Pascual: “El més important és el futur”\nEl tècnic blaugrana valora un partit, previ al Barça-Atlètic a les 22 h dimecres a l’Estadi\nDimecres a les 20.30 h el Barça Lassa d’handbol juga la quarta jornada de la Lliga Asobal davant el Liberbank Ciudad Encantada. Un excel·lent previ abans d’anar a l’Estadi a veure el Barça – Atlètic de Madrid de les 22 h. Xavi Pascual ha valorat aquest partit, en què els socis del FC Barcelona tenen l’entrada gratuïta.\nPascual és un entrenador que sempre mira endavant: “El més important és el futur”, afirmava sobre el partit de dissabte a Logronyo. L’entrenador del Barça Lassa s’ha mostrat “satisfet del resultat a Logronyo davant el segon classificat de la Lliga passada i un dels millors equips d’Europa”.\nPerò, segons Pascual, el marge de millora és evident i necessari: “Tenim moments de tot i encara juguem a ratxes. Cal establir automatismes per donar continuïtat. Encara ens cal ajustar l’equip”.\nA causa de la coincidència amb l’entrada de vehicles per al partit de futbol d’aquest dimecres, el FC Barcelona – At. Madrid (22 h), recordem que els aficionats que vulguin presenciar el partit de la Lliga ASOBAL FC Barcelona Lassa – Liberbank BM Ciudad Encantada (20.30 h) no podran aparcar el seu vehicle a les instal·lacions del Club. Només ho podran fer els que disposin de l’abonament d’aparcament al Camp Nou, que hi accediran per l'accés 14.


ᐅ Activitats en família i amics a Toga - Esportec\nACTIVITATS A TOGA EN FAMÍLIA I AMB AMICS\nOferim un gran ventall d'activitats en grup a prop de Toga adaptables tant per a families com per a grups d'amics.\nExperts en activitats en grup a l’aire lliure a Toga\nComptem amb molts anys d'experiència en la realització d’activitats familiars a prop de Toga adaptades segons el nombre de persones, i tant per adults com per nens. Som especialistes en activitats Físico Esportives en el Medi Natural, i, des d’Esportec, volem donar a conèixer les possibilitats que ofereix el nostre entorn, ja sigui al mar o a la muntanya.\nÉs de coneixement general que la pràctica habitual d’esports o les visites culturals tenen una sèrie de beneficis que enforteixen els llaços d’amistat i familiars, i val la pena realitzar activitats a Toga amb amics que fomentin i millorin la capacitat física i mental, i que alhora siguin activitats d'esbarjo i diversió.\nHi ha moltes activitats d’oci que són importants per al desenvolupament d’hàbits saludables en els nens. Totes aquestes es poden dur a terme de manera individual o en família a Toga Per aquest motiu, des d’Esportec, per a qualsevol estació de l’any plantegem una sèrie d'experiències en família a la zona de Toga on podreu trobar des d' activitats d’oci de diversió, que són aquelles que impliquen poc esforç, i activitats d’oci de satisfacció, que exigeixen major esforç i aprenentatge.\nActivitats predefinides a prop de Toga amb amics\nActivitats esportives i d'aventura a prop de Toga per a grups d'amics.\nVolem que les nostres aventures siguin úniques i originals, respectant sempre el medi que ens envolta. Per aquest motiu, treballem contínuament en dissenyar noves activitats esportives per a families i grups d'amics a Toga, per tal que pugueu descobrir els indrets més idíl·lics de les nostres contrades.\nFestes d'aniversari a Toga\nSortides amb la família a Toga\nComiats de solter a Toga\nCoses a fer amb parella a Toga\nExperiències esportives a Toga\nExcursions a Toga\nCelebracions a Toga\nTurisme a Toga\nRutes en segway a Toga\nCates de vi a Toga\nVisites a cellers a Toga\nSom creadors d'experiències a prop de Toga. Molts anys d'experiència en activitats d'oci i de lleure.\nLes activitats esportives a l’aire lliure, originals i amb certa adrenalina pel mig, estan entre les preferides entre els grups d'amics per practicar activitats a Toga i gaudir d'una experiència en grup d’una forma diferent.\nL'objectiu principal d'aquestes activitats, que es poden fer de manera individual, en grup d’amics o amb la família, és que es poden dur a terme aprofitant tota una sèrie de recursos que ens ofereix la natura i així, planificar aquestes activitats en família o amb el grup d'amics pot contribuir a fer que tots en gaudeixin i es diverteixin plegats. I aquest és el motiu principal de totes les activitats familiars i grupals a prop de Toga que us proposem.\nOferim tot tipus d'activitats a prop de Toga, esportives i culturals\nPer oferir el màxim professionalisme i qualitat en els nostres serveis, la nostra plantilla consta de tècnics esportius especialitzats en cadascuna de les les activitats a Toga que oferim.\nActivitats per a totes les edats a Toga, 100% sostenibles\nLes activitats esportives a l’aire lliure, originals i amb certa adrenalina pel mig, estan entre les preferides per les famílies per practicar activitats a la zona de Toga i crear vincles familiars d’una forma diferent.\nÉs ben sabut que un grup cohesionat, des de l’amistat i el respecte, és molt més capaç d’afrontar els reptes de l'amistat i a nivell familiar, tant a curt com a llarg termini. Per això, des d’Esportec Outdoor Sport proposem diferents jornades d’activitats familiars a prop de Toga amb l’objectiu de viure experiències que reforcin els vincles personals dins de la família i, així, el joc i l’oci compartit en família aportaran nombrosos beneficis tals com facilitar tasques de desenvolupament evolutiu en el nen o la nena, promocionar oportunitats d’aprenentatge, nodrir i regenerar els llaços afectius entre els membres de la família i el crear un sentiment on es forma part d’un tot, on tothom és igual d’important. Pretenem incentivar valors com el treball en equip, la il·lusió, la solidaritat, l’esforç, l’empatia i la cooperació.\nDes d’Esportec ens preocupem per organitzar activitats en grup a prop de vosaltres d'aventura, esport, mar i neu a Toga, Catalunya (Costa Daurada, Pirineu, Penedès, Tarragona...), personalitzades i fetes a mida segons les necessitats de cada grup.\nOferim activitats de tota mena a prop de Toga, des d'excursions i rutes turístiques amb segway o bicicleta elèctrica, visita de cellers amb tastos inclosos, a cursos d'esquí per adults i nens, rutes en kayak i paddle surf, activitats acrobàtiques i parcs d'aventura...\nA Esportec som experts en família a la zona de Toga per a tot tipus d'edats.


Ajuntament de Riba-roja d'Ebre | Els veïns de Santo Domingo celebren la festa del barri\nEls veïns de Santo Domingo celebren la festa del barri\n10/08/2015 /in Notícies /by Ajuntament Riba-roja d'Ebre\nLa festa de Santo Domingo va aplegar un any més a molts veïns del poble i riba-rojans fora vila, que cada any per aquestes dates visiten familiars i amics per participar en la revetlla i els jocs infantils del barri.\nLes festes van començar amb el tradicional repic de campanes i els coets divendres al matí, i una missa i processó pels carrers de Sant Domingo en honor al seu patró, el divendres a la tarda. A la nit, les orquestres La Banda del Río i Doble Cara van amenitzar la revetlla, que es va allargar fins a la matinada amb l’actuació del DJ Aleix Ronda.\nEls jocs infantils es van celebrar diumenge al matí, després que la pluja obligués a suspendre’ls dissabte a la tarda com estava previst. Diumenge la festa dels nens va ser molt participada. La canalla va prendre part activa en les carreres de cintes amb bicicleta, les trencades de tupins i les carreres de sacs, davant un nombrós públic aplegat a la plaça del barri. L’Associació de Veïns del Barri de Santo Domingo va acomiadar la festa de 2015 anunciant la seva continuïtat per al proper any, una cita que és la festa prèvia de la festa major de Riba-roja.\n20.675 metres a les 3 Hores de Natació Non-Stop Oberta la inscripció als cursos Pandorahub per reactivar pobles a través de...


Marcos Crespo i Xavier Cerdán guanyen el concurs de tast de vins per parelles | Viu Molins de Rei\nMarcos Crespo i Xavier Cerdán guanyen el concurs de tast de vins per parelles\nJose Polo • 01/02/2014\nLa parella formada per Marcos Crespo i Xavier Cerdán aconsegueix emportar-se amb claredat el concurs de tast de vins per parelles de la 163a Fira de la Candelera. Per la seva banda, l’Ipsis Tempranillo ha estat l’escollit com a millor vi per maridar amb la coradella.\nXavier Cerdán i Marcos Crespo recollint el premi acompanyats del regidor de Fira, Joaquim Martí // Jose Polo\nLa Fira de Vins i Caves és un no parar de tastos específics durant tot el cap de setmana. Entre tots aquests, destaca el concurs de tast de vins per parelles, que normalment crea força expectació entre els entesos en la matèria. En aquesta edició, la parella formada per Marcos Crespo i Xavier Cerdán s’han fet amb la victòria amb una claredat meridiana. I és que tots dos tenien força més nivell que la resta de participants, segons han comentat alguns membres de l’organització a aquesta redacció.\nTot i aquesta superioritat, Crespo diu en declaracions a Viu Molins de Rei que el tast ha estat “difícil”. “Primer ens han posat dos caves rosats, després dos vins blancs del Penedès i, a la final, han arribat els vins negres”, relata el seu company Cerdán. Encara amb l’alegria de la victòria al cos, Crespo afegeix que la clau per ser un bon tastador de vins és que “t’agradi i, després, que sempre vulguis tastar coses noves”. No era la primera vegada que la parella es presentava. El tàndem format per Xavier Montserrat i Mercè Martínez, guanyador l’any passat i en més d’una ocasió, no ha participat aquesta vegada.\nL’Ipsis Tempranillo, el vi que millor marina la coradella // Jose Polo\nIpsis, marinador de la coradella\nDurant el matí de dissabte també és tradició que s’esculli quin és el vi que millora marida amb el plat típic de Molins de Rei, la coradella. En aquesta ocasió el guanyador ha estat un vi anomenat Ipsis tempranillo selecció, de la denominació d’orígen Tarragona, precisament la DO convidada a aquesta edició de la Fira de la Candelera.\nLa bodega està situada a Bràfim (Alt Camp) i és una habitual dels concursos. Aquest vi passa sis mesos emmagatzemat en roure i és una selecció de raïm de vinyes velles. Té un color vermell que, a contrallum, pot arribar a semblar púrpura. Amb olor complex i un sabor intens i accentuat, és idoni per marinar amb carns vermelles, rostits i carns estofades. Sembla ser que ha trobat bona companyia amb la coradella molinenca.\nEtiquetes:163a Fira de la Candelera concurs de tast de vins per parelles coradella Fira de la Candelera Fira de la Candelera 2014 Ipsis Tempranillo Marcos Crespo maridatge Mercè Martíenz tast de vins tast de vins per parelles Xavier Cerdán Xavier Montserrat


Rachid Alí, activista social i periodista de Terrassa, és víctima d'un muntatge dels Mossos | Directa\nDimarts, 10 de Desembre de 2013 | 07:53\tPortada › Llibertats › Rachid Alí, activista social i periodista de Terrassa, és víctima d'un muntatge dels Mossos\n09/04/2012 Rachid Alí, després d´haver estat deixat en llibertat ANABEL RALUY\nDiumenge a la tarda al centre de Terrassa. En Rachid Alí arriba al local de Terrassa Respon, una publicació vinculada als moviments socials de la ciutat on ell hi escriu regularment –també és col·laborador del diari La Torre–. Dos mossos d'esquadra de paisà piquen a la porta i li pregunten “ets tú l'autor d'aquests articles i entrevistes?....”, sense més. En Rachid contesta amb convicció “Sí, què passa?”. Els agents li diuen que hi ha un problema amb els seus papers de residència a l'Estat espanyol i que s'hauria d'identificar. Tot seguit, sense cap oposició, els mostra els seus documents i informa als mossos que la resta de papers els té a casa, a dos minuts del local. Quan es disposen a caminar en direcció a casa d'en Rachid, els policies de paisà, de cop i volta, canvien d'actitud i forcen en Rachid contra la paret, malgrat que l'home té una enfermetat crònica que li impedeix córrer –i és molt propens a la fractura de qualsevol os–, per tant, no es podia resistir a l'acció dels agents. Immediatament arriba un vehicle logotipat dels mossos i l'introdueixen a dins mentre li diuen que és el Cos Nacional de Policia qui el busca. Mentre en Rachid és a l'interior del vehicle –que es dirigeix a tota velocitat cap a la comissaria–, els mossos reben aquesta informació per ràdio, que el mateix periodista pot escoltar: “no, no, negatiu, Rachid Alí no té cap ordre de busca del CNP”. Els agents aleshores improvitzen i comuniquen a la central: “és igual, ara el tenim aquí detingut per resistència a l'autoritat”. El traslladen als calabossos, on hi passa la nit. Al matí és conduït fins al jutjat de guàrdia, on declara en qualitat de detingut per un delicte de resistència.\nEls Mossos forcen el CNP perque li obri un expedient d'expulsió\nUn cop queda en llibertat, els Mossos, ara sí amb un atestat on l'acusen de resistència, el traslladen a la comissaria del Cos Nacional de Policia (CNP), per exigir que en base al delicte de resistència li obrin un expedient d'expulsió. Els agents de la policia espanyola, tot i estar gaudint d'un dia festiu, arriben a la comissaria només per a realitzar aquest tràmit i li obren l'expedient, malgrat que a un dels agents se li escapa la frase: "això és un marrón que ens han passat els mossos". A la sortida de la comissaria del carrer Baldrich ha estat rebut amb una forta ovació i abraçades. En Rachid assegura que té tots els papers en regla, però que els té caducats, un problema administratiu que podrà resoldre en uns dies. En resum, i tal com expliquen algunes representants de moviments socials concentrades a les portes dels jutjats terrassencs, “els mossos construeixen un fals delicte que serveix de fonament per a demanar una ordre d'expulsió inexistent que havia estat l'argument originari per a identificar-lo i detenir-lo”. Una nova versió del Minority Report, però a la catalana. Avui al vespre ja han convocat una assemblea per respondre socialment i jurídica davant d'uns fets que han qualificat de "persecució política". L'advocada que ha assistit en Rachid ja prepara la pertinent denúncia per detenció il·legal. A les xarxes socials l'etiqueta #LlibertatRachid ha rebut centenars de missatges durant tot el dia.\nETIQUETES: Llei d'estrangeria\n, Rachid Alí\n, Terrassa Respon


Pa amb oli i sucre: de setembre 2011\nAmb uns dies de retard i per celebrar la Mercè (aquest any realment passada per aigua), pengem un plat de festa major: el relleno, o sigui, préssecs farcits amb carn. Si no teniu, o no us agraden, els préssecs es poden fer amb pomes o peres, però nosaltres quan ho fem, ho fem amb préssecs de vinya.\n4 préssecs de vinya no gaire madurs\n70 g de carn picada de porc\n70 g de carn picada de vedella\nNetegem els préssecs, tallem la part de dalt fent una tapadora i budiem el pinyol. Si volem, podem aprofitar la carn del préssecs que "surti" amb el pinyol , tallant-la a bocinets menuts i afegint-la a la carn.\nEn una paella, sofregim una mica la carn, afegim-t'hi la canyella, els trossets de préssecs i amanint amb sal i pebre. Quan sigui cuit, ho treiem i farcim els préssecs. Tapem amb la part de dalt de la fruita que hem tret abans.\nPosem els préssecs en una cassola que pugi anar al forn. Hi afegim aigua fins a la meitat dels préssecs aproximadament, una cullerada sopera de sucre ben plena i el canó de canyella. Enfornem amb el forn ja calent a uns 170º. Deixem que es cogui a poc a poc. Si veiem que es crema massa la part de dalt de la fruita, tapem la cassola amb paper de forn i continuem la cocció.\nA part, fem una picada amb el carquinyoli i les ametlles. Quan tot sigui ben trinxat, si vole, hi posem una mica més de canyella.\nQuan els préssecs siguin cuits, els treiem del foc, però procurem mantenir-los calents. Agafem una part del suc, i ho posem en una cassó o en una paella, encenem el foc i deixem reduir. Quan comenci a reduir, hi afegim la picada i deixem que es concentri més.\nPosem els préssecs en el plat i acompanyem amb la salsa reduïda pel damunt o en un costat, com vulguem.\nPublicat per Anirac a 9:05 3 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: carns, fruita\nEls nyoquis es poden fer amb molts ingredients, el més usual és la patata evidenment, però també se'n fan de carbassa, fajol (aqui), castanyes, etc. només cal anar a donar un cop d'ull per la blogosfera italiana per sorprendre's de la quantitat de variants que s'amaga darrera la paraula "nyoqui". En el nostre cas, es tracta d'una recepta fàcil i (relativament) ràpida per a fer nyoquis cassolans amb el mató com a ingredient principal...en aquest cas vàrem acompanyar-los amb romesco (aqui) , però , es clar, hi ha una pila de salses per triar com acompanyament!\n500 g de formatge mató de bona qualitat\nEn un bol barregem el mató, l'ou, la sal, el pebre i la nou moscada sense pastar. Hi anirem afegint farina fins que s'aconsegueixi una bola de pasta que veiem que podrem treballar. Hem de fer-ne porcions (5 o 6), formar amb cada porció cilindres del gruix d'un cigar havà i anar-los tallant a mides regulars. Els anem guardant en una safata enfarinada separats entre ells, per evitar que s'ens enganxin.\nEls posarem a coure aquests nyoquis en aigua abundant, amb sal i un raig d'oli. Quan són cuit, es a dir, quan surtin a la superfície, els retirem amb una escumadora i els reservem.\nEls servim amb la salsa que haguem triat; quan la tinguem preparada, l'aboquem encara calenta pel damunt i servim.\nPublicat per Anirac a 19:05 5 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: fideus i pasta, formatge, nyoquis\nUna recepta molt senzilla de fer i amb un gran resultat, l'hem tret d'aquest blog en italià escrit des de Grecia, on podeu trobar també altre receptes tradicionals gregues.\n1 tall de formatge de cabra Garrotxa (la recepta original porta feta)\nTallem la part de dalt dels pebrots formant un tap, doncs haurem de farcir-los i el peduncle juntament amb una mica del mateix pebrot ens servirà de tapa. Buidem les llavors.\nAixafem el formatge amb una forquilla i hi afegim l'orenga, la menta , l'alfàbrega i l'all talladet petit. Salem una mica i empebrem.\nFarcim amb el formatge i les aromes els pebrots. Tapem amb els peduncles, els posem en una cassola o una llauna que pugui anar al forn, reguem els pebrots amb oli i enfornem.\nDeixem a uns 180º fins que siguin ben cuits.\nPublicat per Anirac a 8:03 1 comentari:\nEtiquetes de comentaris: aperitius i entrants, formatge, Grècia, verdures\nPublicat per Anirac a 8:01 1 comentari:\nUn altre gelat de iogurt molt fàcil de fer, aquest cop amb mango i el toc del cadàmom i, opcionalment, amb un topping de festucs...deliciós i ràpid de fer.\n2 mangos mitjans madurs\nfestucs trinxats grollerament (opcional)\nPelem els mangos i els tallem a trossets. Els posem en un cassó juntament amb el sucre, encenem el foc i deixem que cogui a temperatura mitjana fins que el sucre estigui desfet i quasi sembli una melmelada. Ho retirem del foc i deixem refredar.\nQuan els mangos siguin freds, els hi barregem el cardamom al gust i els iogurts grecs. Ho pasem tot pel túrmix i quan quedi tot ben homogeni i fi, ho passem a un bol que pugui anar al congelador .\nDeixem el gelat al congelador i de tant en tant, remenem per a trencar el gel i perquè així ens quedi una crema fina i homogènea.\nA l'hora de servir-lo, formem boletes, les posem a la copa o al plat i hi escampem festucs trinxats pel damunt.\nPublicat per Anirac a 9:07 4 comentaris:\nPublicat per Anirac a 7:31 1 comentari:\nUna versió diferent de les patates d'Olot (aqui), aquest cop les hem fetes farcides de rossinyols aprofitant que hi ha hagut una certa abundància durant l'estiu.\n200 g de rossinyols o vaquetes (Cantharellus cibarius)\nPer fer el farcit de vaquetes començarem per netejar-les i tallar-les a bocins no gaire grossos. Pelem la ceba i la tallem el més fina possible.\nEn una paella, posem una mica d'oli i la ceba i una mica de sal. Deixem que es cogui i quan comenci a tornar-se transparent, hi aboquem el vi blanc. Deixem que el vi es redueixi ihi afegim els rossinyols (vaquetes). Quan estigui tot ben cuit, retirem del foc i deixem refredar-ho. Quan s'hagi refredar, ho pasem pel passapures i en fem una pasta (pel turmix, millor que no, perquè tampoc no volem una papilla).\nNetegem i pelem les patates, i amb la mandolina en fem llesques ben primes.\nEn una paella amb força oli, anem posant-hi les llesquetes ben primes, cal que es coguin una mica però que no enrosseixin, només que perdin la rigidesa. Les anem passant a un plat amb paper absorbent. Salem.\nQuan siguin totes passades, n'agafem una i hi posem al damunt una cullerada de pasta de bolets, sense que arribi a les vores, llavors, la tapem amb una altra llesca i passem la patata d'Olot per clara lleugerament batuda, així queda segellada i no marxarà el farcit. La posem en oli calent i deixem que enrosseixi. Repetim amb totes les llesquetes fins acabar-les o acabar la pasta.\nEtiquetes de comentaris: aperitius i entrants, bolets, Garrotxa, Olot, patata\nUna amanida molt complerta i refrescant, la recepta ens la vàren ensenyar en un curs de cuina.\n1 endívia neta\n1 poma grosa no farinosa, tallada a daus i regada amb suc de llimona\n125 g de pinya natural, tallada a trossos\n2 talls de pernil salat tallats fins\n1 llimona, el suc (per la poma)\nsalsa vinagreta de llimona:\n6 cullerades soperes d'oli\n3 cullerades soperes de suc de llimona\nPer la salsa: Barrejarem tots els ingredients i reservarem (aquesta salsa ens serveix també per amanides de salsa, d'arròs, patates i peixos i carns fredes)\nTallem la endívia en juliana. Pasem el pernil per una paella, sense oli, fins que sigui una mica cruixent.\nUn un bol rodó, barrejem les pomes tallades, els tomàquets també tallats, l'endívia, la pinya i les avellanes. Hi afegim els talls de pernil i amanim amb una part de la salsa.\nServim la resta de la salsa a part.\nPublicat per Anirac a 21:17 3 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: amanides, avellanes, fruita, salses, vinagreta\nPublicat per Anirac a 9:03 10 comentaris:\nPublicat per Anirac a 7:22 2 comentaris:\nPublicat per Anirac a 8:16 2 comentaris:


Jornada de neteja del litoral - Ajuntament de Palafrugell\nEl dissabte 19 de setembre, a les platges de Llafranc i del Port Pelegrí\nEl proper dissabte 19 de setembre, a partir de 2/4 de 10 del matí, l'Àrea de Medi Ambient organitza la jornada de sensibilització ambiental de Neteja del Litoral 2020, que s'engloba en la jornada de neteja Let's Clean Up Europe, una acció comuna a tot Europa, que a nivell català es promou i coordina des de l'Agència de Residus de Catalunya.\nL'objectiu és conscienciar sobre la quantitat de residus que llencem de forma incontrolada a la natura i promoure accions de sensibilització a través de la recollida d'aquests residus.\nLa jornada de Palafrugell es realitzarà gràcies a la col·laboració de diferents empreses del municipi. Les activitats són les següents:\nNeteja del fons marí en la modalitat d'immersió amb el Centre Poseidon\nNeteja a peu de l'entorn de la platja amb Delicious & Sons\nNeteja del fons marí en la modalitat d'immersió amb els centres Barracuda Diving i Triton Diving\nA causa de la situació de la COVID-19, les places són limitades, la inscripció és obligatòria i caldrà portar mascareta. Al llarg del matí, la platja de Port Pelegrí romandrà reservada per aquesta activitat.\ndijous, 10 setembre 2020 14:09


Obert el termini de la VI edició del Concurs de Microrelats de la CAL - CAL\nPresentem la sisena edició del Concurs de Microrelats que organitza la Coordinadora d’Associacions per la Llengua Catalana (CAL) amb la col·laboració de l’Escola d’Escriptura de l’Ateneu Barcelonès.\nCom a les edicions anteriors, el termini de participació s’inicia l’1 de febrer i finalitza el 31 de març del 2021. Les categories per a participar-hi són les següents:\n– Categoria Oberta. Hi poden participar totes les persones majors d’edat que ho desitgin. Les obres que es presentin en aquesta categoria han de girar entorn del lema “Llengua i resiliència” ―la resiliència entesa com la capacitat d’algú o d’alguna cosa per afrontar amb èxit una situació desfavorable o de risc, i per recuperar-se, adaptar-se i desenvolupar-se positivament davant les circumstàncies adverses―, i han de tenir una extensió màxima de 1.200 caràcters amb espais inclosos.\nPodeu descarregar-vos el cartell del Concurs de Microrelats 2021 aquí.


Les noves guinguetes de Badalona obren persianes a la platja\nAlguns dels vuit operadors, set dels quals són concessionaris nous, ja han obert les noves casetes blanques i blaves, a l'estil clàssic dels envelats\nGuingueta davant l'estació de Renfe, ja en funcionament aquests dies / Foto: J.T.\nJavier Torres - 01/06/18\nLa platja de Badalona ha vist aquesta setmana les primeres canyes de cervesa i els primers refrescos de la temporada. Després d'un curs més amb certa polèmica al voltant dels retards en la instal·lació, algunes de les guinguetes han iniciat la temporada, sota una homogeneïtzació de l'estètica i de la qualitat del servei. I és que l'Ajuntament renovava enguany la concessió dels vuits 'txiringuitos' que hi ha al llarg del litoral badaloní, després de prorrogar-la el passat estiu 'in extremis' per manca de temps.\nNomés un dels vuit establiments, el situat a la platja de la Barca Maria, repetirà com a adjudicatari els propers anys. Els altres set són nous propietaris, la majoria amb experiència en el sector, gestors d'altres negocis similars a altres comarques de la costa catalana, com ara el Maresme o el Baix Llobregat. De fet, tres dels adjudicatari s'han fet amb l'explotació de dos guinguetes badalonines; és a dir, hi haurà tres empresaris amb dos cadascun, i altres dos amb un sol 'txiringuito'.\nFonts de la regidoria de Medi Ambient expliquen que el canon de tots vuit serà de prop de 25.000 euros anuals, el màxim que els licitadors podien oferir en el concurs. El que suposarà un ingrés per a les arques municipals de 200.000 euros, aproximadament. Un concurs en el que els plecs també marcaven aquest disseny homogeni, de colors blancs i blaus marins, que recorden als antics envelats de festa major, i que puntuaven molt l'oferta gastronòmica i de dinamització cultural i d'activitats.\nFrank Berrio és un dels nous operadors, que gestionarà dos dels nous 'txiringuitos', concretament els dos de la platja entre l'estació de Renfe i el Pont del Petroli. Un concessionari que porta des de fa algunes temporades una de les guinguetes de la platja de Montgat, i que ja coneix la zona i el seu públic. “Aquests anys d'experiència ens ha permès conèixer el públic de la zona i els estàndards de qualitat que demanen”, apunta.\nEl Karamba, que aquesta setmana ja està en funcionament, apostarà per gastronomia d'autor ben elaborada, i el segon, Micandé, per una oferta de qualitat però més dinàmica, ens explica. “Cada operador ha fet una aposta per les activitats que considera d'interès. Nosaltres hem intentat satisfer des dels més petits als més grans, amb iniciatives de tot tipus. Crec que hem entès el que volia l'Ajuntament, i per això hem estat ben valorats”, subratlla Frank, en relació a les propostes de dinamització i culturals.\nNavarro, el rei dels 'txiringuitos'\nEntre alguns dels concessionaris ja es coneixen del sector, tot i que cadascun ha fet la seva a l'hora de preparar la seva oferta particular. En el que sí han coincidit molts, la majoria, de fet, és en l'empresa encarregada de construir la guingueta, segons el disseny que l'Ajuntament havia posat sobre la taula. Es tracta de Navarro Olivier, una empresa fincada a Almeria, que treballa a tota la costa espanyola mediterrània, a les Canàries, les Balears i part de França, especialitzada en aquest tipus de fabricacions de fusta.\nUna altre de les guinguetes es muntava encara aquesta setmana al Pont del Petroli / Foto: J.T.\nMolts dels operadors ja coneixien al responsable, Olivier Navarro, i havien treballat amb ell anteriorment. “És un dels millors fabricants amb bons estàndards de qualitat. És dels més recomanats al nostre sector”, explica Frank. Set dels vuit 'txiringuitos' han sortit dels magatzems de Navarro, que aquests dies passeja de punta a punta de la platja de Badalona vigilant que tot el muntatge evolucioni com cal.\n“És un orgull que set dels vuit siguin nostres, clar. Hi ha hagut una bona combinació entre Ajuntament, operadors i nosaltres. Ens han deixat treballar per a complir les condicions del plec, les necessitats dels clients i la llei de costes, evidentment. L'Ajuntament ha entès que els guinguetaries són professionals, i està sent flexible per poder facilitar la feina”, ens explica Olivier.\nL'empresari no destaca cap dificultat particular en el disseny que estrenen les platges de Badalona, i esmenta que hi ha d'altres similars a zones com Castelldefels o Gavà. A més, indica, dins dels trets estètics marcats al plec, el Consistori ha permès que cada concessionari pugui variar uns mínims la distribució segons les necessitats.\nL'empresa andalusa subratlla que ha pogut agilitzar molt el muntatge, tot i els retards en la concessió, i està instal·lant ràpidament tots els equipaments, que provenen de la central d'Almeria. Quan tot està preparat, diu, tarden uns dos dies en muntar una guingueta, més o menys. Navarro calcula que, en una setmana, tots estaran funcionant.


Notícies - ACEMAC escenifica a Construmat la voluntat de reconversió de la construcció\nACEMAC escenifica a Construmat la voluntat de reconversió de la construcció\n1993: Inauguració dels Cinemes Sant Cugat (13/nov/11)\nAymerich creu que la pressió de Núñez ha 'facilitat' la declaració de parc natural (21/oct/10)\nEl nou president de l'ACEMAC aposta per la rehabilitació per superar la crisi del sector de la construcció (28/jul/10)\nAymerich assumeix la presidència de l'Acemac ( 5/jul/10)\nReconeixement de Construmat als habitatges de Promusa del carrer Mar de la Xina (23/abr/09)\nOnze empreses santcugatenques participen a la Fira Construmat 2003 (27/mai/03)\nJoan Aymerich és president d'ACEMEC\nel 18/mai/11 Jon Sindreu Economia PDF\nL'Associació Catalana d'Empresaris de Materials de Construcció (ACEMAC), presidida pel santcugatenc i exalcalde Joan Aymerich, és un dels 1.300 expositors de la 17a edició del Saló Internacional de la Construcció de Fira de Barcelona, Construmat, que ha obert les portes aquest dilluns. Un dels eixos importants de l'edició d'aquest 2011 és la rehabilitació i reforma de la llar que, segons Aymerich, constitueix 'el futur del sector', davant les males perspectives de recuperació en la venda d'obra nova.\nL'ACEMAC és una organització empresarial que agrupa empreses catalanes dedicades al comerç i distribució de materials de construcció amb l'objectiu de defensar els seus interessos. Segons dades de Construmat, l'únic segment de negoci que està creixent és el de la restauració, a un ritme de l'11%. El president de l'ACEMAC, Joan Aymerich, ha remarcat a Cugat.cat la necessitat que el sector ho aprofiti per reconvertir-se.\nEn lloc de dedicar-nos a la gran construcció, ens hem de centrar en la rehabilitació enfocada en el particular i el petit constructor.\nPel que fa a la situació de Sant Cugat, Aymerich ha explicat que tot i tenir dificultats com tota la resta de ciutats, la seva especificitat demogràfica fa que l'habitatge nou segueixi venent-se a un ritme més alt que a la majoria de localitats.\nTot i estant malament, a Sant Cugat encara no hi ha arribat tant la paralització de vendes d'habitatge nou.\nEl president d'ACEMAC ha destacat que les administracions haurien d'intentar assegurar la bona salut de les entitats financeres, ja que la concessió de crèdits a la ciutadania i a les empreses és necessària per estimular el sector immobiliari.\nPer primera vegada, l'edició d'enguany de Construmat, celebrada al recinte de Gran Via de la Fira de Barcelona, és oberta al públic general. Tot i que el nombre de metres quadrats d'aquesta fira biennal ha disminuït respecte el 2009, el nombre de participants s'ha mantingut al mateix nivell.\nConsulta el web de l'ACEMAC


JUNTS PER BENEIXAMA: 2012-04-29\nCITA PRÈVIA PER AL METGE.\nAquestos dies hi ha una certa pol·lèmica al poble, pel canvi en la forma de demanar hora per anar al metge.\nVolen que telefonem a un altre Centre de Salut o que utilitzem la web per apuntar-nos al metge i que s'acabe el servei que l'Ajuntament prestava per fer-ho.\nÉs molt senzill. És el futur -diuen.\nSegurament sí. La major part de la gent no tindrà cap problema si el telèfon i la web funcionen. Altra, acostumada a pasar personalment per l'Ajuntament i apuntar-se tindrà més dificultats. Algunes persones no tenen telèfon ni molt menys saben utilitzar internet. Fonamentalment persones majors a les que, a més, els agradava i, potser necessitaven, el tracte personal.\nLa Conselleria de Sanitat ha instal·lat el sistema ABUCASIS per realitzar totes aquestes funcions i és el que toca fer. El funcionari municipal que dedicava temps a aquesta tasca podrà fer-ne altra -diuen també des del poder municipal.\nEl sistema ABUCASIS ja porta temps funcionant. El que ells volen presentar com una novetat és una novetat a Beneixama, és una realitat a molts altres llocs. Com tots els sistemes informàtics funcionen bé, quan funcionen, i presenten problemes en altres ocasions que obliguen a tirar mà de la llapissera.\nMireu un exemple: es tracta d'un poble pròxim de menor població que Beneixama. També té un Centre de Salut de referència a partir de les tres de la vesprada i els caps de setmana.\nEl Centre de Salut local té l'ordinador i la línia telefònica que necessita i de 8 a 9 h del matí, un treballador de l'Ajuntament, no funcionari, es desplaça al Centre de Salut i pren nota de les sol·licituds, per telèfon o personalment, a la gent que es desplaça allí; immediatament ho tecleja a l'ordinador utilitzant el sistema ABUCASIS. Quan, a les 9 comença l'atenció mèdica, el treballador municipal deixa el centre amb totes les sol·licituds dintre de la web a disposició del metge o pediatre.\nHa necessitat una hora de treball i a atés, per telèfon o personalment, a tot el que ho ha necessitat. El Centre de Salut, a més dels professionals disposa també del servei de cita i del sistema informàtic sense dependre d'un altre Centre de Salut d'un altre poble. Eixe poble, menudet, és capaç de gestionar-se ell el sistema de cita per al metge, és un servei més per al Centre de Salut i per a la ciutadania local.\nEl que es preveu per a Beneixama, al cap del temps funcionarà amb normalitat, esperem!, però, haurem perdut un servei que teníem al nostre poble, una part de la gestió pròpia de la salut local i una atenció personalitzada per a la ciutadania. Podem canviar el sistema actual, però, exigim que la nova forma d'apuntar-se al metge es faça des d'ací, que el nostre Centre de Salut ho gestione, que el sistema ABUCASIS s'implante ací i que l'Ajuntament facilite l'atenció personalitzada al seus habitants (el funcionari municipal atendrà necessitats bàsiques dels ciutadans o, en cas contrari, classificarà papers en registres o carpetes durant una hora, l'elecció és fàcil si apliquem el sentit comú).\nModernitzarem la nostra gestió sanitària i atendrem personalment les sol·licituds de cita per al metge si el servei es queda a Beneixama. Evitarem un poc de treball a un funcionari, però, perdrem una part de la nostra autonomia local, passant a dependre en un servei bàsic d'un altre Centre de Salut i d'un altre poble, si ho traslladem allí. Per molt bé que funcione, és un pas enrere si perdem la gestió pròpia. Deurien pensar-ho millor!\n* Ara que comença a parlar-se de fusions d'Ajuntaments menudets, és molt perillós anar delegant funcions i serveis municipals en altres poblacions voluntàriament.\nPublicado por JUNTS PER BENEIXAMA en 16:48\nQUÈ VE EL CONSELLER!\nEl pròxim dimarts 8 de maig de 2012, a les 18 hores rebrem una visita important. Un Conseller del Govern Valencià no ens visita tots els dies. El grup de govern municipal, del PP com el Conseller, estarà molt content. Encara que no té motius.\nAquest home, honorable, ha pres mesures relacionades amb el servei sanitari públic valencià en contra dels drets de la ciutadania (encara que sabem que ell no volia). Ens ha retallat serveis, ens vol fer pagar per allò que ja hem pagat, volt privatitzar bens públics, vol fer-nos responsables a nosaltres de la seua calamitosa gestió ... (La Sanitat Valenciana ja l’hem pagada tots nosaltres mitjançant els nostres impostos, si la cosa no funciona, si té problemes econòmics, és per la gestió que d’ella s’ha fet i els responsables són els seus gestors, entre d’altres ell. Però, no, ens volen fer creure que nosaltres tenim la culpa d’aquest desastre i som els que anem a pagar-la).\nI a què ve? Ve a “explicar las medidas que està adoptando la Generalitat en la sanidad valenciana”. Resumint, tot el que estan fent per millorar el sistema sanitari valencià, per millorar l’atenció als pacients, reformes, ajusts, ... i tot més barat, molt més barat. I això van a fer-ho els mateixos que durant els últims 15 anys han destrossat l’economia valenciana en general i la sanitat valenciana en particular.\n- Ara pagarem per les receptes del metge, fins i tot jubilats que no pagaven res. Aquest mateix home va negar a Alacant el passat mes de març “que la Generalitat vaya a adoptar el sistema de copago sanitàrio”. Si va dir això fa dos mesos, i han fet el que han fet, perquè hem de creure el que ens puga dir el dia 8 a Beneixama?\n- S’han privatitzat serveis sanitaris, “servicios no asistenciales” li diuen. Això ara, com acabarà?, no ho sabem. “Modelo sanitario de gestión compartida” és la definició que li donen. Alhora que el conseller deia que només es privatitzaran serveis no assistencials, el vicepresident Ciscar manifestava “que la empresa gestora podría incentivar a los profesionales o contratar médicos”. Models privats ja en coneixen; Ribera Salud ja gestiona diferents hospitals valencians. És un joc perillós.\n- També la sanitat dels immigrants, dels majors de 26 anys que no hagen cotitzat mai, el sou del funcionariat de baixa mèdica, servei d’ ambulàncies, ..., moltes coses que ja sabem i moltes altres que no sabem i que vindran. (El qui deu saber-ho tot és el nostre alcalde que ja va fer la seua defensa del primer decret de retallades del Consell i de les retallades laborals en un dels Plens Municipals. Aquestes mesures són la segona o tercera retallada: Mariano Rajoy els va dir que havien de retallar 1.000 milions d’euros i ells, en una decisió tan difícil, van acordar llevar 700 milions a educació i 300 milions a Sanitat).\nFa un parell de dies el Conseller Rosado deia al diari que les empreses pagaran un canon, com el de l’alta tensió, “por hacer negocio en un sitio público”. Dit així sembla que vagen a encarregar-se dels serveis i damunt pagar a l’Administració, són ONG’s. No diu el que pagarà l’Administració a les empreses pel servei. I com es controlarà tot açò.\nTambé manifestava que aquesta privatització “no se debe a la ineficacia de los gestores públicos de los últimos 17 años de gobierno del PP, sino a que las cosas están cambiando”. L’argument és definitiu: “las cosas están cambiando”, altres vegades l’argument és “el culpable de tot és Zapatero”.\nPer què diu açò? Per que un d'eixos gestors ineficaços és ell. I com a metge que és, vol curar-se en salut.\nA la web de la Conselleria de Sanitat podeu llegir el seu curriculum com a gestor:\nSubdirector médico en el H. de Villajoyosa de 1995-1997.\nDirector médico del H. de San Juan de 1997-1999.\nDirector médico del H. de Alicante en 1999.\nGerente de Departamento Sanitario 17 (H. de San Juan) de 1999-2002.\nGerente de Departamento Sanitario 19 ( H. de Alicante) de 2002-2007.\nDespués de varios años al frente de la gestión de diferentes hospitales pasa a ocupar la Secretaría Autonómica de Sanidad (Viceconsejero) y la Gerencia de la Agencia Valenciana de Salud (AVS).\nEl 23 de junio de 2011 es nombrado Conseller de Sanitat.\nAquest home té molta responsabilitat en la situació de la sanitat valenciana actual. El dimarts vindrà a dir-nos que els culpables som nosaltres (jubilats que malgasten medicaments, metges que recepten a grapats, immigrants que creuen a peu tot Àfrica per operar-se el nas, ciutadans que bloquegem el servei d'urgències per bovades ...), però, que no ens preocupem, que ell ho arreglarà tot.\n* Aquestes mesures no són mesures de crisi, són mesures ideològiques. El ciutadà volen que deixe de ser pacient i ciutadà, i passe a convertir-se en assegurat. I cada assegurat que es pague el seu segur.\nPublicado por JUNTS PER BENEIXAMA en 15:48\nLÍNIA D'ALTA TENSIÓ II\nEstimats amics, benvolguts companys: no volíeu caldo, dues tasses.\nHui, per casualitat, hem llegit al diari oficial de la Comunidad Valenciana la Resolució de 13 de gener, (suposem que també l’haurà llegida el senyor alcalde, perdó, la tindrà ben estudiada el senyor alcalde, que és esta, eh!, esta), de la Direcció General d’Avaluació Ambiental i Territorial, per la qual s’ordena la publicació de la resolució complementària corresponent al projecte d’instal·lacions eòliques de la zona 13.\nI direu vosaltres, i això què és? Doncs, molt simple. A la Serra de la Solana hi ha alguns que volen plantar molins de vent per a la producció d’electricitat, “energia neta”, però, amb un xicotet inconvinent: en produeixen molta i no se la pot endur ningú en la butxaca. S’ha d’evacuar mitjançant una línia d’alta tensió.\nI on creieu que anirà a parar? Sí, heu encertat.\nDe moment, la Resolució li diu a la part interessada, “la parte contratante de la primera parte será considerada como la parte contratante de la primera parte.”, (que diria Marx, Groucho, no Carlos), que quan va presentar la declaració d’impacte ambiental dels molins no va presentar el projecte d’evacuació de l’energia elèctrica produïda i l’ha de presentar ara. Li dóna les corresponents instruccions, qüestions tècniques i de procediment i diu alguna cosa que ens interessa:\n- Hi haurà una línia, soterrada, que replegarà l’energia de molineta a molineta i la durà a la zona de “El Morrón”, a Villena. (Una subestació entre els molins 2 i 4).\n- D’allí anirà a Beneixama i s’ajuntarà amb la línia d’alta tensió de l’empresa Enerstar (suport 58, que ja està passat Beneixama. Potser parle del projecte anterior d'Enerstar) i s’evacuarà a la Subestació de Beneixama. Aquesta seguirà el mateix traçat de la que ara volen col·locar-nos, o siga que en tindrem dues línies d’alta tensió. (Pels mateixos postes? Amb uns altres? Pareix contradictori que duguen tota l’energia a la zona occidental per portar-la de nou a la zona oriental, la subestació d’Iberdrola a Beneixama. No sabem més ja que no hem vist nosaltres els mapes de la zona eòlica 13).\n- Aquesta també serà de 132 Kv, igual que l’actual, que també, potser, passarà a uns centenars de metres del poble. (No seria més simple i amb un menor impacte baixar-la de la part oriental de la serra a la subestació d'Iberdrola?)\nAra, l’empresa, ha de refer i presentar el projecte i, presentar-lo a exposició pública amb 30 dies per al·legar, però, la Resolució és del 13 de gener, està signada el 13 de gener i publicada al DOCV el 6 de febrer de 2012, han passat tres mesos, i en qualsevol moment pot publicar-se l’exposició pública i només tindrem 30 dies per presentar les nostres al·legacions si volem. Desconeixem si encara que el traçat siga el mateix que l’altra línia, també s’haurà de presentar un nou projecte i un nou període d’al·legacions per a la línia que vaja de “El Morrón” a Beneixama. Desconeixem si també es signaran convenis municipals amb l’empresa per import de 200.000 € o més, que ajudaran a pagar tot el que devem i evitaran que se’ns quede “cara de tonto”.\nHaurem de fer alguna cosa.\nSi algú vol llegir la Resolució completa:\nUN PASSEIG PEL TERME.\nAquesta setmana hem fet una passejada pel nostre terme municipal. Disposem de rutes ben senyalitzades i camins històrics per on dóna gust caminar tanquil·lament contemplant el paisatge.\nEixim en direcció al Salze pel camí dels Molins i agafem la "via verda".\nPassat el Salze i la Venta, ja pel Camí de Xàtiva, podem comtemplar el Cabeço Gordo, la Penya de la Blasca o Banyeres de Mariola.\nA la vora de la Central, podem fer una ullada cap a Bocairent, la Rambla o el camí de Sant Joan.\nParem a fer un glopet d'aigua i contemplar el magnífic cel del dia.\nAnem de tornada pel camí dels Arriers i Baltasar, voltats d'olivars i contemplant la Solana.\nJa estem a Benassaura i mirem el paisatge en direcció a ponent.\nTornem a Beneixama per la vora del Banc i del Cementeri. D'ací a poc, diuen que millorarà molt l'entrada al poble amb la instal.lació de noves escultures de ferro com les que heu pogut veure al llarg del recorregut.\nQuè podem fer per Beneixama com a indret adequat pel turisme rural? Què li oferim als qui vinguen a passar el dia als nostres albergs? Què podran vore els qui vinguen a caminar pels nostres senders? Què podem fer per la nostra salut? Què podem fer pel nostre paisatge? Com podem millorar la nostra terra? Com millorar el futur dels nostres fills i filles?\nMANIFESTACIÓ 25 D'ABRIL A VALÈNCIA.\nAhir vam estar a València, a la manifestació del 25 d'abril. Enguany, recordant Fuster i "Nosaltres els valencians". Va ploure, però, n'erem molts. De Beneixama també hi havia bona representació, gent que no es resigna, que busca un millor futur, que no calla davant tantes mentides i manipulacions.\nA l'acabament de la manifestació va eixir el sol.


Sergi Castignani - Artista - Port 25 Galeria d'Art l'Escala - Compra Online\nNascut a Barcelona, Castignani és llicenciat en Arquitectura per la Universitat de Barcelona i llicenciat en Art per l’Escola d’Arts i Oficis de Barcelona, on s’especialitza en caligrafia i litografia.\nDescriu el seu art com una exploració d'”un territori definit per la lleugeresa i la lluminositat”, centrant les seves obres al voltant de la figura humana. El cel, l’aigua i l’espai són també elements fonamentals per a les composicions de Castignani i el seu tema central de la “ingravidesa” que podreu apreciar en les obres exposades a la galeria.\nAl llarg de la seva carrera, les seves obres han estat seleccionades per les exposicions més prestigioses, tant nacionals com internacionals (Japó, Alemanya, Argentina, Polònia, Brasil, Canadà, Egipte o Itàlia), d’entre les que voldríem destacar:\n3a edició de la Petita Internacional, Exposició de gravats de Cremona, Itàlia\n4a Triennal Internacional d’estampa egípcia del Caire, Egipte.\n5a Triennal International d’estampe de Kochi, Japó\nLes seves obres s’exposen regularment en galeries de Barcelona i Madrid i també internacionalment.\nArtista: Sergi Castignani Títol: Núvol Mides: 40 x 80 cm Oli sobre tela\nArtista: Sergi Castignani Títol: Bluet Mides: 80 x 80 cm Oli sobre tela\nArtista: Sergi Castignani Títol: Onada Mides: 80 x 80 cm\nArtista: Sergi Castignani Títol: Nuages Mides: 80 x 80 cm\nArtista: Sergi Castignani Títol: Water Mides: 40 x 120 cm\nArtista: Sergi Castignani Títol: Air Mides: 40 x 120 cm\nArtista: Sergi Castignani Títol: Cel taronja Mides: 50 x 50 cm


PRINCIPALS MESURES DEL DECRET LLEI 17/2019 EN MATÈRIA D'HABITATGE | AMBIT LEGAL\nHome » CONSULTA EL BLOG » PRINCIPALS MESURES DEL DECRET LLEI 17/2019 EN MATÈRIA D'HABITATGE\nPRINCIPALS MESURES DEL DECRET LLEI 17/2019 EN MATÈRIA D'HABITATGE\nPer Cristina Benítez\nBreu nota sobre les novetats del Decret-Llei de mesures urgents en matèria d'habitatge\nEl Decret – llei 17/2019, de 23 de desembre, que fou ratificat pel Parlament de Catalunya el 5 de febrer de 2020, té com objectiu principal millorar l’accés a l’habitatge i combatre situacions d’emergència residencial, a través de diversos mecanismes per incrementar el parc d’habitatge protegit i l’oferta dels habitatges en règim de lloguer.\nLa norma estructura diferents mesures que es poden agrupar en dos grans blocs:\n1. Mesures en matèria d’habitatge\n2. Mesures que afecten al planejament urbanístic\na. En matèria d’habitatge:\nEs modifiquen, entre d’altres,\n- la Llei 18/2007, sobre el Dret a l’Habitatge\n- el Decret-llei 1/2015, de mesures extraordinàries i urgents per a la mobilització dels habitatges provinents de processos d’execució hipotecària\n- la Llei 24/2015, de mesures urgents per a afrontar l’emergència en l’àmbit de l’habitatge i la pobresa energètica,\n- i la Llei 4/2016, de mesures de protecció del dret a l’habitatge de les persones en risc d’exclusió residencial.\nHavent de destacar els aspectes següents:\n• Es posa l’èmfasi en el planejament urbanístic, que imposa qualificar sòl adequat i suficient per cobrir les necessitats d’habitatge de la població.\n• Es donen eines per disminuir els habitatges buits amb mitjans d’execució forçosa: la desocupació permanent dels habitatges s’assimila als edificis inacabats a efectes de la declaració com habitatge buit. El Registre d’habitatges buits (i d’habitatges ocupats sense títol habilitant) s’amplia a supòsits no procedents d’execucions hipotecàries. Es manté el termini de 2 anys per considerar un habitatge buit. L’execució forçosa de les mesures requerides pot suposar la imposició de multes coercitives de mil euros per habitatge i fins a l’import del 50% del preu de l’habitatge.\n• Es donen eines per declarar situacions d’utilització anòmala dels habitatges i mesures coercitives. Els incompliments en aquesta matèria es consideren incompliments de la funció social de la propietat. La Generalitat i els Ajuntaments han d’instruir els procediments, ordenar l’execució forçosa o sancionar la persona responsable de l’incompliment de la funció social de la propietat.\n• S’amplia la facultat d’expropiar, fins ara prevista a l’ús temporal de l’habitatge, al ple domini. En poden ser beneficiàries de l’expropiació entitats públiques i privades.\n• Es crea una nova definició d’allotjament dotacional, com a concepte més ampli que els habitatges dotacionals i s’integra en els sistema d’equipaments comunitaris. Els municipis que estan obligats a fer reserves per a la construcció d’habitatges de protecció pública, també ho estan per efectuar-ne per al sistema d’allotjament dotacional. Els equipaments dotacionals per a col·lectius específics que requereixen assistència residencial, es poden promoure des de l’administració municipal, l’Incasòl i els operadors privats (mitjançant concessió administrativa o dret de superfície).\n• Requereixen assistència residencial: les persones joves, la gent gran, les persones amb discapacitat, les dones víctimes de violència de gènere, els immigrants, les persones divorciades o separades que hagin perdut el dret a l’ús de l’habitatge compartit, les persones pendents de reallotjament per operacions públiques de substitució d’habitatges o per actuacions d’execució del planejament urbanístic o els sense llar.\n• Es preveu pels casos d’emergència residencial l’adjudicació en allotjaments dotacionals o, si l’administració no en disposa, en habitatges gestionats per les administracions.\n• Les persones físiques amb més de 15 habitatges, passen a tenir la consideració de grans tenidors. Aquesta consideració suposa: l’obligació d’oferir un lloguer social a persones en situació de vulnerabilitat o amb risc d’exclusió residencial. El lloguer s’estableix per un període 7 anys, incloent-ne els actualment en vigor per tres anys que s’amplien fins a aquell límit. S’estableix, a més, una renovació obligatòria dels contractes de lloguer socials si els ocupants es troben encara en risc d’exclusió. Aquests grans tenidors hauran d’oferir també un lloguer social a aquelles persones que acreditin un mínim de 6 mesos residint a l’habitatge, sense títol habilitant (regularització de la situació okupa), anteriors a l’entrada en vigor del decret (per tant, ocupants anteriors al 30 de juny de 2019).\n• Es crea un nou model d’habitatge protegit amb dues modalitats (genèric i específica) de durada indefinida i amb obligació de permanència en el patrimoni municipal del sòl i l’habitatge (PMSH) quan es tracta de sòls procedents d’aquest patrimoni especial.\n• La modalitat genèrica admet la comercialització en règim de propietat, arrendament o altre tipus de cessió d’ús. La modalitat específica, es destina exclusivament a l’arrendament. Els preus de venda i renda bàsics s’estableixen mitjançant ordre del Conseller competent per a tot el territori.\n• El règim transitori de la norma permet aplicar els preus i durada de la protecció anteriors a l’entrada en vigor del Decret-llei a aquells habitatges qualificats definitivament. Els que estan en tràmit se subjectaran a la durada indefinida si estan construïts sobre sòls procedents del PMSH.\n• Registre de Sol·licitants: es redueix de 3 anys a 1 la vigència de la inscripció. Afecta a totes les inscripcions anteriors a l’entrada en vigor del Decret-llei, que caducaran automàticament, sigui quina sigui la data d’inscripció, el 31 de desembre de 2021 si no es renoven abans. Les noves inscripcions ja es fan directament per un 1 any de vigència.\n• Les promocions privades de protecció oficial estaran subjectes a limitacions a l’hora de gestionar l’adjudicació, en funció de si es promouen amb ajuts públics o es situen sobre sòls qualificats en un règim de protecció pública. Aquestes limitacions obliguen als promotors privats a gestionar el procediment d’adjudicació a partir de les bases que aprovi l’administració que fa la convocatòria i sobre el llistat del Registre de Sol·licitants. Les promocions privades sense ajuts públics ni vinculació de sòl d’hpo es podran adjudicar lliurement pel procediment que determinin els promotors.\n• Moderació dels preus de lloguer: En els arrendaments privats s’haurà de fer constar l’índex de referència del preu de lloguer de la zona que haurà de mantenir publicat i actualitzat el departament d’Habitatge. Se sancionarà el no fer-ho i es negaran ajuts als arrendadors que lloguin per sobre del preu de referència.\nb. En matèria de planejament. Modificacions del text refós de la Llei d’urbanisme de Catalunya:\n• La modificació del TRLUC va encaminada a dotar els planejaments de mesures per augmentar el parc d’habitatge públic.\n• Es regula la creació d’àrees delimitades per incrementar el PMSH destinat a habitatges de protecció pública, a través de l’exercici del dret de tanteig o mitjançant expropiació forçosa.\n• Es regulen drets de tanteig i retracte del sòls de titularitat privada reservats a habitatge de protecció pública i dels habitatges arrendats quan es transmetin conjuntament amb la resta d’habitatges o locals de l’immoble, a favor de l’Incasòl, els ajuntaments i el promotors socials.\n• Es prohibeix l’alienació de cap bé o dret del PMSH que no estigui inventariat adequadament. El règim transitori estableix un període d’un any des de l’entrada en vigor del Decret-llei perquè els municipis inclosos en les àrees de demanda residencial forta i acreditada inscriguin en el Registre de planejament urbanístic de Catalunya l'inventari de béns i drets que integren el patrimoni públic de sòl i d'habitatge respectiu i el seu balanç de situació.\n• Es regula el sistema urbanístic d’equipaments dotacionals per augmentar el parc d’allotjaments dotacionals i la seva promoció i gestió des de la iniciativa privada.\n• Els plans d’ordenació han de reservar el 30% del sostre a la construcció d’habitatges de protecció pública destinats a la venda, lloguer o altres formes de cessió.\n• En les modificacions de planejament en sòl urbà consolidat sense increment d’edificabilitat, es destinarà a habitatge de protecció pública una ràtio de 70m2 per habitatge sobre el sostre construït.\n• Règim especial aplicable als municipis compresos a l'Àrea Metropolitana de Barcelona en\nmatèria de reserves d'habitatge de protecció pública:\n- 40% de reserva per habitatges de protecció pública en el sòl urbanitzable delimitat );\n- 40% en sòl urbà no consolidat. (Es pot mantenir en el 30% si es necessari garantir la viabilitat del sector).\n- La meitat d’aquestes reserves obligatòries es destinaran al règim de lloguer.\n• La cessió de sòl amb aprofitament urbanístic s’ha d’emplaçar sobre els sòls reservats a la promoció d’habitatges de protecció pública amb obligació de l’administració d’executar- los. En el cas que l'Administració no disposi de recursos econòmics suficients per fer-ho, el sòl de cessió s’ha d’emplaçar parcialment sobre la reserva esmentada i s’han de construir els habitatges amb els ingressos obtinguts per l'alienació de l’altra part.\n• Els sòls públics procedents de les cessions obligatòries i gratuïtes han de romandre dins del patrimoni de l’administració, sense perjudici de la facultat de constituir-ne un dret de superfície sobre els mateixos, o alienar-los a una altra administració. Aquest sòl es destinarà obligatòriament al règim de lloguer.\n• D'altra banda, es regula la possibilitat que la qualificació urbanística del sòl residencial amb destinació a habitatge de protecció pública pugui afectar una part dels edificis plurifamiliars, referint-la al supòsit d'edificis de nova construcció, al d'obres d'ampliació i de reforma generals, sempre que tinguin per finalitat allotjar majoritàriament nous residents.\n• El decret també habilita el planejament urbanístic perquè pugui reservar sòl per a un producte immobiliari destinat a l'ús d'habitatges per pisos, sense possibilitat de dividir- los horitzontalment, amb la finalitat que se'n cedeixi l'ús a terceres persones exclusivament en règim de lloguer.\n• Finalment, la norma crea una mesura per facilitar la intervenció mitjançant enderroc i substitució d’edificis existents, a través de la delimitació d’una finca o àrea de rehabilitació subjecta a equidistribució de beneficis i càrregues.\nc. El règim transitori (DT 9) determina l’aplicació de la norma en els nous instruments de planejament o modificacions dels vigents. No obstant, en el cas de planejaments urbanístics no adaptat al nou Decret-llei, s’aplicarà ja la reserva del 30% per habitatge de protecció pública, en els casos que contempla l’article 57.3 del TRLUC.\nd. Llicències d’obres caducades. La disposició final segona estableix una ulterior pròrroga extraordinària per les llicències caducades a partir de l’1 de gener de 2008, amb l’especialitat, en aquest cas, que transcorregut el termini màxim d’execució de la nova pròrroga (31 de desembre de 2022, que s’ha de sol·licitar abans del 31/12/2020) s’ha d’ordenar l’enderroc dels edificis inacabats o executar-lo forçosament l’administració que va atorgar la llicència.\n23/02/2020 comentaris (0)


[ Espai Claudàtor ]: de juliol 2008\nEl pare és mort.\nAvui m’ho han comunicat. Ha estat una trista notícia el poder comprovar l’interés d’algunes persones o institucions que mora.\nEl pare és mort, sí. I ho dic per segona vegada, perquè em costa de creure-ho. Així ha esdevingut la història: Jo he sigut sempre un home de molta fe; la vaig mamar de ben petit a casa i a l’església; és clar, que no em referesc, ni als edificis de pedra, ni a certs membres de les piràmides. Ma mare em deia que la fe és un regal, que no la tens perquè tu vullgues. I jo, vailet, l’esperava pacient i pacient, com si vinguera embolicada en paquet. Però aquests ministres de pedra, no eren dels meus…\nJa d’adolescent, em vaig – una mica, com tothom- despistar; però aquesta situació tampoc no tenia cap futur. Tot estava controlat i semblava com si una mà invisible es preocupara per mi. Al capdavall i topat de front a uns notaris, em reconduïren a la Casa del Pare. No hi havia res a fer, encara que, ni de bon tros, va ser, per ells, que la recuperara. Els notaris i la meua fe. Mira que treballen. Amb un colp de vista, els deus diners i, per cert, encara no han agafat la ploma; si, així és, tremola…\nLa meua fe; la meua humil fe; la meua humil i feble fe. Jo sempre l’he tinguda amagada; una mica, com l’aigua al desert… I mon pare, amb els peus pel davant, de cos present.\nEl pare és mort i m’ha fet senyals d’una carta de la Caixa, perquè ell mateix done fe que és encara viu. I en llegir això, ¡a collons! ha ressuscitat. Ha mogut els dits; de seguida, les mans, però endevinant-li el pensament he dit:\n- No et neguiteges pare, ni t’amoïnes; no faces calendari per aquesta gent. És normal que t’envien cartes. Aquests de La Caixa de Pensions tenen molta cura de la feina ben feta. Són seriosos els nois.\n¡Ai pare!, ¿i els protocols, què me'n dius? ¿Que tu què et creus, que els poden defugir? Pensa una mica pare, pensa i encén els teus ulls. És lògic que et demanen un encàrrec així, sobretot quan vius per mi i tu disposes de la meua veu; de mort, no vals per a res. No veus que no hi acudiries. La lògica dels banquers és impressionant. Fixa’t i els veuràs tots preocupats per fer fallida en la situació actual. Són els únics que ploren als penells que especulen, als polítics de coure ferm. Fan llàstima i tenen por de recular amb els seus guanys. De sol a dol, treballen. ¡No ho sé! Sempre suant, esmaperduts, entre papers.\nEl pare, mort, no n‘ha dit res. No ha mogut, per tal de riure’s, ni una cella. Però jo conec mon pare i, tots dos, d'amagat, ho hem fet.\n¿A veure qui té un pare pobre que riu mort i sense ser clergue, ni notari, de tant com riu és capaç de donar fe?\nPublicado por Príncep de les milotxes en 21:09 6 comentaris:\nEtiquetas: Contes, Del Príncep de les milotxes\nNo em referisc a les piràmides d'Egipte, on em perd tan sols amb la classificació de les èpoques, faraons, princeses i reialmes; em perd amb tots els mega-edificis construïts.\n¡Ai si les piràmides i les parets interiors parlaren de tot el que han vist! Passions, amors, renúncies, enveges, sacrificis o enganys, actuacions anònimes, abusos de poder, afanys de figuració, orgulls, anècdotes de blat i tendresa... Aquestes no les han edificades mai els faraons.\nLes piràmides, realitats enigmàtiques properes a l'àmbit cabalístic...\nTampoc és el cas de Piràmide la discoteca de Cabanes on l'afany consumista adreça, setmanalment, milers i milers d'animals humans a l'anònim i carnal escorxador; sense fer-se preguntes acudeixen callats, amb salconduits d'una voluntat minvada, reduïda per les drogues que planen a dojo, químiques, acústiques, visuals. Piràmide com una màquina de fer diners, aliena als sentiments d'una humanitat que l'única llibertat assolida és la de morir farts d'inanició, amb les mosques ensinistrades -d'una famèlica model de Margaret Astor- a la boca d'innocents.\nPiràmide que no és la del Louvre, de cristall i acer, simplement col·locada per ornamentació, per fer-nos creure que som brillants, per reflectir la bondat-maldat de les nostres carns, la flaquesa o bellesa de l'esperit.\nPiràmides que sí continuen interposant-se en les relacions humanes: amos i esclaus. Piràmides de dominació, encastades amb velluts i brillants, però que subjuguen i humilien.\n¡Ai com d'estúpids eren tots aquells que parlaven de la mort de Karl Marx! Una globalització tan allunyada de relacions poètiques entre els humans, sembla que l'ha ressuscitat; i la seua veu ressona, més actual que mai. Diuen que cremà els seus primers escrits: foren poemes; però el caliu restà ocult i floria en la seua obra posterior.\nEstructures piramidals quan et miren per sobre de les ulleres i et parlen amb ferotge condescendència, hom diria, quasi perdonant-te la vida, regalant-te l'aire perquè no et mores. Piràmides de poder en no captar una broma i estar mancat de sentit de l'amor, de l'humor. Piràmides disfressades d'una pseudo-serietat soteriològica - ací ja saps qui mana- i així enganyar, menyspreuar, defraudar els humans.\nPiràmides endreçades per homes i dones tristes, que tremolen insegurs, tan infrahumans com inhumans.\nDigueu si existeix bellesa, si l'ésser humà s'encongeix davant la vida que s'obre als cims impenetrables com L'Everest, el Lotse, el Makalu, el K2, la montanya sagrada de l'Ama Dablam...\n¿Voleu dir que els primers que les coronaren foren occidentals? Mireu la Viquipèdia, la història etnocentrista dels europeus meravellosos, quasi déus perfectes i magnífics que les xafaren... Agafades de mans trobem la mort, l'asèptic glaç...¿Seran els xerpes, homes i dones de veritat? Aquestes piràmides de gel i pedra amaguen secrets i ombres per a tots els qui se les donen de llestos. ¿Podrà l'orgull amb els vents curulls de pau?\nAgrair la fotografia a Féileacán.\nPublicado por Príncep de les milotxes en 16:27 1 comentari:\nEtiquetas: Del Príncep de les milotxes, Notícies, Reflexions vitals\nApreciat treballador de les hores mortes:\nSimplement unes poques lletres en veure't trist, arraconat i vivint d'un passat gloriós però que no és, ni de bon tros, una nova aurora. Darrerament seguisc les teues col·laboracions i he estat temptat de fer pública aquesta observació personal, quan hauria estat, més políticament correcte, el silenci. Però és que m'estime la república de les lletres i veig que les teues darreres partitures pateixen d'un nivell acurat de sensibilitat, d'aquella mena de resplendors passats.\nT'escric açò perquè t'estime, i, també, perquè em preocupa la condescendència amb què t'enfrontes a l'esdevenidor poètic. Probablement les fades i les muses Cal·líope i Euterpe estan de vacances i això ha fet que t'acovardisques, que visques d'aquella fama aconseguida. Tin per cert que pregaré per tu i adreçaré una carta a Josep -el carter del meu poble-; ell que és molt competent i humil, els farà arribar la meua desesperació, perquè, almenys, et telefonen i contacten amb les teues neurones, no siga que la xocolata es fonga i refrede, i no puguem gaudir de l'esplendor de les teues antigues festes. No tingues pena i deixa-ho a les meues mans. Fou el crític Calafat qui anys arrere, m'ensenyà l'expressió "no fer el pes" i reconec que, aquesta, és massa forta i demolidora per aplicar-la a qualsevol creador; millor serà oblidar-la; personalment, no m'agrada i , secretament, he de dir-te que l'odie. No penses tant en els Mozarts expandits per la web i tu proba de posar-te a la feina. Al cap i a la fi, ara són vacances i si no ho foren, tampoc aquesta lletra és tan important perquè la llija tanta gent. De la mateixa forma com ho fan els llauradors, treballa amic i obtindràs els fruits. Aquesta és l'única sentència a resseguir. No et fies de la indústria editorial; malgrat que se li omple la boca de frases fetes com "promoure la nostra llengua", "acceptar la discriminació positiva lingüística", "contribuir a l'engrandiment de la cultura catalana" i tots els altres bla, bla, blas que ens imaginem..., tot i que això forma part d'una societat i resta elegant dir-ho, jo accepte que aquesta asèptica indústria ha de procurar-se el pinso i que la bellesa i la composició musical són -per a ella- un tema, a sovint, negociable i tangencial. Dit molt més cru: "les peles són les peles"; i si no hi ha cap patrocinador o institució que pague l'edició, bon vent li done al compositor-poeta. Al capdavall, la humanitat tota, ha pres banys de mediocritat i són massa difícils les excepcions. Per altra banda, tu tens amics i aquest no ha estat mai el teu problema.\nAmic Salieri, no t'atabales i tu, a la teua; escriu amb força i il·lusió; no tingues pena i abandona tota aqueixa galàxia de paraules venals que, potser, ara et perden; escriure per vendre o per passejar amb tot pagat a Fires (Frankfurt, Montreal, Reus), això és l'últim crit; és una manera de viure i veure la vida. Ja saps la dita: "Qui té padrins el bategen". I per tal de consolar-nos, tots alguna vegada que altra hem comés el mateix pecat. Tin per cert que a la fi dels temps, l'explosió d'aquest Univers deixarà a cadascú al seu lloc:\nAmablement, el teu amic, el príncep de les milotxes.\nAgradecer la foto a Carlos jm.\nPublicado por Príncep de les milotxes en 11:20 3 comentaris:\nEtiquetas: Del Príncep de les milotxes, Indústria editorial, Notícies, Promoció lingüística\nUna altra cançó del Rocco Ventrella, per a tots vosaltres.\n¿On és l'amor?, aquesta és la gran pregunta que hauria de respondre la humanitat tota. Perdem massa el temps amb històries mediocres, pusil·lànimes. Tenim un melic hipernodrit de tan mirar-nos-el. Quant d'espai, quant de temps oferim, regalem... ¿Serà aquest el camí poètic de l'amor? Caldrà disoldre'ns l'escorça dura de la superficialitat per tal que els altres vegen no la perfecta màscara atemporal d'allò que som, sinó la realitat de la nostra vida. Hauríem d'assassinar l'orgull, l'escassesa d'aqueixa bona educació, veure, potser, que els altres poden ser la projecció nostra per tal de millorar, de realitzar, l'accent i espècia que ens complementa. Això sí, una mínima exigència cal proposar: la dignitat de tot ésser viu, com ho són, els núvols, per a la terra erma.\nGaudiu de la música i que l'amor us siga concedit, amigues i amics.\nAgrair la foto a Ferran\nPublicado por Príncep de les milotxes en 17:51 2 comentaris:\nTenen la mirada de cotó fluix i les hem vistes -àngels de foc- assegudes a l'ombra d'uns canyars on tremolen de peus; també, les deixalles.\n¿Per a qui tanta espera? ¿Coneixeran l'estima? ¿Els seus ulls de gneis fondran els rellotges?\nEl meu fill Guillem i jo les hem vistes... i el silenci.\nAcròbates del cos, amaguen camins de flors i fruits per on les seues penes vaguen.\nSentinelles sota un sol d'agulles, a l'ampolla d'aigua freda, enclaustren, cadavèrica, la tristesa. I abandonades, -en trinxeres ermes, circulars- se l'empassen.\nTransiten mars nafrades i no parlen: elles miren, endevinen territoris d'atzabeja on dibuixen gestos. Prestidigitadores de la llum, són ciclons a la recerca d'un pa d'estrelles blanques. Elles, com paraules nues que s'esmunyen, nines pulcres del vocabulari.\nDeuríeu conéixer-los, desemmascarar els monyicots que, al fulgor de llunes febles, adoren el que compren. Tot creient-se redemptors, les esclavitzen: homes de pedra, carcasses buides amb sang de cinabri. Sense amor, ni seny són àspids verinosos, fuets de molibdé, mercaders del cadmi injectat a la limfa.\nEl meu Guillem i jo us maleïm; us ancorem, amb vidres, els fonemes nuls de la vostra falsa tendresa.\nEn canvi, a vosaltres, dones translúcides, porcellanes de calor trencadissa, us apomem pètals d'amor i de rosada. Abans d'eixir a les notícies fosques de tanta tinta ignorada, molt més abans de nosaltres nàixer, ja existíeu. Per això mateix, en aquest juliol calorós de 2008 i, al camí Caminàs, el meu Guillem i jo us diem: dels canyars sou l'aire; un aire subtil on la vida subterrània vibra.\nAgrair la foto a Ferran.\nPublicado por Príncep de les milotxes en 10:15 1 comentari:\nEtiquetas: Del Príncep de les milotxes, Les meues dones, Poesia\n¿Què fa calor? Digueu que una mica; encara que als capvespres s'hi passegen núvols molt a prop dels vostres cors. Un xic com excusa perquè no us deshidrateu. Feu bondat i perdeu-vos a l'hamaca dels vostres pensaments... Deixeu-vos anar amb aquesta música del Rocco Ventrella que escolteu en entrar a la pàgina del blog. Relaxeu-vos, estireu-vos les neurones a la fresca, mulleu-vos amb un arruixador totes les vostres penes, que vole la calamarsa dels somnis; així nens, nenes, dones, homes, animalets de companyia, llibres, paraules o silencis, mirades còmplices, laberints de roses i calèndules, abraçades per a tots vosaltres, amors meus que us imagine amb el ritme de la peça que ara sona:\nAgrair la foto Yamiq\nPublicado por Príncep de les milotxes en 18:12 1 comentari:\nPer a la princesa de la solitud.\nVola... ... ...\nPublicado por Príncep de les milotxes en 18:09 3 comentaris:\nBon dia a tots, amics i amigues. L'altre dia assegut al marbre d'un parc vaig notar com el sol perdia la mandra.\nEren les 7:00 i em trobí amb el mateix home de temps arrere. A la babalà, em saludà somrient, molt amable, ell.\n- Sembla feliç, -li vaig dir-, com aleshores...\n- No et conec fill; he oblidat qui ets, si fores conegut, important per a mi... Ara sóc una xarxa de fils, tubs i gomes que no sé què en fan... però sóc feliç fill; sí, sóc feliç... Fixa't: Tu mateix pots veure la decadència d'aquesta carn. Ara perd pes i se m'obren forats a la ment per on les paraules s'enlairen com milotxes. ¿Ho he dit bé, veritat? ¿S'anomenen milotxes aquells artefactes dels innocents..., oi que sí? ¿Em veus abandonat pels cels? No semble més que un corsari allunyat del vaixell, derrotat, trist.\nMira'm: aquest cos no m'obeeix... i l'acer de l'aixeta cromada és molt més dur que aquest esquelet de cristalls. Però, encara, si els núvols pesen als carrers, l'aigua em cerca els secs de la cara. Ja no m'hi creixen flors i l'esperança, a poc a poc, s'eixuga.\nAra no camine, em trauen; m'hi veig en una fira que, tot i sentir-la, no és la meua. Al mercat, els carrers es moren de tanta sequera. Les oronetes s'oculten, esvalotades, als nius. Postrat en aquest llit de tissora, observe la lentitud de la vida, la rapidesa de la mort.\nPerò fa uns instants m'has somrist, m'has dirigit la paraula en la mirada.\n¿Creus que tinc algun xicotet motiu per ser feliç? Jo sí que ho crec. Malgrat tot, ¿saps si hi ha res que puga confirmar la felicitat?\n¿Creus que els diccionaris m'oferiran amb justesa la declinació més pura de l'amor?\nAmb els anys, fill, la mort, de blanc, s'acosta. La veus tan dolça, amable, familiar...\nConstrueixes en humil pel·lícula la teua història i t'amoïnes per no haver procurat més i més bocins lluents de felicitat.\nFelicitat, oh bella rosada! On ets, què signifiques dura paraula!\n- No burxes més, vell amic.\n- Jo no et conec. ¿Qui dius que ets? Per atzar, ¿hem estat nosaltres bons amics?\n- Agafa'm de les mans i somriu. Pren l'aroma, el fruit que anys arrere em regalares.\n- No t'entenc. No sé ni el com, ni el perquè de tot açò que dius. Però he notat una serena vibració de temps passats. Potser, el que fou la darrera poesia d'una vida verdadera...Pren les meues mans.\nSilenci, veles de vent, vaixell d'oblits i d'aire, salnitre, llum...\nAgrair la fotografia a Gerard Guiu.\nPublicado por Príncep de les milotxes en 17:11 Cap comentari:\nPublicado por Príncep de les milotxes en 20:49 2 comentaris: Vínculos a esta entrada\nAra que ja han passat uns dies envers l’Eurocopa 2008 i les persones han deixat de patir l’efecte, seria interessant fer un comentari breu sobre tot el que ha pogut generar aquest esdeveniment . Jo mateix, he patit en veure com el “panem et circenses” encara té raó de ser, tot i després d’haver eliminat històricament una dictadura, la espanyola. Però aquestes weltanschauungs (cosmovisions) duren molt més que les piles alcalines i, al dia d’avui, són una forma de mantenir ocupats –desviats, diria jo- els interessos i l’atenció pels verdaders problemes de la trista humanitat nostra.\nJo que sóc un desafeccionat pel futbol d’élite- pense que no es guanyen allò que els paguen, a banda de ser un escarni per a la resta de ciutadans i persones treballadores-, he vist com el Toni Ibáñez (no hauria d’escriure aquest post) se n’anava a casa capficat en veure que Alemanya no marcava gols i no guanyava la final; la penitència que pagà fou aguantar els xiulits i botzines de persones i cotxes, l’onejar de les banderes espanyoles (recordem el que deia Samuel Johnson <<el patriotisme- siga el que siga- la bandera com símbol, és el refugi dels covards,>> vegeu Paths of Glory, d’Stanley Kubrick) o la postura apàtrida del filòsof Immanuel Kant al llibre La pau perpètua en afirmar que la humanitat no podrà realizar-se o trobar el camí de la felicitat, mentre hi haja al món una sola persona que no siga tractada amb dignitat (el llistó el tenim molt alt els humans). Sense voler relativitzar el tema de la llengua i la identitat nacional (no és tampoc l'únic problema seriós que pateix la humanitat), considere que hi ha esclavituds molt més greus al nostre món que aquest estúpid problema de l’Eurocopa 2008 – demane excuses a tots els qui visquen l’esport, no el negoci quasi mafiós ( amb l’eufemisme, diríem “de mercat”), del futbol. El comentari de Toni em feia una mica de pena . Sembla que ens mirem massa el nostre melic i la mirada del bloguer hauria d'anar una mica més lluny, com deia la cançó.\nTambé he llegit els comentaris una mica exagerats de Toni Cucarella- ara mateix vivim al segle XXI- i és una mica difícil que passe el que comenta al seu article (Manifest contra el cinisme dels botxins ). Si no he entés mal, parla d’un afany d'exterminació envers el català, per part de llengües com el francès i l’espanyol. Exagerat, torne a dir. No podem dir a tothora que "som molt desgraciats, que ens treuen llibertats, que volem autodeterminació, etc... sempre amb planys i plors. Parat a pensar , sí que podem dir-ho i expressar-nos, però l'atenció humana té límits. L’amor a una llengua i a una forma de veure la vida no pot fonamentar-se ni en decrets llei, ni en obligacions legals. El resultat històric ha estat un fracàs. Ho podem comprovar en la repressió patida sobre les altres llengües del territori de la pell del bou. Quan més prohibeixen l’ús d’una llengua ( temps de dictadura espanyola), s’hi troba més resistència en abandonar-la. Podríem trobar una mena d’etnocidi (matar la cultura d’un grup humà, la seua forma de pensar i viure), però una actitud genocida o forma d’exterminació de la cultura catalana per part d’Espanya, no crec. La paraula genocidi solament s’empra o fa al·lusió a l’extermini físic dels éssers humans. Parlar de genocidi espanyol cap a la cultura catalana , és una incorrecció terminològica i semàntica. El mateix Manifiesto por una Lengua Común al qual fa referència Cucarella, pixa fora de lloc. No crec que els mateixos autors creguen tot el que han escrit; simplement calia dir-ho, fer una mica de soroll per tal de fer-se notar. El seu discurs, el tarannà d'aquest Manifiesto, des d’un punt de vista intel·lectual, és anquilosat i assenyala mediocritat moral en alguns moments.\nQuan escrivim als blogs, de vegades, fem córrer la retòrica. sense cap mala intencionalitat. Ens espolsem els dimonis i les males vibracions. Perquè, ¿creieu que ens llegeix tanta gent? ¿Creieu que pel fet d’escriure som capaços de generar actituds vitals que duguen a canvis radicals al nostre voltant més proper? Ni de bon tros, amics/gues. Som animals que entropessem en la mateixa pedra. La comoditat ens venç massa a sovint ( jo el primer que cau en aquest parany del sistema). Hegel ja ho va deixar tot molt ben explicat a la Filosofia del dret: com funciona un Estat burgés, la gran màquina uniformadora amb l’objectiu de desfer les diferències per tal de centralitzar i controlar-ho tot.\nNosaltres escrivim, perquè estimem la llengua que ens ha vist nàixer i créixer. I ho fem sense cap obligació, perquè volem la grafia de les paraules, l’aroma que emanen, la seua llum oculta que, també, ens afaiçona. Escrivim per existir, no per figurar, ni per estar de moda, ni per obtenir guardons adjudicats en fires; escrivim tranquils, a la vora de l’hivern, sense foc que ens escalfe. Escrivim, perquè no volem demostrar res a ningú, simplement per trobar la llum interior, per acostar-nos als ritmes amables de la primavera o, potser, per testimoniar que els cucuts, encara, canten. Escrivim per la mirada d’un xiquet, d’una xiqueta que descobreix el traç enamoradís d’una lletra i se li obre tot un futur de possibilitats: de llums, també d’ombres. Escrivim, no per acumular punts al nostre curriculum personal, ni per grimpar en l'escalafó de la fama i dels fums; escrivim per l’esperança. I morirem, si cal, prenyats de solitud, però amb garlandes de vocals i consonants a la boca.\nAquestes reflexions, i d’altres, anaven creixent al meu cap, mentre un sol lluent cremava la seua pell i els meus braços recollien, a Aín, les creïlles de la propera temporada. Ja són totes podrides, em deien els savis bells i vells del poble. Enguany, bixest; malament per les creïlles. Incrèdul com sóc, m’arromanguí la peresa i les dues vesprades anteriors les passí a l’hort. Encara trauré per menjar fins al març. Algun llombric ja festejava el banquet. Els mals auguris se n'anaren a fer punyetes. La voluntat i el treball poden canviar la realitat. Les creïlles fan pensar.\nI veia, solitari, com la lluna dissolia el color de totes aquestes paraules en el capvespre daurat.\nAgrair la foto a diamond_nigth.\nPublicado por Príncep de les milotxes en 13:54 3 comentaris:\nEtiquetas: Aín, Del Príncep de les milotxes, Notícies


Tags: Eleccions Generals 10N 2019, Política, Sergi Rodríguez\nJa se’ns anuncia que hem d’estar preparades i preparats per a una nova crisi ̶com si no ho estiguérem ja! Perquè la que diuen que ve, és la mateixa que arrosseguem des de fa temps. En el fons, ens avisen perquè anem assumint que haurem de suportar una altra vegada salaris de misèria, ajustar a la baixa les pensions, fugir a l’estranger per trobar majors possibilitats laborals, perdre en salut, en educació… i en tot allò que abans s’anomenava Estat del Benestar.\nÉs clar que el missatge és per a nosaltres, per a la majoria social que sempre patim les crisis: per als treballadors i treballadores, per als pensionistes, per a les persones que lluiten cada dia per poder arribar a final de mes mantenint a familiars en atur, o per a dependents que necessiten cura sense que les ajudes socials arriben a cobrir totes les necessitats o per a qui estalvia tota una vida per poder dignificar l’assistència a la gent gran amb la poca oferta pública de què pot disposar.\nEl missatge, és clar, no és per als grans banquers, ni per a les grans multinacionals, ni per als polítics professionals que tenen assegurada la qualitat de vida des de les institucions. No ho és per a les empreses energètiques, d’apostes, financeres o d’altres grans negocis especulatius, mitjançant la gran estafa de les portes giratòries. Aquesta gent acomodada no pateix les crisis anunciades. Ben al contrari, aprofita per augmentar per mil els seus beneficis. La prova està que en tot aquest període de crisis que arrosseguem, els rics són més rics i els pobres, més pobres, i que la diferència numèrica entre uns i altres s’ha fet immensa. Un percentatge molt xicotet acumula una gran riquesa, mentre que una gran majoria acumula cada vegada més i més pobresa.\nPer a aquesta gent, evidentment les mesures per eixir de les crisis que ella mateix provoca tenen sempre una única recepta: retallades en serveis públics, salaris, pensions, privatitzacions, liberalisme financer sense control, estímul i ajudes per al benefici del gran capital. Diuen, com ja han repetit mil vegades en les mil crisis que hem patit, que una banca sanejada, un capital lliure de la intervenció de l’Estat i que una gran entitat empresarial motivada, són garanties per a eixir de les crisis. Com sempre, les mateixes fórmules per omplir-se les butxaques i continuar amb un sistema del qual viuen amb plena comoditat.\nPer a nosaltres, la crisi és sistèmica. No caben ja solucions dintre del mateix sistema ni poden fer-se receptes anticrisi des dels partits del sistema. És condició imprescindible fer tot el contrari del que s’ha fet fins ara. Cal tindre una banca pública que puga dedicar-se a ajudar a la petita i mitjana empresa, a les iniciatives per crear ocupació, amb crèdits ajustats a les necessitats socials reals. Cal posar taxes a la circulació del capital financer, blindar els serveis bàsics de la població i impedir que es convertisquen en negocis per a la iniciativa privada. Cal una fiscalització realment progressiva, on pague més el que més té i menys el que menys té. És necessari que les grans fortunes tributen com cal i no continuen gaudint dels beneficis que per la seua condició han obtingut. Cal capgirar la realitat que vivim. Cal una força política progressista amb la força suficient com per trencar el règim que vivim i impulsar un canvi real del sistema que hem viscut als darrers anys. Per això, és tan important en les eleccions que vénen, que Unides Podem-Esquerra Unida tinga el suport suficient per a condicionar eixe canvi. El vot útil de l’esquerra ara i en aquest context és Unides Podem-Esquerra Unida.\nFont: Sergi Rodríguez EUPV./


IT9 aposta per el desenvolupament de programes pels instal·ladors aprofitant les tècniques que ens aporten les noves tecnologies. A més ens agrada escoltar a l’instal·lador perquè ens faci propostes per poder millorar els programes en funció de les seves necessitats.\nSoftware IT9 som una empresa de nova creació formada per informàtics amb molts anys d’experiència en el sector de la programació, dels quals els últims 12, els hem dedicat a desenvolupar programes tècnics i de gestió per a instal·ladors en els camps de l’electricitat, aigua, gas i climatització.\nSi volem que els nostres clients estiguin satisfets hem de saber escoltar-los, perquè així amb les seves propostes podem fer uns programes que agradin a tot el sector i que tothom es beneficiï de les millores.\nEn el nostre web, dins l’apartat Ubicació i Contacte, el client ens pot fer arribar la seva proposta, millora o incidència tant sols enviant-nos un missatge.


internet – Pàgina 3 – TV Digital Ontinyent\n30/03/2016 Destacat, Economia, General\nL’Ajuntament d’Ontinyent ha habilitat una “passarel·la de pagament” que permetrà als veïns i veïnes abonar els seus rebuts i multes a través d’internet. El servei, confeccionat pel Departament d’Informàtica, era presentat hui pel regidor coordinador de Govern Obert i Transparència, Joan Sanchis, qui explicava que accedint al banner habilitat a la web municipal o directament a http://pagaments.ontinyent.es, es podrà executar estos pagaments des de qualsevol ordinador, tablet o dispositiu mòbil connectat a internet sense necessitat de fer desplaçaments, i només comptant amb el corresponent rebut. Segons explicava Sanchis, esta plataforma de pagament “és un nou pas endavant al nostra afany per modernitzar l’Ajuntament i aprofitar les noves tecnologies per oferir un millor servei als nostres veïns i veïnes. Una acció que s’afegeix a altres realitzades com la implantació de la bústia ciutadana, l’app municipal, o la possibilitat de pagar la zona blava a través del telèfon mòbil; i a altres …\n29/03/2016 Empreses i comerços, General\nEl proper dissabte 2 d’abril, el Coworking de la Pobla del Duc, acull el taller de creació d’imatges. El taller, organitzat per la Asociación de Emprendedores Rurales (AER), està adreçat a totes aquelles persones que gestionen comptes de xarxes socials, ja siga per a ús propi o de comptes aliens. Mitjançant aquest taller, que tindrà una durada de 4 hores, es proporcionaran mitjos per a crear infografies i cartells, que afavoreixen la dinamització de pàgines de negoci, o personals, a Facebook o Twitter. En l’actualitat, a les xarxes socials, el contingut visual rep un 94% més clicks que el contingut en text. Les infografies es comparteixen fins a 40 vegades mes que altres tipus de contingut. Tot això, esdevé en un augment de la comunitat, una forma de expandir una marca i, en definitiva, facilita que els nostres productes arriben a una audiència major. Així mateix, al taller no sols …\nLa Guàrdia Civil incauta drogues i diverses armes en una vivenda de Benicolet\nEn la nit del 12 al 13 de febrer, la Guàrdia Civil de Castelló de Rugat va tindre coneixement sobre el fet que en un domicili de la localitat de Benicolet podia estar cometent-se un suposat delicte de violència de gènere. Una vegada allí i després de parlar amb la víctima, aquesta va informar que el seu marit podia tindre armes en el domicili i substàncies il·legals. Per aquest motiu es va iniciar l’operació “KRETTEL” per part de l’Equip de Policia Judicial de la Guàrdia Civil de Tavernes de la Valldigna, a fi de poder localitzar i detenir a l’autor d’aquests fets. Fruit de les gestions realitzades i de les investigacions dels components encarregats d’aquest operatiu es va poder confirmar que en la localitat de Benicolet existia un domicili en el qual hi havia armes de foc i substàncies il·legals. La fase d’explotació d’aquesta operació es va realitzar el dia 13 …\n17/02/2016 Educació, General\nL’IES Pou Clar d’Ontinyent s’ha classificat per a la fase final de la 3a lliga de Debat de Secundària i Batxillerat, organitzada per Escola Valenciana i la Xarxa Vives d’universitats. El centre ontinyentí s’ha classificat hui dimecres, després de superar una eliminatòria on han participat altres quatre centres i on, a més, també s’ha classificat l’institut Sivera Fonts de Canals. En aquesta ronda han participat 25 alumnes que han debatut al voltant de la qüestió “Internet ens fa més lliures?”. La mecànica de la competició consistia a argumentar, posicionant-se a favor o en contra, en funció d’un sorteig que se celebra prèviament. Aquestes argumentacions han sigut avaluades pel jurat, format per un representant d’Escola Valenciana, Emili Gascó, i dues representants de la Universitat de València, Marga Landete i Noèlia Ibarra. Aquest jurat valora les destreses en l’acció d’argumentar per part dels diferents participants, posant èmfasi en qüestions com la qualitat …\nEl proper 20 de febrer, el Coworking Soterrani de les Idees, acull un taller de creació d’imatges. El taller, organitzat per la Asociación de Emprendedores Rurales (AER), està adreçat a totes aquelles persones que gestionen comptes de xarxes socials, ja siga per a ús propi o de comptes aliens. Mitjançant aquest taller, que tindrà una durada de 4 hores, es proporcionaran mitjans per a crear infografies i cartells, que afavoreixen la dinamització de pàgines de negoci, o personals, a Facebook o Twitter. En l’actualitat, a les xarxes socials, el contingut visual rep un 94% més clicks que el contingut en text. Les infografies es comparteixen fins a 40 vegades mes que altres tipus de contingut. Tot això, esdevé en un augment de la comunitat, una forma de expandir una marca i, en definitiva, facilita que els nostres productes arriben a una audiència major. Així mateix, al taller no sols es …\nA dos dies del tancament de les urnes, “Ontinyent Participa 2016” s’acosta a la participació registrada en l’edició de l’any anterior. En el matí d’aquest dimecres més de 3.200 persones havien fet efectiu ja el seu vot, quan en l’edició anterior va haver d’esperar-se a dijous per arribar a les 2000, i es va registrar un total de 3731 vots al llarg de tota la setmana. La iniciativa posada en marxa per l’Ajuntament per tal de triar els projectes més prioritaris a executar 425.000 euros del pressupost d’enguany, està tenint una bona resposta ciutadana a la que el coordinador de Govern Obert i Transparència, Joan Sanchis, animava a continuar: “els veïns i veïnes han d’aprofitar l’oportunitat que els brindem per a decidir directament amb el seu vot quins projectes volen que es facen realitat d’entre els presentats pels propis ciutadans i seleccionats pel Consell de Ciutat”, explicava. Per ara, el …\nL’Alcalde d’Ontinyent, Jorge Rodríguez, i els regidors del Govern d’Ontinyent exercien aquest matí el seu dret al vot dins “Ontinyent Participa”, el procés pel qual les 29887 persones empadronades a la ciutat i majors de 16 anys han estat cridades a triar els projectes més prioritaris a executar amb una partida de 425.000 euros consignada en el pressupost d’enguany. Jorge Rodríguez aprofitava per convidar a la ciutadania a participar activament d’aquest procés i decidir quines tres inversions s’han d’executar d’entre els 11 projectes triats pel Consell de Ciutat, ja que “tenim l’oportunitat de construir entre totes i tots la ciutat que volem, una oportunitat que no deu ser obviada en una societat en la que volem que cada volta siga més important la participació ciutadana i la regeneració democràtica”. El termini de votacions s’obria la passada mitjanit, a les 00:00 hores, votant durant la matinada prop de 200 persones a …\nEls prop de 30.000 ontinyentins majors de 16 anys empadronats en la ciutat podran votar presencial i telemàticament des d’aquest dilluns quin projectes vol que execute el seu Ajuntament en 2016. Açò serà possible gràcies a la posada en marxa de la iniciativa “Ontinyent Participa” el pioner procés iniciat en 2014 pel Govern d’Ontinyent “per a fomentar una nova manera d’entendre la democràcia participativa”, en ser la pròpia ciutadania la que planteja els projectes d’entre els quals finalment els propis veïns triaran quins s’han d’executar. La iniciativa va ser un dels factors tinguts en compte pel Ministeri d’Economia i Competitivitat per a reconèixer Ontinyent com a “Ciutat de la Ciència i la Innovació” el passat 9 de febrer a Burgos, on diverses localitats van preguntar a l’alcalde, Jorge Rodríguez, per un procés pel qual s’han interessat més de 30 municipis de tota Espanya. En la primera edició es van registrar …\nUn taller sobre idees de negoci a internet reprèn les activitats al “Soterrani de les Idees”\nUn taller formatiu sobre anàlisis d’idees de negoci a internet reprendrà aquest divendres la a temporada d’activitats per dinamitzar el “Soterrani de les Idees” l’espai de formació i treball en comú (“coworking”) creat per l’Ajuntament d’Ontinyent per fomentar l’emprendedurisme a la ciutat. Es tracta de tallers formatius organitzats per l’Associació d’Emprenedors Rurals-AER, encarregada de dinamitzar aquest espai, que en esta ocasió tindrà per títol “5 passos per analitzar la teua idea de negoci a internet” i anirà a càrrec de l’empresari Quique Mora, creador de la web www.otropuntodevista.com on analitza, construeix i promociona negocis d’altres empreses a internet. Al taller d’esta setmana, adreçat a emprenedors i/o empresaris amb un negoci tradicional o una idea de negoci, Mora analitzarà al detall els passos a seguir per a comprendre les possibilitats reals d’una idea de negoci a internet, parlant de la selecció del producte i/o servei, la proposta de valor, l’anàlisi de …


Consells per conservar els embotits frescos | Mitjans\nConsells per conservar els embotits frescos\nEls embotits formen part del nostre dia a dia i els tenim presents en molts dels nostres àpats perquè són una opció fàcil de preparar i són perfectament combinables amb qualsevol plat de la nostra cuina.\nÉs important saber que tant embotits cuits com curats necessiten una conservació específica que en molts casos implica guardar-los a la nevera o en llocs frescos de casa nostra. La conservació dels embotits és un aspecte a tenir en compte durant tot l'any, tot i que habitualment durant els mesos de fred és més fàcil de resoldre que no pas durant els mesos d'estiu. Intentem veure amb aquest article consells i recomanacions per a poder conservar l'embotit fresc i amb el seu gust natural.\nEmbotits crus i cuits com les botifarres blanques i negres, el pernil dolç o la catalana necessiten conservar-se a la nevera a una temperatura que oscil·li entre els 3 i 5 graus en el mateix paper parafinat amb què ens ho emboliquen a la xarcuteria. Si és inferior, els aliments poden congelar-se parcialment i si és superior, comença el creixement bacterià. En el cas de comprovar que la nostra nevera no té prou fred, podem obrir una mica el paper per deixar que passi l'aire pels costats. Aleshores, l'embotit es mantindrà sec i eixut i no farà mala olor. És recomanable tenir els embotits a la nevera com a màxim de 3 a 4 dies a la nevera i no menjar-los si considerem que no estan prou frescos.\nEn el cas dels embotits curats, com poden ser la llonganissa, el fuet, el xoriç, la secallona o el pernil salat és recomanable tenir-los fora de la nevera; en un lloc fresc, ventilat i si és possible fosc, evitant que la llum solar incideixi sobre les peces de manera directa. Aquest tipus d'embotits si els tallem en llesques, tenen tendència a què se'ls pugi la sal, i per tant es tornen més forts i salabrosos i perden el seu gust i textura original. També és molt aconsellable tenir-los penjats cap per avall i evitant sempre que les peces d'embotit es toquin entre elles. A l'estiu, i en llocs més calorosos, si no tenim més opcions que guardar els embotits curats a la nevera, és recomanable col·locar-los sobre un drap de cotó mullat en aigua i ben escorregut.\nArribats aquest punt probablement us esteu plantejant què fem un cop l'embotit curat ja ha estat obert. En aquests casos hem de penjar-los col·locant la part del tall mirant avall i ben tapat per no tenir contacte amb l'aire. Es recomana untar la zona del tall amb una mica d'oli d'oliva per tal que l'embotit no es posi ranci, i tapar-la amb paper film transparent.\nSovint per facilitar el nostre consum comprem l'embotit tallat en talls o envasat al buit. Per poder conservar aquest embotit tallat en talls o rodanxes podem col·locar cada porció una sobre de l'altra, formant una torre que després embolicarem en paper film transparent i guardarem a la nevera. Si les volem consumir, les trèiem amb temps de la nevera i les col·loquem en un plat per tal que les rodanxes es vagin adaptant a la temperatura ambient.\nTambé pot ser habitual congelar l’embotit envasat i anar-lo traient després amb antelació suficient abans de consumir-lo. En el cas dels embotits curats es recomana però no congelar-los.\nCom a últim consell, recordeu sempre de col·locar els embotits a la nevera juntament amb la llet i els derivats lactis, als prestatges centrals i superiors, on la temperatura varia entre 4 graus i 8 graus centígrads.