La Federació Espanyola de Fibrosis Quística rebutja les retallades en recerca i en matèria sanitària | Consumer\nLa Federació Espanyola de Fibrosis Quística rebutja les retallades en recerca i en matèria sanitària\nConsidera que reduir la inversió en ciència i recerca perjudicarà l'evolució en la millora de la qualitat de vida de les persones amb malalties greus\nLa fibrosis Quística (FQ) és una de les malalties genètiques greus més freqüents. S’estima una incidència al nostre país entorn d’un de cada 5.000 naixements, mentre que una de cada 35 persones són portadores sanes de la malaltia. En els últims anys s’ha avançat molt en el coneixement i tractament de la malaltia però, malgrat això, encara és una patologia sense curació. D’aquí la importància del foment de la recerca, “ja que ens apropa a una possible cura de la malaltia i a la millora en els tractaments”, destaca la Federació Espanyola de Fibrosis Quística (FEFQ), que rebutja les retallades que es registren en recerca i ciència a nivell estatal, així com en matèria sanitària en algunes comunitats autònomes, a causa de la crisi econòmica.\nLa FEFQ realitza aquesta reivindicació en la jornada en què se celebra el Dia Nacional de la Fibrosis Quística. La Federació i les associacions que la formen creuen que la sortida de la crisi “no pot realitzar-se posant en perill avancis que en els últims anys s’han aconseguit en matèria de sanitat i recerca”. Consideren que reduir la inversió en ciència i recerca suposarà una “garrotada” a l’evolució en la millora de la qualitat de vida de les persones amb malalties greus com la fibrosis quística, que “depenen de tractaments continuats i d’una medicació diària per seguir vivint”.\n“És fonamental també que, amb el suport de tots, es garanteixi l’existència d’un sistema sanitari universal, públic i gratuït, totalment accessible per a les persones amb malalties cròniques, com la fibrosis quística”, insisteix la FEFQ.\nLa Federació, entitat membre de COCEMFE (Confederació Espanyola de Persones amb Discapacitat Física i Orgànica), també reclama la implantació de la detecció de la fibrosis quística en tots els nounats i en tota Espanya. En el primer trimestre de 2012 s’han sumat Cantàbria i la Comunitat Valenciana a la llista de comunitats autònomes que sí incorporen aquesta prova diagnòstica, però encara queden quatre on no es realitza: Astúries, Navarra, Castella?La Manxa i Ceuta. “És imprescindible que aquest garbellat neonatal s’implanti en tota Espanya i que no hi hagi diferències territorials, ja que és alguna cosa necessari per aconseguir un diagnòstic precoç de la malaltia i perllongar així l’esperança de vida de les persones amb fibrosis quística”, assegura.\ndiagnòstic garbellat neonatal investigación-ca malalties greus tractament


Els camions 'transparents' permetran als conductors veure l'autopista per davant - Totes Les Novetats\nQuedar atrapat darrere d’un camió d’altura i amplada en una carretera de dos carrils té els seus perills; afortunadament, Samsung ha desenvolupat una nova tecnologia per a un camió de seguretat, cosa que dóna la il·lusió de ser transparent.\nEn realitat, la tecnologia es compon d'una pantalla de quatre panells muntada a la part posterior del remolc. Un vídeo en directe es transmet a les pantalles des d’una càmera de visió nocturna sense fils a la part frontal del camió, de manera que els conductors del darrere poden veure el que veu el conductor del camió: el trànsit que s’acosta.\nLa gent de Samsung creu que la pantalla de seguretat evitarà que els conductors es moguin per un carril de trànsit que ve per veure què hi ha per davant.\nLa noia envia un missatge al pare a l'espai amb 11 cotxes\n'Això permet als conductors tenir una millor visió a l'hora de decidir si és segur avançar un camió', va escriure Samsung al seu bloc . 'Un altre avantatge del camió de seguretat és que pot reduir el risc d'accidents causats per una frenada sobtada o que els animals creuen la carretera'.\nEl prototip es va provar a l'Argentina, que té un alt índex de col·lisions frontals de vehicles amb les seves nombroses carreteres de dos carrils.\n(VEUREel vídeo següent oLLEGIR més a Samsung )\nCondueix els teus amics a aquesta història:\nel pare salva el nen del ratpenat\nLa beguda moderada ajuda a la gent d’edat mitjana a viure més temps, espectacles d’estudi\nEls científics substitueixen el plàstic per algues, una idea revolucionària que pot aspirar carboni de l’aire\nLa gent no és la seva política: quan vaig visitar Rússia, vaig trobar que tenim més coses en comú del que pensem\nConquering Cancer 101: Com els nostres hàbits són tan importants com la genètica per combatre el càncer\n14 dels hospitals i sistemes de salut més grans dels Estats Units inverteixen 700 milions de dòlars en habitatge assequible\nBlogger demana una hora d’amabilitat durant el debat al Parlament\nDona a París crea un servei revolucionari de vehicles per a persones amb discapacitat\n6 raons per ser feliços: la nova aplicació Pokemon s’apodera dels carrers\nWolverine Star sorprèn a un noi de 9 anys que pateix malaltia incurable (RELLOTGE)\nEl canadenc més gran de la història\nL’estació de ràdio pirata allotjada exclusivament per jubilats ha estat animant gent gran aïllada a tot Estats Units


El repte de l’escola: “De memoritzar a comprendre”\nMés de 400 representants de centres debaten sobre el nou model educatiu\n3 min. Barcelona 22/05/2016 00:00\n651x366 Presentació oficial del projecte Escola Nova 21 en la jornada de debat al CosmoCaixa. / MARC ROVIRA Presentació oficial del projecte Escola Nova 21 en la jornada de debat al CosmoCaixa. / MARC ROVIRA\n“El model del mestre que explica i l’alumne que apunta no serveix”. És el que deia ahir el director d’Escola Nova 21, Eduard Vallory, davant d’un auditori del CosmoCaixa ple a vessar, amb més de 400 representants de centres de tot Catalunya. El projecte planteja unir “les ànsies de canvi” de desenes de mestres per transformar el model educatiu, potenciant l’aprenentatge dels alumnes amb un sistema més participatiu, pràctic i equitatiu. “Cal passar de memoritzar a comprendre”, rematava Vallory. El canvi passa per tots els àmbits de l’ensenyament: des de l’objectiu de les competències a les pràctiques d’aprenentatge, passant pels sistemes d’avaluació i l’organització dels centres. I la idea no és que quatre experts teoritzin sobre l’ensenyament, sinó que l’escola del futur es construeixi basant-se en l’“empoderament” dels mestres i dels centres. A la prova pilot s’hi han adherit 26 escoles capdavanteres i la inscripció està oberta durant els pròxims mesos perquè se n’apuntin més. De totes les que s’hi inscriguin se’n seleccionaran 200, a les quals es guiarà i s’ensenyarà a fer la transició al nou model a través d’eines, espais de reflexió i indicadors d’avaluació. La Universitat Oberta de Catalunya (UOC) serà l’encarregada de la part de recerca dins el projecte i avaluarà l’efectivitat i els resultats de les actuacions.\n“Catalunya té una forta tradició pedagògica innovadora”, assegurava ahir la consellera d’Ensenyament, Meritxell Ruiz, que va voler expressar el suport de la conselleria al projecte. El Govern i el Parlament van voler visualitzar també aquest suport amb la presència a les jornades del CosmoCaixa del vicepresident de l’executiu, Oriol Junqueras, i la presidenta de la cambra catalana, Carme Forcadell, així com de diferents diputats de l’hemicicle. “L’administració ha d’acompanyar i crear el marc” per desenvolupar el nou model avançat d’escoles, insistia la consellera d’Ensenyament, que assegurava que el projecte Escola Nova 21 ha de servir “per millorar l’atenció a l’alumnat amb més necessitats”.\nRepensar el que ja es fa\nEl projecte no busca tant introduir les noves tecnologies o adoptar un mètode d’ensenyament que “estigui de moda”, sinó repensar l’actual model, “superant l’abisme entre el que es fa i el que és podria fer a les escoles”, segons el director de la Fundació Joan Bofill, Ismael Palacín. “Parlem d’innovació com a estratègia d’equitat”, assegurava ahir, explicant que no cal “inventar” res sinó “saber portar uns recursos raonables, que estiguin a l’abast de tothom i que ajudin a resoldre problemes”. El rector de la UOC, Joan Anton Planell, afegia que cal “generar coneixement des de la mateixa pràctica”. Tot i que pertanyi a l’ensenyament postobligatori, Planell apuntava que tots els àmbits educatius han de donar suport a l’actualització del model perquè “els èxits de les universitats depenen dels de les escoles”. Les places per la jornada de debat d’ahir es van quedar curtes. S’hi van inscriure 1.200 persones. Per continuar amb l’experiència, l’organització obrirà nous espais de debat a Lleida, Tarragona i Girona, i reeditarà l’acte d’ahir a la capital catalana. De les escoles presents ahir, segons l’organització, només un 36% eren de Barcelona ciutat i en un 62% dels casos es tractava de centres públics.


Kevin MacLeod - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n28 setembre 1972 (46 anys)\nGreen Bay, Wisconsin (EUA)\nKevin MacLeod (Green Bay, Wisconsin) és un compositor americà de bandes sonores, conegut per les seves obres en pel·lícules així com la seva distribució lliure a través de la seva pàgina web, Incompetech. MacLeod ha arribat a compondre més d'un miler peces de lliure distribució per ser descarragables. La seva música és utilitzada per creadors de continguts en línia com, per exemple, al YouTube, i està acreditat com a compositor en més d'un miler de pel·lícules a IMDb.\nL'aparició de mitjans descarregables ha donat lloc a nous mètodes de concessió de llicències i la distribució d'obres creatives. En la música, això ha donat lloc a noves formes de distribució i les empreses. MacLeod acredita l'àmplia distribució de la seva música, i la seva popularitat en les pel·lícules, els vídeos de YouTube, i els jocs de vídeo, al seu ús de Creative Commons la concessió de llicències. MacLeod distruibuís la seva música a Creative Commons Attribution License (CC BY). D'acord amb el lloc web de Creative Commons, "Aquesta llicència permet a altres distribuir, barrejar, ajustar i construir amb base en el seu treball, fins i tot amb finalitats comercials, sempre que es doni crèdit per a la creació original." MacLeod també ven una llicència de "no atribució" a aquells qui requereixin diferents termes de distribució que els de la llicència de Creative Commons.\n↑ Incompetech.com Music List\n↑ Free Music Archive: Kevin MacLeod\n↑ "Meet Kevin MacLeod: He Makes Free Music for Your Videos", YouTube Creator's Corner Blog, February 4th 2010\n↑ Composer credits on IMDB\n↑ Creative Commons Case Studies: Kevin MacLeod, creativecommons.org, 11 September 2011\n↑ 6,0 6,1 Incompetech Royalty-Free Music Licenses\n↑ Creative Commons Licenses\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Kevin MacLeod\nKevin MacLeod a Internet Movie Database (anglès)\nLloc web de Incompetech\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Kevin_MacLeod&oldid=20559257»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 5 des 2018 a les 14:33.


Auxiliar de taules - Especifiqueu els tipus i els formats\nEspecifica la informació per als camps que heu seleccionat.\nSeleccioneu un camp per editar-ne la informació corresponent.\nFeu clic per moure el camp seleccionat un lloc amunt en la llista.\nFeu clic per moure el camp seleccionat un lloc avall en la llista.\nSuprimeix el camp seleccionat del quadre de llista.\nAfegeix un camp de dades nou al quadre de llista.\nMostra el nom del camp de dades seleccionat. Si ho voleu, podeu introduir un nom nou per al camp.\nTipus del camp\nSeleccioneu un tipus de camp.\nSi indiqueu Sí, el motor de la base de dades generarà els valors d'aquest camp de dades.\nEs necessita una entrada\nSi indiqueu Sí, aquest camp no podrà ser buit.\nIndica el nombre de caràcters que tindrà el camp de dades.\nIndica el nombre de xifres decimals per al camp de dades. Aquesta opció només està disponible per als camps de dades numèriques o decimals.\nIndica el valor per defecte per a un camp de tipus Sí/No.\nExpressió d'increment automàtic\nIntroduïu l'especificador d'ordre SQL que indica a la font de dades que ha d'incrementar automàticament un camp de dades INTEGER determinat. Per exemple, l'expressió MySQL següent ha utilitzat l'expressió AUTO_INCREMENT per incrementar el camp "id" cada vegada que l'expressió crea un camp de dades:\nPer a aquest exemple, heu d'introduir AUTO_INCREMENT en el quadre Expressions d'increment automàtic.\nTitle is: Auxiliar de taules - Especifiqueu els tipus i els formats


Notícies - La nova agenda sociocultural del Club Muntanyenc girarà al voltant de l'aigua\nLa nova agenda sociocultural del Club Muntanyenc girarà al voltant de l'aigua\nEl Club MUntanyenc Sant Cugat\nel 1/oct/08 Marc Guillot Societat PDF\nEl Club Muntanyenc (CMSC) dedica les activitats culturals d'aquest trimestre a l'aigua. Cinema, grups de lectura, caminades, exposicions, premis de fotografia i xerrades són algunes de les activitats programades per aquests tres primers mesos de curs al CMSC.\n'La gestió sostenible de l'Aigua' dóna nom a una de les exposicions que es fararn al Club Muntanyenc aquest trimestre. També dues caminades populars per Sant Cugat explicaran als assistents l'entorn de l'aigua a la nostra ciutat.\nEl cicle de cinema 'l'Aigua a la vida' projectarà tots els dimecres a la nit pel·lícules relacionades amb la temàtica de l'aigua. Algunes de les sessions cinematogràfiques tindran un col·loqui posterior.\n'Al otro lado del canal' i 'Una lectora poc corrent' són dos dels llibres que es llegiran al Club de Lectura que proposa el CMSC, el primer dimarts de cada mes.\nUn seguit de tertúlies en anglès tractaran el tema de l'aigua els dijous.\nVisita la web del CMSC


30Tradicionàrius:: Martin Carthy & Ruper Ordorika | Centre Artesà Tradicionarius\n30Tradicionàrius:: Martin Carthy & Ruper Ordorika\nDivendres 17 de febrer, 22.00 h\nTaquilla: 15 € / anticipada: 12 € / Amics del C.A.T. 6 €\nUn concert recomanat per\nLlibreria Hibernian Books\nEl londinenc Martin Carthy actua per primer cop a Barcelona i creua el seu camí amb el músic basc Ruper Ordorika\nEls dos músics no comparteixen una relació convencional entre professor i alumne, sinó entre dos artistes que ja fa dècades que coincideixen als escenaris.\nConnexió a primera vista\nFa més de 40 anys que el músic Ruper Ordorika segueix i té com a referent al londinenc Martin Carthy. El descobriment del mestre anglès per part d’Ordorika va ser cap als anys 80, en què Carthy va actuar al País Basc amb el grup The Watersons, on compartia escenari amb la seva dona. Ordorika se n’adona de la magnitud del personatge, de la peculiaritat de Carthy a l’hora de tractar i cantar les cançons tradicionals i s’interessa per aquesta vessant de la música en veure la connexió que hi ha entre la música popular basca i la de les illes britàniques. Els dos músics han actuat plegats en més d’una ocasió i Carthy va participar a la gravació del segon disc d’HIRU TRUKU, el grup de música tradicional de Ruper Ordorika. Ara, en el marc del 30Tradicionàrius, els dos mestres tornen a creuar els seus camins en un concert molt especial en què Carthy ens farà un tast del seu repertori i Ordorika ens oferirà un repertori basat en cançons de la tradició euskaldun.\nAmb més de 50 anys de carrera musical, el londinenc Martin Carthy és un dels millors artistes folk i també un dels més innovadors. Controvertit i entusiasta, Carthy s’ha guanyat als seus fidels seguidors amb el seu carisma i aptituds no només en l’àmbit del folk sinó també en d’altres estils musicals. En aquests anys de carrera ha enregistrat 40 treballs discogràfics, 10 dels quals són en solitari, com el seu últim projecte Waiting for angels. La seva trajectòria i les seves cançons han estat claus i han influenciat a moltes generacions d’artistes, com Bob Dylan i Paul Simon que el consideren un dels seus màxims referents. Les col·laboracions de Carthy amb Steeleye Span i Dave Swarbrick, així com amb la seva filla Eliza Carthy o la seva dona Norma Waterson, es mantenen en el cim del folk anglès i, tal i com se li ha reconegut amb la distinció de Membre de l'ordre de l'imperi Britànic, el patrimoni folk del seu país no seria el mateix sense ell.\nRuper Ordorika és un referent indiscutible de la música basca en base a les seves pròpies cançons i també a les seves composicions, amb un gran poder evocador, basades en textos d’escriptors com Bernardo Atxaga i Joseba Sarrionandia. Amb una discografia de més de 15 treballs a la butxaca i tres més amb el trio basc Hiru Truku, Ordorika és un autor amb veu pròpia, amb una cura exquisida pels textos i una visió musical única, capaç d’enllaçar amb la seva tradició popular i tocar amb músics d’avantguarda. És un autor capaç de traspassar barreres ja sigui amb el seu grup de rock o com en aquest cas al Tradicionàrius, en un format acústic.


Solemnitat de Nostre Senyor Jesucrist, Rei de tot el món - 20 de novembre de 2016\n- 16 de novembre\nProclamem amb força per tot el món que «el Senyor és rei». A l'antic Israel els reis eren ungits, perquè representaven Déu enmig del poble, i sobre ells descendia l'Esperit del Senyor per dur a terme una missió. Eren ungits i no coronats, perquè aquesta darrera cerimònia, de contingut pagà, era considerada pels israelites com una manifestació de supèrbia davant Déu, el Rei de l'univers. En canvi, en un poble marcat per la fe, com era Israel, la unció posava de relleu que la reialesa era un do diví i que aquell que el rebia no l'havia de fruir com una prerrogativa de la qual en pogués abusar, sinó com un servei al poble. Tanmateix, la història ens ensenya que els reis d'Israel també van caure en els mateixos errors i vicis que els reis d'altres pobles. Amb tot, per a la consciència del poble elegit, sempre va perdurar la figura de David com a prototipus de rei ideal, per això hi havia la convicció que quan s'instaurés definitivament el Regne de Déu, seria ungit un descendent seu. Jesús, de la descendència de David, va ser ungit per l'Esperit Sant en rebre el Baptisme al Jordà. A partir d'aquest moment va ser “Jesucrist”, és a dir, “Jesús l'ungit” o “Jesús rei”. No va rebre cap corona i l' única que li van donar els homes va ser una corona d'espines que, juntament amb la creu, representa tots els pecats de la humanitat que Ell ha carregat damunt seu.\nJesús, que en vida va evitar els títols messiànics, per no donar lloc a interpretacions errònies, els va acceptar abans de la mort: així el veiem entrar triomfalment a Jerusalem com a rei de pau, no es queixa pel rètol posat damunt de la creu com a condemna i burla per Pilat i accepta la confessió del lladre penedit, tot prometent-li l'entrada al seu Regne. És en aquest moment de la mort, feble i abandonat per tothom, que la seva reialesa ja no pot ser malinterpretada per una mentali tat massa humana i materialista. La creu es converteix en el seu tron des del que obre els braços per acollir tot el món, i així ens mostra que la seva és una reialesa de misericòrida, bondat i reconciliació.\nAvui, l'Església ens proposa un model a seguir: el Bon Lladre; no per la seva vida, poc exemplar fins aleshores, sinó per la seva fe al moment de la mort, que va purificar i il·luminar una existència plena de pecat. Sant Pau declara que «ningú no pot dir “Jesús és Senyor”, si no és mogut per l'Esperit Sant». Déu va fer la gràcia del perdó a aquell malfactor i li va donar l'Esperit perquè reconegués que el seu Fill és el Senyor de l'univers. Molts havien vist Jesús anunciar l'Evangeli i fer miracles i, tanmateix, el v an condemnar a mort; en canvi, el Bon Lladre el va reconèixer a la creu, quan humanament tot semblava perdut. La seva confessió és sorprenent, perquè procedeix d'una persona per la qual ningú no donaria res, de la que semblaria impossible que tingués fe. Amb raó hom ha dit que la mort és l'hora de la veritat; el Bon Lladre, al costat del qui és Camí, veritat i vida, va comprendre que el sentit de la justícia de Déu és molt superior a la justícia humana, capaç de condemnar a mort un innocent pels interessos que siguin, i que l'amor de Déu pot transformar la misèria i la indignitat dels homes, per això va poder dir: «Jesús, recordeu-vos de mi quan arribeu al vostre Regne»; és el mateix que podem dir nosaltres quan demanem a Déu que vingui a nosaltres el seu Regne quan resem el Parenostre.


Girona - Pàgina 2 de 2 - Equipatge de mà\nGirona, Pàgina 2\nTant a la Laura com a mi ens encanta visitar indrets del nostre petit país. Ja us hem parlat en altres entrades sobre els pobles medievals de Catalunya, pobles de costa com Tossa de Mar i avui us volem parlar del poble de Camprodon. Feia dies que volíem fer una …\nDavid Cortés 20 Novembre 2013 Girona Permalink\nTossa de Mar és un poble de la Costa Brava al què intentem anar cada estiu. Ens encanta passejar pels seus carrers plens de botiguetes i pujar fins a dalt del recinte emmurallat de la Vila Vella. I sent estiu qui es pot resisitir a un bany en aigües de …\nLa Vall de Núria és una estació de muntanya que trobem al Pirineu Oriental. Concretament al municipi de Queralbs (Ripollès). La vall està situada a una altitud de 1.964 metres i està envoltada per cims de fins a 3.000 metres. L’estiu passat vem decidir fer una escapada d’un dia a …\nLaura Oliver 18 Juny 2012 Girona Permalink\nDes de fa un parell de caps de setmana podem visitar Girona d’una manera diferent i ecològica. Es tracta de conèixer Girona amb bicicleta elèctrica o les anomenades Girona Eco-bikes. Els turistes es guiaran per panells informatius i per un dispositiu GPS que, a més, inclou audios dels llocs més …\nLaura Oliver 7 Maig 2012 Catalunya, Girona Permalink


Imatge d’uns dels tallers…\nEl Servei de Teràpia Ocupacional consta de diversos tallers, de diferents productes, amb diferents materials i una finalitat única: la realització de la feina de la manera més normalitzada possible. La jornada de treball és de nou del matí a dos quarts de cinc de la tarda, amb una hora i mitja per dinar, de dilluns a divendres. Els educadors i usuaris de les llars cobreixen el manteniment de granja i horta els caps de setmana.\nL’existència de diversos tallers, la varietat de productes d’una mateixa gamma a cada taller i la subdivisió en tasques permeten d’oferir propostes de treball molt diferents segons el programa de cada u. Diferents temptatives permeten de fer, a poc a poc, propostes més ben adaptades. Cal que sigui un treball significatiu, amb un inici i un final, de manera que tothom pugui comprovar el sentit del que fa.\nEl pas a l’eficàcia –mostrar-se a si mateix i als altres que s’existeix útilment- no es fa pas ràpidament. Es pot dir que el primer treball que ells fan és acceptar que al voltant s’hi faci un treball. En una etapa posterior es tractarà d’assistir al treball, veure com es fa i ser-hi tot el temps que es fa.\nDesprés, vindran els diferents graus de participació. Durant molt de temps, la persona amb autisme serà algú que treballa amb un altre. De mica en mica, els moments de presa de responsabilitat seran cada vegada més llargs i definits.Els usuaris d’aquest servei tenen reunió amb els educadors en començar la setmana per fer la planificació del treball i els divendres a la tarda per valorar els resultats i percebre un estímul econòmic.\nDes de l’horari de Tallers de 9:00 a 16:30 també es porten a terme activitats de Psicomotricitat, Fisioteràpia, Teràpia Assistida amb Animals, Estimulació i Musicoteràpia, tanmateix el Novembre del 2014 s’iniciat un espai de ioga i relaxació tots els divendres.\nAl Mas Casadevall hi ha una botigueta on es poden adquirir els productes fets pels nois i noies que hi viuen i/o hi treballen. Ells i elles són també al mercat dels dimecres de Banyoles, en una parada que el Consistori cedeix al Mas Casadevall generosament a aquests efectes.


Mas avisa Felip VI que només pot mediar en el procés si va més enllà d'apel·lar a la Constitució\nEl president de la Generalitat recorda que fa 100 anys que fallen les terceres vies i rebutja canviar la pregunta de la consulta per sumar el PSC al consens\n4 min. Barcelona 22/06/2014 11:33\n260x366 El president de la Generalitat, Artur Mas, aquest diumenge a Catalunya Ràdio / ACN El president de la Generalitat, Artur Mas, aquest diumenge a Catalunya Ràdio / ACN\nEl president de la Generalitat, Artur Mas, no ha volgut aventurar aquest diumenge en una entrevista de Sílvia Cóppulo a 'El Suplement', de Catalunya Ràdio, si el nou rei, Felip VI, mediarà en el procés català. "Jo no puc convèncer ningú que ho facin, s'han de convèncer ells mateixos", ha afirmat.\nAixí, ha recordat que la monarquia no té capacitat executiva i no té el mandat de tenir la iniciativa política, ja que "això correspon al govern de Rajoy", tot i que ha apuntat que, segons la Constitució, un dels seus poders "és moderar el funcionament de les institucions i arbitrar el seu desenvolupament". "Voldrà exercir-ho ara en el cas de Catalunya? No ho sé", ha afegit.\nSigui com sigui, Mas ha assegurat que, "independentment del que facin ells [els reis espanyols], nosaltres mantenim el nostre rumb". "Si ajuden a mantenir el rumb, millor, i si decideixen no fer-ho, com el govern espanyol, seguim el nostre camí", ha afirmat. El president català, però, ha avançat que no hi haurà cap reunió amb Felip VI arran de la seva visita el 26 de juny a Girona.\n"Ell és el cap d'Estat i a Catalunya hi ha una majoria de gent que ha deixat de confiar en aquest Estat", ha apuntat Mas, una qüestió a la qual "no es pot fer front només dient el que diu la Constitució". "Donem-li una oportunitat que ho faci bé, però no confiem que, per un canvi de rei, s'obriran les portes del paradís", ha demanat, i ha afirmat: "Tenim una experiència acumulada, no cal ser desconfiats, però tampoc babaus".\nFa 100 anys que s'intenta una tercera via sense èxit\nDe la mateixa manera, quant a propostes com la de Foment del Treball de terceres vies, Mas ha etzibat que "això és el que hem intentat fer des de fa 100 anys, i cada cop semblava que ho podríem resoldre i la realitat tossuda ha demostrat que no ha estat possible". "Cada cop que hi ha hagut un pacte amb l'estat espanyol hi ha hagut un incompliment", ha afirmat, cosa que evidencia que, "en el fons, la qüestió del 9-N és si encara tenim alguna confiança en l'estat espanyol". Quant als gestos que alguns sectors esperen, ha assegurat que "el gest que esperem de veritat és que ens deixin votar, que el poble de Catalunya pugui votar de forma acordada".\nEn tot cas, si arribés una oferta, caldria analitzar-la, ja que el president català creu que, "si d'aquí al 9-N el govern espanyol diu que té alguna cosa en positiu per oferir, tot canvia". "Si això passa, hem de seure, analitzar l'oferta i pactar l'estratègia fins al 9-N, sempre amb l'objectiu que la ciutadania voti a les urnes", ha avançat, i ha concretat que ell és partidari que l'oferta s'inclogui a la pregunta de la consulta, però sense renunciar a aquesta.\nLa pregunta no es toca per sumar-hi el PSC\nMalgrat tot, ha defensat que, "si no hi ha una circumstància nova, no hem de canviar la pregunta". Ha contradit així la presidenta del Parlament, Núria de Gispert, que va apostar per canviar la pregunta si això servia per sumar el PSC al consens. "És una pregunta doble i molt inclusiva", ha apuntat Mas, qui creu que no s'ha de parlar de canviar-la o d'endarrerir la data, ja que "estaríem fent-nos un trist favor a nosaltres mateixos". "Hem donat mostres més que suficients [als socialistes] que volem una consulta acordada, però els demanem que entenguin que, si un no vol acordar-la, això no és possible", ha insistit i, de fet, s'ha mostrat convençut que "el PSC aquesta reflexió interna l'acabarà fent i tant de bo s'incorpori al procés democràtic".\nFinalment, Mas ha defensat que "aquesta consulta s'ha de convocar", i l'hi hem de "posar molt difícil a l'Estat perquè no se la pugui carregar jurídicament". Malgrat tot, ha reconegut que "sempre ho podrà fer recorrent-la al Tribunal Constitucional", i que aquest "pot suspendre la convocatòria durant cinc mesos". "Hi ha una probabilitat total que convoqui la consulta i molt alta que es faci", ha conclòs, sense donar més detalls, i ha avançat que segur que "hi haurà mecanismes perquè la ciutadania pugui votar".\nEls presos transsexuals podran escollir el centre en funció del sexe, independentment del que digui el DNI\nEl príncep Andreu d'Anglaterra explicarà la seva relació amb el cas d'abusos de Jeffrey Epstein\nLa convocatòria d'oposicions a la Generalitat indigna els ambientòlegs\nL'escola catalana i la caverna amb parets de vellut (1)


UBIGEO - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nUBIGEO és el sistema de codificació per a localitzacions geogràfiques (Código Ubicación Geografica) al Perú utilitzat per l'Institut d'Estadística Nacional (Instituto Nacional de Estadística e Informática) per codificar la subdivisió administrativa de primer nivell: regions, la de segon nivell: províncies i de tercer nivell: districtes.\nEl sistema de codificació utilitza números de dos dígits per a cada nivell de subdivisió. El primer nivell comença a numerar a 01 per a la Regió de l'Amazones i continua en alfabètic ordre fins a 25 fins a la Regió d’Ucayali. Les regions addicionals s'afegiran al final de la llista, començant amb el primer número disponible.\nEl segon nivell comença amb 0101 per la primera província a la Regió d’Amazonas: La província de Chachapoyas i continua fins a 2504 per a l'última província (Purus) a la Regió d’Ucayali. Les províncies es numeren per regió amb la primera província que sempre és aquell en el qual la capital de regions està situada. Les províncies restants es codifiquen en alfabètic ordre. Les províncies addicionals s'afegiran per regió al final de la llista, començant amb el primer número de província disponible.\nEl tercer nivell; comença amb 010101 per al primer districte a la primera província a la regió d'Amazonas: Districte de Chachapoyas i continua fins a 250401 per a l'últim districte a l'última província de la regió Ucayali: Districte de Purus. Els districtes es numeren per província amb el primer districte que sempre és on es troba la capital. Els districtes restants es codifiquen en ordre alfabètic ordre. Els districtes addicionals s'afegiran per província al final de la llista, començant amb el primer número de districte disponible.\n01 Regió d'Amazonas\n02 Regió d’Ancash\n0101 Província de Chachapoyas a la regió d'Amazonas.\n0102 Província de Bagua a la regió d'Amazonas.\n0201 Província de Huaraz a la regió d’Ancash.\n010101 Districte de Chachapoyas a la província de Chachapoyas.\n010102 Districte d’Asunción a la província Chachapoyas.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=UBIGEO&oldid=14762196»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 27 gen 2015 a les 17:20.


Holiday home Marsala -TP- 12 Marsala Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Marsala, no busqui més enllà de Holiday home Marsala -TP- 12. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Holiday home Marsala -TP- 12 asseguren una estada plaentera als seus clients. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos aparcament de cotxes.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aparell de televisió, nevera, plat de dutxa, rentadora per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Holiday home Marsala -TP- 12.


Finalitzades les obres a la presa de l’Hostalet de Sort | Pallars Digital\n🔴 ATENCIÓ: L’Hospital del Pallars registra un nou ingrés per Covid‑19\nPermetran, a partir del mes d’abril, millorar la seguretat en aquest tram de riu i que les embarcacions puguin seguir navegant fins el Pallars Jussà\nper Jordi Ubach Llorens , 14 de març de 2019 a les 09:55 |\nPalistes superant la presa de l’Hostalet, el passat estiu, caminant pel marge del riu | ACN\nLes obres de la presa de l’Hostalet de Sort, al riu Noguera Pallaresa, ja estan pràcticament enllestides. Així, la temporada d’esports d’aventura començarà aquest divendres 15 de març -data d’inici del conveni de l’aigua entre Endesa i el Consell Comarcal- amb aquesta actuació com a principal novetat. L’adequació de la presa permetrà a les barques poder seguir navegant pel riu en un total de 50 quilòmetres, un cop acabin també les obres al camp de regates de Sort.\nLa nova rampa de formigó, d’uns 12 metres, ja és ben visible i permetrà el pas de l’aigua i dels navegants sense obstacles, de manera que les barques podran seguir riu avall en un tram on anteriorment havien de sortejar el desnivell pel lateral del riu. En aquesta zona, concretament, s’hi formava un remolí que posava en perill la seguretat dels clients d’esports d’aventura.\nEl curs del riu s’ha desviat mentre han durat les obres. Actualment, segons ha informat a Pallars Digital el president del Consell Comarcal del Pallars Sobirà, Carles Isús, s’està esperant que acabi l’època de fresa de la truita, previst per finals d’aquest mes, per a tornar a portar les aigües al seu curs inicial. L’obra ha tingut un cost de 280.000 euros i s’ha finançat gràcies a fons europeus i a un ajut del departament de Turisme de la Generalitat.\nIsús ha remarcat la complexitat de treballar al riu Noguera Pallaresa, ja que s’han hagut de coordinar factors com la climatologia, el cabal, la fauna i els interessos de les empreses d’esports d’aventura, que igual que Endesa, s’han adaptat molt als timings de les obres, segons assegura el president.\nUna màquina i un camió treballant al camp de regates de Sort. Foto: ACN\nPer Isús, aquesta obra representarà “una millora molt important”, especialment pel sector del ràfting, perquè permetrà ampliar l’oferta turística tot eliminant un risc com era el remolí que es formava a la presa. El president comarcal ha mostrat la seva satisfacció per l’ampliació dels quilòmetres navegables de la Noguera Pallaresa, i ha recordat que juntament amb la millora de la presa de Sossís, les embarcacions podran arribar sense interrupcions fins l’embassament de Sant Antoni.\nUn salt qualitatiu per les empreses d’esports d’aventura\nPel president de l’Associació d’Empreses d’Esports d’Aventura del Pallars Sobirà, Florido Dolcet, l’actuació a la presa de l’Hostalet és una obra “clau” que suposa un “salt qualitatiu” pel desenvolupament turístic de la Noguera Pallaresa. “Convertirem el riu en navegable en més de 50 quilòmetres i amb un desnivell acumulat de 1.000 metres” un fet que, segons Dolcet, es traduirà en una millora pel que fa a la seva competitivitat a nivell internacional.\nAra, com han recordat tant Isús com Dolcet, manca una segona actuació a la presa de Sossís, al Pallars Jussà, que permetrà navegar pel riu sis quilòmetres més fins a l’embassament de Sant Antoni, a la Pobla de Segur i farà que el Noguera Pallaresa tingui fins a 55 quilòmetres navegables.\nEl Consell Comarcal del Pallars Sobirà aprova un pressupost de 6 milions\nEconomia i turisme, turisme, Consell Comarcal Pallars Sobirà, ràfting, Noguera Pallaresa, Poctefa, piragüisme, Interreg, esports d'aventura, obres, turisme actiu, riu, caiac


La Biblioteca Municipal Sebastià Juan Arbó de la Ràpita incorpora el servei de préstec a domicili per a les persones amb dificultats de mobilitat ~ EbreDigital.cat\nRedacció Ebredigital.cat2020-11-06T16:45:08+01:006 de novembre de 2020|Cultura| Sant Carles de la Ràpita|biblioteca|\nLa Biblioteca Municipal Sebastià Juan Arbó de la Ràpita ha incorporat el servei de préstec a domicili per a les persones amb dificultats de mobilitat temporal o permanent i a les entitats que les acullen, com residències o centres de dia. Aquest servei vol fer arribar el fons de la biblioteca a les persones grans o amb mobilitat reduïda. La regidora de Cultura, Èrika Ferraté, ha explicat que “ens trobem en una situació en què hi ha persones amb mobilitat reduïda de manera permanent o que formen part de col·lectius de risc; i d’altra banda, altres persones que pel fet de complir amb la quarantena no poden sortir de casa durant deu dies, i des de la biblioteca els hi volem posar la cultura al seu abast”.\nPer sol·licitar el servei cal contactar amb la biblioteca a través del telèfon 977 74 45 33 o del correu electrònic [email protected]. Un cop sol·licitat, el personal de la biblioteca gestiona el préstec a domicili i fa el corresponent lliurament en l’horari pactat prèviament per telèfon. És necessari el carnet de la biblioteca o de qualsevol de les biblioteques de Catalunya, en cas de no tenir-lo es facilitarà un full per recollir les dades necessàries per fer el carnet. En el cas de les entitats es farà un carnet al seu nom.\nEls documents prestats passen 48 hores en quarantena i es desinfecten per complet abans de prestar-se en la següent entrega. El servei de préstec es duu a terme els dimarts a la tarda i els dimecres al matí.


DESPROTECCIÓ DE LA GENT GRAN – El Republicà\nEscrit el novembre 6, 2020 novembre 6, 2020 per El Republicà\nDESPROTECCIÓ DE LA GENT GRAN\nS’ha detectat un excés de mortalitat en gent gran, a causa de l’expansió del virus del Covid19, fins el punt que l’informe de vigilància de la mortalitat ha determinat que un 67% dels morts eren gent de més de 74 anys.\nSegons Metges sense fronteres, van morir a centres residencials prop de 33.000 persones des de l’inici de la pandèmia fins finals d’agost.\nAra ens podem preguntar què ha passat i què ha fallat en el nostre sistema assistencial. Hem de parlar de la falta de personal, falta d’equips de protecció individual, tests per fer diagnòstics, a més de l’acumulació de pacients amb patologia prèvia i altament dependents.\nMancava un protocol de derivació dels pacients als hospitals, tenint en compte l’edat cronològica. La percepció dels familiars, però, ha estat en la majoria de casos negativa i de desbordament del sistema.\nHan faltat mesures de protecció contra el virus i residències condicionades per lluitar contra l’agreujament de les malalties cròniques.\nS’han de posar en marxa atencions geriàtriques que garanteixin la millor cura de la gent gran, que cal protegir com a vulnerable, a més de fer el seguiment de les patologies prèvies.\nNo n’hi ha prou amb la llei 39/2006 de promoció de l’autonomia personal i atenció a persones en situació de dependència, tenint en compte que les residències de gent gran no són centres hospitalaris, sinó una alternativa a romandre al domicili.\nLes residències, però, no estaven preparades, amb personal suficient per donar resposta a la pandèmia, i mancava organització, fins que es va decidir establir sectors per a la classificació dels residents.\nHavien de contractar més personal, la qual cosa encaria el servei. De centres sociosanitaris hem passat a centres plenament sanitaris amb aquesta pandèmia.\nLa resolució del 23 de març del 2020 de la Secretaria d’Estat dels Drets Socials va establir criteris comuns, per garantir la qualitat dels centre i dels serveis als dependents.\nPerò no ha quedat clar si es va fer tot el que era possible per fer realistes les mesures implementades, a més de la participació i la coordinació de tots els sectors afectats.\nEscrit a Benestar i cohesió social Tagged gent gran, mortalitat geriatrica, protocols sanitaris, residencies\n← REI EMÈRIT, PERÒ REI EN PRIVILEGIS\nDoble corrupció →


Nou partit dels Barça Legends a Bulgària\nDani García, Óscar Arpón i Jari Litmanen debutaran com a integrants de la formació de llegendes del Club blaugrana que s’enfrontarà el proper dimecres a l’equip d’amics de Hristo Stóitxkov\nEls Barça Legends disputaran un nou partit el proper dimecres 20 de setembre contra l’equip de l’exjugador blaugrana Hristo Stóitxkov, el Hristo Stóitxkov & Friends. L’enfrontament tindrà lloc al Beroe Stadium de Stara Zagora, a Bulgària, i suposarà el segon matx amb Albert ‘Chapi’ Ferrer a la banqueta dirigint a l’equip d’exjugadors del FC Barcelona. Els jugadors convocats per al partit són Angoy, Guzmán, Juan Carlos, Dehú, Goikoetxea, Quique Estebaranz, Julio Salinas, Popescu, Sánchez Jara, Sergi Barjuan, Santi Ezquerro, Miquel Àngel Nadal i Juan Carlos Moreno; així com Dani García, Óscar Arpón i Jari Litmanen, que debutaran com a integrants de l’equip de llegendes del Club. A més, Stóitxkov, integrant del mític ‘Dream Team’ que va guanyar la primera Copa d’Europa de la historia del Barça, jugarà amb els dos equips.\nEl partit dels Barça Legends contra el Hristo Stóitxkov & Friends es podrà seguir en directe a través de la plataforma Barça Vídeo arreu del món excepte a Bulgària (19 hores, hora de Barcelona). El matx suposarà el segon del ‘Chapi’ a la banqueta com a tècnic de la formació barcelonista. El debut de Ferrer es va produir el 2 de setembre passat en un enfrontament solidari contra el Manchester United Legends que va acabar amb un empat (2-2), amb gols de Luis García i Gaizka Mendieta.\nLa llista del Hristo Stóitxkov & Friends\nPel que fa el conjunt bulgar, serà dirigit per Dimitar Penev. Els integrants de la convocatòria són Ivko Ganchev, Stoyan Kolev, Petar Hubchev, Radostin Kishishev, Emil Kremenliev, Elin Topuzakov, Ivaylo Yordanov, Gosho Ginchev, Krasimir Balakov, Yordan Letchkov, Daniel Borimirov, Iliyan Iliev, Boncho Genchev, Doncho Donev, Aleksandar Tomash, Kostadin Vidolov, Nasko Sirakov, Myumyun Kashmer, Vasil Dragolov, Martin Petrov, Dimitar Berbatov, Emil Kostadinov i Petar Mihtarski.\nUn partit carregat d’emocions i simbolisme\nL’enfrontament entre les llegendes del Club i l’equip de Hristo Stoichkov estarà carregat de simbolisme. Els dos equips realitzaran diversos homenatges al llarg del partit. Durant la primera part, el joc s’aturarà dues vegades per a rememorar la figura de Trifon Ivanov, el minut 3 de partit; i Johan Cruyff, el minut 14. A la segona part, el partit retrà homenatge a Tito Vilanova, el minut 55, i a Ayan Sadukov, al minut 70. A més, un cop acabat el matx, una parella de cantants d’òpera interpretarà la cançó de Queen, ‘Barcelona’.


Arrels Fundació i l’Editorial Claret presenten el llibre “Fils trencats” – e-Cristians\nmarsingular single s-category-informacions s-author-none">\nArrels Fundació i l’Editorial Claret presenten el llibre “Fils trencats”\nLa Llibreria Claret va ser l’escenari, el passat dilluns dia 18 de novembre a les 19.00h, de la presentació del llibre Fils trencats, editat per l’Editorial Claret, que recull històries de persones ateses, voluntàries, professionals i donants que conformen la història de la Fundació Arrels.\nL’acte va comptar amb les intervencions de Francina Alsina, voluntària d’Arrels, membre del patronat i presidenta de la Taula del Tercer Sector; Ferran Busquets, director d’Arrels; Miquel Fuster, usuari d’Arrels i membre del patronat i Sònia Pau, autora del llibre. Sònia Pau és periodista especialitzada en temes vinculats al tercer sector social, la immigració i els assumptes socials. Actualment, col·labora amb «Almena Cooperatiu feminista», centrada en recerques i formacions relacionades amb la comunicació i amb la perspectiva de gènere. També treballa amb diferents entitats socials i és docent del màster de Gènere i Comunicació de la UAB. Va treballar dinou anys al diari Avui i sis més, quan va passar a ser El Punt Avui.\nLa Fundació Arrels, amb més de 30 anys de recorregut, ha acompanyat a més de 13.000 persones sense llar en el seu camí cap a l’autonomia, oferint orientació i serveis d’allotjament, alimentació i atenció social i sanitària. Compten amb el suport de treballadors, voluntaris i moltes persones sòcies i donants que col·laboren per fer possible que ningú dormi al carrer.\nLa seva missió és acompanyar i atendre les persones sense llar que es troben en les fases més consolidades d’exclusió cap a una situació el més autònoma possible, a la vegada que sensibilitzen la ciutadania respecte els problemes de la pobresa al nostre entorn. També denuncien situacions injustes i aporten solucions a les administracions i a la societat civil.\nAquesta és l’essència que recull el llibre Fils trencats, molts anys de vivències i experiències explicades per persones ateses, voluntàries i professionals. #ningúdormintalcarrer s’ha convertit en una de les grans senyals d’identitat d’Arrels.\n“Ningú es pensava arribar fins aquí quan Arrels va començar a caminar. La persona sempre ha estat al centre de la nostra feina i ara més que mai cal fomentar-ho, aconseguir que se sentin afectades per una problemàtica i no culpables, que decideixin el seu futur. Es pot pensar que acabar amb el sensellarisme és un somni però no ho és.” afirma el director d’Arrels Ferran Busquets en una de les declaracions que recull el llibre. “El carrer és una jungla i quan en surts no és fàcil”, explica Miquel Fuster, usuari d’Arrels i membre del patronat.\nLa construcció del Regne com a necessitat històrica\ne-Cristians demana a l’alcaldessa de Barcelona que el pessebre municipal d’enguany respecti la tradició i els valors cristians


Els centres educatius de Paiporta encapçalen projectes d'innovació\nEls centres educatius de Paiporta encapçalen diversos projectes d'innovació educativa\nEls instituts La Sénia i Andreu Alfaro i els col·legis Lluís Vives, Rosa Serrano i La Inmaculada de Paiporta es troben al capdavant de la innovació educativa i la investigació docent al nostre municipi. Fins a sis dels projectes que aquests centres desenvolupen han rebut diverses subvencions de la Conselleria d’Educació per a la seua realització per un total de 21.600 euros.\nIncorporar pràctiques transformadores, millorar els processos d’aprenentatge i ensenyament, promoure actituds positives en enfront del canvi o crear nous espais i noves experiències són només alguns dels beneficis que aporten aquests projectes. Es tracta d’iniciatives que inclouen l’art, el treball de la paraula oral i escrita, activitats lúdiques i esportives o l’apadrinament i ajuda mútua.\nConcep l’educació com un projecte educatiu de tots i totes en el qual s’ha d’implicar tota la comunitat educativa, des de docents a famílies i alumnat. A través d’una activitat participativa inicial basada en els desitjos d’aquest teixit educatiu sobre què volen per al seu centre es posen en marxa diverses activitats i programes que tinguen com a eix central l’alumnat, els seus interessos i inquietuds.\n'Trau l'Orgull' continua a Paiporta amb una xarrada sobre diversitat en família


Dos detinguts per agredir a les seves parelles al carrer durant la Festa Major de Granollers | NacióGranollers\nper Jaume Ventura Busquets, 29 d'agost de 2016 a les 18:35 |\nLa Policia Local de Granollers ha detingut a dos homes per un presumpte delicte de violència domèstica contra les seves parelles. Els dos fets van passar la nit de divendres a dissabte, en plena Festa Major de la ciutat, a l’entorn de l’avinguda del Parc.\nUn dels detinguts va donar un cop de puny a la cara de la seva parella i li va provocar una ferida a la cella. El detingut ja havia estat arrestat vàries vegades pel mateix delicte.\nPrecisament Granollers ha estat un dels municipis del Vallès Oriental on durant la Festa Major d’aquests estiu s’ha fet una campanya animant a denunciar la violència sexista que els participants de la festa puguin observar.\nD’altra banda, la mateixa nit la Policia Local va arrestar dos joves, veïns de Granollers i Canovelles, com a presumptes autors del robatori de tres telèfons mòbils i una cartera. Un dels detinguts va ser enxampat amb els tres smartphones al damunt. Els dos arrestats tenen diversos antecedents per fets similars.\nTot i aquestes detencions, la Policia Local fa una bona valoració dels nou dies de Festa Major i diuen que han baixat els fets delictius respecte altres anys.\nSocietat, agressió, Policia Local, Festa Major de Granollers, violència domèstica


La Llitera vista des de ‘Temps de Franja’* » Temps de Franja\nEscrit per Josep Espluga al 12 de març de 2021 . Publicat a Llitera\nEn el primer número de Temps de Franja (TdF) les pàgines dedicades a la Llitera contenien una notícia d’àmbit econòmic i dues culturals. La primera anunciava que l’ajuntament d’El Torricó havia construït un alberg per a treballadors temporers, una iniciativa pionera i que denotava la importància que tenien els treballadors vinguts de lluny per al sosteniment de les economies locals. Les dos notícies culturals tenien a veure amb el teatre i amb la natura. Per un costat, s’anunciava un premi comarcal adreçat a grups i companyies de teatre d’Aragó i de Catalunya, un certamen del qual posteriorment TdF se’n va fer ressò durant tots els anys que va durar. Per un altre costat, s’anunciava la creació d’un centre d’interpretació de la natura impulsat per un col·lectiu de Tamarit (Kabana) que s’emplaçaria a l’entorn del pantà de Santa Anna, terme de Castellonroi. Esta va ser la tònica predominant en les notícies de la Llitera durant les dues dècades posteriors, cròniques principalment d’activitats econòmiques, polítiques i culturals, ben acompanyades per columnes d’opinió i d’algunes entrevistes a selectes personatges lliterans.\nEl tortuós procés de creació de la comarca de la Llitera, a causa de l’enverinada disputa per la capitalitat entre Tamarit i Binèfar, va ocupar nombroses peces durant els primers anys de la revista. Reunions d’alcaldes, manifestos de regidors i opinions de columnistes van relatar des de TdF aquella guerra de guerrilles institucional que va desembocar en la creació de l’actual ens comarcal, amb una capitalitat teòricament compartida, desequilibrada a la pràctica.\nEn l’àmbit cultural, TdF es va anar fent ressò dels premis anuals de literatura infantil Desperta Ferro!, una iniciativa que l’associació Consells Locals de la Franja va mantenir en actiu durant molts anys i que va constituir un estímul indispensable per a la normalització del català escrit entre el jovent.\nLes pàgines de TdF han anat reportant també amb precisió una sèrie d’esdeveniments periòdics de masses molt populars a la Llitera durant aquestes dues dècades, com, entre altres, la imprescindible Festa del Tossino d’Albelda, el prestigiós certamen de màgia Florences Gili de Tamarit de Llitera, el fascinant —tot i que ja extingit— festival de circ Acambalachous del Torricó, o les agraïdes Tertúlies a la Fresca d’Alcampell. Esdeveniments tots ells que han quedat registrats per a la posteritat a l’hemeroteca de TdF.\nLes pàgines de la Llitera han comptat durant aquests vint anys amb un fluctuant elenc de col·laboradors que inclou les plomes de l’Anna Enjuanes, Rafel Ventura, Ester Sabaté, Anna Domínguez, Aleix Castellnou, Josep Lluís Seira, Josep Maria Latorre, Josefina Motis, Fernando Sabés o Neus Enjuanes, així com columnistes com Josep A. Chauvell, Júlia Laforga, Josep Ramon Bardají o l’incombustible Ramon Sistac. Cal assenyalar, tanmateix, que la Llitera ha format part de les pàgines de TdF amb una intensitat irregular, amb períodes de més presència i altres amb més absències. El vintè aniversari podria ser un bon moment per tornar a agafar impuls.\nTamarit de Llitera // Pep Espluga


Almassora avança les obres de l’última fase del bulevard Sant Jaume | Castelló Extra\nAlmassora avança les obres de l’última fase del bulevard Sant Jaume\nEls operaris ja pavimenten després de finalitzar la part més costosa de l’actuació\nEls treballadors de l’empresa BECSA, adjudicatària de l’última fase de la remodelació del bulevard Sant Jaume d’Almassora, comencen la pavimentació de la zona després de finalitzar la part més costosa de l’actuació. Els operaris ja han certificat un 30% dels treballs i preveuen acabar la remodelació en un termini màxim de dos mesos i mig. Cal recordar que el pressupost de les obres aconsegueix els 580.078,60 euros, cofinançat al 50% pels fons FEDER de la Unió Europea i l’Ajuntament d’Almassora.\nAmb l’avanç dels treballs, el consistori certifica així la seua previsió de concloure la conversió d’aquesta carretera en bulevard amb càrrec a l’exercici actual després de la conclusió de les tres fases inicials. D’aquesta manera, la previsió del pla de treball continua segons el que es preveu en l’última fase de la reforma del vial. Els operaris ja han iniciat la pavimentació del carrer a l’altura de l’encreuament amb l’avinguda de l’Estret, per a posteriorment pavimentar la resta de bulevard.\nEls empleats de l’empresa adjudicatària també han començat a picar i realitzar tastos en la zona del carrer Sant Lluís. Amb tot això, pese a l’aturada dels treballadors per vacances, el ritme de l’obra va segons el que es preveu i tot fa indicar que a la fi d’octubre l’última fase de la remodelació del bulevard Sant Jaume d’Almassora estarà finalitzada. L’alcaldessa d’Almassora, Merche Galí, i la regidora d’Urbanisme, Carmina Martinavarro, han presenciat l’avanç de la reforma aquest matí.\nAquesta última fase de la remodelació busca prioritzar a vianants i reduir la velocitat del trànsit en un punt habitual de conductors que excedeixen el límit senyalitzat. L’actuació afecta a mig quilòmetre de bulevard que premiarà a vianants i ciclistes enfront del trànsit rodat i augmentarà la seguretat. Aquest tram s’igualarà als executats anteriorment en aquest vial i també al carrer Sant Lluís fins a l’encreuament amb l’Alcora.\nEl departament d’Urbanisme va dissenyar un nou concepte de vial que redueix la grandària de la calçada per a cedir espai a una zona enjardinada i voreres àmplies que garanteixen l’accessibilitat de persones amb discapacitat, carros de la compra i de bebé. A més, el carril bici s’incorporarà a la xarxa d’itineraris ciclistes d’Almassora mitjançant via segregada i el carrer mantindrà espais d’aparcament.\nFinalment, Galí ha declarat que “el veïnat de la zona ha de tindre paciència, sabem que és difícil afrontar obres d’aquest tipus a les portes de les seues cases, però aquesta remodelació convertirà el bulevard Sant Jaume en una de les vies més boniques d’Almassora”. Al seu torn, Martinavarro ha afirmat que “en dos mesos estarà finalitzada i titllarem de la llista un altre projecte més complit amb ajuda dels fons europeus FEDER”.\nAlmassora recupera les activitats d'oci i temps lliure


20 de febrer de 2020 - 10: 05\nL'alumnat dels PFCB (Programes Formatius de Qualificació Bàsica) de les especialitats de "Activitats auxiliars en conservació i millora de muntanyes" i "Serveis auxiliars de perruqueria i estètica" que imparteix Creama Dénia han organitzat i compartit un taller sobre les propietats i principis actius de varietats naturals presents en ecosistemes mediterranis i la seva utilització en cosmètica.\nAlumnat de el taller de cosmètica\nEn aquesta activitat, l'alumnat comparteix informació sobre els coneixements adquirits al llarg de el curs. D'una banda, l'alumnat de l'especialitat de conservació de muntanyes ha seleccionat, recol·lectat i assecat les espècies vegetals a utilitzar i, per la seva banda, l'alumnat de perruqueria i estètica ha dissenyat el procediment d'elaboració dels cosmètics, tenint en compte les propietats de les espècies.\nAmb els ingredients naturals escollits, han elaborat tres tipus de cosmètics: un oli corporal de taronja, sals de bany de lavanda i llorer i protectors labials fets amb mantega de karité, cera d'abelles i pols de remolatxa o de canyella.\nAquest taller pretén potenciar l'ús de productes naturals aplicats a l'estètica personal per donar a conèixer les propietats i usos d'espècies autòctones, així com implicar-se en la sostenibilitat ambiental, creant productes biodegradables, que no generen residus químics ni són agressius amb el nostre cos. A més, es tracta d'un projecte integrat de treball entre els dos programes que ajuda a l'aprenentatge de la feina en equip entre diferents especialitats formatives.\nIsabel Caminal: «Només es poden fer proves de coronavirus en dues ciutats de tot el Senegal»


La veritat és que no ens vam preocupar gaire de la disfressa de la Merlès fins ben bé a última hora, potser perquè a La Formigueta no en feia falta, potser perquè el cap de setmana no hi érem, potser perquè créiem que no aconseguiríem superar la disfressa de dragona o potser simplement per mandra... El cas és que en vam trobar una de bruixa i nosaltres dos ens vam comprar uns barrets per anar de conjunt.\nEl cas és que el dimarts vam disfressar la Merlès, nosaltres ens vam posar els barrets i vam anar a veure la rua infantil, tot i que la nena estava més per berenar que no pas per esperar que passessin les carrosses.\nDe tota manera, vam esperar-nos una estoneta ben curta fins que va arribar la carrossa del Rei Carnestoltes, que era la que obria la rua.\nLa Merlès s'ho anava mirant i fins i tot ballava i reia, però el que realment va cridar la seva atenció va ser el confetti. Primer la va molestar, després la va ocupar (vinga a treure confetti de la cadireta!) i finalment la va animar a jugar.\nMolesta, ocupada o directament jugant, el confetti va aconseguir que se centrés en la rua i que no se li fes massa llarga i/o pesada, doncs la vam acabar veient sencera.\nUn cop va haver passat per davant nostre la rua, vam deixar que marxés la gent. No teníem pas pressa i havíem gaudit l'hora llarga que havia durat, tal i com es reflectia a les nostres cares.\nLa Merlès ràpidament va trobar una activitat a la que dedicar els seus esforços: recollida de confetti. A més, l'activitat era bastant comuna entre els nens, el que va provocar que fes amics circumstancials i que hi coincidís amb algun conegut.\nEns vam acostar a El Retiro, on vam demanar-nos unes cerveses i vam seure en una taula. Tot i això, no ens la vam poder prendre amb la tranquil·litat que ens hauria agradat, doncs la Merlès estava on fire i es va dedicar a ballar, jugar, còrrer... per tota la sala, el que ens va obligar a seguir-la una mica per tal de no perdre-la de vista.


Dilluns amb domini del sol i temperatures més altes\nLes temperatures màximes pujaran especialment a les comarques de la costa\nPrevisió per dilluns 3 d'abril de 2017 | Pere Almendárez\nDilluns s'espera un dia molt tranquil amb domini del sol i temperatures més altes a totes les comarques. Durant el matí s'espera un cel serè a pràcticament totes les comarques. De forma puntual podrien aparèixer algunes boires al Pla de Lleida. Durant el migdia i la tarda, s'espera el creixement de nuvolades a punts de muntanya, especialment al Pirineu. No és impossible que arribi a caure algun xàfec local al Pirineu, entre les comarques de la Cerdanya o al nord del Ripollès, poca cosa. A la resta tarda de sol o cel variable amb algunes nuvolades. Vent moderat als dos extrems del país, especialment la Tramuntana a l'Empordà.\nTemperatures mínimes sense gaires canvis. Mínimes entre els -4 i 4 °C al Pirineu, els 4 i 8 °C a l'interior i els 7 i 10 °C a la costa. Les màximes pujaran a tot el territori i especialment a les comarques de la costa. Màximes entre els 5 i 15 °C al Pirineu, els 15 i 20 °C a l'interior i els 17 i 21 °C a la costa.


Es presenta el Tesla Model X, que es desplegarà al febrer - Notícies, De Novembre 2021\nEs presenta el Tesla Model X, que es desplegarà al febrer\nTesla ha llançat una imatge de teaser del proper crossover de Tesla Model X. El nou model totalment elèctric es presentarà a l'estudi de disseny de l'empresa a Califòrnia el 9 de febrer.\nPocs detalls del Model X s'han revelat fins al moment, però, s'espera que el nou SUV ofereixi alts nivells de rendiment d'emissions zero en combinació amb un exterior esportiu i una cabina de luxe.\nA finals de l’any passat, el nou model es va revelar a un grup d’inversors selecte. Alguns dels inversors van tuitejar sobre la seva experiència, elogiant el vehicle, dient que competiria al mercat amb els gustos del Porsche Cayenne i l'Audi Q7.\nDes de la imatge del teaser, podem veure el nou crucet que mostrarà un estil frontal corbat i un ampli sostre que es fon en el parabrisa. El nas sembla presentar contorns similars al sedan Model S, amb una pronunciada reixa de musell i bombes de capó que condueixen als fars.\nEl model X es convertirà en un dels primers tot terreny de producció elèctrica mundial a escala mundial quan es llanci aproximadament a finals del 2013.\nLand Rover Defender: s’inicia el darrer any de producció amb bessons d’edició especial\nfitxa de traça 2017 especificacions\nnx preu del lexus


El multipartidisme torna al País Valencià – Periodisme social\nArticle d'opinió, Català, Eleccions 20-N, País Valencià, Política\nPublicat per Periodisme social on Novembre 25, 2011 Novembre 25, 2011\nLes forces polítiques representades al Congrés espanyol pel País Valencià passen de dues a cinc.\nToni Cantó va donar la sopresa el passat 20-N convertint-se en diputat\nEl resultats de les generals de 2011 confirmen, com ja van fer les autonòmiques i locals del passat maig, que al País Valencià torna multipartidisme (ja present als vuitanta i noranta amb EU, CDS i Unio Valenciana). A l’anterior cicle electoral (municipals i autonòmiques (2007), generals (2008) i europees (2009), el bipartidisme semblava inevitable a terres valencianes, ja que, tret del PSOE i el PP, cap altra força política obtenia més del 4%, ni, per tant opcions de representació política. De fet, a les autonòmiques de 2007 el pacte entre Esquerra Unida i Bloc Nacionalista Valencià (que donaria lloc a Compromís pel País Valencià) volia evitar que el bipartidisme poguera consolidar-se a terres valencianes. Però el trencament de la coalició tot just un any després de constituir-se i els pèssims resultats que obtenien per separat a les generals (2,7% EU i 1,1% Bloc) i europees (2,8% EU i 1,0% Bloc) feien augurar que al panorama polític valencià no hi hauria lloc per a res més que PSOE i PP.\nLa situació política estatal i valenciana ha canviat molt des de llavors: la crisi, el cas Gurtel o el 15-M han modificat notablement l’escenari. El 2007 el PP no parava d’ascendir i semblava imparable des que José Luis Rodríguez Zapatero (PSOE) era el president del Govern espanyol. Aquest és un punt clau per entendre l’arrelament del PP a terres valencianes des de la presidència de Francisco Camps. Entre 1999 i 2003 la tendència del PP era a la baixa, però el victimisme antisocialista arran del Govern de Zapatero va permetre convertir el PP en el “partit de defensa d’allò valencià” (i la resta de partits antivalencians), front als socialistes que volien “discriminar” el nostre país. La estratègia va donar els seus fruits i va donar una clara hegemonia als populars i va apropar el País Valencià no només al bipartidisme sinó al model murcià on el PP va camí de ser el “partit únic” i no només l’hegemònic. El PSOE, davant el victimisme de Camps, seguia en un segon lloc sense massa capacitat de reacció, tot i això semblava estar engolint-se les opcions a la seua esquerra a partir del vot útil reduïnt-los a la mínima expressió: em refereixo al Bloc i EUPV.\nLes eleccions autonòmiques i locals de 2011 van capgirar aquesta situació. El 15-M i la mala gestió socialista de la crisi va donar ales als minoritaris propers als socialistes: Esquerra Unida obté un 6,1%, Compromís (coalició d’escindits d’EU amb el Bloc com a força més potent) obté un un 7,4% i UPyD obté un 2,5% i sorprén obtenint un regidor a l’Ajuntament d’Alacant. Esquerra Unida mantenia un percentatge i un número de vots (més de 140.000) molt similar a altres eleccions on s’havia presentat en solitari (1999 o 2003) i recuperava presència institucional allà on la havia perduda el 2007: les ciutats de València, Alacant i Castelló. UPyD obtenia un resultat modest (un 2,5% i 60.000 vots, una miqueta per sobre de la mitjana espanyola), però que triplicava el de les primeres eleccions a les quals es va presentar (les generals de 2008 amb un 0,7% i 20.000 vots) amb l’èxit (sorpresa) d’obtenir regidor a Alacant.\nAmb tot, Compromís va ser la sorpresa d’aquelles eleccions del 22-M, ja que va superar amb nota la barrera electoral del 5% arreu del país per a obtenir representació al parlament autonòmic, que havia impedit històricament, l’accés del nacionalisme valencià a les Corts. Uns resultats que van ser un èxit: un 7,4% a les autonòmiques i un 8,1% a les locals; és a dir, una base electoral entre els 175.000 i 200.000 vots que feia als nacionalistes arribar de ple dret a la política autonòmica i més enllà de la municipal on feia anys que era un projecte consolidat. De fet, feia anys que havia superat els 100.000 vots, des de les autonòmiques i locals de 1999 on va obtenir, respectivament, 102.000 i 111.000 vots. En les municipals i valencianes de 2003, van obtenir 140.000 i 114.000 vots respectivament. El creixement havia estat, per tant, de 60.000 nous votants (un 50%) en els darrers 8 anys.\nAquest creixement és fruit d’anys de picar pedra al municipalisme del nacionalisme progressista del Bloc -amb una important implantació a comarques- al qual se li suma l’ecosocialisme d’Iniciativa pel Poble Valencià (IPV) i el tiró mediàtic de Mònica Oltra i Joan Ribó (cap de llistat per l’Ajuntament de València). Tot i que la coalició electoral va pujar notablement arreu del país, el més espectacular va ser l’increment de vots a la ciutat de València el que explica, en part, l’èxit d’aquesta fòrmula. El vot urbà, l’assignatura pendent històrica del Bloc, ja ha estat superat amb Compromís, que gràcies al projecte ecosocialista d’IPV, ha pogut arribar al 9,2% i 36.000 vots del 2011 a la capital valenciana front al 2,6% i 11.000 vots de 2003. El nacionalisme també ha obtingut resultats insuficients però amb creixement notables a les ciutats d’Alacant (3,8%) i Elx (2,8%), les seues millors dades.\nEl PP baixa\nEl País Valencià no es “murcianitza”, almenys fins ara, perquè el PP a terres valencianes perd vots en les convocatòries electorals del 2011. Múrcia és una comunitat autònoma on obté més del 6o% desde fa vàries convocatòries i està en un creixement constant (en les generals del 20-N ha arribat al 64% i 471.000 vots i a cada elecció que passa incrementa el seu suport en percentatge i en número de votants).\nTal i com deia a l’article La dimissió de Camps: un frau polític i electoral als valencians: “La base electoral del PP de Camps no és pot reduir a una dreta “postfranquista” sociològicament -tot i que aquest segment de la població els vota -, sinó que és una suma complexa de diferents grups socials. Entre els votants valencians del PP es juxtaposen: un sector anticatalanista (al que ha alimentat tancant TV3, tot i que el motiu oficial, per mitigar les crítiques dels moderats, era que eren emissions ilegals), un sector ultracatòlic (al que ha honorat portant a Benet XVI), un sector liberal i un tant apolític que volia fer negoci sense més (i que s’ha beneficiat de la construcció i l’especulació), un sector que sense voler fer negoci veia el PP com a generador de prosperitat i ocupació (un creixement que després s’ha demostrat buit) i la suma de tots aquests que el veien com a defensor d’allò “valencià””. Aquesta és la suma de grups socials que ha portat el PP a l’hegemonia però que ha començat a quebrar-se amb la crisi, Gurtel i el 15-M.\nEl PP va baixar a totes les eleccions que s’han celebrat en 2011, insistisc, tot i que les dades són més evidents a les autonòmiques -en què va perdre 70.000 votants- que a les generals – on n’ha perdut 30.000 vots-. Aquesta baixada s’ha vist compensada per l’increment en diputats per una llei electoral que afavoreix el partit guanyador i, a les generals, en més percentatge per l’augment de l’abstenció. Aquest descens es concentra en les dues convocatòries a la ciutat de València: 35.000 vots i un 6 % menys a les autonòmiques i 20.000 vots i un 1,5 % menys a les generals. La imbatible Rita Barberà sembla està perdent força, no la suficient per perdre unes eleccions però sí per a dir que Gurtel comença a passar factura a un PP valencià que semblava camí de superar el 60% en 2007 ara té una tendència descendent.\nEl camí a que el PP puga perdre les properes eleccions està obert. El PP ha perdut l’arma del victimisme antisocialista, i Gurtel i la crisi l’assedien. A més, la retornada diversitat política valenciana permet augurar una partida, si més no, més entretinguda i amb més possibilitats que no la que hi havia en l’era Camps. Això sí, les esquerres hauran de anar més enllà de la denúncia per a fer propostes i convéncer els valencians que són millors que el PP.\nHi ha un grup de votants “centristes” a nivell estatal i a terres valencianes que poden votar alguns cops als socialistes i altres als populars segons si consideren que cal alternància o no. El PP va perdre 500.000 vots en 2004, respecte al 2000 (va passar de 10,2 a 9,7 milions de votants), i els va recuperar el 2008 (passant de 9,7 milions a 10,2 milions un altre cop). El canvi de vot d’aquest grup cap als socialistes en 2004 va ser, clarament, provocat per la mala gestió del PP de l’atemptat de l’11-M. Aquest moviment de vots també es va produir a terres valencianes en aquelles dates, i es quantifica al voltant de 60.000 votants. Però per al 2008, el PP valencià no només va rebre aquests 60.000 vots una altra vegada sinó que va sumar 100.000 vots nous aconseguits a través de l’estratègia victimista del PP valencià i procedents segurament d’altres sectors com abstencionistes i nous votants. El comportament electoral valencià començava a desmarcar-se de l’espanyol.\nDe fet, el mig milió més de votants centristes que ha passat dels socialistes al PP arreu de l’Estat espanyol (localitzats sobretot a Andalusia, Canàries i Catalunya), però és una tendència electoral que no ha tingut l’equivalent al País Valencià, ja que ha perdut 30.000 votants. De fet els nous votants populars procedeixen de dues comunitats que eren considerades “feus electorals” dels socialistes i d’una comunitat amb un partit nacionalista conservador que ha transvasat part del seu vot als populars. És, per tant, un fenomen molt territorialitzat i no generalitzable a la resta de l’Estat.\nI és que el País Valencià des que Camps es va decidir a impulsar el victimisme antisocialista i anti Madrid (al qual se li afegeix el tradicional anticatalanisme) – pel qual li tirava la culpa de tots els mals valencians a Madrid i presentava els populars com els defensors d’allò valencià- havia aconseguit forjar un sentiment regionalista que li donava resultats electorals. En el cicle electoral de 2003 (autonòmiques i locals)- 2004 (generals) el comportament electoral valencià era molt similar a l’espanyol i de fet marcava, com l’espanyol, un descens del PP i una recuperació de les esquerres que feia presagiar la possibilitat d’un canvi polític a les autonòmiques de 2007. La victòria de Zapatero a Madrid dóna als populars un dels seus millors arguments electorals: la culpa és del PSOE, al que converteix en un partit “antivalencià”. Això va modificar el padró de comportament electoral: en les autonòmiques de 2007 Camps arrassa amb 1,28 milions de vots i les esquerres es queden molt per darrere. L’ex president valencià havia aconseguit convéncer votants socialistes i abstencionistes perquè el voten com a símbol de valencianitat i prosperitat i proposa el model de Florida com a exemple de desenvolupament a seguir. A les generals de 2008, torna a trencar el seu sostre electoral i supera els 1,4 milions de votants, amb una esquerra que es queda molt per baix, amb un 1,24 milions de vots (quan a les generals la suma de les esquerres sempre havia superat els populars). El PP sembla imparable i camí de murcianitzar terres valencianes. Un “perill” que, almenys per ara, sembla aturat davant la pèrdua de votants.\nEl PSOE fa aigues\nEl PSOE valencià fa aigues per tots els costats. Com ho fa el PSOE espanyol, però amb especificitats pròpies. Per una banda paga la (mala) gestió de Zapatero que no ha sabut fer eixir el país de la crisi, però també paga no tindre un perfil propi i estar segrestat pel discurs victimista del PP, per no saber com trencar-lo. Si bé es cert que molts dels mitjans d’àmbit valencià tenen tendència conservadora (gràcies a una esbiaixada concessió de la TDT feta pel govern valencià), els socialistes, un partit amb recursos més que suficients, no ha sabut trencar el discurs que ha dut Camps a ser gairebé imbatible. Només els casos de corrupció han pogut amb aquest polític.\nA les autonòmiques el PSOE cedia vots a EU, Compromís y UPyD (però en menor mesura). A les generals, on sempre havia obtingut més vots que a les autonòmiques ha perdut encara més votants i percentatge i s’ha quedat per baix dels resultats obtinguts a unes autonòmiques. Cosa mai vista, ja que mai havia estat per sota del 38% i a les del 2008 va superar el 40% quan el passat 20-N a penes va superar el 26%. Una debacle sense precedents i el pitjor resultat dels socialistes valencians en tota la democràcia.\nEl PSOE valencià fa aigües per tots costats: els abstencionistes que feien vot útil per evitar el PP, que han tornat a l’abstenció (3,3% i 150.000 abstencionistes més que el 2008) i els que han optat pel vot nul i en blanc que gairebé s’ha duplicat (passant dels 30.000 vots en 2008 als 60.000 del 20-N): un vot protesta en creixement. I també fa aigües cedint vot entre els minoritaris amb opcions (EUPV, Compromís o UPyD). Tot segons l’itinerari marcat pel 15-M (abstenció, vot nul o blanc o minoritaris), i accentuat per la mala gestió de Zapatero. I entre els minoritaris cedeix vot esquerrà a EU, valencianista progressista a Compromís i espanyolista a UPyD. És l’anomenada esquerra volàtil un sector social de votants d’esquerres té un pes fonamental en les eleccions ja que, tot i que pot simpatitzar amb opcions minoritàries, pot oscil·lar entre votar a aquestes o al PSOE per aturar el PP o per l’abstenció si el seu nivell de desencant amb els socialistes és notable.\nTambé pot fluctuar el vot d’aquesta “esquerra volàtil” entre el tipus d’eleccions. Els votants del Bloc, per exemple, arribaven els 140.000 en les locals de 2007, però es quedaven en 30.000 a les generals de 2008. De fet en 2011 el que ha permés que Compromís obtinga diputat, no és tan ja un creixement espectacular, que també, com que els seus votants s’hagen decidir a votar-los a unes generals perquè, per primer cop tenien opcions.\nToni Cantó, la sorpresa de la nit\nQui ens anava a dir en 2007, en plena onada cap al bipartidisme que en política valenciana tindríem una “sorpresa ” per eleccions, la qual cosa anima notablement la, fins ara, no molt entretinguda política valenciana. El 20-N li ha tocat a UPyD i a Toni Cantó. Pot ser això ja s’augurava a les autonòmiques de 5 mesos abans quan arribava al 2,5% i 60.000 vots i triplicava els vots de les primeres eleccions en què s’havia presentat. Pot ser el regidor d’Alacant era un avís que el partit de Rosa Díez tenia opcions al País Valencià, i alguns no ho vam saber veure.\nAmb perspectiva sí que es poden veure diversos factors que podien anunciar aquest éxit (tampoc aparegut a les enquestes, com el cas de Compromís el 22-M): l’espanyolisme té força a terres valencianes i UPyD Si alguna cosa té clara és l’espanyolisme i els resultats del 22-M ja indicaven, si més no, un possible ascens a les generals. Si a algun lloc UPyD podia obtenir representació fora de Madrid era a València: és la tercera circunscripció més gran després de Madrid i Barcelona, i, per tant, la que té més opcions per als minoritaris. Indirectament el 15-M també els pot haver afavorit per cridar, entre altres, al vot als minoritaris: i efectivament UPyD ho és de minoritari. I Toni Cantó era un candidat conegut i popular que podia tenir opcions i ser un vot de càstic als socialistes entre els seus votants més espanyolistes.\nPersonalment, em costa ubicar a UPyD com a força política d’esquerres: més bé la situe ideològicament entre PP y PSOE amb el fil conductor de l’espanyolisme i un ideari bastant incoherent i confús, que no sé si qualificar de centrista. Almenys per ara, està clar que la major part del seu vot procedeix del socialisme espanyolista. Cantó ja ha dit que a Madrid no representarà els valencians sinó que va a fer política nacional: Espanya -la visió més centralista d’Espanya- és el centre del seu programa. Amb tot al País Valencià no descarte que una part del votant conservador i espanyolista del PP haja pogut castigar la corrupció popular votant el partit de Rosa Díez.\nEsquerra Unida es consolida\nEsquerra Unida no ha aconseguit recuperar els seus millors resultats, quan a mitjans dels noranta se situava per damunt del 10% i entre els 250.000 i 275.000 vots, però ha recuperat la presència institucional i ha consolidat el seu espai. Tenien un espai electoral compartit amb Compromís, de votants que els podien votar EU o Compromís en funció del moment, però sembla que cadascun ha pogut consolidar el seu propi espai electoral de forma suficient com per a poder estar present en els diferents parlaments, diputacions i ajuntaments. Tot i que encara tenen votants compartits, cada cop sembla que siguen menys. La única mala notícia per a Esquerra Unida és no haver pogut arribar a un segon diputat pel País Valencià a la circumscripció d’Alacant per poc més d’un 0,5%, cosa que hagues accentuat la pluralitat dels representants valencians al Congrés dels Diputats.\nRicardo Sixto recupera el diputat que sempre ha tingut l'esquerra del PSOE per València\nL’èxit de Compromís minimitzat pels mitjans\nNo deixa de resultar curiós que el discurs que més predomina per part d’alguns mitjans siga que Compromís ha reculat i que no ha aconseguit ser la sorpresa: cosa que si que ha aconseguit, per exemple, Toni Cantó. De fet, no es pot ser la sorpresa sempre, ni sempre es poden obtenir millores espectaculars. Ni es poden comparar, directament, eleccions generals i autonòmiques sense alguns matisos. Si que és veritat que es poden mantenir tendències, i en el cas de Compromís s’ha mantingut una tendència espectacular d’increment respecte a les generals de 2008, passant de 30.000 vots i un 1% a 125.000 vots i un 4,8% i un diputat per la Congrés, que mai fins 2011 havien assolit els nacionalistes valencians i que normalitza la seua presència institucional.El 70% dels que les han votat a les autonòmiques repeteixen a les generals, un fet que mai havia passat, la fidelitat a les generlas rara vegada arribava al 40%. A més, ha consolidat el seu creixement en el vot urbà amb creixement notables a Alacant i Elx, i un notable 6% a València ciutat, la qual cosa confirma que el nacionalisme valencià té opcions a la capital del País i consolida dos dels tres regidors que actualment té.\nAmb tot, cal tenir en compte un altre fet, almenys a l’Estat espanyol: tots els partits nacionalistes perden vots i percentatge en les generals respecte a les autonòmiques anteriors, i Compromís no tenia perquè ser l’excepció. CiU ha passat del 37% de les catalanes de novembre de 2010 al 29% del 20-N de 2011: ha reculat o ha avançat? perquè per primer cop ha superats els socialistes i millora respecte al 21% del 2008. I així molts més exemples com ara el PNB, el BNG, ERC, el PSM, etc.\nCompromís assoleix el primer diputat nacionalista valencià de la democràcia\nNo es tracta que no es puga criticar l’estratègia electoral de Compromís: jo en sóc el primer que en fa de crítiques, i de la crítica s’aprén. Amb tot, el que em sembla absolutament injust és titllar aquests resultats de fracàs, quan són tot un èxit per al nacionalisme valencià i li permet consolidar el seu espai electoral. Sí, pot ser s’havien inflat les espectatives. Alguns parlaven de 2 o 3 diputats per a Compromís i les eleccions han imposat al realisme a aquesta coalició que ha obtingut un important avanç. També és cert que el vot urbà a Alacant i Elx i a les comarques valencianes del sud, o a les castellanoparlants són encara l’assignatura pendent del nacionalisme que l’ecosocialisme d’IPV pot permetre solucionar. Tot i l’increment de vots en aquesta àrea del país, Compromís está lluny de tindre una presència institucional normalitzada.\nSí, pot ser Joan Baldoví no era el millor candidat: jo seguisc mantenint que Diego Goméz era millor candidat, més transversal i procedent del moviment social valencianista i d’esquerres més important del País. Sí, pot ser el Bloc té una certa incoherència ideològica en pactar a les europees amb CiU i no acabar d’aclarir-se amb els seus companys ecologistes sobre transvasaments. Les properes europees haurien de clarificar aquesta situació i més si la seua base social creix per l’esquerra. Haurien d’optar per un pacte amb ICV, Equo, IPV, i nacionalistes d’esquerres com ara el CHA o el BNG per fer una candidatura a les eleccions europees. I deixar-se d’experiments com ara pactar amb CiU o voler ser la Convergència valenciana pactant amb el blaverisme moderat: opcions que mai els ha donat vots. El creixement d’aquesta coalició ha estat per l’esquerra i si volen consolidar-se aquest ha de ser el seu camí, sinó poden retornar a situacions anteriors on estaven fora del mapa polític valencià.\nMoltes vegades no només és important que succeeixen els fets sinó com són contats: malgrat l’èxit, si alguns mitjans s’obstinen en presentar-ho com un fracàs, l’objectiu no pot ser un altre que desincentivar el vot a Compromís perque el nacionalisme valencià molesta al poder. Baldoví i el seu equip tenen en les seues mans esquivar això i consolidar a les properes aquest èxit.\nCanviar la llei electoral\nPerò tal com deia a l’article Tendències electorals per al 20-N, llei electoral i 15-M, tot aquest panorama pot canviar: si perd pes la influència del 15-M, si Gurtel deixa d’afectar electoralment el PP, si l’economia remonta o si l’esquerra volàtil es farta del PP i vota PSOE per fer fora els populars: el multipartidisme entraria en crisi i tornariem a una situació molt similar a la del 2007. No hem d’oblidar que la llei electoral fomenta el bipartidisme. Per això, els partits minoritaris, els moviments socials i el 15-M han de centrar el seu esforç en canviar l’actual llei electoral per una més proporcional en el cas estatal, que no pose un límit del 5% en el cas autonòmic, i que permeta una major pluralitat política. Sinó el multipartidisme només haurà estat un somni al País Valencià que durarà fins que els valencians vulguen fer fora al PP del Govern Espanyol o de la Generalitat.\n15-MBlocBloc Nacionalista ValenciàCompromísDiego GómezEspanyaEspanyolismeespanyolistaEUPVFrancisco CampsGurtelInicaitiva pel Poble ValenciàJoan BaldodvíJoan RibóJosé Luís Rodríguez ZapateroMónica OltraPaís ValenciàPPPSOEreforma llei electoralRicardo SixtoRita BarberàRosa DíezToni CantóUPDUPyD\nEntrada prèvia Persépolis: una modernitat trencadora\nEntrada següent Campaña Retrátate ante el VIH: Los prejuicios son más destructivos que el propio virus\nperiodistaenmascaradoPau ha dit:\nNovembre 25, 2011 a les 1:20 pm\nEs el millor anàlisi pst-electoral que he llegit, així, en general, no només dels que he llegit sobre el País Valencià. Moltes gràcies 🙂


La Regidoria de Turisme de Bunyol garanteix èxit absolut del pròxim XI Trobada de Hateros Vendes de Bunyol – Noticies en Valencià de València Castelló i Alacant\n2 agosto, 2017 vlcseo 258 Views 0 Comments\nAquesta trobada està organitzada pels Hateros, i compta amb la col·laboració de les Mestresses de casa i per primera vegada de la Falla Vendes de Bunyol, juntament amb l’Ajuntament de la localitat.\nManuel Sierra, regidor de Comerç, Turisme i Conservatori de Bunyol, ha confirmat la programació prevista per al pròxim XI Trobada de Hateros Vendes de Bunyol, previst per al cap de setmana del 22, 23 i 24 de setembre en la localitat, en la zona de les Vendes. Aquesta trobada és organitzada cada any pels Hateros del municipi.\nSierra ha confirmat que fa uns dies es va produir una reunió fructífera amb tots els agents implicats en l’organització d’aquesta bella trobada gastronòmica, en la qual tant les Mestresses de casa com la Falla Vendes de Bunyol han mostrat la seua participació activa. Per açò, des del Consistori i especialment des de les Regidories de Turisme i Fira i Festes, s’ha agraït la seua participació tan activa i desinteressada en cada edició.\nEl programa previst per a tot el cap de setmana congregarà una actuació d’un còmic, orquestra, xaranga, degustació de tapes i plats típics de la localitat i de la Comunitat Valenciana elaborats pels hateros de Bunyol. “Plats saborosos, de caça, típics del nostre poble i de tota la comarca i la Comunitat podran degustar-se el dissabte a la nit en la Plaça Vendes, encara que també és típic any rere any l’exposició de fotografies i tots els aspectes relacionats amb la caça, sense oblidar el X Concurs de Vermuticos, ja tot un clàssic”, ha destacat l’edil de Turisme.\nSierra ha destacat un dels aspectes tractats en l’última reunió organitzativa dels Hateros, com va ser el poder explicar un any més amb la col·laboració de la Diputació de València. Des de l’Ajuntament s’ha transmès la petició a aquesta administració provincial amb la finalitat de garantir la seua participació. L’edil ha finalitzat: “Per una edició dels Hateros cada vegada més consolidada, referent de la gastronomia d’interior de la província de València”.\n← L’excessiva elevació d’aigua en les sèquies de l’Albufera amenaça amb desbordar les motas i posa en perill fins al 20% dels arrossars\nLa Comunitat Valenciana consolida la recuperació i és la tercera comunitat autònoma on més s’ha reduït l’atur →\nGiner invita per carta a Tejerina que conega el caos provocat per l’anell ciclista de València\nEl Consell i la Universitat de València engeguen la Càtedra d’Economia Feminista\nL’excessiva elevació d’aigua en les sèquies de l’Albufera amenaça amb desbordar les motas i posa en perill fins al 20% dels arrossars\nL'Associació Valenciana d'Agricultors (AVA-ASAJA) adverteix que els excessivament elevats nivells d'aigua que aconsegueixen aquests dies les sèquies de les zones


Entre el 5 i el 15 de juny romandrà obert el període d’inscripció per l’Escola d’Estiu 2019\nÀrees Acció Social Educació Entre el 5 i el 15 de juny romandrà obert el període d’inscripció per l’Escola d’Estiu 2019\nDilluns, 3 de Juny de 2019 11:13\nEl Consell de Formentera, a través de l'àrea de Joventut, obrirà el termini per sol•licitar plaça per l'Escola d'Estiu 2019 el pròxim dimecres 5 de juny, els infants es podran inscriure fins al dissabte 15 de juny. Les inscripcions es poden presentar presencialment a l'OAC (Oficina d'Atenció al Ciutadà) de dilluns a divendres de 9.00 a 14.00 hores o telemàticament a través de l'OVAC, al web del www.consellinsulardeformentera.cat. Recordem que l'ordre d'arribada de la sol·licitud no dóna prioritat d'accés sobre la resta.\nEs poden apuntar tots els nens i nenes de 3 a 12 anys (nascuts entre els anys 2007 i 2015). Les activitats es desenvoluparan als col·legis públics de Sant Francesc, Sant Ferran i el Pilar de la Mola segons l'opció triada en la sol·licitud. El preu pels infants empadronats a Formentera per un mes és de 140 euros i per dos 220. L'Escola d'Estiu comença dia 1 de juliol i finalitza el 30 d'agost. Les activitats es fan entre les 9.00 i les 14.00 hores amb opció d'escola matinera a partir de les 8.00 hores. Els infants poden anar a piscina 2 dies a la setmana per un preu de 25€ mensuals.\nAls centres educatius es desenvoluparan activitats per "promoure el lleure i l'oci educatiu en un ambient lúdic i adaptat a les necessitats dels nens i nenes", segons ha explicat la consellera en funcions de Benestar Social, Vanessa Parellada. Parellada ha recordat que "amb aquesta oferta del Consell té com a objectiu donar una alternativa als pares i mares perquè puguin conciliar la vida familiar i laboral durant els mesos d'estiu quan hi ha vacances escolars".


Ets resident estranger i vols votar a les eleccions municipals 2019? — Ajuntament d'Alpicat\nAnuncis, concursos i oposicions\nPersonal al servei de la ciutadania\nEts resident estranger i vols votar a les eleccions municipals 2019?\nSou a: Inici / Ajuntament / Eleccions municipals 2019 / Ets resident estranger i vols votar a les eleccions municipals 2019?\nEstar inscrit al cens és imprescindible per votar. Consulta aquí què cal fer.\nTenir 18 o més anys\nEstar inscrit al Padró municipal d'habitants\nSi anteriorment no has participat en processos electorals, disposes fins al 30 de gener de 2019 per anar personalment al teu ajuntament a fer una declaració formal d'intenció de vot, o bé pots adreçar-te (per internet o correu postal) a l'Oficina del Cens Electoral.\nTenir l'autorització de residència a l'Estat espanyol\nHaver residit legalment al territori espanyol el temps exigit en l'acord corresponent: 3 anys en el cas de Noruega i 5 anys per a la resta de països. Només en el cas que no es pugui deduir el temps de residència legal requerit a la targeta d'identitat d'estranger, hauràs de sol·licitar un certificat de residència a la comissaria de Policia Nacional.\nSol·licitar la teva inscripció en el cens electoral a l'Oficina del Cens Electoral (per internet o correu postal) o bé personalment al teu ajuntament, a partir de l'1 de desembre de 2018 i fins al 15 de gener de 2019.\nEstar inscrit al cens electoral és indispensable per votar.\nEls terminis per garantir el dret de vot acaben el 30 de gener (nacionals de la UE) i el 15 de gener (nacionals dels altres països).


Benvinguda - SPC Sindicat de Periodistes de Catalunya - Sindicat de Professionals de la Comunicació\nCONTRA LA DESINFORMACIÓ, “PERIODIGNE”\nEl lema del nostre darrer Congrés –celebrat l’abril de 2018– era «Ni precarietat ni desinformació: rebel·lió i organització». Amb això volíem dir que davant els principals problemes de la professió, la millor resposta és l’organització dels i les professionals de la informació. També volíem dir que la situació en el nostre sector reclama dels i les que hi treballem una resposta ferma, ràpida i decidida.\nA la majoria de països d’arreu del món –o, com a mínim, en els països on hi ha un mínim de llibertats– els i les periodistes estan organitzats en sindicats. I l’SPC formem part –a través de la Federació de Sindicats de Periodistes (FeSP)– d’aquesta xarxa europea i internacional de\ntreball comú dels i les professionals de la informació, que són la Federació Europea de Periodistes i la Federació Internacional de Periodistes.\nEls objectius principals del Sindicat de Periodistes de Catalunya / Sindicat de Professionals de la Comunicació (SPC).són la dignificació de les condicions de treball dels i les professionals de la informació com a requisit indispensable per poder fer un periodisme digne –de qualitat, rigorós i plural– al servei de la ciutadania, l’única a qui en realitat pertany la informació. Per això, una de les nostres proclames que dirigim a la ciutadania és «la nostra precarietat és la teva desinformació».\nDèiem quan ens vam constituir l’any 1993 «Venen temps difícils». La realitat, com sempre, ha superat la ficció, però la feina que hem fet des de llavors ha ajudat un gran nombre de companys i companyes de professió. Sempre hem dit que si l’SPC no existís, caldria inventar-lo\ncom més aviat millor. Estem en un debat obert per adaptar el nostre funcionament a les exigències actuals. La crisi sanitària provocada pel coronavirus ha esclatat quan el nostre sector encara no s’havia refet de la crisi econòmica de 2008. I això ho fa encara tot més difícil.\nPerò la nostra convicció en la necessitat de treballar per la dignificació de la professió i per defensar el dret a la informació de la ciutadania segueix intacta des del primer dia. Intentem millorar dia a dia les nostres eines, els nostres mitjans i les nostres estratègies per poder ser el\nmàxim d’eficaços i eficients en aquest repte. Però per això necessitem també el suport de tothom. Aquesta pàgina web només és una eina més de les que disposem. A través d’ella pots informar-te de què passa a la professió, de les nostres iniciatives i els nostres projectes per assolir els objectius que ens hem marcat.\nEt convidem a utilitzar aquesta eina, a difondre-la entre companys i companyes. Et convidem també a ajudar-nos a tirar-ho tot plegat endavant perquè el teu suport és indispensable per poder lluitar per unes condicions de treball dignes que ens permetin fer un periodisme independent al servei de la societat. Benvinguts/des a la nostra pàgina web i a l’SPC.


Ajuntament de Lliçà d'Amunt/Pla Local de Joventut\nData i hora oficials: 26/01/2022 12:43\nEl Ple Municipal de l'Ajuntament de Lliçà d'Amunt va aprovar el passat dia 25 de maig el Pla Local de Joventut 2017–2021.\nEl Pla és el document guia que té la Regidoria de Joventut per detectar les necessitats del jovent del municipi i orientar les principals actuacions per respondre-les.\nEl Pla es va iniciar el mes de març de l’any passat amb la realització d’una diagnosi de la realitat juvenil, per detectar les necessitats d'aquest col·lectiu. Aquesta fase és molt important i, a través d’enquestes, dades estadístiques, entrevistes i tallers participatius, s’obtenen les dades necessàries per treballar en el disseny de les actuacions que es realitzaran, en els properes anys, per tal de respondre a aquestes necessitats.\nEls àmbits prioritaris d’aquest pla, segons les dades recollides, són: la participació juvenil, l’educació i l’ocupació, la cohesió social i la mobilitat i l’àmbit de la salut. A partir d’aquests grans àmbits es desgranen les diferents actuacions.\nAquest pla ha estat realitzat gràcies als i les joves del municipi, a l’equip de Joventut, als tècnics, tècniques i altres professionals i als responsables polítics. Han col·laborat el Consell Comarcal del Vallès Oriental, la Diputació de Barcelona i la DGJ de la Generalitat de Catalunya.\nPla Local de Joventut de Lliçà d'Amunt 2017-2021\nData i hora de la darrera actualització d'aquest contingut: 10-07-2018 09:38


En complir cinc anys d’obertura pública de la Fundació Suñol, Josep Suñol decideix dedicar una nova mirada a la seva col·lecció, per reexplicar obres i conceptes, aquesta vegada per gèneres o temes, que ens poden[...]\nACTE 24: DOCUMENTS I MEMÒRIA. Arxiu Col·lecció Josep Suñol\nAquesta exposició recull material escrit i gràfic de les cinc últimes dècades del panorama de l’art i de la cultura. El Nivell Zero es converteix en un espai de consulta històrica i crítica dels esdeveniments[...]\n6:00 pm VISITA COMENTADA PER GLÒRIA PICAZO I JORDI COLOMER\nGlòria Picazo (comissària independent i directora del Centre d’Art La Panera) i Jordi Colomer (artista) ens ofereixen una visita comentada a l’exposició ACTE 24: Documents i Memòria. Arxiu Col·lecció Josep Suñol. La mostra presenta l’arxiu[...]


racons de catalunya: ................´MURALLAT\nPublicat per Joan/racons a 21:19\nN'hi la més remota idea! però és xulo el lloc. Esperaré a que ho resoleu\n25 de juliol de 2010 a les 21:31\nÈs Montfalcó Murallat, preciós poble que he visitat algunes vegades i que té un restaurant on es menga molt bé!\n26 de juliol de 2010 a les 12:41\nUn lloc al costat del eix transversal c-25 tot passat Cervera, perteneix a Les Olugues i malgrat el primer cop costa trobar la carretera que puja es un lloc que sembla anclat en uns anys enrrera, diuen que en una ocasió estava sitiat per tropes enemigues i que per tal de minvar la moral dels seus habitants van tirar un pa tendre dins a lo que van correspondre llencant fora un peix fresc , amb lo que les tropes es vanretirar, es diu que subterraneament esta conectat amb les Olugues.\n26 de juliol de 2010 a les 16:33\nRecordo molt bé aquest poblet molt petit continuant a les dades que heu aportat, es un poble típic de la epoca medieval al mig es troba l'esglesia de Sant Pere completament envoltada de casas i en aquella època pertanyia al Ducat del Duc de Cardona.\nI personalment vaig estar fent unes vacances a una casa rural que es diu Cal Lluis i que es menja molt bé i moltissima quantitat de tot i fan una vadella amb bolets que encara la recordo per lleparse els dits.\nSi si es Monfalco Murallat si podeu feu una visita.


About: Bandera de la República Socialista Soviètica de Bielorússia\nLa bandera de la República Socialista Soviètica de Bielorússia va ser adoptada per la República Socialista Soviètica de Bielorússia el 25 de desembre de 1951. Va ser utilitzada fins a la caiguda de la Unió Soviètica el 1991. El disseny de l'actual bandera de Bielorússia està basat en aquesta bandera. Tant la Unió Soviètica com dues de les seves repúbliques (la RSS de Bielorússia i la RSS d'Ucraïna) eren membres de les Nacions Unides, la qual cosa va crear la necessitat d'adoptar dissenys amb majors diferències visuals per a les repúbliques de l'URSS, en especial les dues anteriors. Per això, a finals de la dècada de 1940 i començaments de la següent es van adoptar nous dissenys. El de la RSS de Bielorússia consistia en una bandera vermella amb una franja verda a la vora inferior. A l'asta hi havia una franja vertical amb un disseny popular bielorús creat el 1917 per Matrona Markyevich. (ca)\nLa bandera de la República Socialista Soviètica de Bielorússia va ser adoptada per la República Socialista Soviètica de Bielorússia el 25 de desembre de 1951. Va ser utilitzada fins a la caiguda de la Unió Soviètica el 1991. El disseny de l'actual bandera de Bielorússia està basat en aquesta bandera. (ca)\nBandera de la República Socialista Soviètica de Bielorússia (ca)\nfreebase:Bandera de la República Socialista Soviètica de Bielorússia