Títols de transport integrat - ATM\nJa pots viatjar amb la T-mobilitat als 36 municipis de l'àmbit metropolità amb alguns títols de transport.\nEl preu de la targeta T-mobilitat és de 4,50 €\nTítol unipersonal i horari, de 10 viatges integrats en tots els modes de transport segons les zones per les quals es transiti (pagament màxim 6 zones).\n*Títol disponible amb la T-mobilitat als 36 municipis de l'àmbit metropolità. Vés-hi\nTítol personal i intransferible, amb un nombre il·limitat de viatges integrats en 30 dies consecutius, a les zones delimitades per la primera validació, en tots els modes de transport segons les zones per les quals es transiti (pagament màxim 6 zones).\nHa d’anar acompanyat d’un document oficial acreditatiu i en vigor del seu titular.\n1 zona *\nTítol multipersonal i horari, de 70 viatges integrats en 30 dies consecutius des de la primera validació, en tots els modes de transport segons les zones per les quals es transiti (pagament màxim 6 zones).\nTítol multipersonal i horari, de 8 viatges integrats en 30 dies consecutius des de la primera validació, en tots els modes de transport segons les zones per les quals es transiti (pagament màxim 6 zones).\nFulletó de tarifes 8.11 MB


La Blancanieves de Berger arriba al Teatre Tarragona\nIris C. Lago Cultura i patrimoni dissabte, 21 de setembre de 2013\nEls tarragonins van poder veure cinema en pantalla gran sense haver de sortir de la ciutat. Si aquest ja és un fet excepcional, cal afegir-hi que la pel·lícula que es projectava al Teatre Tarragona era la més premiada dels darrers Goya, Blancanieves, i que va assistir a l’acte la seva pròpia protagonista, la Macarena García. I com que Santa Rita estava de bones, l’entrada era de franc, previ pas per les taquilles del Metropol.\nTot plegat ho debem a una iniciativa de Gas Natural Fenosa, que amb l’ànim de promoure el cinema ha ofert projeccions de diferents films del darrer any a ciutats petites sense sala de cinema, entre les quals es troba Tarragona (almenys fins que els Yelmo de Parc Central estiguin a punt).\nEn arribar al tram de Rambla del Teatre Tarragona, el primer que es podia veure era una aglomeració al voltant d’un cartell que deia “crispetes de franc”. La condició per obtenir-les: fer click a “m’agrada” a la pàgina oficial de Gas Natural Fenosa. Les senyores sense smartphone giraven cua decebudes i algun antisistema comentava que no valia la pena renunciar als seus principis per unes crispetes.\nUn cop dins el hall del teatre, grups de gent intentaven fer-se fotografies amb l’estrella de la nit, la Macarena Garcia. L’actriu venia en substitució de Pablo Berger, el director de la pel·lícula i qui l’havia de presentar segons el programa de l’acte. La Macarena va mostrar una gran amabilitat i simpatia i es va fotografiar amb tot aquell que li ho va demanar, sense deixar de lluir un gran somriure.\nEl Circ va poder parlar amb ella, i ens va explicar que una iniciativa com aquesta “és molt necessària, especialment en el moment difícil que estem vivint”, i que aquest “potser és el moment de buscar noves alternatives” per promoure el cinema i posar-lo a l’abast de tothom. Segons ens va explicar, amb un riure nerviós davant les mirades dels qui estaven atents a la nostra petita conversa, l’actriu pensa que no hem de deixar de banda el cinema malgrat la situació de crisi actual i que “veure una història bonica sempre t’enriqueix” i és important per “oblidar les preocupacions quotidianes”. En aquest punt, l’hora de la projecció havia arribat i la Macarena es va acomiadar de El Circ per ocupar el seu seient a l’interior del teatre.\nLa presentació de la pel·lícula va anar a càrrec de Xavier García-Puerto, director del Festival Rec, qui va aprofitar per anunciar que enguany Tarragona tornarà a tenir festival de cinema entre el 4 i el 8 de desembre, posant així el colofó a una tarda plenament dedicada a promoure el setè art entre els tarragonins. García-Puerto va convidar a la protagonista del film a pujar a l’escenari i li va fer unes preguntes.\nLa Macarena va assegurar que el fet de rodar una pel·lícula muda no va suposar un problema, sinó més aviat el contrari, perquè de vegades costa parlar davant la càmera; “no trobava a faltar les paraules”, va dir. Per Macarena, Blancanieves és “de les coses més importants i boniques que m’han passat en la vida”. L’actriu va aprofitar per agrair al públic la seva presència, a Berger la seva feina amb la pel·lícula i a Gas Natural Fenosa la seva iniciativa en moments difícils per al cinema com aquests.\nDesprés, es va passar a la projecció de la pel·lícula, que es va veure interrompuda durant uns minuts a causa d’un problema tècnic. Malgrat aquest petit incident, el públic que omplia el Teatre Tarragona va semblar gaudir molt la pel·lícula, durant la qual no van faltar comentaris en veu baixa i riures ofegats. Els tarragonins van poder gaudir d’un llargmetratge en blanc i negre i mut precisament en el mateix espai en què, cent anys enrere i sota un altre nom, es van començar a projectar films d’aquestes característiques. Amb aquesta iniciativa, el cinema ha tornat per uns instants als seus origens com a mitjà de masses, obert a tothom. I ens ha deixat sense paraules... però no les trobem a faltar.


LLOP i BAYO, Francesc; MARTÍNEZ ROIG, Eliseo - València, campanes i campaners. Un patrimoni viu per a un territori viu\nValència, campanes i campaners. Un patrimoni viu per a un territori viu\nEduard PÉREZ al toc manual de l'Alba de la Mare de Déu de 1998 - Foto: LLOP i BAYO, Francesc\nEscrivia Victor Hugo en el seu poema Grenade, “Valence a les clochers de ses trois cents églises” a la fi del segle XIX. València, ciutat dels tres-cents campanars. Potser la llicència poètica exagerava la realitat, d'unes quantes torres menys, però remarcava un paisatge de la ciutat que bé valia el vers.\nEl paisatge visual (i sonor) que ens transmet aquesta expressió és sense cap dubte un dels més interessants per a la ciutat de València i els seus voltants. La presència de torres, campanes (i campaners) no ens és aliè en l'actualitat, com no ho va ser en el seu moment per a l'escriptor francès.\nVivim, a València, en una certa esplendor en el que refereix a la gestió d'un dels patrimonis més sonors que tenim els valencians, alhora que discret. El patrimoni campaner, concebut tant en els seus objectes materials com en el contingut immaterial que ho emmarca.\nDes de fa uns trenta anys llargs s'ha generat tot un entramat patrimonial, cultural i social entorn dels tocs tradicionals de campanes. Un conjunt de factors i elements que han desembocat en la generació d'un nou model de gestió dels elements materials i dels aspectes intangibles o immaterials que suposen els sons emesos des de les torres.\nSi hui podem parlar i analitzar aquest patrimoni i la seua gestió és fruit d'una voluntat i una decisió de construir el present per part dels valencians i per als valencians a través de les seues campanes i dels seus particulars tocs. La societat civil ha promogut l'interès per les seues tradicions, en aquest cas, els tocs de campanes manuals. Un d'ells i el més important ha sigut el voluntariat cultural, del qual ha sorgit una nova forma de mirar, una nova perspectiva i una posta en valor quant a les campanes es refereix.\nL'esdeveniment que va desencadenar l'estat actual va ser la creació del grup de Campaners del Patriarca amb els primers tocs en 1971 en la torre del Col·legi del Corpus Christi. Aquest fet, a manera de prova o assaig asseuria de forma intuïtiva primer i de forma organitzada després, les bases del model de participació i gestió de les campanes i els seus tocs. Li seguiren els grups de campaners Amigos de las Campanas de Segorbe i el Gremi de Campaners Valencians, després Campaners de la Catedral de València i des de llavors han anat multiplicant-se els voluntaris que conformen els grups de campaners actuals (al voltant de 30 grups). Aquestes associacions mantenen de forma regular calendaris anuals de tocs de campanes en les seues torres i en unes altres on són convidats, divulgant així el coneixement campaner i generant un interès creixent entre la comunitat i les institucions. A més proposen i segueixen amb deteniment els processos de restauració de torres i campanes amb la finalitat de que aquestes intervencions siguen el més correctes possibles i s'adapten a les necessitats dels campaners.\nEstem, per tant, davant d’un dels elements claus per al correcte funcionament de les tasques de conservació i enriquiment del catàleg patrimonial valencià, la disposició dels individus associats que responen al seu interès per les expressions culturals, tenint com a conseqüència la posta en valor d'un fet cultural.\nQuina és la motivació principal perquè la societat conserve el seu preuat llegat cultural? Entren en joc ací els conceptes de la identitat cultural, de pertinença a una comunitat. Si recorrem a l'antropologia, el llenguatge de les campanes ha sigut concebut com una llengua, un idioma que règia la vida de les persones, la vida diària, la vida festiva, els moments de dol, etc. Però també un so i uns elements que construeixen l'espai i el temps de la comunitat. En moltes comunitats els límits eren marcats pel ressò de les campanes. La propietat d'una o diverses campanes arribava a significar la pertinença de cert poder, de certa autoritat. Les gents “responen” a les seues campanes, a les quals coneixen. Fins i tot no són d'estranyar xicotets conflictes entre pobles tenint per protagonistes a les seues flamants campanes i campaners, que com no podia ser d'una altra forma, els de un mateix, sempre són els millors; la torre més alta, la campana més gran, la que més sona i el campaner que millor les toca. Aquest llenguatge compartit per una comunitat podria qualificar-se d'un llenguatge molt local, però alhora generalitzat en la major part dels espais culturals en l'Europa Occidental.\nÉs aquest sentit, el d'un element compartit, el que pot definir el so dels tocs tradicionals de campanes com a element patrimonial immaterial, tal com es coneix actualment a aquell patrimoni que és “tradicional i contemporani” ja que les comunitats segueixen recreant-lo i el mantenen viu. La sustenta social és un altre dels arguments de la UNESCO per a reconèixer aquest patrimoni, com també ho és el seu caràcter integrador i representatiu.\nNo hi ha dubte de l'actual vivesa del patrimoni campaner en terres valencianes, ja que és transmès, recreat, preservat, experimentat, contextualitzat per una societat que ha decidit fer-ho, dinamitzant-ho, ja que gestionar el patrimoni significa alimentar-ho, aportar-li igual que el patrimoni ens aporta contingut a la nostra experiència vital en societat.\nCom a conseqüència d'esta vivesa i de la conscienciació del sector campaner valencià, estem davant d’un clar exemple d'èxit social i cultural, que ha generat l'interès d'experts, de restauradors i del món campaner internacional. Les raons dels resultats positius d'aquest model participatiu poden explicar-se pel sentit d'afició “professionalitzada” dels membres, recordant als antics campaners, persones vinculades emocionalment amb el seu treball, amb l'ofici remunerat que era el de tocar les campanes. No és pensar en la nostàlgia del passat, recordant temps anteriors millors, sinó voluntat de construir un present i un futur a través del llegat patrimonial, una visió entusiasta sustentada pel treball altruista.\nLes mateixes institucions així reconeixen la significança del panorama campaner valencià quan ho protegeixen tant a nivell material com a immaterial, amb sengles mesures legislatives que situen a les campanes i als seus tocs com a vertaderes expressions culturals al més alt nivell.\nAquesta rellevància cultural, sonada i discreta, com dèiem, ha servit per a conformar un ambiciós projecte territorial, capaç de servir d'exemple per a altres territoris i ser motiu de diversos estudis en l'àmbit patrimonial. L'actual federació de grups campaners que pren el nom de Federació Valenciana de Campaners és la visualització de la conservació del nostre espai cultural, tenint les campanes i la seua música per protagonistes.\nAquesta federació es va impulsar en el poble de Campanar, on, després dels primers passos dels campaners de la Catedral, va sorgir també el grup de campaners propi gràcies a Eduard Pérez. Després de les necessàries reflexions teòriques i la posada en pràctica, fins i tot amb el primer “Curs d'aprenentatge de Campaners” de la Comunitat Valenciana, que va tenir lloc en Campanar, es va continuar construint el model de gestió que ara estudiem.\nEl so de les campanes de Campanar es sintonitza amb l'amalgama cultural de l'espai natural. Aquest conjunt de campanes recuperat, viu i dinàmic segueix sonant gràcies als campaners voluntaris i entusiastes que des de la discreció, la serenitat i el bon fer segueixen construint un lloc i un temps tan tradicional i tan contemporani com pugues ser-ho.\nTota una gestió efectiva, útil i exemplar per a un patrimoni viu, per a un territori viu i per a unes gents vives. Però abans de res una gestió professional, apassionada i atrevida que no fa més que obrir-nos les portes a millorar, a gaudir més del que som com a comunitat. Perquè com també va dir Victor Hugo, “Atreviu-vos: el progrés solament s'aconsegueix així”.\nLLOP i BAYO, Francesc; MARTÍNEZ ROIG, Eliseo Actes de les Jornades de Patrimoni, Història i Cultura de Campanar i l’Horta de la ciutat de València: Homenatge a Eduard Pérez Lluch. Pàgs. 54-55\nEL TOC DEL CARAGOL. Jornades de Patrimoni, Història i Cultura de Campanar i l’Horta de la ciutat de València: Homenatge a Eduard Pérez Lluch. (21-02-2016)\n© EL TOC DEL CARAGOL. Jornades de Patrimoni, Història i (2016)


Èxit del curs de Profemadera en Rothoblass sobre muntatge d'estructures - Fusta\nAquest article ha estat escrit originalment en castellà. L'hem traduït automàticament per a la vostra comoditat. Tot i que hem fet esforços raonables per a aconseguir una traducció precisa, cap traducció automática és perfecta ni tampoc pretén substituir-ne una d'humana. El text original de l'article en castellà podeu veure'l a Éxito del curso de Profemadera en Rothoblass sobre montaje de estructuras\nÈxit del curs de Profemadera en Rothoblass sobre muntatge d'estructures\nUn total de 24 persones, entre alumnes i professors, van participar en el primer curs que Rothoblass ofereix a l'Associació de Professorat de Formació Professional de Fusta i Moble (Profemadera), impartint teoria i pràctica de la construcció de cases de fusta, herrajes i seguretat en altura, entre altres matèries.\nLa prestigiosa signatura italiana i l'associació del professorat de F.P. Fusta i Moble tenen previst celebrar una segona edició d'aquest curs en el proper mes de setembre, que serà dirigit específicament als docents. De fet, la construcció amb fusta és un dels pilars de la formació en aquesta família professional de cara al futur.\nLes 18 Jornades Tècniques Nacionals de Fusta i Moble, que van començar el passat dia 12 d'abril en el Centre de Referència Nacional de F.P. de Paterna (València), incorporen al seu programa dues interessants ponències sobre aquest tema:\nPresentació del Projecto ‘Creació de cases de fusta amb criteris mediambientals’, amb Mª Luz Lorenzo Crespo (I.I.S. A Xunqueira, de Pontevedra) i Esteban Guillén Padilla (I.I.S, El Roserar, de Màlaga) com a ponents, coordinant el posterior debat Ángel Luis del Riu Carreño (I.I.F.PS Politècnic Easo, de Sant Sebastià).\nPresentació del Projecte sobre ‘Caracterització d'espècies de fusta per a ús estructural’, impartida per Mª José Barriola Baraibar, de l'I.I.F.PS Bidasoa, d'Irun.\n“Som conscients que la fusta en l'edificació i la rehabilitació van a marcar una part molt important del nostre futur; tant dels professors com dels alumnes —va comentar Alberto Pardo, president de Profemadera—. Per això, moltes de les nostres activitats i projectes tracten i van a girar sobre aquesta matèria. Hem d'estar el millor preparats possible, si volem que a Espanya es duguin a terme obres de qualitat i rigorosament concordes a la normativa vigent”.


1 Qualsevol cosa que hom es posa al cap per cobrir-lo.\ncapçó o capçonet, lligadura que hom posa a les criatures acabades de néixer.\ncapida, vel blanc en forma de caputxa que hom posa a l'infant després de batejar-lo.\ncapellina, peça de l'armadura que cobria la part superior del cap; també, peça de roba que les dones portaven antigament al voltant de la cara.\ncaperó, peça rodona de drap, punt, feltre, etc., per a cobrir el cap.\ncaperutxa, caperó que acaba en punta tirada endarrere.\nsolideu, casquet que usen els capellans.\nboina o barret basc\ngandalla o barriola, lligadura de malla de seda amb una borla a la punta.\nret, bossa de malla que hom es posa al cap per retenir els cabells.\ncòfia, espècie de gorra que portaven les dones per a abric i adorn del cap.\ntoca, lligadura que usen les monges.\npassamuntanyes, lligadura de tela gruixuda que tapa les orelles i part de la cara.\nestrenyecaps o serracaps, lligadura de dormir.\nfes, casquet usat pels àrabs i pels turcs.\nturbant, lligadura pròpia d'alguns països africans i asiàtics.\ncucurulla o cucurutxa, lligadura que té la forma d'un con llarg i estret, com la que porten certs comparses en algunes processons de sabor medieval i que recorden les víctimes de la Inquisició.\nCp. corona, mitra, tiara\n→ barret, barretina, capell, casc, gorra.\n2 → lligada.\n3 (en música)


AMANIDA CAPRESE "A LA MEVA MANERA" (Pep Nogué) - Artencuina\nAMANIDA CAPRESE "A LA MEVA MANERA" (Pep Nogué)\n6 tomàquets d'amanida madurs\n400 gr de mozzarella de búfala\n8 fulles d'alfàbrega grossa fresca\n2 dl d'oli d'oliva extra verge\n40 gr de pipes de carbassa\n20 gr de sèsam torrat\nSal rosa cristal·lina\nRentem els tomàquets, els eixuguem molt bé i els tallem a rodelles.\nTallem la mozzarella a rodanxes d'un centímetre de gruix.\nEscaldem les fulles d'alfàbrega en aigua bullent durant 10 segons, les traiem de l'aigua i les passem ràpidament per aigua i gel. Les eixuguem i les triturem amb oli d'oliva.\nEn un plat posem les rodanxes de tomàquet i al damunt, la mozzarella. Hi afegim els filets d'anxova, uns grans de sal rosa i l'oli d'alfàbrega. Ho acabem de decorar amb les pipes i el sèsam.\nCom el seu nom indica, l'amanida capresse és d'origen italià, de Capri. Normalment es fa només amb el tomàquet, la mozzarella i l'alfàbrega, però en aquesta versió en Pep Nogué ens hi aporta la seva imaginació i talent.


marfanta.com: ERC de Tortosa opta per mantenir-se a l'oposició i facilitarà la investidura de Bel amb l'abstenció\nERC de Tortosa opta per mantenir-se a l'oposició i facilitarà la investidura de Bel amb l'abstenció\nTORTOSA (Baix Ebre).- ERC de Tortosa no formarà govern amb CiU a partir del 13 de juny, però tampoc acceptarà l'oferta de Movem i del PSC per configurar un govern d'esquerres que propiciés el canvi polític al municipi. Per tant, Esquerra seguirà a l'oposició a la capital del Baix Ebre, tot i que no han volgut tancar la porta a definir un pacte d'estabilitat amb CiU més endavant, basat en "compromisos programàtics". En concret, fonts properes a les negociacions han explicat que els republicans han rebutjat la formació d'un pacte de progrés que suposava que el candidat Josep Felip Monclús fos el nou alcalde de Tortosa durant els quatre anys, i també que Esquerra pogués tenir durant dos anys el Consell Comarcal del Baix Ebre. D'altra banda, l'oferta de CiU semblava una mica més modesta, ja que proposava a ERC la primera tinença d'alcaldia i la presidència del consell del Baix Ebre, però això tampoc ha acabat de convèncer la militància d'Esquerra a Tortosa. En qualsevol cas, la decisió d'ERC és un poal d'aigua freda per a Movem i el PSC, i alhora també suposa una mala notícia per a Ferran Bel, que volia evitar que CiU comencés el mandat governant en minoria.\nL'assemblea de militants d'ERC-Tortosa, reunida aquest dimarts al vespre, ha valorat la ronda de converses entre les diferents formacions polítiques en disposició de formar govern a la ciutat. Després d'un procés deliberatiu en què s'ha analitzat la viabilitat política de les diferents opcions, l'assemblea ha pres la determinació que els quatre regidors d'ERC es mantinguen a l'oposició. Amb tot, a través d'un comunicat emès aquesta mateixa nit, han assenyat que "s'estudiarà la possibilitat d'un acord d'estabilitat amb CiU a l'Ajuntament de Tortosa, basat en el compliment del programa electoral". Segons ERC, aquest possible acord, en cas de produir-se, "passaria per l'establiment d'un document de compromisos programàtics entre CiU i ERC, que continuarà a l'oposició, abstenint-se en la sessió d'investidura i permetent l'elecció del candidat de la llista més votada". / Imatge ERC Tortosa


Cendrós, Català-Roca i Nogués: tres noms propis marcaran la programació del Museu de Valls – El Vallenc\nPàgina inicial/Actualitat, Cultura/Cendrós, Català-Roca i Nogués: tres noms propis marcaran la programació del Museu de Valls\nCendrós, Català-Roca i Nogués: tres noms propis marcaran la programació del Museu de Valls\nMarc Ayala, regidor de Cultura i president del Museu de Valls, i Jordi París, director del Museu de Valls, han presentat la programació d’activitats del Museu de Valls\nper ElVallenc.cat | 2018-09-12 11:03:2612/09/2018 11:03 | 0 comentaris\nView Larger Image Roda de premsa de la presentació de la programació d’activitats i exposicions del Museu de Valls.\nAvui, dimecres 12 de setembre, a les 10 del matí a la Biblioteca Popular s’ha presentat la nova temporada d’activitats del Museu de Valls. Una temporada que vol posar en valor el patrimoni humà, cultural i artístic del mecenes cultural Joan Baptista Cendrós, del fotògraf Francesc Català-Roca i de l’escultor Anselm Nogués. A més, la capella de Sant Roc hi posarà l’accent contemporani amb l’estrena d’un nou cicle, “Una força vulnerable”, a cura de Juan Canela, fins al desembre del 2019.\nEl tret de sortida de la temporada serà amb la inauguració de l’exposició “Cendrós, un empresari d’acció”, aquest proper dissabte, 15 de setembre, a les 12.30 h a la Biblioteca Popular de Valls, i es podrà visitar fins al 18 de novembre. Seguidament, del 20 de setembre al 18 de novembre es presentarà “Francesc Català-Roca i els seus amics artistes”. I, finalment, del 30 de novembre al 3 de febrer hi haurà la mostra monogràfica “Anselm Nogués: l’oblidat escultor de Valls”.\nTambé cal recordar que a part d’aquestes mostres hi haurà l’exposició “Presos polítics a l’Espanya contemporània” al vestíbul de la Casa de Cultura, del 25 al 30 de setembre; “Què fan amb els nostres ossos?” de Sacchi de Santo, del 6 d’octubre al 25 de novembre, i “Espigueo transaccional” de Clàudia Pagès, del 15 de desembre al 17 de febrer.


#foradelloc: Egos i sogues\nIgual resulta que tantes veritats resulten incompatibles amb la realitat, tot i que diuen coses pràcticament idèntiques alterant, això sí, algunes paraules en funció de les habilitats lingüístiques de cada un dels líders. Igual resulta que la cosa està aquí: tants líders defensant la mateixa veritat i, de retruc, el seu dret inalterable a ser l’únic legitimat per defensar-la. D’això se’n diu lluita d’egos, i l’egoisme és el pitjor enemic de la mínima generositat que ha de demostrar tot dirigent... a no ser que estigui en possessió de la veritat inalterable, clar!\nMés que egos, veig sogues (és un joc de paraules molt tonto, aviso...) amb les que lligar algunes cadires, tot i que el cost siguin els milers de vots que no cobraran forma de regidor perquè s’han perdut en un laberint de veritat. Ens veiem dilluns vinent?\nArticle publicat al diari La Mañana el 16 de març de 2015


Assassinat múltiple a can Sanià - Diari de Girona\nAssassinat múltiple a can Sanià\nA la costa de Palamós Truman Capote hi va fer moltes estades i en part va ser on es va gestar part de la seva gran novel·la «A sang freda», sobre el crim d’una família a Kansas\nPalamós | 16·05·22 | 06:30 | Actualitzat a les 07:35\nCan Sanià, un xalet en una cinglera a cala Corbs on es va allotjar Truman Capote ARGEMIR GONZÀLEZ\nEl que havia de ser un simple assalt per robar a una desprevinguda família va acabar convertint-se en una espantosa carnisseria. Els quatre membres de la família van ser morts a la seva pròpia llar i el robatori va ser minso. Els fets van indignar a tot el país i va provocar una onada de por i un increment en la venda d’armes. El succés va demostrar que qualsevol persona en qualsevol indret estava indefensa davant els malvats i la pregunta que molts es feien és què va empènyer als criminals a cometre tal inútil assassinat múltiple.\nEls dos pistolers, setmanes més tard, van ser detinguts i confessaren els crims. Finalment, la mort dels Clutter, la parella de grangers de Kansas i els seus dos fills, fou venjada quan els botxins penjaren de la forca als condemnats però la pregunta del per què continuava en peu.\nL’escriptor novaiorquès Truman Capote va dedicar obsessivament cinc anys de la seva vida a respondre tal qüestió fins que publicà A sang freda que fou un immediat èxit de vendes, una obra mestra del gènere i l’escrit més popular del periodista, però la novel·la té un secret perquè si bé els fets succeïren als EUA, els assassinats amb tinta, la descripció del què, del com i, sobre tot, del per què, en bona part tingué lloc a Palamós. Exactament a can Sanià, un xalet en un recòndit paratge sobre una cinglera a cala Corbs, entre l’Agulla de Castell i el cap de Planes. Truman Capote va passar els estius de 1960 a 1962 a Palamós, en hotels i cases llogades com la de Sanià, cercant tranquil·litat per escriure.\nTot això ho pensava en un dia gris d’aquesta plujosa primavera quan vaig començar a albirar la casa Sanià, allà al fons, com una enorme imitació de masia blanca en mig d’un decorat de boscos verds i penya-segats marronosos. El cel era gris i un mar pàl·lid agitava onades escumoses. Passada la casa Sanià vaig agafar el camí que porta a cala Estreta on vaig haver de fer mans i mànigues per no ser esquitxat per la recargolada mar. Sa i estalvi vaig descansar al mirador del cap de Planes on vaig poder observar les illes Formigues. Avui el mar és de color glauc però el 29 d’agost de 1285 aquestes aigües lluïen vermelles de sang. Aquí mateix, entre el cap i les minúscules illes, tingué lloc la batalla de les Formigues on l’hàbil almirall de la flota aragonesa Roggero di Lauria -pels catalans, Roger de Llúria- derrotà la flota francesa en la guerra que mantenien pel domini de Sicília i la Mediterrània occidental. Les batalles navals eren especialment cruels a l’Edat Mitjana i els enemics que no moriren durant la batalla foren o bé ofegats o bé encegats i conduïts a terres franceses per un al qual només deixaren borni.\nPer treure’m la sang dels ulls, segueixo el meu camí fins la cala del Crit. «Caram, avui tinc el dia», vaig pensar mentre escoltava els xiscles cada vegada més forts conforme m’acostava a la cala. Ja pròxim, a través des Trau, un curiós forat entre les pedres que és imprescindible creuar per accedir-hi, vaig veure amb els reals ulls de la meva imaginació un grup persones. La majoria vestien bombatxos, anaven tocats amb turbants i agitaven simitarres mentre una família de pagesos es resistia a ser embarcats en la nau pirata. La que més s’hi oposava era una noia, probablement la filla gran, conscient que si hi pujaven al vaixell als seus pares els esclavitzarien fins que algú pagués el rescat, si això era possible, però el seu destí seria pitjor doncs ella i la seva germana serien objecte de tracte de blanques i d’una vida d’explotació sexual. La determinació de la donzella fou tal que mossegà fortament al capitost dels barbarescs el qual, irat, tallà el coll de la jove. No hem de creure que el destí d’aquesta família del mas Gall Perich fos l’excepció doncs durant els segles XVI, XVII i XVIII més d’un milió d’europeus foren segrestats i esclavitzats en ciutats pirates com Alger o Tunis. Abans foren els catalans i d’altres europeus que robaren i esclavitzaren als barbarescs però aquests fets hem procurat oblidar-los.\nCreuant la cala del Crit\nVaig travessar la cala del Crit intentant no trepitjar la sang encara fresca, al cap i a la fi ja havia fet tard per intervenir-hi si és que això hagués servit d’alguna cosa. Al Golfet, ja a Calella de Palafrugell, la lluita entre promotors immobiliaris i ecologistes no ha provocat baixes, però la lluita als jutjats continuava aferrissadament. Vaig seguir el camí de ronda deixant enrere Calella i Llafranc per agafar la carretera que porta al far i la torre de guaita de Sant Sebastià. La torre servia per avisar de vaixells sospitosos i en cas de perill aviat tots els altres vigies de la costa i l’interior tocaven les campanes, feien sonar els corns marins, cremaven fogueres o simplement cridaven «moros a la costa» per tal que tothom es posés a resguard i el sometent sortís a defensar el territori. A la família del mas Gall Perich tot aquest sistema no els serví de res, anava meditant i sense adonar-me ja havia deixat enrere Tamariu i enfilava cap a Aigua Xelida, tan solitària en temps del jove Josep Pla i tan plena d’urbanitzacions avui en dia.\nVaig seguir caminant per Aiguablava i Fornells i després vaig iniciar la pujada del puig de sa Guarda. Ja a dalt, al trencall que porta al far del cap de Begur, recordo una de les Cinc històries del mar de Josep Pla on explica com el Miner, un contrabandista manc de Begur, s’enrolà en un submarí alemany durant la Primera Guerra Mundial per fer de pràctic quan la nau s’aproximava a la costa catalana. En aquest camí, en negra nit, tingué lloc la trobada entre el capità del submarí, els agents alemanys i el contrabandista que poc després s’embarcà en el submergible. El pobre Miner no es va adaptar a la vida claustrofòbica del submergible i aviat l’hagueren d’aterrar, traumatitzat, a més, per l’enfonsament d’un mercant amb un carregament de cavalls que, entre renills, moriren ofegats. A Josep Pla també els perseguiren els seus propis fantasmes i sembla ser que mai es va perdonar la seva etapa a Marsella fent d’espia per l’exèrcit franquista. Entre cigarreta i xerrada amb els clients dels bars del port anava recollint dades que després servien per enfonsar vaixells que portaven ajut als republicans.\nArribo a les afores de Begur esgotat i fins i tot una mica marejat. La caminada ha excedit, sens dubte, les meves capacitats. Al fons, veig fumejar la xemeneia del Mas d’en Pinc, la que fou casa de la bailaora Carmen Amaya i on va voler morir. El fum va anar adquirint diferents formes per acabar dibuixant uns pantalons alts negres i camisa de llunes vestits per la mateixa bailaora que amablement m’indicà el camí al centre. «Gràcies, Carmen», li vaig dir amb senyes. Amb les últimes llums del dia vaig arribar al Pedrís Llarg, a l’exterior de l’església parroquial, i vaig seure exhaust.\nDe cop em vaig adonar que al meu costat hi havia l’actriu Liz Taylor. Estava magnífica, el temps no passa quan una és de cel·luloide i en color. Encetem una relaxant conversa que em desmentí la imatge de distant que aquí es guanyà. No entenc perquè no va congeniar amb els begurencs quan el 1959 va venir a rodar la pel·lícula De repente, el último verano. Que el tema fos sobre la por a la bogeria i el canibalisme potser no va ser del gust dels vilatans. Estava reflexionant sobre tot això quan em vaig adonar que Liz Taylor estava intentant dir-me alguna cosa però la seva veu cada vegada era més inaudible i la seva figura s’estava esvaint ràpidament però sí que vaig captar el seu esguard de por, com si m’estigués prevenint d’un perill imminent, com si la gent que començava a envoltar-me fossin els mateixos antropòfags de la seva pel·lícula.


Pin de pilot de roda automàtica, pinça de posicionament de pneumàtics de color titani per a camió de cotxes, Xina Pin de pilot de roda de pinça de posicionament automàtic, rodament de pinça de posicionament de pneumàtics de color de titani per a camions de cotxes Fabricants, proveïdors, fàbrica - World Hardware Technology Co., Ltd.\nCertificat i servei\nInici>Productes>Altres peces metàl·liques>Pins\nPin de pilot automàtic de la roda, roda de posicionament dels pneumàtics de color titani per a camió de cotxe\nMaterial: titani, acer al carboni, acer aliat, acer inoxidable, llautó, etc.\nTractament / acabat ： normal, zincat (clar / blau / groc / negre), òxid negre, níquel, crom, HDG\nProcés ining Mecanitzat CNC 、 Tornat 、 Fresat 、 Forja en calent ging Forja en fred, etc.\nRequisits ： Sense rebaves 、 Rascades 、 Dents 、 Fosses.\nAplicació ： Automoció i altres ..\nEmbalatge: granel + cartró + palet, caixa petita + cartró + caixa.\nEstem especialitzats en el subministrament de tancaments per a dibuix no estàndard i fabricats, així com en materials exòtics.\nNom del producte Pins de posicionament de pneumàtics\nmaterial Titani, acer al carboni, acer aliat, acer inoxidable, llautó, etc.\nmida Personalitzat segons el dibuix.\n* Galvanoplàstia (color, blau, blanc, zinc negre, Ni, Cr, llauna, coure, plata)\nCertificat ISO9001, ISO14001, IATF16949, ROHS\npaquet Embalatge estàndard d’exportació o segons el vostre requisit\nFabricat en acer inoxidable d’alta qualitat, resistència forta i fàcil de danyar. Resistència a altes temperatures, resistència a la corrosió i una llarga vida útil. Més còmode per tornar a posar el pneumàtic i el cub de la roda a la posició original sense desviacions de posició.\nConstruït segons estrictes estàndards de control de qualitat, el disseny ha millorat per a una major durabilitat.\nCom s'utilitza aquest producte?\nQuan vulgueu instal·lar un pneumàtic, instal·leu aquest producte al cub de la roda i pengeu el pneumàtic en aquest pern. Després d’això, només cal girar l’angle del pneumàtic de manera que el forat de muntatge del pneumàtic estigui alineat amb el forat del cub.\n@ 2021 World Hardware Technology Co., Ltd. tots els drets reservats\n31, nou districte de Makeng, Xin Mali Vllage, ciutat de Dalang, ciutat de Dongguan, província de Guangdong, Xina.


La Ciutat Invisible::Guia d’Història Urbana «Cooperatives 1840 – 1939 / BCN»\nDesprés d’uns mesos de treball, el Museu d’Història de Barcelona (MUHBA) ha editat una nova Guia d’Història Urbana, aquesta vegada dedicada al cooperativisme obrer que articulà els barris de Barcelona entre 1840 i 1939. Havent participat tant en la recerca com en la resolució gràfica de la Guia, des de La Ciutat Invisible ens sentim molt orgullosos de la criatura. Pensem que pot ser una eina fonamental per a recuperar les pràctiques emancipadores dels nostres avantpassats, fomentar un relat de les altres Barcelones i legitimar les experiències de cooperació social que es produeixen en l’actualitat. De fet la Guia l’hem impulsat entre dues cooperatives de treball, nosaltres i L’Apòstrof, així com per en Joan Roca i tot l’equip del Museu. Per tant és també un petit exemple de com la intercooperació serveix per a crear col·lectivament. Que la gaudiu!\nEs pot trobar al MUHBA (plaça del Rei, s/n) i a La Ciutat Invisible (Riego, 35).\nCooperatives / BCN\nGuia d’Història Urbana, núm. 13\nAutors: Ivan Miró i Jordi Garcia\nRecerca històrica: La Ciutat Invisible SCCL\nFotografia actual: L’Apòstrof SCCL\nIdeació formal i disseny: La Ciutat Invisible SCCL\nPVP: 1,50 euros.\n«Aquesta nova guia d’història urbana del MUHBA, elaborada pels estudiosos del cooperativisme a Catalunya Ivan Miró i Jordi Garcia, situa aquest fenomen que arrelà als barris obrers de Barcelona entre mitjan segle XIX i 1939 per tal de fer front a les dificultats econòmiques que patien els obrers. Les cooperatives de consum garantiren l’abastiment alimentari de les poblacions treballadores allunyades del centre barceloní, però també contribuïren a crear la identitat cultural dels antics pobles del pla de Barcelona, ja que acabaren protagonitzant la vida quotidiana dels seus territoris, amb edificis propis que albergaven no solament relacions econòmiques fraternals, sinó també una rica vida social i cultural. La guia recull igualment alguns projectes cooperativistes singulars com és el cas de les farmàcies populars, la propietat d’empreses de producció alimentària per part de cooperatives de consum o la creació de l’Agrupació Femenina de Propaganda Cooperatista, alhora que inclou la relació de les cooperatives obreres de consum que existien a Barcelona el 1935 i la dels edificis de les antigues cooperatives de consum que es conserven actualment».\n(Del Butlletí núm. 27 del MUHBA)


Kandahar, la segona ciutat de l'Afganistan, cau en poder dels talibans\nBarcelona. Divendres, 13 d'agost de 2021. 08:57\nActualitzat: Diumenge, 15 d'agost de 2021. 17:30\nLes milícies talibanes han assegurat aquest divendres que han capturat Kandahar, capital de la província homònima i la segona ciutat més important de l'Afganistan, un assoliment que eleva a tretze les capitals regionals caigudes durant l'última setmana.\nEl portaveu va explicar a més que "molts soldats es van rendir i la resta va fugir", i que van aconseguir apoderar-se d'un gran nombre d'armes, vehicles i munició.\nA falta de la confirmació oficial, aquesta és la tretzena capital de província en ser conquerida pels talibans en una setmana, després d'aconseguir victòries successives a les capitals de les províncies de Nimroz, Jawzjan, Sar-e-Pol, Kunduz, Takhar, Samangan, Farah, Baghlan, Badakhshan, Ghazni, Herat i Qala-e-Naw.\nSense confirmació oficial\nEl Govern de l'Afganistan no ha confirmat ni ofert informació sobre la caiguda de la ciutat o la retirada de les seves forces, mentre els Estats Units preparen l'evacuació de la seva ambaixada a Kabul.\nLa ciutat de Kandahar, i diverses localitats veïnes, van estar sota forts enfrontaments durant les últimes setmanes, amb les tropes afganeses resistint als atacs dels talibans.\nMalgrat la retirada de les tropes internacionals, la Força Aèria dels Estats Units va dirigir diverses operacions aèries per ajudar a les forces afganeses a fer retrocedir els insurgents a Kandahar.\nDurant l'última setmana, les forces afganeses i els talibans han mantingut forts xocs en almenys una desena de les 34 províncies del país.\nEls talibans van instar l'enemic a posar fi a la resistència inútil com més aviat millor a les províncies restants, perquè així pugui establir un sistema afganès pur, islàmic, sòlid i inclusiu al país, van indicar els insurgents en un comunicat.\nLes forces afganeses i el Govern viuen un moment crític amb els talibans, que controlen o disputen a prop de la meitat del territori, una cosa que complica la recerca d'una sortida dialogada al conflicte, mentre Kabul ha ofert compartir el poder a canvi d'un alto el foc.\nEl deteriorament de la situació de seguretat del país es va aprofundir en els últims tres mesos amb l'inici de la fase final de la retirada de les tropes dels EUA i de l'OTAN, i l'estancament de les infructuoses negociacions de pau intraafganes.\nImatge principal: Un control de l'exèrcit regular afganès a Kandahar, en una imatge presa poc abans de la caiguda de la ciutat en mans dels talibans / Efe


Torna la Ganxet Pintxo després de tres edicions suspeses per la pandèmia\nLa Ganxet Pintxo torna a Reus després de l'aturada per la pandèmia | Jordi Olària Gras\nAquest novembre hi participaran 32 establiments | La darrera edició que es va celebrar va ser la de tardor del 2019\nper Jordi Olària Gras 14/10/2021 18:40h\nDel 4 al 14 de novembre torna, a Reus, la Ganxet Pintxo. La ruta de tapes celebra el desè aniversari recuperant-se després de la pandèmia. Amb tres edicions suspeses —se'n celebren dues cada any—, la d'aquesta tardor suposa la recuperació del certamen.\nDes de la Cambra de Comerç de Reus, impulsora de la ruta, ho veu com una mesura de suport al sector de la restauració. «De fet ja va ser la idea amb la qual va néixer la Ganxet Pintxo» recorda Jaume Batista, coordinador de la ruta de tapes. Hi participaran 32 establiments amb una tapa cadascun i un restaurant que recupera, també, el menú de tapes.\nLa darrera obertura de les restriccions permet als locals implicats respirar una mica més tranquils. Batista admet que «quan vam començar a treballar el tema, fa mesos, no ens podríem imaginar que tindríem la sort d'aquesta obertura». Ho veu com un bon senyal que pot contribuir a l'èxit d'aquesta edició.\nEs tracta d'un sector especialment afectat per les restriccions imposades arran de la pandèmia. Tot i això, reprenen la seva participació «amb moltes ganes». «Vam parlar amb els responsables de l'Associació d'Hostaleria de Reus i alguns restauradors i n'estaven molt convençuts», explica.\nS'ha optat per limitar la participació als 32 establiments que hi prendran part «per arribar a l'èxit dels que s'hi han apuntat, que els funcioni bé». També es manté el preu de la darrera edició, la de la tardor del 2019, de 3,5 euros per cada tapa amb consumició. Repeteix, de nou, Estrella Damm com a patrocinador principal de la ruta de tapes.\nEva Hausmann també ha aconsellat els cuiners com emplatar la tapa per fer-ne la fotografia | Jordi Olària Gras\nSessió fotogràfica i de millora de les tapes\nEl govern de Reus també dona suport a la Ganxet Pintxo. El regidor d'Empresa i Ocupació i responsable dels Mercats de Reus, Carles Prats, considera la represa «un motiu per estar contents». «És una oportunitat per dinamitzar el sector de la restauració de la ciutat», afegeix.\nMontserrat Caelles, regidora de Promoció de Ciutat, s'expressava en la mateixa línia. «Un dels nostres màxims objectius és dinamitzar els sectors econòmics de la ciutat», apunta. «Reprendre la Ganxet Pintxo significa donar suport a un sector que, com molts, ha passat l'etapa de la pandèmia i ara es mira el futur amb il·lusió», ha afegit.\nAquest matí, com ja s'havia fet les darreres edicions, l'activitat prèvia de la Ganxet Pintxo s'ha traslladat al Mercat Central de Reus. En un dels espais desocupats s'hi ha ubicat un estand amb cuina elèctrica. La cuinera i estilista gastronòmica Eva Hausmann ha aconsellat els participants sobre la presentació de les seves tapes.\nS'ha fet allà mateix la sessió fotogràfica que il·lustrarà la guia de la Ganxet Pintxo de tardor del 2021. Hausmann explicava, aquest matí, que «no és el mateix emplatar per un passi que per una fotografia». L'objectiu d'avui era «que es vegi clarament la referència de cada participant; hem de veure bé a la fotografia tots els ingredients que formen part de la tapa».\nHa subratllat que «no hi ha silicones ni agulles», sinó que es busca la millor manera d'ensenyar únicament els components de cada proposta. A mig matí destacava que «el que més m'ha cridat l'atenció és la qualitat del producte que està presentant tothom». «Estan molt animats, venim d'una temporada molt complicada i tenim ganes d'ensenyar el que fem», ha reflexionat.\nÚltima hora Última hora Reus Última hora Ganxet Pintxo Última hora gastronomia Última hora cambres de comerç Última hora Ajuntament de Reus\nL'antiga Hispània de Reus tindrà 63 pisos, pàrquing municipal i 15,9 milions d'inversió\nLes ordenances de Reus s'apujaran un 2% equivalent a l'increment de l'IPC


Saber més respecte al cognom Bracket és saber més sobre aquelles persones que amb tota probabilitat comparteixen uns orígens i avantpassats comuns. Aquest és el motiu pel qual és freqüent que el cognom Bracket sigui més abundant en uns certs països del món en concret que en uns altres. En aquesta pàgina és possible conèixer quins són els països del planeta en els quals existeix una major quantitat de persones amb el cognom Bracket.\nEl cognom Bracket en el món\nLa globalització és un fenomen que ha fet que els cognoms es difonguin molt més lluny de de el país en què es va originar, de manera que podem trobar cognoms asiàtics a Europa o cognoms americans a Oceania. De la mateixa manera ocorre en el cas de Bracket, que com es pot comprovar, és possible assegurar que és un cognom representat orgullosament en gairebé tothom. D'igual manera existeix països en els quals certament el nombre de persones amb el cognom Bracket és major a la de la resta de països.\nEl mapa del cognom Bracket\nL'oportunitat d'informar-se en un mapamundi sobre quins països posseeixen una major quantitat de Bracket en el món, és de gran ajuda. Col·locant-nos sobre el mapamundi, damunt d'un país concret, som capaços de veure la xifra exacta de persones que porten el cognom Bracket, per a aconseguir així la informació precisa de tots els Bracket que pots trobar en l'actualitat en aquest país. Tot això ens ajuda també a comprendre no solament d'on és oriünd el cognom Bracket, sinó també d'en quina manera s'han desplaçat i s'han traslladat les gents els orígens de les quals formen part de la família amb el cognom Bracket. De la mateixa manera, podem veure en quins països s'han arrelat i desenvolupat, motiu pel qual si Bracket és el nostre cognom, resulta atractiu saber a quins altres llocs del globus és possible que migrés alguna vegada un avantpassat nostre.\nPaïsos amb més Bracket del món\nSi ho mires atentament, en aquesta web et presentem tot allò que és important perquè puguis tenir la informació real de quins països tenen un major número de Bracket en tot el planeta. D'igual manera, és possible veure'ls de forma molt gràfica en el nostre mapa, en què els països en els quals resideixen una quantitat major de persones amb el cognom Bracket poden veure's pintats en un to més fort. D'aquesta manera, i amb un simple cop de vista, pots localitzar sense dificultat quins són els països en els quals Bracket és un cognom més freqüent, i en quins països Bracket és un cognom insòlit o inexistent.\nNom de Famille Bracket


L’univers màgic d’un col·leccionista - Idees de viatge - Barcelonaesmoltmes.cat\nL’univers màgic d’un col·leccionista - Idees de viatge\nSala Pidelaserra a la Casa del Pintor\nJoan Abelló i Prat (1922-2008), el pintor de Mollet del Vallès, fou un col·leccionista apassionat. Al llarg de la seva vida va aplegar milers de peces, obres d’art i objectes de tota mena que encabia a la casa on va néixer i que, amb els anys, va haver d’ampliar annexant-hi les cases veïnes. Aquest museu és la Casa del Pintor Abelló, una joia per descobrir.\nEn creuar el llindar de la Casa del Pintor, una portalada que va pertànyer al convent dels Àngels de Barcelona, entrem dins el bagul d'un col·leccionista. A través de sales, escales, soterrani, pisos... comença un itinerari que ens descobreix l’univers d’Abelló: sostres pintats; parets on no hi queda ni un mil·límetre lliure d’art; vitrines plenes de miniatures, porcellana i vitralls; vestits i maniquins de diverses èpoques i procedències; mobiliari; art asiàtic, art negre i tauromàquia; pintures, esbossos i escultures dels autors més destacats dels segles XIX i XX, com Joaquim Mir, Sorolla, Picasso, Brossa o Dalí.\nA la planta baixa, el Museu té una sala d’exposicions temporals, la majoria de producció pròpia, que, a banda de mostrar l’obra d’Abelló i el fons de la col·lecció, busquen promoure i difondre l’art contemporani. No en va, el Museu Abelló és un dels 13 museus que formen part de la Xarxa de Museus d’Art de Catalunya.


Elmona Holiday Stay Varna Bulgària - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nKamchia, Zelenika, Varna, Bulgària, 9130 - Veure al mapa\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Elmona Holiday Stay és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Varna. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nElmona Holiday Stay ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix recepció 24 hores, instal.lacions de barbacoa, màquina venedora.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb balcó/terrassa, aparell de televisió, cuina americana, nevera, forn microones a cada habitació. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com parc infantil. Elmona Holiday Stay és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Varna.\nTots els tipus de viatgers (15) Parelles (1) Famílies amb infants petits (11) Famílies amb infants grans (3)


Què va passar entre els Kardashians i els Jenners - La Brutícia\nEl que de debò va caure entre els Kardashians i els Jenners\nAlberto E. Rodriguez / Getty Images Per Desirée O/5 de setembre de 2019 17:02 EDT\nSembla que totes les famílies pateixen una bona part del drama, però les rivalitats i els problemes amb els germans que tenen problemes amb els pares amb problemes no poden comparar-se amb el problema de la llar i la crisi relacionada amb la família Kardashians i Jenners hi han estat implicats durant anys. Si considerem que la família viu els seus alts i baixos davant de les càmeres gràcies al seu reality show de llarga durada, no és d'estranyar que les seves funcions disfuncionals puguin semblar extremes.\nPerò, què passa realment? Tot i que no és sorprenent esbrinar que hi pot haver una tensa persistent entre Kris i Caitlyn Jenner després del seu divorci, els problemes de la família s’estenen també a la generació més jove. Les relacions entre els fills de Kris - Kourtney Kardashian, Kim Kardashian West, Khloé Kardashian, i Rob Kardashian - i els fills de Caitlyn - Burt Jenner, Cassandra Marino, Brandon Jenner, i Brody Jenner - així com els dos germans més petits que comparteixen Kris i Caitlyn - Kendall Jenner i Kylie Jenner - són muntanya russa d’amor, indiferència, absència i animadversió.\nPer descomptat, hi ha títols aparentment interminables que donen a conèixer els problemes de la família de manera regular, però entre els rumors i rumors, hi ha moltes raons per les quals aquestes relacions entre germans i germans germans, així com les seves interaccions amb els pares, són més que una mica tensat. Seguiu llegint per esbrinar què hi havia realment entre els Kardashians i els Jenners.\nBrody Jenner diu que va créixer sense el seu pare a causa dels Kardashians\nQuan un progenitor es torna a casar, pot causar certa tensió amb els seus fills, sobretot si els nous vincles semblen substituir o prioritzar els més grans. I això sembla que va passar quan Caitlyn Jenneres va casar amb Kris Jenner (que passava per Bruce Jenner en aquell moment, abans de transitar i triar un nou nom).\nDurant l'episodi de l'1 de juliol de 2019 de MTV's The Hills: Nous inicis, El fill de Caitlyn, Brody Jenner, va admetre que no espera massa de Caitlyn aquests dies, cosa que no és gens nova. Va explicar: “En realitat no vaig créixer amb el meu pare. Quan jo era petit, vam passar una estona [junts], però quan va començar la família amb la família Kardashian i tot això, no el veia gaire.\nEl fill petit de Caitlyn va afegir: 'Bruce no va ser mai realment. De tant en tant, potser una vegada cada dos anys. No estava al voltant de la meva graduació. No passava la major part dels meus aniversaris. Així que sí, realment no hi havia cap relació, sinó que era molt superficial ”. En aquest cas, no sembla que l’absència fes que el cor s’enfadés en absolut.\nCassandra diu que Caitlyn és un parent millor que Bruce\nLa filla gran de Caitlyn Jenner, Cassandra Marino, també ha parlat sobre la seva relació amb el seu famós progenitor, però sembla més optimista que Brody. Segons Marino, les coses han millorat des de la transició de Caitlyn. 'La meva relació amb Caitlyn és molt millor que amb Bruce, però encara ens queda molta feina per fer', va dir Marino Gentel 2016. 'No parlem fa anys, i ara ens veiem cada dues setmanes i parlem per telèfon, que estic agraït'.\n'És més feliç i apreciada de la seva família', va continuar Marino. 'Està fent més esforços i hi ha una suavitat per a Caitlyn, que és nova per a mi. Crec que una part d’això és que quan algú és més feliç, és més agradable ”.\nMarino diu que ara és capaç de relacionar-se amb Caitlyn per 'coses fantàstiques com el maquillatge i la roba'. Tot i això, també va assenyalar que 'hi ha molt més per ser dona que la nostra aparença externa' i va afegir que 'esperava moltes ganes d'explorar' amb Caitlyn. Francament, va ser durant la nit de nenes quan Marino va conèixer Caitlyn per primera vegada com a dona i ha continuat assistint al que ara són esdeveniments habituals, explicant Gent, 'Em sento tan honrat de ser convidat a una trobada tan íntima després de tots aquests anys.'\nBrody Jenner no estava a prop dels seus germanastres Kardashian\nBrody Jenner no només es va sentir lluny del seu pare, Caitlyn Jenner, sembla com si no tingués relacions importants amb els seus germanastres. Una font va dir Gentel maig del 2018, 'Brody mai va estar molt a prop de Kim, Kourtney, Khloé i Rob [Kardashian]'. Aparentment, es va deure en part al fet que simplement no tenien l'oportunitat de relacionar-se, afegint la font: 'No va passar molt de temps amb el seu pare quan el seu pare es va casar amb Kris, així que no va veure ells tant. '\nUna altra font propera a Brody va parlar del resultat de la ruptura Vida de Hollywood', Brody encara manté molts sentiments de feriment i ressentiment envers els Kardashians. Brody encara sent que la família mai no l’ha acceptat del tot. ”\nAparentment, aquesta acceptació s'estén a relacions més recents, incloses Brody ara ex-esposa Kaitlynn Carter. La font va explicar Vida de Hollywood'Brody sent que el seu pare sovint triava aquells nens per sobre d'ell i no s'esforçava prou perquè Kaitlynn fos inclòs a la família.'\nHi ha drama de mama amb Kris Jenner, que va afectar altres relacions\nKris Jenner és una mare madrastra estereotipada? Probablement no, però aparentment no té la millor connexió amb els seus fillastres. Va dir un privilegiat Vida de Hollywood, 'Brody [Jenner] va tenir molts problemes per construir una relació amb Kris, que també va ser un factor i un altre motiu pel qual les relacions estan estretes. Sent que ho va intentar tot amb la família. Li encantaria tenir una relació amb les seves germanes petites en el fons, però és molt difícil quan se sent la manera que fa de la seva mare i el seu pare. És molt trist.\nEl mateix Brody va ser admès a la secretaria Noticies del dia, 'La tensió va ser real pel que va créixer sense conèixer les seves intencions, qui és, evidentment, només hi havia drama entre la família i els pares'.\nTot i això, també va explicar que ell i la seva madrastra han intentat acostar-se a dir-los: 'Kris i jo hem tingut converses molt profundes i llargues, i realment ens hem conegut, de manera que tots som bé ara. Potser encara hi ha esperança per a aquests dos.\njane fonda nou tall de cabell\nCaitlyn Jenner també té una relació estreta amb els seus fillastres\nKris Jenner no és l'únic progenitor d'aquesta famosa família que ha participat en un drama relacionat amb els germans. El gener de 2016, Khloé Kardashian va aparèixer a la web Howard Stern Show i va admetre que se sentia 'traït' que Caitlyn no havia estat honesta sobre la seva transició. 'Ens sentíem així', què és el * fk ck? Li hem preguntat i per què ho saben els empresaris? Mai vull que algú se senti com si fos un a la nostra família. Som una família. Mai no hem donat l’esquena els uns als altres, però, amb tots els * cks de sh * t que han passat a les nostres vides, per què ho faríem ara?\nKhloé va continuar: 'No dono cap * * allò que vols fer; només deixa de mentir-nos sobre les coses'. L’any següent, Caitlyn va publicar la seva memòria, Els secrets de la meva vida, que va fer declaracions sobre els Kardashians que van ferir i ofendre a Kim Kardashian West, fins i tot provocant Kim va cridar a Caitlyn un 'mentider'.\n'Si activeu la meva mare i continueu amb nosaltres, no puc, fins i tot per amor a les meves germanes, passar temps amb algú que ni tan sols es preocupi per la meva mare', va dir Kim E! S Seguir al dia amb els Kardashians. Kim després va dir a la seva mare: 'Ja no tinc més respecte per [Caitlyn]'.\nAlguns membres de la seva família es van separar després que el 'Seguir amb els Kardashians' es popularitzés\nTant la família Kardashian com la Jenner ja eren conegudes en el passat gràcies a que Robert Kardashian va actuar com a advocat per al seu amic O.J. Simpson durant el procés d'assassinat d'assassinat de l'atleta desgraciat, i el fet que Caitlyn Jenner va ser una vegada olímpica. Però quan els dos grups es van convertir en els Kardashian-Jenners i van aterrar el seu propi reality show, es van convertir en una de les famílies més famoses de la indústria. I, si bé la fama els ha aportat oportunitats increïbles i fortunes inimaginables, també ha provocat que alguns membres de la família s’allunyen.\n“No són tan a prop. Van estar molt més a prop quan les noies [Kendall i Kylie Jenner] eren més petites i abans que l’espectacle esclatés i les coses es tornaven tan esbojarrades per a ells ”, va dir un privilegiat. Gent. 'Inicialment, [Brody Jenner] estava a [Seguir al dia amb els Kardashians], però llavors no va voler anar en aquesta direcció, així que van començar a passar menys temps junts. '\nTanmateix, l’informat també va afegir: “Però sí que l’estimen i Kendall també el va recolzar endurint-se en els esdeveniments. Al final no hi ha sentiments dolents, però definitivament s’han anat separant amb els anys ”.\nBrody no considera la família Kardashians\nLa relació tímida de Brody Jenner amb la seva germanastra significa que aparentment els ha desestimat a vegades. El 2015, després de la divisió de Caitlyn Jenner de Kris Jenner, Brody va parlar d'un incident anterior quan va dir que els Kardashians no eren realment els seus germans, dient-li al Regne Unit Mirall en línia, 'Quan vaig dir que no eren les meves germanes, el que volia dir era que no estaven als ulls de la llei [a causa del divorci dels pares]. ... Només deia que en el nostre sistema jurídic ja no són les meves germanes. '\nI aparentment Brody es manté en la seva creença que, quan els pares es trenquen, la família germans també es trenca. Va deixar-ho clar mentre assistia al festival de música de Coachella el 2016 quan era ell segons s'informa enutjat quan algú felicitava la seva família –és a dir, els Kardashians– per l’èxit del seu programa. Aparentment, Brody va respondre de manera ferotge dient: 'No són la meva família *.\nBrody Jenner no va assistir al casament de Kim Kardashian\nQuan Kim Kardashian (que ara passa per Kim Kardashian West) es va casar Kanye West el 24 de maig de 2014, a Florència, Itàlia, va ser el tipus de prodigiosa cerimònia que podríeu esperar d’un duo tan extravagant. Però Brody Jenner no seria capaç d’explicar-lo sobre l’esdeveniment perquè no hi va assistir.\n'Va demanar que portés ... les seves xicotes i jo li vaig dir que no', Kardashian West segons s'informa va dir Seguir al dia amb els Kardashians. Ella aparentment Va afegir: 'No sé per què Brody encara parla d'això. ... Ens encanten les nostres germanastres. Sembla que sempre estan parlant d'aquesta fractura. '\nAl costat del flip, mentre que una font deia Vida de Hollywood que una de les raons per les quals Jenner es mostra amarg cap a la seva germana germanastra és, certament, perquè ella no li va donar cap més avantatge: '[O] ne de les palletes finals va ser Kim que no va fer una invitació a l'exdona dona Kaitlynn Carter , a la seva boda amb Kanye West '- va donar Jenner Gent Una altra excusa per què va desaprofitar el gran dia, dient: 'No anar a les noces de Kim no era jo que intentava dissipar-la a ella i a Kanye. Simplement vaig tenir una cosa de darrera hora. ... Ja havia reservat concerts a Chicago i altres llocs, així que ja estava treballant. '\nKylie, Kendall i Caitlyn van saltar el casament de Brody\nBrody Jenner no és l’única que està disposada a saltar-se el casament d’un membre de la família. Després que Brody es casés amb Kaitlynn Carter el 2018, ho va dir Gent, 'Les meves dues germanes petites [Kylie i Kendall Jenner], mai no en vam saber. No crec ni tan sols RSVP. Va afegir: 'Els vam enviar una invitació, però simplement mai no vam escoltar res'.\nPotser una de les raons per les quals no es van sentir obligats a assistir-hi, ni tan sols respondre a les invitacions, és perquè, com algú que està familiaritzat amb la famosa família també va dir-li Gent, 'Brandon i Brody tenen vides molt diferents que Kendall i Kylie, i per molt que els agradi, no estan a prop. ... És lamentable.\nRoss Geller ara\nI no eren els únics que no tenien presentació. Caitlyn Jenner També va decidir que tenia millors coses per fer que ser convidada com el casament del seu fill. Una font va dir Gent que Caitlyn no va poder assistir al casament del seu fill perquè tenia 'compromisos laborals [establerts] durant mesos i que al final no es podrien canviar'. No obstant això, malgrat que no va estar allà per presenciar la cerimònia, la font va afirmar en aquell moment que 'tot va bé entre ells'.\nKim Kardashian no va ser convidat al casament de Brody Jenner\nCaitlyn, Kendall i Kylie Jenner poden tenir escollit No assistir al casament de Brody Jenner, però aparentment la convitada germana de la noces, Kim Kardashian West, no va ser ni tan sols convidada. Una font va dir Vida de Hollywood'Kim va convidar Brody a les seves noces, no va venir, però ella va estendre el gest d'una invitació. Així, pensaria que tindria el mateix tipus de cortesia per a ella. Però aparentment això no va passar.\nLa font va continuar abordant la tensió de la família que hi ha al voltant de Exes Caitlyn i Kris Jenner, dient: 'Si abans no ho era clar, ara és clar que Kim de quin costat de la família és l'equip de Caitlyn i qui és l'equip Kris. Aquest casament ha dividit la família com mai, i és realment molt trist ”.\nMalgrat les afirmacions anteriors que Brody no tenia connexions significatives amb els seus germanastres, la font va afegir: 'Kim i Brody solien estar molt a prop. Ella esperava més d’ell. Em fa mal que ell la arrebossés així, però ella no es va enfonsar al seu nivell. I tot i que aparentment es va ofendre, 'en realitat els va enviar un regal, només per demostrar que és la persona més gran'.\nEls Kardashians i Jenners viuen la seva vida\nSembla que els germans no s’acostaran més aviat. 'No ho veig mai [als Kardashians]', va dir Brody Jenner Nosaltres setmanalment al febrer de 2019. 'Tothom fa tot el que fa ara, ja que el meu pare i Kris es van dividir'.\nVa afegir que realment no tenen l'oportunitat de visitar-se entre ells a causa del fet que 'tots estan molt ocupats', explicant que la seva família tendeix a 'viatjar molt, així que [no] veieu-los molt. ' No hi ha dubte que és cert. Si feu un cop d'ull als seus comptes d'Instagram, la família acostuma a anar a llocs propers i propers Cuba, les Bahames, i Bali.\nllavis de cavaller gladys\nI, segons Jenner, la distància, tant física com emocional, és una cosa que sempre ha estat part de la seva realitat. Ell va dir Yahoo'Creixent, teníem dues vides completament separades'. Això no ha canviat aquests dies. Va continuar: 'Això és el que la gent no entén realment és que vivim dues vides completament separades. I tothom ens uneix com a Kardashians i Jenners. ”\nKylie Jenner no es va molestar a fer saber a Brody que estava embarassada\nL’1 de febrer de 2018, Kylie Jenner i la seva parella Travis Scott van donar la benvinguda a una nena anomenada Stormi Webster al món El que va fer que la notícia fos encara més digna de sorpresa va ser el fet que Kylie havia aconseguit mantenir el públic (majoritàriament) a les fosques sobre el seu embaràs durant els mesos anteriors al naixement, tot i que va deixar alguns suggeriments força forts a Instagram. . A la vegada de mantenir a la petita un secret dels seus fanàtics, la mare per primera vegada tampoc es va molestar a informar al seu germà que esperava.\nQuan va néixer Stormi, va dir Brody Jenner TMZ que ell no sabés que Kylie estava embarassada, probablement a causa del fet que no la veia en cap parell d'anys. També va admetre que no havia conegut Stormi i que no va enviar un present a la seva nova neboda, que també va ser quan Kim i Kanye es van convertir en pares al nord-oest, segons una conversa amb Jenner. Yahooés Joe Zee endavant Sessió d’estil. Per ser sincer, no sona exactament com si fos un tipus tio.\nEls Kardashians encara donen suport a la carrera musical de Brandon Jenner\nMalgrat el drama, Brandon Jenner diu que encara té el suport dels germans germans. Segons Vida i estil revista, quan un seguidor d'Instagram va preguntar a Jenner (que ara actua per compte propi després de partir de la seva dona i la seva parella musical Leah), 'Les germanes germanes et donen suport?' i va etiquetar tots els comptes d'Instagram de Kardashians i Jenners, Brandon va respondre escrivint: 'Molt així '\nTot i això, també va admetre que formar part d'una família famosa no és necessàriament una cosa bona per a la seva carrera, segons la ràdio de Channel Q Let's Go There With Shira & Ryan, 'Només l'augment de Seguir al dia amb els Kardashians ha canviat la idea del que ... quin tipus de persona seré. '\nVa explicar que, mentre que en el passat, el seu cognom portava amb ell un 'autèntic sentit de l'orgull' a causa de l'antiga carrera olímpica de Caitlyn, en aquests dies, 'gairebé s'avergonya d'això'. Va explicar: “Sento que la gent tindrà aquesta idea preconcebuda que sóc, una mica, com un noi mimat que realment no té res a dir, no? I no ha lluitat en la seva vida. ... Crec que són més ràpids per escriure'm.\nBurt sent que els Kardashians no van donar suport a Caitlyn fins que no fos convenient\nEl fill gran de Caitlyn Jenner, Burt Jenner, ha deixat clar que no es relaciona amb el famós costat de la seva família. Ell va dir Radio bruta en directe, 'El drama és ... no és una cosa que, en la seva majoria, vull formar part. ... El món de Kardashian no és aquell d'on vinc.\nI després de l’entrevista de Caitlyn amb Dianne Sawyer el 2015 en què l’anciana Jenner es va obrir sobre la transició, Burt es va sentir obligat a cridar a la seva madrastra, Kris Jenner, i a la seva germana germana, Kylie, segons Radar. En una publicació que després es va suprimir, Burt va tuitejar: 'No té problemes per posar abans algunes volades a les persones que no eren partidàries, sinó que volen actuar com si fossin totes.'\nUna font coneguda amb la família va explicar: 'Burt no ha tingut mai cap tipus de relació amb Kris i la seva mitja germana, Kylie, és una desconeguda. A partir de nombroses converses amb el seu pare, Burt sabia que Kris no donava suport [a la transició de Caitlyn] i volia dir públicament alguna cosa sense molestar al seu pare. Burt fa les seves coses i no pot ser controlat per ningú. Segons l’informat, “és difícil que Burt miri com Kris i la resta de la seva família donin suport públicament a [Caitlyn] quan entre bastidors és una història totalment diferent”.\nmegan fox ara


Conèixer Catalunya: PATRIMONI IMMOBLE HISTÒRIC DE CASTELLAR. D’AGUILAR DE SEGARRA. EL BAGES.CATALUNYA . SANTA MAGDALENA DE CÒDOL-RODON.\nPATRIMONI IMMOBLE HISTÒRIC DE CASTELLAR. D’AGUILAR DE SEGARRA. EL BAGES.CATALUNYA . SANTA MAGDALENA DE CÒDOL-RODON.\nhttps://www.enciclopedia.cat/EC-GEC-0018481.xml Santa Magdalena de Còdol-rodon\nSantuari i antic poble del municipi d’Aguilar de Segarra (Bages), a la dreta de la riera de Rajadell, dins l’antic terme de Castellar de Segarra. Fou erigida el 1377, en un pur estil gòtic i amb un notable portal amb capitells i arquivolta ogival, ampliada el 1805 i decorada interiorment el 1864. El lloc de Còdol-rodon apareix força vegades esmentat en la documentació des del segle XIII com a fita de les vegueries de Cervera o sotsvegueria dels Prats de Rei i de Bages.\nLa capella, a la carena d’una serra, es troba prop del gran mas de Montconill . El nom de Còdol-rodon el degué rebre del gran còdol amb una creu que hi ha prop de la capella.\nPatrimoni Gencat ens diu; edifici gòtic arcaic d'una sola nau rectangular, sense absis. Als peus de l'església hi ha un magnífic portal amb una arc apuntat que descansa sobre dues impostes i columnes, i capitells ornats amb motius florals. Les dovelles, de bons carreus, estan emmarcades, en tot el seu perímetre, per un guardapols que tanquen les impostes decorades també amb elements vegetals, com els capitells.\nPer les pedres ‘romàniques’ que queden a l'edifici, així com per diversos documents del castell de Castellar, podem situar la seva construcció abans dels segle XIII.\nHi ha notícies del 1377 que ens parlen d'una refeta de l'església, que per el caràcter gòtic arcaic de l'edifici que coneixem, es devia renovar quasi totalment.\nPer altra banda, ha estat restaurada i modificada en diverses ocasions, entre d'altres, als anys 1803, 1864 i 1953.\nAguilar de Segarra, a dia d’avui, té molt descuidat el seu patrimoni històric; no tenien un plànol del terme, els monuments no estan senyalitzats,...\nAguilar de Segarra tenia 689 habitants al cens de 1857, en aquella data els efectes de la pèrdua de les colònies americanes començaven a fer- se evidents, així consten ja 521 al cens de 1877, i 491 al de 1887, hi haurà un miratge de recuperació a les primeres dècades del segle XX – coincidint amb el període de la Mancomunitat de Catalunya- , per iniciar la davallada desprès del triomf dels sediciós feixistes encapçalats pel general Franco contra el govern LEGITIM de la II República, al cens de 1992, s’assolirà la dada més baixa, 194 veïns, i l’any 2017 es tancava amb 263 ànimes.\nNo disposa Aguilar de Segarra, que s’hauria de redenominar, Aguilar del Bages, d’un Cataleg de Patrimoni en línia, i sembla, sembla que s’està treballant en el catàleg de masies.\nGràcies al padró de vehicles, l’argument econòmic que acostuma a esgrimir-se arreu com a ‘causa justificativa’ de la inacció en matèria de patrimoni, no es pot esgrimir aquí.


Cop d'efecte amb un estudi sobre la relació entre la diabetis i el càncer - XCatalunya.cat\nCop d’efecte amb un estudi sobre la relació entre la diabetis i el càncer\nUn estudi liderat per un equip de recerca de l’Institut d’Investigació Sanitària Pere Virgili (IISPV), la Universitat Rovira i Virgili (URV), l’Hospital Universitari Joan XXIII de Tarragona i CIBERDEM, juntament amb altres institucions col·laboradores (IRB-UB i CRG-UPF), ha permès constatar que el teixit adipós, és a dir, el greix corporal de les persones amb diabetis produeix proteïnes que afavoreixen el desenvolupament de tumors.\nL’estudi, publicat a la revista ‘Clinical and Translational Medicine’, apunta que la funció secretora natural de les cèl·lules mare -un dels components del teixit adipós-, que està relacionada amb el sistema immune, podria veure’s afectada en el context de malalties metabòliques com la diabetis.\nLa investigació ha focalitzat l’atenció en la proteïna SUB1, que és una de les més secretades per les cèl·lules mare obtingudes de pacients amb diabetis. Els autors han identificat una nova funció que la relaciona amb la promoció de les propietats protumorals.\nAquesta troballa obre una nova via per a la investigació en el camp del tractament del càncer, en aquest tipus de pacients. Segons els responsables de l’estudi, si bé la SUB1 és la responsable de la bona salut del nostre genoma i realitza funcions bàsiques com la producció de proteïnes, tumors de diferent índole es relacionen avui dia amb alteracions detectades en aquesta proteïna.\nA Espanya, el 25% de la població o bé té diabetis o està en un estat previ o inicial de la malaltia, segons dades de l’estudi Di@bet.es, liderat pel CIBERDEM i finançat per l’Instituto de Salud Carlos III. Diverses investigacions prèvies han evidenciat que els pacients amb diabetis de tipus 2 tenen més risc de patir diferents càncers. El 80% d’aquestes persones són obeses. Per això, per als impulsors de l’estudi, és important esmentar el paper clau d’aquest altre trastorn en aquest context.\n“Intentant buscar els mecanismes pels quals l’obesitat o la diabetis es relacionen amb el càncer, ens centrem en el teixit adipós, perquè certs tumors s’envolten de teixit adipós i perquè estudis previs han demostrat que en persones amb obesitat i amb malalties metabòliques, les cèl·lules mare del teixit adipós i les seves funcions naturals -la de generar nous adipòcits, que són les cèl·lules que acumulen realment el greix, per exemple- estan alterades”, explica Sonia Fernández Veledo, investigadora principal del grup DIAMET (Diabetis i malalties metabòliques associades) de l’IISPV.\nUna altra característica és que esdevenen molt inflamatòries. “Per això ens vam proposar investigar si aquestes cèl·lules mare de pacients amb diabetis produeixen molècules diferents que poguessin estar implicades en el desenvolupament de tumors”, afegeix la investigadora.\nLa tècnica a través de la qual aquest estudi s’ha dut a terme és la proteòmica, d’elevada sensibilitat analítica. S’han analitzat les proteïnes que secreten les cèl·lules mare de pacients diabètics i no diabètics. En total, s’han identificat 52 proteïnes secretades de manera diferent a les cèl·lules mare del teixit adipós de pacients diabètics.\nMitjançant estudis cel·lulars, els investigadors han observat que les proteïnes secretades per les cèl·lules mare de pacients diabètics són capaces d’augmentar l’expressió de diversos gens relacionats amb el càncer, alhora que afavoreixen la capacitat invasiva de cèl·lules tumorals hepàtiques.\nTags: Diabetis, Estudi\nAnterior El nou destí de Lídia Heredia\nNePròximxt [FOTO]: Maria Guardiola comença les seves vacances a Marbella amb aquest vestit espectacular


▷ Circ de la Cultura: Agenda i guia cultural de Tarragona\nCIRCDELACULTURA.COM és propietat de Sergi Casado Arrufat, amb domicili a Rambla Nova, 76 escala B 6è 1a 43003 Tarragona. DNI 39884168Y\nL'accés a CIRCDELACULTURA.COM és responsabilitat única dels usuaris i, en cap cas, no suposa establir cap tipus de relació comercial entre l'usuari i el propietari del lloc web. L'usuari es compromet a abstenir-se a utilitzar aquesta web per a activitats contràries a les lleis o en contra dels drets i interessos de tercers. En cas d'exercir un ús incorrecte del web, l'usuari és l'únic responsable davant qualsevol reclamació o acció legal iniciada per terceres persones contra el titular del web. L'usuari assumirà les despeses i indemnitzacions que s'esdevinguin de possibles reclamacions o accions legals. L'usuari és l'únic responsable de les infraccions en les que es pugui caure o dels perjudicis que pugui causar per la utilització del web, quedant el propietari, els seus socis, empleats i col·laboradors, exonerats de qualsevol mena de responsabilitat que es pogués derivar per les accions dels seus usuaris.\nEl propietari se'n exclou de tota responsabilitat derivada d'interferències, omissions, interrupcions, virus informàtics i fallides telefòniques en el funcionament operatiu del sistema electrònic per causes alienes. El propietari està plenamente facultat per suspendre temporalment, sense previ avís, l'accessibilitat al web amb motiu d'operacions de manteniment, reparació, actualització o millora.\nEl propietari de CIRCDELACULTURA.COM declara que tota l'informació de les seves dades personals serà tractada de conformitat a la Llei Orgànica 15/1999, de 13 de desembre de 1999, Llei de Protecció de Dades de Caràcter Personal. Sense perjudici d'allò previst en cadascun dels formularis del web, quan l'usuari faciliti les seves dades de caràcter personal estarà autoritzant expressament al titular de la web al tractament de les seves dades personals per a les finalitats que en els mateixos s'indiquin. El titular de la web incorporarà les dades facilitades por l'usuari en un fitxer de la seva titularitat, degudament comunicat a l'Agència de Protecció de Dades.\nL'usuari o el seu representant podrà exercitar els seus drets d'accés, rectificació, cancel·lació o oposició, mitjançant sol·licitud escrita i firmada, dirigida al domicili indicat en l'encapçalament del present Avís Legal.\nEl titular de CIRCDELACULTURA.COM compromet al compliment de la seva obligació de secret de les dades de caràcter personal i del seu deure de guardar-los de forma confidencial, i adoptarà les mesures necessàries per evitar la seva alteració, pèrdua, tractament o accés no autoritzat, tenint en compte en tot moment l'estat de la tecnologia.\nL'empresa no es fa responsable de les pàgines externes enllaçades des del nostre portal, d'aquestes pàgines en seran responsables els seus respectius propietaris. L’empresa tampoc es fa responsable del canvi de preus de les entrades, així com del canvi d’ubicació dels actes o de la seva anul·lació.\nEls comentaris i opinions de cada usuari són propietat d'ells mateixos i la dirección de CIRCDELACULTURA.COM tampoc se'n fa responsable.\nEl titular del web es reserva el dret a modificar, desenvolupar o actualitzar en qualsevol moment i sense prèvia notificació, les condicions d'ús de la present web. L'usuari quedarà obligat automàticament per les condicions d'ús que es trobin vigents en el moment en què accedeixi a la web, pel què haurà de llegir periòdicament les citades condicions.\nEls informem que per a un correcte funcionament de la web www.circdelacultura.com, el sistema de navegació utilitza algunes dades de navegació ("Cookies") per a poder oferir un servei més personalitzat als usuaris de la web. Les “Cookies” són petits arxius de text que el navegador guarda quan es navega per pàginas web i aplicacions. Es pot obtenir la informació de l'adreça IP que utilitza l'ordinador per connectar-se a la pàgina web, l'adreça URL de la pagina web sol·licitada, l'hora de la connexió i altres paràmetres relatius al sistema operatiu de l'entorn informàtic de l'usuari. Aquesta informació únicament es recull per identificar la sessió amb l'objectiu de facilitar l'anàlisi de la pàgina web.\ncircdelacultura a la seva web tan solament utilitza "cookies" de tercers com són:\nEn tot cas, en el supòsit que es captin dades de caràcter personal -en aquest cas tan sols la Ip d'accés; els informem que aquestes seran tractades i incorporades en un Fitxer responsabilitat de circdelacultura. Conforme el que es disposa en els articles 15 i 16 de la Llei Orgànica 15/1999, de 13 de desembre, de Protecció de Dades de Caràcter Personal, li informem que pot exercitar els drets d'accés, rectificació, cancel·lació i oposició a: carrer Manresa, 7 Local 4, 43006 Reus (Tarragona). S'informa a l'usuari que Google podrà transmetre aquesta informació a tercers quan així ho requereixi la llei, o quan aquests tercers processin la informació per compte de Google. Google no associarà l'adreça d'IP de l'usuari amb una altra dada que disposin, i per tant ho faran totalment de forma anonima. Per refusar o eliminar aquesta "cookie" es pot consultar la següent adreça:\nEn qualsevol cas, l'usuari pot habilitar l'opció del seu propi sistema de navegació per no permetre la instal·lació de cookies; sense que en cap cas circdelacultura pugui ser responsable que la inhabilitació de Cookies comporti que alguns dels serveis que ofereix aquesta web no funcioni correctament.\nEn cas contrari, i havent informat circdelacultura de l'ús de cookies, i sense que aquestes hagin estat inhabilitades implica que l'usuari dóna el seu consentiment al tractament de dades per Google en la forma prevista en aquesta avís i per a les finalitats aquí descrites. En cas de dubte o de qualsevol comentari, es pot dirigir a circdelacultura a través dels els seus mitjans d'atenció al públic.


Alemanya planteja que Grècia surti de l'euro durant cinc anys - Diari de Girona\nAlemanya planteja que Grècia surti de l'euro durant cinc anys\nL'Eurogrup es mostra dividit sobre el futur del país mentre segueixen les negociacions\nbrussel·les | e.moreno/m.tejero/efe 12.07.2015 | 00:00\nChristine Lagarde vigila el ministre grec de finances Euclid Tsakalotos OLIVIER HOSLET/efe\nEls ministres d'Economia i Finances de l'eurozona (Eurogrup) estan dividits pel que fa a la millor via per superar la crisi de Grècia i allunyar el fantasma de la seva sortida de l'euro, tot i que han expressat la seva voluntat d'avançar davant les complexes i difícils negociacions que des d'ahir encaren. Els representants de l'eurozona debaten la petició de Grècia per a un tercer multimilionari rescat i l'oferta de reformes amb què l'acompanyen, sobre la base d'una anàlisi de les institucions creditores (la CE, el BCE i l'FMI).\nEl diari Frankfurter Allgemeine Zeitung informava ahir, citant un document del Ministeri de Finances alemany, que hi ha dos possibles camins per superar la crisi: un, que Grècia millori la seva última proposta, que inclouria el traspàs de béns per valor de 50.000 milions d'euros a un fons fiduciari com a garantia de pagament dels nous crèdits que sol·licita. La segona opció seria una sortida temporal de l'eurozona per cinc anys acompanyada d'assistència humanitària com ajudes al creixement que alleugin el sofriment de la població. "Aquesta és una vella idea del professor alemany Hans-Werner Sinn, que parlava d'un període sabàtic de l'euro. No es pot prendre seriosament: no és legalment possible, no té sentit econòmic i no està en línia amb la realitat política", van dir ahir fonts comunitàries.\nLes mateixes fonts van afegir que "ara és el moment de mantenir una discussió seriosa i de solucions, no de reactivar idees acadèmiques i mancades de sentit pràctic". En la línia més ortodoxa es va expressar també el ministre de Finances austríac, Hans Jorg Schelling, que va assenyalar com un avenç el fet que Grècia hagi lliurat una proposta, però que considera "sorprenent que sigui el mateix que es va acordar abans i que sigui el mateix que abans del referèndum". "Això és com viatjar en el temps. El paquet hauria estat suficient per completar el segon programa de rescat. Però temo que això no serà suficient per a un tercer programa", va coincidir el seu homòleg eslovac, Peter Kazimir.\nLa llista de reformes del Govern del primer ministre grec, Alexis Tsipras, avalada pel Parlament hel·lè, augmenta impostos i cotitzacions socials i redueix les pensions, en una línia molt similar a l'oferta que aquests organismes van fer a Grècia i que aquesta va rebutjar el mateix dia en que va convocar per sorpresa el referèndum del passat 5 de juliol.\nA la reunió de l'Eurogrup, que va començar ahir a la tarda sota presidència de l'holandès Jeroen Dijsselbloem, les parts intenten també recuperar la confiança perduda pels vaivens i sorpreses dels cinc últims mesos de negociacions. Aquesta desconfiança va ser recordada ahir pels ministres dels països que representen la posició més ortodoxa respecte a Grècia, com l'alemany Wolfgang Schäuble, que va insistir a la seva arribada en què "les propostes no són suficients", a més d'assenyalar que la confiança entre les parts que han de negociar la sortida a la situació actual "s'ha destruït".\nLa situació de Grècia s'ha anat deteriorant des de finals de juny, quan no va abonar a l'FMI un pagament de 1.500 milions d'euros i va veure expirar el seu segon rescat financer sense un acord amb els seus socis per accedir als 7.200 milions que estaven pendents.\nEl ministre de Finances francès, Michel Sapin, va valorar la "determinació política" d'Atenes per recuperar la confiança perduda entre les autoritats gregues i les institucions i els països de l'euro, i també va considerar aquest pla com "una bona base per emprendre discussions i negociacions". "Escoltarem el que diuen les institucions, analitzarem efectivament si la proposta que ha fet el Govern grec, que és tornar enrere respecte al que es va concloure en el referèndum, suposa una base adequada per negociar un programa", va dir de la seva banda, el titular espanyol, Luis De Guindos.


El Quèdequè ja és aquí! La nova agenda web de les entitats de Barcelona és un èxit.\nEl Quèdequè és una iniciativa de les associacions de la ciutat, que són les encarregades de publicar al portal les activitats que organitzen. S'emmarca dins de l'Associa’t, un projecte de la Direcció de Serveis per a l'Acció Comunitària de l’Ajuntament de Barcelona. La iniciativa està coordinada des de Torre Jussana — Centre de Serveis a les Associacions, ha estat produïda i desenvolupada per Quepo SCCL. i compta amb el suport del Consell d'Associacions de Barcelona (CAB).


Alt Urgell, 14 de setembre 2017: REBAIXA DE LES MULTES RELACIONADES AMB LA TINENÇA D’ANIMAL – Pirineus TV\nAlt Urgell, 14 de setembre 2017: REBAIXA DE LES MULTES RELACIONADES AMB LA TINENÇA D’ANIMAL\nL’ajuntament de la Seu d’Urgell ha rebaixat les sancions previstes en els casos d’incompliment de l’Ordenança de control i tinença d’animals. Ho ha fet després que el ple d’aquesta setmana hagi acceptat per unanimitat les al·legacions que havia presentat la CUP, i que anaven en aquesta línia. Així, s’ha establert un topall mínim per a les sancions lleus i s’ha rebaixat globalment l’import en tots els casos.\nAixí, les sancions s’estructuren en tres trams i van des dels 60 fins als 2000 euros.\nParlen al vídeo: JESÚS FIERRO, TINENT D’ALCALDE DE LA SEU


La festa del davantal (Ada Parellada)\n2 min. 21/03/2011 00:00\nMichelle Bachelet, la directora de l'ONU Dones, òrgan que treballa per la igualtat de gènere, va declarar: "No estem disposades a tornar a la cuina". Va rebre força crítiques i jo estic ben d'acord que penjar el davantal, creuar el passadís de la cuina al menjador i traspassar el llindar de la porta de casa són petites passes d'un gran salt cap a l'emancipació econòmica i social de la dona, tot i que ara siguem presoneres al despatx.\nEn la prehistòria, l'home surt a caçar i la dona cuina. Al segle XX, en l'entorn urbà, l'home surt a buscar els diners i la dona cuina. Al segle XXI, pel broc gros, home i dona surten a buscar els calés i la cuina domèstica resta deserta. Puc sentir, lletres enllà, les crítiques a una afirmació tan misàndrica. D'acord, els homes també han cuinat, a les cuines professionals o, a tot estirar, com a afició, és a dir, l'oci i el plaer de cuinar: la paella del diumenge, la mariscada amb els amics, les brases i els grans rostits. És una cuina que empra els millors i més cars ingredients, gran quantitat d'estris i tot el temps que calgui. En canvi, l'univers culinari de les dones se centra en la sopa de pasta i la truita a la francesa. És una cuina del dia a dia d'ingredients humils, poc temps i clientela menuda, l'essència d'una cuina alimentària, silenciosa, que procura embrutar pocs estris, perquè després hi ha feinada a netejar.\nEl 15 de març, trenta dones, representants de tots els àmbits laborals, de les d'agenda atapeïda i, sovint, nevera buida, vam celebrar la festa del davantal, una petita festa privada, inventada per gaudir de tornar a rostir, triturar i emulsionar amb llibertat. I tot empastifant-nos les mans amb la massa dels carquinyolis, fèiem més safareig que no pas networking .\nAl despatx hi hem de tornar, però a la cuina que no ens hi busquin, si no és per plaer.


Grafton Elliot Smith - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n15 d'agost de 1871\n1 de gener de 1937 (65 anys)\nSir Grafton Elliot Smith, FRS (Grafton, Nova Gal·les del Sud, 15 d'agost de 1871 − Broadstairs, Kent, 1 de gener de 1937) fou un anatomista britànic-australià i un proponent de la visió hiperdifusionista de la prehistòria.\nSmith va néixer a Grafton, Nova Gal·les del Sud. Va assistir a Sydney Boys High School, va ser guardonat amb un títol en medicina de la Universitat de Sydney (Doctor en Medicina en 1895, amb una tesi sobre el cervell anterior dels monotremes) i va desenvolupar un interès en l'anatomia del cervell humà. Tenia una beca de viatge a Cambridge en 1896, després es va catalogar l'ésser humà cerebral, recollida de la Museu Britànic. De 1900-1909 va ser el primer titular de la càtedra d'anatomia a l'Escola de Medicina del Caire i va investigar la cerebrals d'Egipte ian mòmies. Ell va ser el primer estudiós a radiografia una mòmia.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Grafton_Elliot_Smith&oldid=17705080»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 31 oct 2016 a les 13:00.


Pont de l'Abella - Fires, festes, oci i llocs per visitar.\nAl límit del terme municipal d’Aiguafreda, el segle XVIII, en concret el 1740 -data inscrita en una orla motllurada que figurava a la barana del pont i que va conservar-se fins a finals del segle XX- es bastí el pont de l’Abella per tal de facilitar la comunicació entre l’Abella i el raval d’Aiguafreda nascut al peu del camí ral amb una activitat orientada a l’hostalatge i als serveis destinats als viatgers i cavalleries.\nEl pont actual substituí una construcció anterior, substitució propiciada pel seu mal estat de conservació i la necessitat de comunicació entre els creixents veïnats de l’Abella i Aiguafreda. La documentació sobre el pont és força escassa. En les diferents visites pastorals del bisbe de Vic entre els segles XVI i XIX el pont apareix com a límit del terme parroquial de Sant Martí d'Aiguafreda de Dalt.\nEl pont de l'Abella, situat sobre el riu Congost, consta de tres arcs carpanells adovellats, el central de majors dimensions, i presenta arquets de desguàs ovalats també adovellats. Els estreps estan fixats a la roca del llit del riu i els tallamars són semicirculars amb acabament esglaonat. El parament del pont és fet de pedra local lligada amb argamassa; el dels ampits pertany a una etapa constructiva posterior.\nEl 1785 Francisco de Zamora que va visitar el poble de l’Abella diu en el seu diari: "... En el que hay un puente de tres ojos, hecho el año 1740, que es bueno y útil". En motiu de la construcció de la C-17 l'any 1986, el pont va quedar ocult sota un viaducte d'aquesta carretera. Les excavacions arqueològiques portades a terme van permetre documentar-hi un tram del camí empedrat, que probablement es correspon amb les restes de la via romana que comunicava Barcino i Ausa.\nCom arribar a Pont de l'Abella ?


Pujadas Pala Servei Pastís\nL'Oréal Paris Edició Limitada setembre Paradís + Kajal\nRímel voluminitzador i kajal Paradise per crear el teu maquillatge d'ulls en qualsevol ocasió.La caixa d'embragatge de la col·lecció Lost in Paradise conté una màscara i un kajal negre de Paradise.\nXiaomi Mi Electric Raspall Elèctric\nColor: BlancPotència nominal: 2WImpermeable: IPX7Temps de càrrega: 700mAh, 12 hores o més (Un cop càrrega per 18 dies)Mode de càrrega: càrrega inductiva; Bloc de càrrega segellat segurMida del producte: Aprox. 18.7 * 2.8 * 2.8cmPes: 200 g\nMetaltex Rascador vitro Cross morat\nMànec ergonòmic antilliscant, amb un disseny modern i innovador.Resistents, lleugers i higiènics. No oxida els aliments.Amb funda protectora.\nToshiba Bombeta LED Filament E14 5W\nBombeta LED Filament E14 5W, 450 lúmensEstil vintage, cop de ventEquivalent a 40WLlum blanca càlida 2700KEncesa instantani\nAlyco 119.539 - Tornavís de precisió Torx inviolable T10x50 mm\nReferència de l'fabricant: 119539.Tornavís de precisió.Boca Torx Inviolable.Boca RectaCap giratòria per a una utilització molt més precisa (major precisió de l'eix de gir de l'tornavís)Forat per penjarForma ergonòmica de mànec.Diàmetre inferior de l'mànec molt reduït per a més precisióMango bimaterial, zona de contacte amb la mà recoberta de goma...\nVersa 20550077 Rellotge de Paret 30CM\nRellotge de ParetAmple: 30 cmLlarg: 4 cmAlçada: 30 cmMaterial: PlàsticPes: 0.55 kgMoviment d'escombratMaquinària OSTARAlta precisió\nPujadas 47.247 Racionador Gelat Forma Quadrat\nPujadas 47.247Racionador Gelat Forma Quadrat\nBateria 9 V alcalinaTipus deteccióEstructures metalls i cables, Detector de ProfunditatFusta 19 mm, Detector de ProfunditatMetall 45 mm, Detector de ProfunditatCoure 25 mm, Detector de ProfunditatCable 100 mm


Millorar seguretat servidor | Aniol's blog\nMillorar seguretat servidor\nPublicat el 15 de febrer de 2017 per aniol\nUtilitzar claus SSH\nEn lloc d’utilitzar la configuració per defecte és recomanable deshabilitar l’accés de l’usuari root i utilitzar claus per accedir, en lloc de contrasenyes. Podeu veure com fer aquests canvis i alguns altres en aquesta entrada.\nBloquejar l’accés amb un tallafocs\nA part de limitar l’accés SSH també és molt recomanable permetre només l’accés als ports que s’utilitzen, i bloquejar els altres. A Linux el tallafocs més conegut i utilitzat és iptables, podeu veure com realitzar una configuració molt bàsica en aquesta entrada.\nImplementar un sistema IDS\nUn IDS, de l’anglès intrusion detection system, és una forma de saber si es produeixen accessos no autoritzats a un servidor. Un exemple és Tripwire, i podeu veure com configurar-lo en aquesta entrada.\nEl logwatch és una eina que permet analitzar els logs i enviar una còpia més simple a l’administrador. Podeu veure com instal·lar logwatch en aquesta entrada.\nVigilar amb el que es baixa de la xarxa.\nMantenir el sistema actualitzat.\nUtilitzar protocols segurs com FTPS o HTTPS, i no les seves versions sense SSL.\nAquesta entrada s'ha publicat dins de Linux, Seguretat, Servidors per aniol. Afegeix a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


L'Ajuntament ha implantat de manera general el sistema de recollida selectiva de residus de càrrega lateral.\nAquest model forma part dels compromisos definits en el Pla de prevenció i gestió de residus municipal que contempla, entre d'altres, la millora del servei i el reforç de la inspecció i el control.\nEl nou sistema de recollida lateral es va començar a implantar l'any 2014 i actualment la ciutat ja compta amb un total de 2.370 contenidors de càrrega lateral, repartits pels diversos districtes de la ciutat.\nEn aquests anys de funcionament, el nou sistema ha demostrat la seva eficiència i eficàcia, ja que s'ha augmentat la capacitat de recollida instal·lada, especialment en les fraccions de selectiva; s'ha reduït la freqüència de pas sense risc de desbordaments i ha facilitat una redistribució dels recursos humans. A més, ha permès l'alliberament d'espais de la via pública, ja que els nous contenidors comporten la retirada d'un nombre superior de punts de recollida selectiva. En definitiva, el sistema de recollida lateral ha demostrat que aporta avantatges en costos, impactes ambientals i de neteja, i ajuda a endreçar l'espai públic.\nLa cinquena línia, a inicis el 2021\nL'Ajuntament està treballant perquè la propera línia de carrega lateral, la cinquena, es pugui implantat a la ciutat durant el primer trimestre del 2021.\nImplementació línies de càrrega lateral


Publicat 17/10/2017 18:42:26CET\nFoodTech Barcelona 2018 se celebrarà del 8 a el 11 de maig simultàniament amb el saló d'embalatge Hispack, i a més, del 9 a el 11 de maig, la fira també acollirà per primera vegada el Barcelona Biofilm Summit, ha informat Fira en un comunicat.\nAquest certificat suposa una gran oportunitat per a aquest saló de maquinària, tecnologia, processos i ingredients per a la indústria d'aliments i begudes perquè suposa un "immillorable vehicle d'accés" per a les firmes nord-americanes que vulguin entrar i expandir-se en mercats internacionals, ha ressaltat Fira.\nD'aquesta manera, el Departament de Comerç dels Estats Units acredita que una fira internacional compleix una sèrie d'alts estàndards de qualitat i seguretat, i que representa una bona oportunitat de negocis per a empreses expositores i visitants, alhora que aporta eines per incentivar la participació de firmes nord-americanes i facilita l'organització de pavellons agrupats.\nEl director d'Alimentària Exhibitions, J.Antonio Valls, ha destacat que "es tracta d'un procés molt exigent que ha de renovar-se d'edició en edició", i que valora principalment la trajectòria i consolidació d'un certamen, la varietat d'expositors i segments, la participació internacional i una proposta d'activitats atractiva.\nActualment, els Estats Units és la destinació número 1 de les exportacions de les companyies espanyoles de maquinària i tecnologia alimentària, amb un volum al voltant de 50 milions d'euros el 2015, segons dades d'AMEC, l'associació de les empreses industrials internacionalitzades.\nUna altra de les novetats de la propera edició del FoodTech Barcelona serà la celebració del Barcelona Biofilm Summit, un congrés que vol proporcionar una visió actualitzada de la problemàtica que representa la presència de biofilms (l'adhesió de microorganismes a les superfícies) en les plantes de producció d'aliments i begudes.\nEl certamen, que se celebrarà el 9 i 10 de maig de 2018, potenciarà les bones pràctiques higièniques en la indústria alimentària i serà un punt de trobada de tècnics, gestors i professionals del sector.\nAmb aquesta iniciativa, FoodTech Barcelona completa una oferta firal que s'articula al voltant de tres salons sectorials, TecnoCárnica, TecnoAlimentaria i TecnoIngredientes, i en paral·lel es generaran sinergies per la cocelebració amb Hispack.


Álex Martínez Vidal i Andreu Rami han creat, amb el músic Joan Berenguer, Autónomos. El musical, el primer musical inspirat en les aventures dels freelance espanyols, un col·lectiu de treballadors que supera el 20% de la població. Va estrenar al petit Almeria Teatre del barri de Gracia, la sala especialitzada en musicals de petit format que ha vist néixer fenòmens còmics com ‘PEGADOS. El Musical’. Enguany fan el salt al Teatre Victòria, després del gran musical Billy Elliot. Com són autònoms, ells mateixos s’entrevisten en exclusiva a TeatreBarcelona.\nEn la vida real també som autònoms, així que bé, estem acostumats a fer-nos-ho tot, és el que hi ha. Hem creat des de la primera cançó fins a l’últim vídeo que acompanya l’espectacle. Això té coses molt bones i unes altres no tant, com que de vegades et falta perspectiva. Per això ens hem rodejat de gent talentosa com en Joan Berenguer per a la creació musical, l’Eugenia González i la Merche Ochoa, dues còmiques amb una llarguíssima trajectòria que ens ha acompanyat en el procès d’escriptura o la Blanca Tolsà, la ballarina amb més paciència de la Terra, que ha dissenyat unes coreografies divertides i funcionals. També ens han acompanyat els còmics Tomàs Fuentes, Ignasi Taltavull i David Martos, que han posat acudits on no n’hi havia. Gràcies, nois!\nL’Andreu mesura unes desenes de centímetres més que Álex. Aquesta diferència d’altura és part de l’èxit còmic de la peça?\nA més, compteu amb cameos de luxe com Juanra Bonet, Elisenda Carod, Ignasi Taltavull, Loulogio o Toni Nievas entre d’altres. Com els heu enganyat?\nAixò seria de mala educació, així que ho farem: Bruce Springsteen, Joe Biden o Beyoncé són alguns dels quals van declinar col·laborar en el xou. Estan “subiditos”, ho entenem, però no els hi perdonem.