprendre una altra volta. El camí proposat esquiva alhora dos efectes negatius: ni condemna eternament els parlants per un error del passat, ni obliga els parlants alfabetitzats a canviar normes que havien assimilat.\nSi des de la perspectiva exposada anem a la gramàtica i l’ortografia de la Secció Filològica, trobarem que el període transitori és de quatre anys (el primer any és el 2017), de manera que tots els qui havien assimilat la grafia arítmic (o qualsevol altra de les canviades) hauran de desgravar-se de la memòria visual eixa grafia i gravar-se la nova (arrítmic); i tot això abans del 2021.\nAl costat d’eixe efecte negatiu, notaria una absència en l’activitat de les institucions públiques encarregades de la normativa lingüística. Si mirem què fa la institució normativitzadora valenciana (l’Acadèmia Valenciana de la Llengua), trobarem Jornades sobre molts temes: sobre escriptors i sobre sociolingüística, sobre onomàstica i sobre els mitjans de comunicació, sobre cultura popular i sobre terminologia d’especialitat… No cal dir que tot això és positiu (i ben positiu). Però ¿no és sorprenent que la institució dita no haja fet cap Jornada sobre la normativa lingüística (que és la seua primera competència segons la llei de creació i, per tant, és la seua primera obligació)? Cap Jornada i, tampoc, cap revista.\nEn la modificació de normes, no hem de tindre gens de pressa. Al contrari, convé exposar en públic les raons que pensem que aconsellen una modificació, i esperar les respostes (necessàriament argumentades). En definitiva, quatre ulls veuen més que dos. Correlativament, els qui pensen que hi ha un buit o un error en la normativa deuen tindre llocs a on puguen defendre les seues raons, les quals han de ser accessibles al públic (i, per tant, s’han d’editar). Per contra, si en una llengua no hi han períodes de debat abans d’aprovar una modificació, i si resulta que hi han grups de paraules (arrítmic, 1932; infraestructura, corregnar, 1956) que canvien la grafia en unes dècades (arítmic, infrastructura, 1972; arítmic, coregnar en DIEC, 1995) i la tornen a canviar al cap d’uns anys (infraestructura, 1992; arrítmic, corregnar, 2016), és senyal que alguna cosa no funciona bé.\nEls mitjans d’estudi i debat ¿no comporten posar la normativa lingüística dins de la racionalitat? També la posen, socialment, en un marc transparent i respectuós: un marc humà i democràtic. És molt fàcil parlar pels corredors. Però no ho és tant presentar una investigació amb un objecte d’estudi, una exposició de la causa del treball, i un cos de la investigació, el qual ha de resoldre alguna incògnita (en relació amb la causa dita al principi del treball). En la societat valenciana, el camí descrit ajudaria a demostrar si és objectiu qui afirma que l’Acadèmia Valenciana de la Llengua seria «catalanista»; i també facilitaria mostrar el grau de raó que tenen els qui l’acusen de «particularista» (o de coses pitjors).\nHe parlat de la institució normativitzadora valenciana, però diria que les paraules dels dos darrers paràgrafs també són aplicables a la Secció Filològica.\nRecapitulem. Si no actuem bé, serà factible que, en els modificacions de normes, hi hagen beneficiats i perjudicats, vencedors i vençuts. En canvi, el potenciament de la racionalitat (exposar en públic les causes que aconsellen modificar una norma; i disposar d’àmbits públics en què una persona puga argumentar sobre una limitació en la normativa) i la substitució de la rigidesa (sovint unida al dogmatisme) per la flexibilitat (vinculada al diàleg i el debat) ens ha permés arribar a un camí sense perjudicats: períodes llargs en què la norma antiga va retrocedint i, correlativament, la norma nova va escampant-se.\nEn canvi, la proposta de la Secció Filològica (al cap de quatre anys, exclusió de arítmic i ús exclusivament de arrítmic) comporta que els parlants alfabetitzats haurien de llevar-se de la memòria la grafia arítmic, coregnar, etc., i gravar-se arrítmic, corregnar, etc. I tot això quan, vint anys abans (en 1995), haurien hagut de fer el canvi invers (passar de arrítmic, corregnar, etc., a arítmic, coregnar, etc.).\nResumim les propostes més importants que hem fet:\nPrecaucions en el canvi de normes\nConvé exposar en públic les raons de la modificació.\nEn llocs adequats (o publicacions), propostes i respostes (necessàriament argumentades).\nEfecte: marc transparent i respectuós, humà, democràtic.\nPeríodes llargs en què la norma antiga va retrocedint.\nInstitucions públiques, mitjans de comunicació i escola: la norma nova.\nParlants que havien assimilat la norma antiga: poden seguir practicant-la.\nInadmissible: canviar la grafia de grups de paraules en 1995 i tornar en el 2016 a les grafies inicials.\nAquesta entrada ha esta publicada en categories, Grafia de les paraules compostes. Afegeix a les adreces d'interès l'enllaç permanent.\n6 respostes a 1\tCondicions per a rectificar normes prèvies: una proposta\n7 de maig de 2018 a les 9:54\nEnhorabona, Abelard, per esta nova iniciativa teua en que tornaràs a conjugar la reflexió, l’argumentació i la divulgació. El tema pareix simple, sobretot quan toca l’ortografia, un aprenentatge instrumental que hauríem de tindre resolt en les primeres fases de de l’aprenentatge de la lectura i l’escriptura. Per contra, es complica molt, perquè és un àmbit on el mètode científic topa amb la tradició, la memòria, les emocions i els sentiments. Estic segur que amb la teua aportació podrem millorar l’acostament mutu entre institucions normatives i usuaris de la llengua. I espere que l’AVL faça camí també per esta via i òbriga espais per a millorar qüestions d’este tipus (millorant la comunicació amb els tècnics lingüístics, obrint espais com ha fet l’IEC amb l’AOETIC…). Moltes gràcies.\n7 de maig de 2018 a les 10:00\nGràcies, Miquel. En total, seran 13 escrits sobre la grafia de les paraules compostes.\nLlorenç Garcia diu:\n8 de maig de 2018 a les 21:56\nMolt interessant aquest article, però m’agradaria resoldre un dubte. Si la Secció Filològica de l’IEC ha aprovat una sèrie de modificacions ortogràfiques, ¿què ocorre al País Valencià? Si la normativa oficial és la que elabora l’AVL, ¿significa això que des d’un punt de vista legal eixos canvis no serien ací aplicables? ¿Seria com si l’ortografia oficial haguera començat un procés de bifurcació?\n8 de maig de 2018 a les 22:06\nNo sé, Llorenç, què indiquen els punts suspensius finals.\n8 de maig de 2018 a les 22:09\nQuins punts suspensius?\n8 de maig de 2018 a les 22:22\nEn la pantalla, Llorenç, no m’eixia sencer. Després, he anat al correu ordinari i l’he vist. Deu haver alguna tecla que no domine.\nLes institucions públiques valencianes tenen l’obligació de seguir les normes de l’Acadèmia. El problema és que, mentres que l’Acadèmia no ha canviat res en l’ortografia (fins quan no tenia sentit, com en infrascrit), la Filològica ha fer canvis unilaterlament. I, si foren bons, no hi hauria res a dir. Però la publicació sencera dels articles crec que demostrarà que no són bons.\nPer responsabilitat, l’Acadèmia també introduirà els canvis que ha fet la Filològica (sense llevar les normes prèvies). La meua condició és debatre els canvis i, si són positius, acceptar-los. I, altrament, la Filològica hauria de rectificar. És l’actitud que diuen que és de savis.\nLes portades del divendres 5 de juny de 2020\n05.06.2020 | 06:45\n05.06.2020 | 06:00\nDel Corpus tradicional al TV Corpus de Butxaca\nNo podem perdre el tren la cultura


tasta girona Una campanya per ajudar bars i restaurants en la seva reobertura - Diari de Girona\ntasta girona Una campanya per ajudar bars i restaurants en la seva reobertura\n27.04.2020 | 23:30\ntasta girona Una campanya per ajudar bars i restaurants en la seva reobertura Diari de Girona\nL'Associació d'Hostaleria, Turisme i Restauració de Girona (AHTRG) ha llançat una campanya que porta per nom Tasta Girona.\nAquesta és una campanya de promoció que vol donar a conèixer i dinamitzar els restaurants i bars de l'AHTRG, així com ajudar a potenciar les reserves, en el moment en què puguin tornar a obrir les seves portes al públic, després del confinament causat pel coronavirus.\nD'altra banda, aquesta campanya ofereix a les empreses que actualment estan obertes l'oportunitat de poder premiar i/o incentivar els seus treballadors per la seva feina, esforç i pel servei que donen a tota la societat en aquests moments. Per tal de poder complir aquest doble objectiu, l'Associació dona la possibilitat a les empreses que ho desitgin d'adquirir tiquets per repartir entre els seus treballadors, que podran bescanviar en els establiments de restauració associats, per un àpat.\nAquesta fórmula permetrà que les empreses gironines que estan en actiu mostrin un reconeixement envers els seus empleats i, alhora, ajudarà a omplir els establiments de restauració un cop es tornin a posar en funcionament. En el seu llançament, diverses empreses han apostat per aquesta iniciativa.\nTorna el turisme familiar i en cotxe dels anys setanta.


Bereshit: Terres d'Edom: d’abril 2011\nPublicat per Enric H. March a 14:24 0 comentaris\nEtiquetes de comentaris: festes religioses, Pasqua\nPublicat per Enric H. March a 1:04 0 comentaris\nEtiquetes de comentaris: arqueologia, Bíblia, Bonaventura Ubach, cristianisme, exposicions, història, judaisme, Orient Mitjà, religió\n"L'encís de la muntanya. IV. El cinema: el Bergfilme"\nPublicat per Enric H. March a 15:09 3 comentaris\nEtiquetes de comentaris: art, cine, Leni Riefenstahl, nazisme\nPéssah i Pasqua\nCom passa en totes les festivitats religioses, el Péssah jueu i la Pasqua cristiana tenen un origen agrícola i ramader i, per tant, pagà. La utilitat d'aquestes festes és la d'establir el calendari del cicle anual de les feines del camp, i com que aquestes festes sempre han estat regides per les forces naturals i els déus benefactors, les religions del Llibre les han solapat per evitar les pràctiques paganes i dirigir totes les ofrenes a Jahvè o Déu.\nLa festa jueva commemora l'alliberament d'Egipte (que recull el llibre de l'Èxode), unida a la festa dels àzims (pa sense llevat). L'origen del Péssah és ramader, d'oferiment dels primogènits dels ramats, mentre que la dels àzims es remunta, segurament, als cananeus, poble semita, sedentari i agrícola, que habitava la franja costanera de la Terra Promesa. La Bíblia les presenta ja unides, de manera que el Péssah coincidia amb el primer dia dels àzims, és adir, el 14-15 de nissan, mes lunar entre març i abril. Els textos de l'Èxode fan referència encara a una festa de pastors: el cap de família sacrificava l'anyell i amb la sang untava els muntants de les portes; després l'anyell era menjat ritualment (com es continua fent avui entre jueus i cristians). La nova ordenació de Josies (setzè rei de Judà, entre 639 i 608 aec) prescrivia el sacrifici i l'àpat a Jerusalem, santuari central del poble.\nActualment, la festivitat dura set dies (vuit a la Diàspora), i durant aquests dies no es consumeixen aliments derivats de cereals (blat, ordi, sègol, civada...) fermentats, anomenats en hebreu khamets. En el seu lloc, durant la festivitat s'acostuma a menjar matsà, o pa àzim. Segons la tradició,el poble jueu va sortir d'Egipte amb molta pressa, de manera que no hi va haver temps per deixar fermentar el pa pel camí.\nDurant la primera nit de la festivitat (les dues primeres a la Diàspora) s'acostuma a dur a terme un tradicional sopar, anomenat séder, durant el qual es llegeix la Hagadà, llibre on es relata la història de la sortida d'Egipte.\nLa Pasqua cristiana, que correspon a la Pasqua jueva i celebra igualment el pas de l'hivern a la primavera, celebra la mort i la resurrecció de Crist. És anomenada també Pasqua de Resurrecció, Pasqua Florida i primera Pasqua. Encara que el mot grec páskha (assimilat a páskhein, 'sofrir') s'aplicà en un primer moment a la commemoració de la passió, però ben aviat (segle IV) va incloure la vetlla nocturna del dissabte al diumenge i, el segle V, va passar a anomenar només el Diumenge de Resurrecció.\nL'Església, seguint l'esquema del memorial jueu i actualitzant-lo, celebra el misteri pasqual, no pas com un fet del passat, sinó com una actualitat viva, mentre espera el retorn de Crist. La fixació de la data comportà al principi serioses dificultats i malentesos, i el concili de Nicea (325) decidí que fos el diumenge que segueix el pleniluni posterior a l'equinocci de primavera (21 de març). La data, doncs, pot variar entre el 22 de març i el 25 d'abril. L'adopció del calendari gregorià fa que la data difícilment es correspongui a Occident i a Orient, que ha continuat seguint el calendari julià. La determinació de la data de la Pasqua d'un any concret es basa en el coneixement de l'epacta (edat de la Lluna el primer dia de gener) i el nombre auri (calcul que determina els moments en què els cicles lunar i solar poden coincidir).\nL'elaboració de la mona parteix, doncs, d'un pastís molt senzill, un tortell o un pa de pessic, que arriba a la sofisticació moderna de les mones catalanes de forma tardana, segurament del segle XVIII, i probablement per influència francesa. Els ous de Pasqua (Easter) són tradicionals a tota Europa com a símbol de resurrecció primaveral, i en molts casos van acompanyats de la també tradicional figura del conill.\nPublicat per Enric H. March a 20:05 1 comentaris\nEtiquetes de comentaris: cristianisme, festes religioses, judaisme, Pasqua, Péssah, religió, Setmana Santa\nGènesi, de Robert Crumb\nLa Bíblia, com el seu propi nom indica (és un nominatiu plural), és un conjunt de llibres, escrits durant un dilatat període de temps, que podríem situar entre el segle XI a.e.c. i el segle II d.e.c., tot i que les narracions orals d'on provenen són molt més antigues. El nombre de llibres ha anat variant al llarg de la història. El conjunt és un recull de la literatura hebrea que va ser catalogada com a inspirada per Yahvé (el cànon es va tancar el segle I d.e.c., a Yavne), i que conformen la Tanakh jueva o Antic testament (en aquest cas amb uns afegits cristians Deuterocanònics que no estan a la Tanakh), i els escrits cristians acceptats, que conformen el Nou testament (el cànon es va tancar amb la Vulgata (la traducció llatina) de sant Jeroni, al segle V d.e.c., però no va ser confirmat fins el Concili de Trento, durant el segle XVI). Hi ha més literatura hebrea (trobada amb posterioritat al tancament del cànon) i cristiana (dels temps bíblics), que no es considera inspirada i que rep el nom d'apòcrifs.\nAl llarg de tots aquests segles, el nombre de llibres bíblics, així com els propis textos, han anant canviant. Alguns han estat destruïts i d'altres han estat modificats; uns han format part del cànon durant un temps i d'altres han caigut. Modificacions totes elles que han vingut donades pels canvis en el poder polítics i religiosos que s'han succeït en el món jueu i cristià. En el cas de l'Antic testament, la crítica literària ha identificat quatre tradicions que han influït en el redactat, el contingut i la modificació del text: jahvista [J] (959 a.e.c.) elhoista [E] (850 a.e.c.), deuteronomista [D] (621 a.e.c.) i sacerdotal [P] (450 a.e.c.), més un redactor final [R] que va combinar de les diferents fons cap el 430 a.e.c.\nNo existeix una edició de la Bíblia amb un aparell crític que inclogui totes les variants de totes les edicions i tots els textos bíblics coneguts, però és una feina que caldria realitzar si es vol fer una aproximació als textos originals (desapareguts) que ens dugui cap el coneixement històric dels relats, deixant la interpretació religiosa i teològica per als estudiosos del fenòmens religiosos.\nI al contrari del que molts podrien pensar, la Bíblia no és un llibre tancat. Precisament per l'origen del text, pel camí hem perdut els documents originals, els textos modificats i d'altres que, estant mencionats, no els coneixem. Per altra banda, depenent de quins originals s'hagin fet servir, tindrem una versió de la Bíblia o una altra.\nBíblia interconfessional (2011)\nLes diverses religions i confessions que tenen la Bíblia com a llibre sagrat (jueus que segueixen la Tanakh, els que segueixen només la Torà; cristians catòlics, ortodoxes, protestants) utilitzen versions diferents. Els jueus tenen, a més de les diferents versions de la Tanakh (en hebreu, amb alguns textos en arameu), una traducció al grec, la Septuaginta (o Bíblia dels Setanta, o només LXX), que va ser elaborada pels jueus de la diàspora egípcia entre 280 i 200 a.e.c. Algunes traduccions de la Bíblia cristiana, incloses les llatines, van seguir aquest text i no l'original hebreu. De la Vulgata llatina en van sortir la gran majoria de bíblies traduïdes a les llengües vulgars (romàniques, germàniques, etc.). Aquestes traduccions són d'una vital importància perquè van obligar els seus redactors a redefinir els aspectes lingüístics d'aquestes llengües que estaven en estat de formació (calia ser fidel al text sagrat i no tots els conceptes eren expressables) i, per tant, les van preparar per al seu salt literari (el llatí era la llengua culta).\nSí que existeix, però, una edició (en diverses llengües) que tradueix els textos bíblics anant a les fonts originals i descartant les traduccions que provenen de la Vulgata llatina i que s'han anat succeint durant els segles. Es tracta de la Bíblia interconfessional, que tradueix directament de l'hebreu i l'arameu (Antic testament) i del grec (Nou testament). Editada per l'Associació Bíblica de Catalunya, el Centre de Pastoral Litúrgica de Barcelona, l'editorial Claret, Happy Books / La Formiga d'Or, Publicacions de l'Abadia de Montserrat i Societats Bíbliques Unides, el passat 30 de març va ser presentada l'edició de butxaca (la darrera edició en tela i format gran de luxe, amb les il·lustracions de Perico Pastor és de l'any 2007). El disseny gràfic ha estat supervisat pel crític d'art Daniel Giralt-Miracle i les il·lustracions, en blanc i negre, són també de Perico Pastor. La presentació en el Palau de la Música va ser conduïda per Rafael Argullol, filòsof i professor d'Estètica a la Universitat Pompeu Fabra.\nA aquesta voluntat d'anar a les arrels dels textos bíblics, els especialistes hi sumen les tasques de recerca de material literari i arqueològic que permeti descobrir textos propers als originals i, fins i tot, textos nous o perduts. Si la casualitat va permetre que l'any 1947 fossin descoberts els centenars de manuscrits de la Mar Morta dins unes coves del desert (la majoria datats entre el 200 a.e.c. i el 66 d.e.c.), els manuscrits de la guenizà del Caire, o els papirs d'Elefantina, la casualitat ha volgut que un altre cop s'hagi fet un descobriment de característiques semblants a Jordània. [Font: BBC]\nEs tracta d'un grup de setanta "llibres", cadascun d'entre cinc a quinze làmines de plom, enquadernats amb anells del mateix material, descoberts en un remota i àrida vall del nord de Jordània, entre el 2005 i el 2007, i que ara surten a la llum. Una inundació inesperada va deixar al descobert dos nínxols dins d'una cova, un d'ells marcat amb una menorà, el canelobre religiosos jueu. Un beduí jordà va obrir els nínxols i el que hi va trobar podria constituir la més rara relíquia del cristianisme primitiu. El director del Departament d'Antiguitats de Jordània, Ziad al-Saad, sosté que l'autoria dels llibres pot ser deguda a seguidors de Jesús en les dècades posteriors a la seva crucifixió.\nEls còdexs estan fets de làmines de plom, la seva majoria de la mida d'una targeta de crèdit, amb textos en hebreu antic. Si són d'origen cristià primitiu, i no jueu, la importància que adquiriran serà enorme perquè poden permetre il·luminar l'època en què el cristianisme es va configurar com una religió diferent del judaisme, uns quants anys després de la mort de Jesús (Jesús no va ser mai cristià. Va viure i va morir com a jueu i en cap moment va tenir la intenció de fundar cap religió).\nDe la mateixa manera que va passar amb els manuscrits de la Mar Morta, el descobriment va estar amanit de misteris i robatoris, si més no, així ho defensa amb fermesa el govern de Jordània, segons el qual les relíquies van ser robades per un altre beduí i venudes a Israel. Una de les poques persones que ha vist la col.lecció és David Elkington, un estudiós d'arqueologia religiosa antiga, que encapçala un equip britànic dedicat a aconseguir que els llibres siguin portats a un museu de Jordània. Ell creu que l'evidència més eloqüent d'un origen cristià primitiu es troba en les imatges de la decoració de les cobertes dels llibres i d'algunes de les seves pàgines.\nSegons l'expert, en les relíquies s'observen signes que estarien al·ludint a la vinguda del Messies: "A la part superior d'una de les cobertes tenim la menorà amb els seus set braços, que als jueus els va ser prohibidat representar, ja que residia en el lloc més sagrat de la presència de Yahvé: el Temple de Jerusalem".\nPhilip Davies, professor emèrit d'Estudis de l'Antic testament, de la Universitat de Sheffield, al Regne Unit, diu que l'evidència més poderosa de l'origen cristià es troba en les plaques de guix que representen un mapa de la ciutat santa de Jerusalem: "Hi ha una creu en primer pla, i darrere d'ella hi ha la que hauria de ser la tomba de Jesús, un petit edifici amb una obertura, i darrere, les muralles de la ciutat. Hi ha muralles representades en altres pàgines d'aquests llibres i gairebé amb tota seguretat també representen les de Jerusalem ".\nMargaret Barker, especialista en història del Nou testament, assenyala que el lloc on suposadament van aparèixer els llibres és una prova cristiana, més que purament jueva, de l'origen: "Sabem que en dues ocasions grups de refugiats dels disturbis a Jerusalem van fugir cap a l'est, van creuar el Jordà prop de Jericó i després van fugir cap a l'est fins molt a prop d'on aquests llibres es diu que van ser trobats". Un altre element que apunta a un origen cristià "és que no es tracta de rotllos, sinó dels llibres. Els cristians estaven associats en particular amb l'escriptura en forma de llibre, els quals segellaven com a part d'una tradició secreta dels primers cristians ". El llibre de l'Apocalipsi fa referència a aquests textos segellats. Poc se sap, però, del neixament i desenvolupament del cristianisme després de la crucifixió de Jesús fins a les cartes de Pau, dècades més tard, i que il·lustren la difusió del cristianisme fora del món jueu.\nI pel que fa al Nou testament, les absències són per la no inclusió de llibres i cartes considerats, com ja hem dit, textos no inspirats: els apòcrifs. Tot i que també s'esmenten textos i cartes desapareguts: una epístola de Pau als corintis (1 Co 5,9) o una altra també de Pau a Laodicea (Col 4,16).\nEls apòcrifs, per la seva banda, són textos que, si bé no formen part del cos bíblic, sí que han alimentat bona part de les llegendes relacionades amb aquells aspectes no esmentats en els evangelis de la vida de Jesús, Maria, Josep, Maria Magdalena, els apòstols i d'altres personatges. Per exemple, de la vida de Jesús abans de la seva aparició pública quan tenia 30 anys només hi ha un esdeveniment mencionat als evangelis canònics: el viatge cap a Jerusalem quan tenia dotze anys, en què es fa referència a la seva precocitat i capacitat intel·lectual davant les autoritats religioses jueves. La resta és literatura molt posterior que apareix per omplir els buits i la curiositat dels primers cristians.\nMalgrat això, des del segle XIX, la crítica textual, amb aquest afany de no voler donar per tancada la Bíblia, va voler donar una explicació a les similituds existents entre els anomenat evangelis sinòptics: Marc, Mateu i Lluc. Aquestes similituds van fer pensar en l'existència d'una font comuna de la qual van beure els redactors. I així és que s'ha establert la teoria de les dues fonts, que col·loquen Marc i una font desapareguda com a referències per a Mateu i Lluc. Aquesta font desapareguda és el que s'anomena Document Q ("q" de l'alemany Quelle, "font"); un document que recolliria les logia, és a dir, una tradició primer oral i després escrita (per Mateu) que contindria les dites textuals de Jesús. I tot això sempre al marge del valor religiós que volguem donar-li a la figura del Jesús històric.\nSense voler-me estendre més del necessari, però perquè es vegi de forma clara quina hauria estat l'evolució del redactat dels evangelis (sempre modificable a la llum de nous descobriments), podem establir la següent seqüència:\nÉs molta la literatura al voltant del Document Q. Dos llibres il·lustren l'estat actual de les investigacions. Qui se senti encuriosit pel tema o vulgui saber-ne més, Antonio Piñero, catedràtic de filologia neotestamentària a la Complutense, especialista en cristianisme primitiu, els comenta en el seu bloc Cristianismo e historia. Paga la pena perdre's per les seves pàgines si voleu descobrir que existeix tot un món al voltant de l'estudi de la Bíblia tan apasionant com l'estudi de qualsevol altra obra literària, i del tot allunyat de creences religioses, més enllà del valor antropològic que serveix per explicar el seu origen i evolució.\nDeia el meu amic D.K. Joan Miquel: "Com vols que cregui en cap religió si ni tan sols crec en la cristiana, que és la vertadera!" I afirmava C.S. Lewis que el cristianisme es fonamentava en un mite, però un mite que era cert. El sarcasme d'un i la paradoxa de l'altre vénen a ser la clau que ha permès a Philip Pullman l'elaboració d'una curiosa novel·la: Jesús el bon home i Crist el trampós [Barcelona: La Campana, 2011].\nLa naturalesa de Jesús, la divina i la humana, ha estat sempre un tema teològic de controvèrsia des dels orígens del cristianisme. Que en Jesúshi ha les dues naturaleses indivisibles (catòlics, ortodoxes i protestants) és la tendència que es va imposar en el Concili de Constantinoble (381) fins els nostres dies, mentre que les altres: humana (arrians), divina (monofisites), o humana i divina separades (nestorians). Totes tres tendències subsisteixen actualment, però deixant de banda l'Església Apostòlica Armènia (monofisites i l'església cristiana més antiga del món), que té uns 9 milions d'adeptes, la resta de confessions només tenen unes desenes de milers de seguidors.\nPullman ha decidit recrear la vida d'un Jesús històric, que predica la seva manera d'entendre el judaisme, i la vida de Crist, germà bessó de Jesús, que rep l'encàrrec d'un estrany, que no és anomenat, d'explicar la vida del seu germà. Testimoni dels fets de Jesús, quan aquest és sacrificat, serà Crist qui desenvoluparà el mite i qui fundarà, ideològicament, el cristianisme. No és difícil veure en aquest Crist la figura de Pau. Si Jesús va morir com a jueu sense haver crear cap nova fe, l'apòstol del gentils serà qui s'encarregarà de posar en peus i difondre una nova religió que tingué a Pere com a primera pedra de la nova església. Li diu l'estrany a Crist: "Jesús és la història i tu ets la veritat".\nA mi em sembla un monument de frase perquè converteix l'art i la cultura en l'autèntica veritat humana. A cada nova obra, a cada nova recreació de l'imaginari bíblic, neix una nova veritat. No ho són, per exemple, les il·lustracions de Perico Pastor per a la Bíblia interconfessional? No ho és la versió il·lustrada del Gènesi de Robert Crumb? Que on queden les petites i les grans històries individuals i col·lectives, la veritat personal i íntima? En el codi genètic: petites mutacions atzaroses de l'ADN humà.\nPublicat per Enric H. March a 1:54 5 comentaris\nEtiquetes de comentaris: Antonio Piñero, Bíblia, cristianisme, Crumb, Document Q, judaisme, literatura, llibres, Perico Pastor, Philip Pullman, religió, Torà\nPublicat per Enric H. March a 3:21 2 comentaris\nEtiquetes de comentaris: Eichmann, història, holocaust, humor, judaisme, lager, memòria, nazisme, Woody Allen\nHistòria i cultura jueves a la Catalunya Medieval. Homenatge a Eduard Feliu\n«Història i cultura jueves a la Catalunya Medieval. Jornada d'estudis en homenatge a Eduard Feliu Mabres»\nDia i hora: divendres 29 d'abril de 2011, de 10:30 a 18 hores\nLloc: Institut d'Estudis Nuhmànides, Call de Girona (Carrer de la Força, 8).\nInauguració de la Jornada i presentació del llibre Girona Judaica 5: Temps i espais a la Girona Jueva (Actes del simposi celebrat el 2009) a càrrec d'Anna Pagans, alcaldesa i presidenta del Patronat del Call de Girona.\n11.15 - 12 h\nMossé ben Nahman de Girona, Salomó ben Adret de Barcelona. Dos savis objecte d'estudi per part d'Eduard Feliu, a càrrec de Manuel Forcano, doctor en filologia semítica, traductor, vicepresident del COnCA.\n12 - 12:45 h\nLes relacions entre les comunitats jueves catalanes i les provençals, un tema important en l'obra d'Eduard Feliu, a càrrec de Danièle Iancu-Agou, doctora en Història, directora del CNRS-NGJ.\n12.45 - 13.15 h: DEBAT\n15.30 h - 16.15\nPuntualitzacions en la història dels jueus catalans: les aportacions innovadores d'Eduard Feliu, a càrrec de Prim Bertran, doctor en Història, professor de la UB.\n16.15 h - 16:30 h PAUSA CAFÈ\nTaula rodona entorn els estudis i la personalitat d'Eduard Feliu, amb Pere Casanellas, Jordi Casanovas, Joan Ferrer, Joel Feliu i Irene Llop (moderada per Sílvia Planas).\n17.15 h - 17.45 h\nCloenda. El llegat d'Eduard Feliu als estudis del judaisme català, a càrrec de Joaquim Nadal Farreras.\nAssemblea general de la Societat Catalana d'Estudis Hebraics\nVeure díptic programa\nPublicat per Enric H. March a 10:39 0 comentaris\nEtiquetes de comentaris: Catalunya jueva, congressos, Eduard Feliu, història, judaisme\nHistòria i cultura jueves a la Catalunya Medieval....


El 17è mural del Serpis Urban Art Project representa la unió de la classe treballadora – Compromís per Gandia\nPublicat el 24 Maig 2019 en Urbanisme i Medi Ambient\n– L’artista urbà Eloi Ángel és l’autor de l’obra, que ocupa una paret de 300 m2, als voltants de la biblioteca del Campus de Gandia de la UPV, al Grau.\n– Tots els murals del Serpis Urban Art Project, amb la seua localització i explicació, apareixeran en el web serpiswallarts.org\n– Xavi Ródenas: “les propostes han sigut boníssimes, tenim una galeria d’art al carrer amb una varietat d’estils i de missatges espectaculars”\nEs tracta d’una nova intervenció dins del projecte municipal Serpis Urban Art Project que busca potenciar l’art urbà pels diferents barris de la ciutat i fer reflexionar sobre valors com\nla naturalesa, la pau, la solidaritat, la igualtat, la diversitat i les reivindicacions socials.\nEloi Ángel ha remarcat el caràcter reivindicatiu de la seua obra: “cada xicotet gest que fem pot canviar el dia a dia de la gent que tenim enfront. Som una societat que lluita i hem eixit de les ofenses i de les majors barbaritats que se li pot fer a algú. En el meu cas, la meua família ha passat molt, com moltíssimes altres famílies, i per això més que mai hem d’estar units”. I ha posat l’accent que “el progrés és unió i la unió és el poble”.\nArxivat en: Urbanisme i Medi Ambient Serpis urban art project, Xavi Ródenas\n← Josep Alandete: “Farem nou l’institut vell”\nLaura Morant: “Beniopa revalora el seu patrimoni cultural” →


Rennsteighotel Grüner Baum Scmiedefeld am Rennsteig Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nSuhler Strasse 3, Scmiedefeld am Rennsteig, Scmiedefeld am Rennsteig, Alemanya, 98711 - Veure al mapa\nMés informació sobre Rennsteighotel Grüner Baum\nBen posicionat a Schmiedefeld am Rennsteig, Rennsteighotel Grüner Baum és un lloc ideal d'inici d'excursions a Scmiedefeld am Rennsteig. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Rennsteighotel Grüner Baum, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de restaurant, premsa, caixer automàtic a l'espai, servei de llançadora.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb servei de despertador, escriptori, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, plat de dutxa a cada habitació. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com esquí. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Rennsteighotel Grüner Baum és una selecció idònia per a la vostra estada a Scmiedefeld am Rennsteig.


74. síndrome de compressió del tronc celíac\nFitxa 5807/3Darrera versió: 14.02.2020\nLa querella és una acusació escrita, presentada davant el jutjat contra algú que hom fa reu d'un delicte que la persona agreujada demana que sigui castigat i perseguit.\nAquesta és una de les formes d'iniciar un procés penal.\nEn la redacció d'aquest document cal tenir en compte les exigències generals de contingut establertes per la legislació vigent i la legislació específica aplicable a cada cas concret.\nL'article 277 de la Llei d'enjudiciament criminal estableix els requisits de caràcter general per al cas de la querella, que són el fonament per a l'estructuració d'aquest document.\nD'acord amb l'esmentat article, la querella s'ha de presentar sempre per mitjà d'un procurador o una procuradora amb poder bastant i subscrita per un lletrat o una lletrada, i ha de contenir la informació següent:\n1r. El jutge o la jutgessa, o el tribunal davant el qual es presenta.\n2n. El nom, els cognoms i el veïnatge de la persona querellant.\n3r. El nom, els cognoms i el veïnatge de la persona querellada. En el cas que s'ignorin aquestes circumstàncies, cal designar la persona querellada per les dades que millor poguessin donar-la a conèixer.\n4t. La relació circumstanciada del fet, amb expressió del lloc, de l'any, del mes, del dia i de l'hora en què va produir-se, si se sabien.\n5è. L'expressió de les diligències que cal practicar per a la comprovació del fet.\n6è. La petició que s'admeti la querella, es practiquin les diligències indicades en el número anterior, es detingui i s'empresoni la persona presumptament culpable o se li exigeixi la fiança de llibertat provisional, i s'ordeni l'embargament dels seus béns en la quantitat necessària en els casos que sigui procedent.\n7è. La signatura de la persona querellant o la d'una altra persona a petició seva si no sabés o no pogués signar, quan el procurador o la procuradora no tingui poder especial per formular la querella.\nCom a principi general, la redacció ha de ser clara, rigorosa i concisa. Els fets, els fonaments de dret, les peticions i els altressís s'han de redactar de manera ordenada, clara i concisa, en paràgrafs independents i numerats amb xifres aràbigues.\nPel que fa al tractament personal, recomanem de fer servir la primera persona del singular per a l'emissor (la part querellant) i la tercera del singular per al receptor (el jutjat o la sala).\nEl contingut i les característiques de cada una de les parts de la querella són els següents:\nD'acord amb l'article 272 de la Llei d'enjudiciament criminal, la querella s'ha de presentar davant el jutjat d'instrucció competent.\n2. Dades del procurador o la procuradora i de l'advocat o l'advocada\nEn aquest apartat figuren el nom i els cognoms del procurador o la procuradora i de l'advocat o l'advocada i una fórmula per fer constar que el procurador o la procuradora tenen poders bastants per representar la part querellant.\nL'expressió en nom i representació de que apareix sovint amb les dades del procurador o de la procuradora és reiterativa i, per tant, recomanem de substituir-la per una de les construccions següents:\nLa fórmula «l'escriptura de poder adjunta, que presento perquè em sigui retornada després de confrontar-la amb la seva còpia, que lliuro annexa perquè sigui inserida a les actuacions...» es considera necessària, tot i que es tracta d'una acció de tràmit. Sovint aquesta informació es repeteix en més d'un apartat i només hauria d'aparèixer una vegada. Pot figurar amb les dades del procurador o de la procuradora o en un altressí; l'avantatge que té situar aquesta informació en un altressí és que individualitza la petició.\n3. Formulació de la querella\nS'introdueix amb els verbs formulo, presento o interposo.\nAquest apartat pot tenir com a encapçalament les expressions Exposició de fets, Relació de fets o, simplement, Fets.\nCom ja s'ha indicat anteriorment, els fets s'han de redactar de manera ordenada, clara i concisa, en paràgrafs independents i numerats amb xifres aràbigues.\nAmb l'encapçalament Fonaments de dret o Fonaments jurídics, s'exposen de manera succinta (no cal transcriure els preceptes que s'addueixen) els fonaments jurídics de la querella en paràgrafs separats i numerats, com en el cas dels fets, amb xifres aràbigues.\nS'introdueixen amb els verbs demano o sol·licito i és convenient redactar-les en paràgrafs independents i numerats amb xifres aràbigues per facilitar-ne la lectura.\nDesprés del verb principal amb què s'expressa l'objecte de la querella (demano o sol·licito), és optatiu que hi aparegui el destinatari de la sol·licitud (al jutjat).\nA la petició d'admissió de la querella és habitual fer servir l'expressió Que tingui per presentat aquest escrit i admeti aquesta querella; però, atès que l'acció principal, que les engloba totes dues, és l'expressada amb el verb admetre, es recomana de reduir la fórmula anterior a Que admeti aquesta querella.\nEn aquest apartat es detallen les diligències que es consideren necessàries per a la comprovació dels fets i se sol·licita que es portin a terme.\nS'hi poden incloure també altres peticions, com, per exemple, que s'adoptin les mesures cautelars personals i patrimonials que es considerin procedents o la sol·licitud de devolució del poder del procurador o la procuradora.\nHan de signar l'advocat o l'advocada i el procurador o la procuradora. En el cas que el poder del procurador o la procuradora no sigui especial, cal que signi també la persona querellant.\nAtès que el nom i els cognoms d'aquestes persones ja figuren en el document, no cal repetir-los; per tant, l'estructura d'aquestes signatures és:


SUDOKUS DE LACASITOS | QUÈ PODEM FER AVUI?\ndivendres, 21 de juny de 2013 Sudokus de lacasitos\nSUDOKUS DE LACASITOS\nPer fer els sudokus més atractius, hi ha una fòrmula que no falla, fer-los comestibles!!\nAquesta idea del bloc Orca és una autèntica genialitat!!\nNecessitem una bossa de Lacasitos i després separar-los per colors: aquesta ja és una bona activitat per als nens i nenes més petits.\nDesprés preparem un full de paper per a fer el sudoku, i utilitzem bastonets de pa per a fer les separacions principals entre els rectangles del sudoku.\nCom que només tenim 6 colors, escollim un sudoku de 6 dels molts exemples que podem trobar al Google.\nCada color representa un número. Només cal que copiem el sudoku de l'exemple i després... a emplenar-lo!\nUn cop ple ja ens el podem menjar si volem!\nPer fer sudokus més difícils, de 9 per exemple, ho podem fer amb altres materials: boletes de colors, botons,...


Nova campanya de donació de sang a la Seu — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / Nova campanya de donació de sang a la Seu\nNova campanya de donació de sang a la Seu\nL'acapte es fa aquest dilluns al Centre Cívic 'El Passeig' fins a les dues del migdia, i de quatre a nou del vespre Cada tres segons algú necessita sang a Catalunya\nDonació de Sang - Plana Web\nAquest dilluns s'ha desplaçat a la Seu d'Urgell la unitat mòbil del Banc de Sang i Teixits en una nova campanya de donació de sang. L'acapte, sota el nom "Amb una vegada no n'hi ha prou, vine a donar sang", es fa al Centre Cívic El Passeig. Al matí el servei està disponible fins a les dues del migdia, mentre que a la tarda es faran les extraccions de les quatre a les nou del vespre.\nEls responsables de la campanya han subratllat la necessitat d'insistir en la concienciació dels ciutadans i en el fet de crear "l'hàbit" entre la població, a l'hora de donar sang. "Ha de ser un acte quotidià, no només en una situació d'emergència o per qüestions familiars", s'ha especificat. D'altra banda, també s'ha assenyalat l'ús creixent de la sang en els tractaments mèdics.\nEls donants homes poden participar en els acaptes quatre vegades l'any i les dones un total de tres. Qualsevol persona sana entre 28 i 65 anys que pesi més de cinquanta quilos pot ser donant. Aquesta acció és altruista "i l'única font d'obtenció de sang que tenen els centres mèdics".\nLa pàgina web de promoció de la campanya assenyala que "cada donació pot ajudar fins a tres malalts diferents". D'altra banda, és necessària la continuïtat de les donacions ja que la sang i els seus components tenen una vida limitada. "Cada tres segons algú necessita sang", es remarca.\nLes reserves de sang a Catalunya són en aquests moments per a nou dies, una xifra que es considera que està dins dels paràmetres de normalitat. Tot i així, hi ha grups sanguinis que tenen les reserves molt baixes, com ara el O negatiu i el B negatiu. Cada tres segons algú necessita sang al país.


SOMRIU ÉS LA SEGONA MILLOR COSA QUE POTS FER AMB LA BOCA....: Al final....\nNo m'agrada anar al metge.. Però a vegades no hi ha més remei.\nJa no sé que fer, ni massatges, ni moviments...\nEm fa mal les cervicals...\nPotser és postural... potser que tinc alguna vértebra mal posada.. o desgastada, que sé jo...\nJa fa dies que ho penso... I jo sóc de les que diu.. Va, ja es passarà!!!\nPerò no es passa.. i ja porto masses dies així. Potser que hauria de passar menys hores davant l'ordinador... El que és feina, poc remei tinc, potser les hores d'oci, si les podria canviar, i deixar més de costat internet, l'ordinador, i tot plegat... o si més no, dosificar.\nRes, a veure si em toca un metge com el de la foto... i bufffff...\nMentrestant pensarè en que demà almenys és festa!!!\nPUBLICAT PER Eli el dijous, d’abril 30, 2009\nGoculta 30/4/09 14:17\nAmb un metge així hi aniria cada dia!.\nMillora't maca !\nrobadestiu 30/4/09 14:43\nsi ja ho has provat tot, i res... doncs cap al metge, a veure què et diu. I realment, un metge com el de la foto, explorant-te el coll, podria tenir la seva gràcia, i tant! Bon cap de setmana :-)\nStriper 30/4/09 14:51\nvinga guapa a millorar-se jo preferiria una doctora guapa i simpatica, per cert com portes lo del tabac.\nRaT 30/4/09 17:58\nEstimada Eli, saps que el millor que pots fer pel mal d'esquena és reforçar els abdominals??? quan més fort els tinguis, menys esforç haurà de fer la columna.\nI d'altra banda, per curar-me en salut, em pots passarel telèfon de l'especialista de la foto? sols per tenir-lo, ja saps...\nXeXu 30/4/09 19:50\nAl metge hi has d'anar, però no et facis il·lusions... jo no m'esperaria en Clooney...\nAda 1/5/09 15:08\njajaj... qui sap! si el metge et mira amb aquesta careta... jo també aniría encara que no tingués cap mal!\nLa millor recepta del dottore Dulcamara: descansar, vacances, sol, un refresc, algo de picar...\nànims i que et millores!


joan asín: de maig 2018\nPublicat per joan asin a 19:36 2 comentaris:\n28/05/18. Tornem a les prediccions meteorològiques incertes, davant dels dubtes ens refugiem al Pic del Martell. Les tempestes van rondant, però sembla què aguantarà. Anem a la via Excàlibur. Quan arribem surt el sol. Un cop a peu de via el Raimir s’anima a començar. Aquest primer llarg és molt atlètic i cal dosificar-se, per no quedar-se sense braços, el Raimir se´l treballa i se’n surt. Al segon llarg ens envolta la boira, no tenim clar si acabarà plovent però seguim, aquest llarg té dues part una primera més tranquil·la i una darrera de placa més exigent amb una entrada en bavaresa a la R2. Seguim envaïts per la boira?...el tercer llarg és variant, placa, esperonet (V+) i final amb bavaresa. El darrer llarg de tràmit anem a la dreta a buscar un esperó i seguim per la placa a l’esquerra fins a trobar la R4. Seguim envoltats per la boira, grimpem fins l’aresta i retornem, quan estem al cotxe veiem què només era boira i què a la platja toca el sol.\nEl Pic del Martell tot i el seu poc recorregut de les vies rondant els 100m més o menys, en deixen escalades atlètiques amb bons passatges, sovint curtes però intenses.\nPer: Raimir Aparisi, Joan Asín.\nPublicat per joan asin a 11:09 Cap comentari:\n27/05/18. Avui anem a l’excursió (mensual) del Centre Excursionista Àliga al cim del Cadinell. El cim de Cadinell 2112m, és un pic modest a tocar de del Poble de Josa de Cadí 1431m, però què amaga una ascensió dividida en dues part ben diferenciades. La primera camí còmoda sortim de Josa del Cadí i anem a l’ermita de Santa Maria, primer per una pista i després per un camí (fites) què evita la pista creuant-la en algun punt, abans d’arribar al coll de Jovell 1770m. Aquest coll és pot accedir amb vehicle per la pista. A partir del coll de Jovell, el tarannà canvia i seguim per fort pendent, seguint corriols i fites amb poca continuïtat què ens demana atenció fins arribar a un ampla coll a la carena, aquí podem anar al cim de l’Obaga Negr. Tornem al coll i seguim fins el cim de “El Cadinell”, bon mirador de la vessants oest del Pedraforca i sud del Cadí. El retorn el fem pel mateix camí de pujada.\nHorari: 3:30h, efectives.\nPublicat per joan asin a 9:56 Cap comentari:\nPublicat per joan asin a 9:24 2 comentaris:


Notícies - ICV-EUiA reclama aprofundir en la política d'habitatge local\nICV-EUiA reclama aprofundir en la política d'habitatge local\nMoment de la roda de premsa ecosocialista\nel 5/jun/13 Marc Sala Política PDF\nICV-EUiA portarà al proper ple municipal un seguit de propostes encaminades a facilitar l'accés a l'habitatge i l'aprofitament dels pisos buits que hi ha a Sant Cugat. Els ecosocialistes volen que el mercat de lloguer recuperi els pisos deshabitats de la ciutat, que s'ampliïn els ajuts al lloguer i que Promusa s'impliqui en la rehabilitació.\nICV-EUiA creu que les mesures impulsades per l'Ajuntament en aquest àmbit no han tingut l'efecte esperat. Per això, proposa recuperar mesures de la Llei pel Dret a l'Habitatge aprovada el 2007 que inclourien, entre altres, el lloguer forçós d'aquells habitatges desocupats. El portaveu ecosocialista, Joan Calderon, apunta que cal començar per posar en circulació la bossa d'habitatges buits que estan en mans de promotores i entitats financeres.\nS'ha de començar pels pisos buits d'entitats financers. L'administració ha de començar a requerir i demanar que els posin al mercat.\nEn clau local, els ecosocialistes plantegen un increment pressupostari en l'àmbit de polítiques d'habitatge que permeti ampliar els ajuts al lloguer a les famílies que tenen dificultats econòmiques. També proposen modificacions pressupostàries encarades al fet que el lloguer que es cobra als inquilins de Promusa no superi el 30% dels ingressos de la unitat familiar.\nSobre l'empresa d'habitatge municipal, el partit considera que ha de fer un tomb en la seva activitat i començar a treballar també en la rehabilitació d'habitatges.


La guàrdia de Rubalcaba replica que s'ha produït "una gran integració"\nEl nou secretari d'Organització, Óscar López, sosté que "ha estat un congrés d'integració en què l'executiva ha estat parlada i acordada amb totes les federacions"\nChacón i Rubalcaba s'han abraçat davant els delegats després dels seus discursos\nSevillaEl nou equip polític de Rubalcaba ha replicat aquest diumenge les crítiques que emergeixen dels sectors pròxims a Carme Chacón, que es queixen de la manca de generositat d'Alfredo Pérez Rubalcaba en el disseny de la nova executiva del PSOE. En dues rodes de premsa consecutives, el nou secretari d'Idees i Programes del PSOE, Jesús Caldera, i el nou secretari d'Organització del partit, Óscar López, han afirmat que la direcció suposa una "gran integració" perquè "un terç o una mica més" dels membres de l'executiva donaven suport a Carme Chacón en aquestes primàries. Chacón ha evitat fer cap mena de valoració.\nFonts del PSOE expliquen que a la nova executiva hi ha nou membres que han donat suport a Chacón, però la majoria hi tenen paper de vocal. L'únic gest significatiu ha estat el que Rubalcaba ha tingut en la designació del secretari general dels socialistes andalusos, José Antonio Griñán, com a nou president del PSOE. Griñán ha mantingut una "neutralitat" activa en aquesta cursa, però l'entorn de Rubalcaba l'acusa d'haver atiat els seus delegats perquè apostessin per Chacón. Juntament amb la nova secretària d'Educació i Cultura, María del Mar Villafranca Jiménez, gerent del Patronat de l'Alhambra, són els únics càrrecs destinats a l'entorn de l'exministra.\nTot plegat ha provocat un profund malestar a l'equip de Carme Chacón, que considera que no es tracta en absolut d'una executiva "integradora". Amb aquest clima, la nova direcció ha convocat dues rodes de premsa consecutives aquest diumenge prèvies a la clausura del Congrés. El nou secretari d'Idees i Programes del PSOE, Jesús Caldera, ha assegurat que s'ha produït una "gran integració" tal com "és habitual en aquest partit". "De fet si vostè mira el conjunt d'homes i dones que es proposa per a la direcció del partit veurà que són persones que han donat suport a les dues candidatures", ha respost a la premsa, i "com a mínim un terç de la nova direcció participava del suport a Carme Chacón i la seva plataforma".\nEl secretari d'Organització del PSOE, Óscar López, també ha afirmat que d'aquest congrés en surt un PSOE "preparat i unit" a més de "més obert i democràtic". Segons López, en aquest congrés "s'han debatut idees i equips". "Sostinc que aquest ha estat un congrés d'integració en què l'executiva ha estat parlada i acordada amb totes les federacions del partit, fins i tot amb les que tenien dues sensibilitats, i per tant aquest és un congrés d'unitat, de canvi i d'integració", ha sentenciat.


MIREU EL PILOT AUTOMÀTIC DE TESLA PREDIR UN XOC SEGONS ABANS QUE PASSI - ACCESSORIS DE COTXE\nMireu el pilot automàtic de Tesla predir un xoc segons abans que passi\nUna de les característiques úniques de tenir un vehicle Tesla és la inclusió d'Autopilot: un sistema avançat d'assistència al conductor, que un dia Tesla espera convertir en un sistema de conducció totalment autònom.\nQuan això passi, els conductors podran seure, relaxar-se i concentrar-se en una altra cosa que no sigui conduir el seu cotxe. Però fins que no ho fa, el pilot automàtic està allà per ajudar el conductor sempre que pugui, cosa que inclou la prevenció d'un accident que un conductor humà no sabia que passaria.\nEl pilot automàtic no només ajuda al conductor, sinó que la seva gamma de sensors permet al sistema predir què està a punt de passar. Un cas concret, segons informa Maquinari DarkVision , és un accident recent a alta velocitat en una carretera holandesa, que va ser capturat per una càmera de guió muntada dins d'un Tesla. Podeu veure el metratge a continuació:\nRevisió epson xp-830\nVídeo original, autorització del propietari. Imprescindible, ningú va poder predir l'accident però el radar sí i va actuar amb una frenada d'emergència. pic.twitter.com/70MySRiHGR\n— Hans Noordsij (@HansNoordsij) 27 de desembre de 2016\nEl meu primer pensament després de veure el vídeo va ser: 'Podria haver vist que això estava a punt de passar?'\nSospito que la resposta és 'no', però encara que ho fes potser no hauria pogut reaccionar amb prou rapidesa a causa de la velocitat del viatge.\nfunda mophie iphone 6s plus\nLa culpa aquí és del cotxe vermell just davant del Tesla. Viatja massa ràpid i el conductor no li presta atenció. Els frens no s'apliquen mai i sembla que el conductor opta per canviar de carril molt tard en comptes d'intentar aturar-se. És evident que no acaba bé.\nInforme: Tesla Caps Autopilot Velocitat màxima\nL'única manera d'adonar-se del perill és mirar per davant del cotxe vermell i detectar les llums de fre del SUV al davant. Això és difícil de fer per al conductor del Tesla, ja que el cotxe vermell oculta la vista, però el pilot automàtic detecta el perill i hi reacciona amb els bips d'advertència i la frenada d'emergència.\nTrobo que aquest és un cervell extra molt impressionant que treballa al cotxe i que no es pot distreure com ho fan inevitablement els conductors humans. Tanmateix, les reaccions ràpides del pilot automàtic podrien ser contraproduents si el conductor que hi ha darrere del Tesla no presta atenció i xoquen contra la part posterior del cotxe. Per descomptat, si aquest cotxe també estigués utilitzant el pilot automàtic, no es produiria aquest accident.\nrepública sol relleus esportives\nObre porta de garatge Genie 1055\nsol republic jax auriculars in ear\nvelocitat wifi màxima iphone 8\nMonitor Lenovo Thinkvision M14 de 14" Full HD 1920 x 1080 ips\nbarra de so polk sense so\nfundes i protectors de pantalla iphone 6s