4 gener 1951 (69 anys)\nEscriptor, advocat, assagista i anarquista\n2 Crítica al marxisme i al socialisme d'Estat\n3 La societat del treball i la llibertat\n4 El joc com l'oposat al treball\n5 El replantejament de l'activitat humana\n6 Obra en català\nL'abolició del treballModifica\nThe Abolition of Work and Other Essays (L'abolició del treball i altres assajos) és el llibre més conegut de Black, el qual es basa en les idees de pensadors revolucionaris com Charles Fourier, William Morris, Paul Goodman, Marshall Sahlins i Paul Lafargue. Argumenta en contra de la subordinació de la vida de les persones per l'esquema del treball on se les obliga a una vida dedicada a la producció i el consum de mercaderies.[cal citació]\nCrítica al marxisme i al socialisme d'EstatModifica\nEncara que desenvolupa una crítica profunda al capitalisme i als punts de vista neoliberals, també critica els esquemes marxistes del socialisme d'Estat a causa que aquests mantenen una lògica productivista que es diferencia del capitalisme en que, enlloc de treballar per a un patró/burgès, en el socialisme d'Estat hom rep ordres d'un administrador assignat per l'estat socialista. D'altra banda, també critica la glorificació del treball i del treballador en el marxisme per mantenir-se en la línia teòrica del neoliberalisme en afirmar que les coses adquireixen valor per mitjà del treball.[cal citació]\nLa societat del treball i la llibertatModifica\nBlack defineix el seu concepte de "treball" com l'activitat productiva compulsiva engegada per mitjans econòmics i/o polítics. Black mostra nombroses dades per demostrar que gran part de la misèria al món està lligada al treball. Per aquest motiu denuncia al treball per la seva compulsió i per subordinar les persones a un altre que els diu què han de fer, de manera que les persones perden la seva subjectivitat i, per tant, la seva llibertat. Això es fa a través de múltiples formes degradants de disciplina cada vegada més sofisticades. D'altra banda la crueltat del sistema es mostraria en els altíssims accidents de treball que van des de lesions fins a defuncions laborals.\nA causa d'això, troba que els que defensen el treball i la llibertat serien hipòcrites. A causa de la regularitat i la monotonia del treball, les persones s'acostumen a la rigidesa i a la regularitat, i no tenen temps per al contacte interpersonal o l'activitat realitzadora de la persona. Black recorda que és evident que la majoria de les treballadores no estan satisfetes amb la condició del treball, però la ideologia de la societat actual tendeix a glorificar el treball per autoreproduir-se.[cal citació]\nEl joc com l'oposat al treballModifica\nLa forma en la qual les persones poden reclamar la seva llibertat és per mitjà de recuperar el temps que ara empren en els seus treballs i redirigir-lo cap a activitats on entraria el que Black considera com l'oposat del treball: el "joc" i el lúdic. El joc no és necessàriament governat per regles i és fet voluntàriament i en llibertat. Black identifica el joc com a idèntic amb l'activitat no instrumental i amb l'economia del regal. Afirma que les societats caçadores-recolectores es caracteritzen pel joc, cosa afirmada per Marshall Sahlins. El culte i el nivell de dedicació actual al treball seria alguna cosa que inclús sorprendria a les societats de l'Antiguitat i de l'Edat Mitjana.[cal citació]\nEl replantejament de l'activitat humanaModifica\nBlack critica el punt de vista que el treball és necessari per fer activitats importants però molestes, afirmant que gran part dels treballs més necessaris poden ser fets amb un sentit més lúdic i adaptats a l'artesania o a una altra activitat més plaent. D'altra banda, manifesta que gran part dels treballs no mereixen en realitat ser rescatats perquè són bàsicament imposicions del capitalisme consumista. Això a causa que gran part de les activitats productives només serveixen als propòsits del comerç i del control social que existeixen exclusivament per mantenir el sistema del treball.[cal citació]\nEntrevista a Bob Black (Público 16/12/2017)\nEl anarquismo y otros estorbos para la anarquía, de Bob Black.\nDiferents assajos de Bob Black, en anglés.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Bob_Black&oldid=21001458»\nDarrera modificació: 21 abr 2019 a les 20:03


Risto, contra Telecinco per l'abús sexual a 'GH': "Rematadament malament"\nper Jennifer Navarro Redactora 03 de desembre de 2019 11:32\n'Gran Hermano' està envoltat de polèmica des que es filtrés que havien gravat la reacció de Carlota al vídeo del presumpte abús sexual que va patir per part d'un company de reality. Més de vint marques de primer nivell han retirat la publicitat del programa estrella de Telecinco com a crítica a l'actitud de la cadena, que ha trigat dos anys en demanar perdó per com es van comportar.\nTelecinco ha enviat un dard enverinat a Antena 3, a qui acusen d'aprofitar-se de la controvèrsia per criticar-los. L'últim a reaccionar? Risto Mejide, que ha carregat contra la seva pròpia cadena en un discurs molt sincer.\nHo ha fet des de 'Todo es mentira', espai que ha aprofitat per manifestar la seva opinió al respecte: "L'estratègia de Mediaset? Molt desencertada i molt mal portada. Com a treballador de la casa se m'emporten els dimonis quan es calla davant acusacions tan greus com les que s'estan dirigint cap els programes i els amics de la casa. Primer se centraven en el silenci i després atacaven Atresmedia, han acusat el grup rival d'avivar una campanya de desprestigi contra 'GH' i sense fer autocrítica. Hem de recordar que el 2017 va passar una presumpta agressió sexual repugnant i condemnable. Tot el nostre rebuig. Espero que tot el pes de la llei caigui sobre l'agressor i que ningú no passi pel que va passar Carlota".\nHa reconegut que es va reaccionar malament: "Rematadament malament. Ningú no va interrompre un presumpte abús i tots hem vist el vídeo en el qual s'obliga a Carlota a veure les imatges. Es van equivocar i molt, però ja ho ha admès la productora. Tard o aviat, però ho ha fet. Estic convençut que va haver-hi més matusseria que mala fe. S'ha de recordar també que van posar el cas en mans de la justícia".\n"Les víctimes parlen quan poden i la gent dona suport a la causa sense necessitat que cap grup mediàtic li digui. Una altra cosa és que a aquest grup mediàtic (Atresmedia) li vagi bé això d'empènyer la bola a veure si atropella el format de major èxit de la competència. En cas de ser cert, seria lamentable i repugnant aprofitar-se d'un cas d'abús sexual per aconseguir el que no aconsegueix competint en audiència", diu contundentment.\n"Crec en la innocència d'un grup que ni tan sols està cridat a declarar en la causa. I crec en l'ètica, la professionalitat i honorabilitat dels meus companys. Però no entenc el silenci. Costa tant fer el que estic fent jo ara? Sortir i dir això amb tota l'honestedat i més informació i legitimitat que jo? A una gala de 'GH' seria meravellós. Qui calla sembla que atorga. I en aquest cas em consta que no és així. Crec que una reacció a temps hauria evitat molts maldecaps".\nCom a publicista que és, semblava evident que opinaria sobre el boicot que han engegat unes quantes marques: "Què és això d'exigir a una marca que es retiri del programa? Si ets una marca d'aquest 35%, ets un hipòcrita. I si no estàs a dins d'aquest 35% que ha marxat, ets un censor. Això té un nom, xantatge".\nTelevisió Risto Mejide 'Gran Hermano VIP'


IB3 | La murada del port de Ciutadella queda sense restaurants\nIB3 Notícies > societat > La murada del port de Ciutadella queda sense restaurants\nLa murada del port de Ciutadella queda sense restaurants\nL'Ajuntament preveu treure a concessió les coves per un període curt perquè a llarg termini vol obrir-les des d'un vessant cultural\nLa murada del Port de Ciutadella queda sense restaurants. Després de trenta anys, i més un de pròrroga, s’acaba la concessió i l’Ajuntament ha donat un mes per buidar les coves on fins ara s’ubicaven aquests negocis. La idea del consistori és obrir les coves a les visites en un futur ja que són un Bé d’Interès Cultural.\nEl darrer restaurant que quedava a sa Murada del port de Ciutadella que hi ha davall de s’Ajuntament tanca les portes aquests dies. Els altres tres que hi havia, tots ells del mateix propietari, ja varen tancar l’any passat quan va finalitzar la concessió. Una decisió que varen prendre també per l’obligatorietat d’haver de llevar els tendals. L’únic que sí que va decidir fer la inversió de canviar-los per para-sols, va ser el restaurant El Forat. Hi va destinar 25.000 euros; una inversió que ara perdrà. A més han hagut de traslladar el negoci a Cala’n Bosch.\n“No pots continuar amb tot el personal”, explica Jesús Rodríguez, encarregat del Restaurant El Forat, “passes de setanta persones entre tots els locals a vint”, declara.\nLa concessió als restaurants de sa Murada no es renova perquè aquests establiments es troben dins un Bé d’Interès Cultural i hi ha qüestions tècniques com la sortida de fums que no es poden mantenir. L’Ajuntament comença a fer feina per veure quins altres negocis s’hi podrien establir.\n“Necessitam fer aquest aixecament per poder saber exactament quins són els espais i, a partir d’aquí, saber quants locals es treuran a concessió, amb quines condicions i quins serveis podran donar”, informa Joana Gomila, la batlessa de Ciutadella.\nL’Ajuntament preveu treure a concessió aquestes coves però per un període curt, ja que a mig-llarg termini apunten la possibilitat d’obrir-les al públic des d’una vessant cultural i patrimonial.


Neuro-desconferència al Centre Cívic de Sant Agustí, el dia 20 de març | Barcelona Cultura\nNeuro-desconferència al Centre Cívic de Sant Agustí, el dia 20 de març\nEn el marc de la Setmana Mundial del Cervell es duu a terme una peculiar conferència en què els usuaris poden escollir ja el tema a tractar\n“Digues la teva!”, aquest és el títol de la conferència que es durà a terme dimecres 20 de març al Centre Cívic de Sant Agustí, de 17 a 20 h. El cervell del futur, els dilemes ètics, les drogues, els tractaments en neurologia, la teràpia gènica cerebral i els mapes òmics del cervell. Sis temes que ja es poden votar a la pàgina web del Centre de Regulació Genòmica. Les votacions donaran el resultat amb el qual es traçarà el debat que mantindran els diversos científics convidats. L’usuari pot, a més a més, contribuir amb idees i fer ja les preguntes que vulgui a través de la pàgina.\nLa neuro-desconferència podrà seguir-se en directe per internet a partir de les 17h a la home de Barcelona Cultura, i es farà servir l'etiqueta #neurodes per participar en la conversa de Twitter.\nAquest és un dels múltiples actes que, entre l’11 i el 20 de març, es podran viure a Barcelona en el marc de la tercera edició de la Setmana Mundial del Cervell, celebrada simultàniament a mès de 80 països.\nQuè és l'amor en neurobiologia? Com conviuen dues llengües en un sol cervell? Què és l'Alèxia? Són algunes de les altres qüestions que seran tractades en les diferents xerrades programades. A més, durant tota la setmana de l’11 al 17 de març, la Biblioteca Sagrada Família mostra una exposició del seu fons relacionat amb el cervell i ofereix una guia de recursos en diferents suports.\nSorgida dels propis investigadors, aquesta iniciativa pretén donar a conèixer els darrers descobriments en l’estudi del cervell humà. Els principals organitzadors són el Centre de Regulació Genòmica -la coordinadora del programa és Mara Dierssen, investigadora del centre-, l’ICUB i l’IBIDAPS, i compta amb la col·laboració de diversos espais universitaris i societats de la comunitat científica on es celebraran, també, molts dels actes.\nData de publicació: Diumenge, 10 març 2013


PRODUCTES DEL RUSC PER A DETERMINAR CONTAMINANTS AMBIENTALS ~ DIARI APÍCOLA\nPRODUCTES DEL RUSC PER A DETERMINAR CONTAMINANTS AMBIENTALS\nAquest és l’últim, del conjunt d’articles que parlen de les abelles com a bioindicadores, on faig referència al mètode indirecte per a la detecció de contaminants. Aquest tipus d’identificació es realitza a través d’evidències trobades quan s’analitzen els productes del rusc com la mel, el pol·len o la cera.\nLes abelles es mouen per gran diversitat d’ambients i entren en contacte amb diferents substàncies que acaben portant al rusc com pol·len, nèctar o aigua. Es veuen exposades al factor del risc i, tot i que no presenten taxes de mortalitat anòmales, ens donen la informació a través dels seus residus.\nAnalitzem, doncs, les diferents substàncies contaminants que es poden identificar amb alguns dels productes del rusc.\nD’una banda, el pol·len, tal i com demostren diferents estudis, és l’indicador més eficient per la contaminació atmosfèrica de partícules nuclears i va ser altament utilitat quan es va produir l’accident a Txèrnobil. Després de la desafortunada catàstrofe nuclear al Japó, l’anàlisi del pol·len podria ser novament usat per a valorar la presència de radioactivitat en zones allunyades del focus de contaminació.\nD’altra banda, la cera és bona indicadora per a substàncies liposolubles com poden ser els acaricides sintètics.\nFinalment, la mel és indicadora de compostos solubles en el nèctar i ha estat usada com per a monitoritzar una gran varietat de contaminants, incloent els metalls pesants, la radioactivitat a baixos nivells i pesticides. A més a més, la mel és l’indicador més adequat de contaminació de diòxid de sofre, degut a l’afinitat de la mel al SO2.\nEls metalls pesants, tals com el cadmi, el plom, el níquel o el zinc, provinents sobretot de les activitats industrials, tenen la característica de bioacumular-se, és a dir, entren a formar part dels cicles biològics, de la composició dels sistemes naturals. Hi ha estudis realitzats a diverses parts del món que demostren o indueixen a que la mel pot ser una bona indicadora per a avaluar els metalls pesants en l’ambient. Sempre, però, a part de considerar les concentracions trobades en els estudis, s’han de valorar els factors ambientals (pluja i vent que poden diluir la presència dels metalls pesants), les estacions de l’any o l’origen botànic de la mel (les plantes que tenen les flors més obertes estan més exposades als contaminants).\nTot això és corroborat per investigacions realitzats en diferents parts del món. A Romania, estudis realitzats el 2005 van ser usats per a valorar l’abast de la contaminació d’una determinada font de metalls pesants. I és que, tal i com demostren, també, estudis egipcis, l’anàlisi de la mel reflecteix la quantitat de metalls pesants que es troben a les plantes de les zones freqüentades per les abelles i s’hi observa clarament el traspàs dels metalls pesants des del sòl fins arribar a formar part de la mel.\nAquesta monitorització ja està essent utilitzada en casos pràctics, com és el cas d’una experiència alemanya que utilitza la mel de les abelles per a mesurar els metalls pesants en l’ambient, a l’aeroport de Düsseldorg.\nFinalment, concloure que, tant els estudis directes com indirectes, tal i com apunten els investigadors sobre aquesta temàtica a Bolonya, es poden complementar per tal d’obtenir una informació més complerta.\nBibliografia consultada per l’article


El conseller March ha visitat avui el Servei de Prevenció de riscs laborals de personal docent\n16 octubre 2020Conselleria d'Educació, Universitat i Recerca\nEl conseller d’Educació, Universitat i Recerca, Martí March, acompanyat de la directora general de Personal Docent, Rafaela Sánchez i del secretari general de la Conselleria, Tomeu Barceló, així com del cap de servei del Servei de Prevenció, Rafael Castell; ha visitat avui les instal·lacions del Servei de Prevenció de riscs laborals de personal docent. Un Servei que dóna cobertura als més de 14.000 docents que fan feina als centres educatius públics de les Illes Balears.\nDurant la visita s’ha fet un recorregut per les instal·lacions del Servei, des dels gabinets mèdics fins a les sales d’optometria, audiometria o extraccions. La visita ha finalitzat amb una reunió amb el cap de servei del centre.\nCal destacar que amb la creació d’aquest servei es dona resposta a una reivindicació històrica dels agents socials de les Illes Balears i es compleix un dels compromisos de l’Acord marc signat el setembre de 2015 per la Conselleria i els sindicats STEI i FECCOO, que compta també amb el suport del sindicat ANPE.\nEs tracta d’un servei de prevenció de riscs laborals per al personal docent dependent de la Direcció General de Personal Docent de la Conselleria d’Educació, Universitat i Recerca que presta servei als centres públics docents de la Comunitat Autònoma de les Illes Balears. Aquest servei té la finalitat de promoure la millora de les condicions de feina i de garantir un nivell eficaç de protecció de la seguretat i de la salut d’aquest personal davant els riscs que es deriven del treball.\nAls darrers mesos i amb motiu de la pandèmia COVID-19 aquest Servei ha estat l’encarregat d’avaluar en distintes ocasions, al personal docent vulnerable dels centres educatius públics de les Illes Balears. Uns 1.300 a l’inici d’aquest curs 2020-2021, dels que més de 300 es troben de baixa a l’actualitat.


Unitats - Agrupament Escolta Roland Philipps - Agrupament Escolta Roland Philipps\nSom els i les més petites de l’Agrupament, tenim entre 6 i 8 anys i al cau ens passem el dia jugant, aprenent i descobrint.\nAquí vivim les nostres primeres experiències a la natura, quan anem d’excursió i de campaments. Els nostres caps ens ensenyen a ser ordenats, nets i a compartir les nostres coses amb els altres.\nEn l’estol tenim entre 9 i 11 anys, som entusiastes, creatius i ens encanta jugar i deixar lliure la nostra imaginació. Al cau aprenem la importància de col·laborar amb els nostres companys, de ser útils i aprenem valors que ens ajudaran a desenvolupar la nostra personalitat i ens serviran tota la vida.\nSom nois i noies entre 12 i 14 anys i l’aventura és la nostra passió. Ens encanten els reptes i treballar en equip per aconseguir els nostres propòsits. Al cau desenvolupem el nostre caràcter i enriquim la nostra personalitat mentre deixem lliures les nostres inquietuds aprenent, jugant i treballant.\nNosaltres som els i les adolescents, tenim entre 15 i 17 anys i les nostres ambicions ens porten a idear i dur a terme projectes on hi col·laborem totes activament, sota el lema del compromís. Som els i les protagonistes de la unitat i ajudats pels nostres caps aprenem a ser autònoms, independents i responsables.\nSom els i les joves majors d’edat, entre 18 i 20 anys. Nosaltres mateixos ens autogestionem els nostres projectes supervisats sempre pel nostre cap. Estem disposats a fer servei sempre que calgui, mentre ens formem per assumir el gran repte de ser caps en un futur proper.\nSom voluntaris i voluntàries, que impulsats per la nostra passió pels nens i nenes, duem a terme una tasca educativa en el temps de lleure; a través de jocs, activitats i treballs intentem inculcar valors dins el marc de l’escoltisme català.\nEns formem contínuament per assumir les responsabilitats a les quals hem de fer front. A més de ser educadors i educadores, ens enriquim com a persones cada dia amb les experiències viscudes amb els nens i nenes, i és això el que ens motiva per a seguir sempre endavant.


El PDECat facilitarà la tramitació dels pressupostos de l'Estat | NacióDigital\nEl partit no presentarà cap esmena a la totalitat al projecte dels comptes públics per no obstaculitzar-los, però ara per ara es manté en el 'no'\nper NacióDigital , Barcelona, 2 de novembre de 2020 a les 12:31 |\nEl diputat del PDECat al Congrés Ferran Bel ha assegurat que ara per ara el partit no presentarà esmenes a la totalitat al projecte de pressupostos generals de l'Estat per al 2021. "Té aspectes millorables i no són uns pressupostos que puguem votar a favor ni abstenir-nos", ha explicat, si bé ha aclarit que no obstaculitzaran la tramitació dels comptes i ha reconegut que l'executiu espanyol té "voluntat de diàleg".\nEls demòcrates han obert una "petita línia de negociació" amb el govern espanyol, si bé han defensat mantenir discreció sobre els contactes, segons ha apuntat Bel. "Farem públiques les nostres esmenes parcials abans del dia 17", ha indicat.\nEl diputat ha apuntat que un augment de les inversions per a Catalunya podria ser un element de negociació. La crisi econòmica "sense precedents" justifica, a parer de Bel, la posició del partit pel que fa als comptes de l'executiu de Pedro Sánchez.\nLa gran incògnita és si es mantindrà la unitat de vot dintre del grup parlamentari de Junts per Catalunya al Congrés. "Quan vam ser expulsats del Govern vam dir que actuaríem d'acord amb els criteris que fixés el PDECat", ha argumentat. En la mesura que sigui possible, ha afegit, els demòcrates buscaran l'entesa amb els altres diputats de Junts.\nBel ha fet aquestes afirmacions en una roda de premsa posterior a la proclamació d'Àngels Chacón com a candidata a les eleccions del 14-F. Així ho han decidit les bases de la formació, que han ratificat la dirigent en la votació de les primàries per triar qui encapçalava la llista del partit als comicis, en un procés intern en què no hi havia més candidats.\nAmb la cap de llista decidida, ara el PDECat iniciarà l'11 de novembre el procés intern per triar els caps de llista a les demarcacions territorials, mitjançant assemblees comarcals. Aquest procediment coincideix amb la renovació en l'àmbit local i comarcal del partit, per reemplaçar militants que han marxat en direcció a Junts.\nPolítica, pressupostos de l'Estat, PDECat, Àngels Chacón, Ferran Bel\nFacilitar els pressupostos ?\nPer Gat Vell el 2 de novembre de 2020 a les 17:08\nMentre segueixin els atacs a independentistes, amb mentides, represió, detencions, etc. sense que actuin els ministres de Justicia i d'Interior, no s'ha de facilitar res al govern del xuleta madrileny. Cap vot català a favor de l'espanyolisme, ni d'un increment del 6,9% de l'assiganció a la corrupta monarquía. JxCat, PdeCat, Comuns, CUP, ERC, tots contra l'estat opresor de Catalunya. Fem-.nos respecqar.\nPer Josep Martí el 2 de novembre de 2020 a les 16:12\nÉrem pocs i va criar la burra. Tot sigui per la poltrona i el sou per no fer res.


comunicació a la xarxa | El racó d'Arbesato\nTag Archives: comunicació a la xarxa\nby jbellvis2012 | 5 Mai 2012 · 12:01 am\nEvidentment, en una universitat com aquesta i en un treball com aquests, tot és a distància i virtual…. Açò, duu avantatges i desavantatges.\nDesavantatges… Només en veig un: la manca del cara a cara.\nEls avantatges en són molts… El més important, que ens permet treballar en el moment del dia que volem i podem.\nLa freqüència és, en general, prou sovint. Uns més que altres, però és normal… tothom té obligacions, família, complicacions laborals, etc. No obstant això, la connectivitat no ha estat cap problema, el grup ha mantingut una freqüència correcta.\nUn altre punt a tractar és la pressa de decisions. Al principi volíem que tots ens donaren el vist i plau de tot el que fèiem però, prompte vam veure que aquest mètode no el podíem dur atès el ritme frenètic de l’assignatura. Així, van sorgir veus demanant al coordinador que marcara unes pautes clares, unes dates i que repartira les tasques. I fet, el coordinador es va ficar les piles i amb l’ajut de la subcoordinadora, va prendre decisions per guiar el grup. Açò no ha estat cap problema davant la possibilitat de que el projecte perda unitat, ja que si algú no està d’acord davant quelcom, ho fa saber i es fan els canvis adients.\nPel que fa a la gestió del temps, hem de dir que aquest és un bé valuós i escàs… Mai ens sobra i sovint anem malament de temps però, de moment hem pogut fer tot el que calia a temps. Serà un aspecte a millorar, si és que es pot, atès en gran part a les moltes ocupacions personals de cadascú i també, com no, al treball professional i el temps que també ens lleven altres assignatures. Així que farem el que puguem, però, intentant de millorar-ho.\nTagged as comunicació a la xarxa, PAC 2


Punt de Lagrange - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Punt lagrangià)\nUn punt de Lagrange (també anomenat punt lagrangià, punt L o punt de libració) és qualsevol de les cinc posicions de l'espai respecte a dos cossos en què un tercer, afectat només per la gravetat, pot estar-ne estacionari respecte als altres dos. Foren calculats per primera vegada pel físic francès Joseph Louis Lagrange i habitualment se simbolitzen amb L1, L2, L3, L4 i L5,\nDit d'altra forma, els punts de Lagrange són les solucions estacionàries del problema de tres cossos restringit. Per exemple, donats dos cossos massius en òrbites circulars al voltant del seu centre de masses, existeixen cinc posicions en l'espai en les quals es pot situar un tercer cos, de massa negligible, de forma que mantingui la seva posició respecte als dos cossos més massius. En aquests punts, s'equilibren les forces reals (gravitatòria) i fictícies (centrífuga) sobre el tercer cos, de manera que la força total sobre aquest és zero.\n1 Descripció dels punts de Lagrange\n1.4 L4 i L5\n2 Estabilitat dels punts de Lagrange\n3 Objectes artificials situats als punts de Lagrange de la Terra i el Sol\nDescripció dels punts de LagrangeModifica\nEls cinc punts de Lagrange d'un sistema de tres cossos restringit. Els dos cossos massius poden ser la Terra i la Lluna, el Sol i la Terra, el Sol i Júpiter, etc.\nEl punt L1 està situat sobre la línia definida pels centres de massa dels dos cossos M1 i M2, i entre les dues masses. El punt L1 del sistema Sol-Terra és ideal per a realitzar observacions del Sol. Els objectes que hi són situats mai queden sota l'ombra de la Terra o de la Lluna. El Solar and Heliospheric Observatory (SOHO) està situat en una òrbita d'halo al voltant del punt L1 i l'Advanced Composition Explorer (ACE) és en una òrbita de Lissajous també al voltant del punt L1. El punt L1 del sistema Terra-Lluna permet un accés a òrbites lunars i terrestres amb un delta-v mínim.\nEl punt L2 està situat sobre la línia definida pels centres de massa dels dos cossos M1 i M2, i més enllà de la més petita d'ambdues. Aquest punt en el sistema Sol-Terra és un bon lloc on situar observatoris espacials; com que un objecte en L2 sempre manté la mateixa orientació respecte al Sol i la Terra, el calibratge i la protecció són molt més simples. La sonda Wilkinson Microwave Anisotropy Probe està en òrbita al voltant d'aquest punt, i és també el lloc previst per situar-hi el successor del telescopi espacial Hubble. En el cas del sistema Terra-Lluna, L2 seria el lloc ideal per a situar un satèl·lit de comunicacions per cobrir la cara oculta de la Lluna.\nEl punt L3 està situat sobre la línia definida pels centres de massa dels dos cossos M1 i M2, i més enllà de la més gran d'ambdues. En el sistema Sol-Terra, aquest punt està situat a l'altra banda del Sol, una mica més lluny del Sol que la Terra. En algunes obres de ciència-ficció, és un lloc habitual per a situar-hi una «anti-Terra».\nL4 i L5Modifica\nEls punts L4 i L5 estan situats a 60º per davant i 60º per darrere, respectivament, de la menor de les dues masses del sistema; és a dir, cada un d'aquests constitueix un vèrtex d'un triangle equilàter on els altres dos vèrtexs són les dues masses. Aquests dos punts a vegades també s'anomenen punts de Lagrange triangulars o punts troians, ja que, en el sistema Sol-Júpiter, són els punts on estan situats els asteroides anomenats troians.\nEstabilitat dels punts de LagrangeModifica\nEl potencial efectiu del sistema de dos cossos, que mostra els 5 punts de Lagrange i la seva estabilitat\nEls primers tres punts de Lagrange són inestables. En realitat, només són estables en el pla perpendicular a la línia que uneix les dues masses. Això es pot visualitzar fàcilment amb el punt L1: una petita massa col·locada en aquest punt i desplaçada perpendicularment a la línia d'unió de les dues masses, experimentarà una força que la retornarà al punt d'equilibri. En canvi, si l'objecte es mou en la direcció de la línia, cap a una massa o cap a l'altra, la força experimentada tendirà a allunyar-lo del punt. Malgrat la inestabilitat dels tres primers punts de Lagrange, és possible trobar òrbites periòdiques al voltant d'aquests punts, com a mínim en el problema dels tres cossos restringit. De fet, aquestes òrbites periòdiques no existeixen en el problema general de n cossos, com és realment el sistema solar, però sí que existeixen òrbites quasiperiòdiques, que són les que han utilitzat totes les missions espacials que han situat enginys en punts de Lagrange. En aquestes òrbites, un petit ajustament periòdic de la posició de l'objecte li permet mantenir-se en una òrbita de Lissajous.\nPer altra banda, els dos punts de Lagrange L4 i L5 són punts d'equilibri estable, sempre que el quocient de masses M1/M2 sigui superior a 24,96. Aquesta condició es compleix en els casos Sol-Terra i Terra-Lluna. Quan un objecte situat en un d'aquests punts resulta pertorbat s'allunya del punt, però llavors entra en joc l'efecte Coriolis, que converteix la trajectòria de l'objecte en una òrbita estable en forma aproximada de nefroide al voltant del punt.\nObjectes artificials situats als punts de Lagrange de la Terra i el SolModifica\nInternational Sun/Earth Explorer 3\nProblema dels tres cossos.\nÒrbita de Lissajous.\nÒrbita de Liapunov.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Punt de Lagrange\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Punt_de_Lagrange&oldid=22613704»\nDarrera modificació: 13 gen 2020 a les 13:12\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 13 gen 2020 a les 13:12.


El vol procedent de la Xina noliejat per la Generalitat transporta 120.000 mascaretes per a la Comunitat Valenciana | Valencia Extra\nEl vol procedent de la Xina noliejat per la Generalitat transporta 120.000 mascaretes per a la Comunitat Valenciana\nEl centre logístic de Fira València ha rebut la càrrega del vint-i-dosé vol de la Xina amb material sanitari noliejat per la Generalitat Valenciana en el marc de l’Operació Ruta de la Seda. Es tracta de 120.000 mascaretes que van arribar a Madrid en un avió procedent de Shenzhen.\nEn total, amb les càrregues d’aquest nou vol, s’han adquirit de la Xina 642,7 tones dels següents productes: 20,6 milions de mascaretes, 10,4 milions de guants, 1,3 milions d’EPI, 700.000 ulleres de protecció, 100.000 kits de test ràpids, 20.000 termòmetres, 300.000 bates, 336.000 capells quirúrgics i 200.000 calces.\nA més, la Generalitat vol agrair la seua solidaritat a l’empresa Divina Pastora, que ha donat 300.000 mascaretes i 50.000 bates a l’Administració valenciana.\nEn aquesta línia de col·laboració amb Divina Pastora, la Generalitat ha posat a la disposició de la companyia les seues capacitats de gestió, logística i emmagatzematge per a la donació de material sanitari que l’empresa ha realitzat també amb destinació a altres comunitats autònomes.


Lleida es prepara per al 'The Best On' més internacional\nEl certamen coreogràfic de dansa urbana tindrà lloc el pròxim 25 de novembre al Teatre de la Llotja i comptarà amb la presència d’onze companyies estrangeres\nper Redacció 13/11/2017 17:00h\nUna coreografia del 'The Best On' 2016 | David Quintana\nLleida tornarà a ser la capital de la dansa urbana europea amb la sisena edició del certamen coreogràfic de dansa urbana 'The Best On', que tindrà lloc el pròxim 25 de novembre al Teatre de la Llotja de Lleida. Organitzat per l'escola Dancescape!, reuneix companyies professionals d'arreu del món i aquest any més que mai, ja que onze de les quinze companyies que hi competiran són estrangeres. Enguany, com a novetat s'han organitzat activitats paral·leles, com un 'market place' de marques relacionades amb la cultura urbana que tindrà lloc el dissabte 25 i el diumenge 26. A més, també hi haurà una zona de 'skate' i es duran a terme classes obertes de ball amb pares i fills, exhibicions de grafits i un vermut solidari. Totes aquestes activitats paral·leles se celebraran a les instal·lacions de la Llotja i tenen com a objectiu "impregnar Lleida de l'esperit de la cultura urbana, de la qual la dansa urbana n'és una de les seves manifestacions", explica Xavi Blanco, de l'escola de dansa Dancescape!.\nLa 6a edició, que tindrà lloc el cap de setmana del 25 i 26 de novembre al Teatre de la Llotja de Lleida, consolida el paper de Lleida com a referent de la dansa urbana europea i accentua el seu caire internacional amb 11 companyies estrangeres de les 15 participants, procedents d'Alemanya, Rússia, Itàlia, Regne Unit i Grècia. Al concurs hi participaran més de 400 ballarins. La competició europea de dansa urbana repartirà premis de 6.000, 1.000 i 500 euros i comptarà amb un jurat de luxe, format per Kevin Nguyen, Pat Cruz i Shaun Evaristo, ballarí de Justin Bieber. Com a punt final del 'The Best On', els dies 26 i 27 de novembre, el Teatre de la Llotja de Lleida acollirà un 'workshop' de 9 hores amb una exhibició dels membres del jurat.\n'The Best On' és una competició considerada de referència per part de les companyies professionals, tant per l'excel·lent dotació econòmica dels premis, com per la qualitat dels membres del jurat, tots ells ballarins professionals d'alt nivell i molt prestigiats a escala internacional. El certamen està organitzat per sisè any consecutiu per l'escola de dansa lleidatana Dancescape!, amb més de 15 anys de trajectòria i gran reconeixement en l'àmbit espanyol en l'àmbit de la dansa urbana. Entre els seus ballarins, hi trobem campions de hip hop de l'Estat espanyol en diverses edicions.\nDancescape! organitza permanentment workshops internacionals amb ballarins d'arreu del món, està en contacte assidu amb organitzadors d'esdeveniments europeus i participa activament en certàmens nacionals de dansa urbana. 'The Best On' també compta amb el suport d'altres organitzacions de la dansa urbana, com ara el Movement Lifestyle de Los Angeles, entre altres.\nUna avaria d'aigua obliga a tancar la Casa dels Gegants de Lleida\nEspectacle per al públic familiar aquest dissabte al CaixaForum Lleida


L'exconseller Jordi Turull va proposar a l'aleshores president de la Generalitat Carles Puigdemont que no convoqués eleccions a l'octubre de 2017 i que el llavors vicepresident i líder d'ERC, Oriol Junqueras, ocupés la Presidència de la Generalitat i assumir el propi Turull la Vicepresidència.\nSánchez, Rull i Turull demanen al Suprem que anul·li les seves condemnes\nAixí ho revela en el llibre 'Persistim' (Columna), que ha escrit des de la presó de Lledoners (Barcelona), on compleix 12 anys de presó, i al costat de la periodista Gemma Aguilera, amb un pròleg de Puigdemont i un epíleg del cantant i exdiputat del Parlament Lluís Llach.\nEn les seves 253 pàgines, Turull explica que, quan Puigdemont es debatia sobre si convocar eleccions o la declaració unilateral d'independència, ell li va plantejar: "No convoques eleccions i deixa pas. Que el vicepresident Junqueras assumeixi la Presidència i, perquè no sembli que li deixem el pes a ell i nosaltres ens rentem les mans, ja assumiré jo la Vicepresidència".\nLa proposta --que havia comentat abans amb la llavors portaveu parlamentària de JxSí i secretària general d'ERC, Marta Rovira-- va ser descartada després d'una conversa privada entre Puigdemont i Junqueras al no veure-la "factible".\nEl llibre també narra com ell i el llavors conseller Josep Rull suggereixen a Puigdemont que sigui el Parlament qui decideixi sobiranament què correspon fer, la qual cosa accepta; i afegeix que, quan ho comunica a alguns que van criticar l'opció d'anar a eleccions, no van saltar d'alegria.\nA més, subscriu unes polèmiques declaracions de Rovira al novembre de 2017 en què afirmava que la Generalitat va rebre informació per molts canals que s'estaven ficant armes a Catalunya, que anava l'Exèrcit i que el Govern no estava disposat a assumir un escenari de violència extrema amb morts al carrer.\nSegons Turull, en la preparació del referèndum van actuar com si estiguessin en "clandestinitat", de manera que cadascú sabia només el que li afectava directament i utilitzaven paraules clau, i es referia a les urnes com 'pizzes' quan parlava amb els seus col·laboradors.\nSobre les urnes, en la reunió preparatòria d'una roda de premsa se li va comunicar que ensenyaria una per a confirmar que existien, i que li van dir: "Tu, tranquil. A al final, quan ja no et facin més preguntes, dius que ensenyaràs les urnes".\nRevela que el dia abans del referèndum van entrar discretament al Palau de la Generalitat més de 140 persones per muntar l'operatiu, i que tenen sort perquè una manifestació "unionista" atreu l'atenció dels mitjans i permet que puguin accedir en petits grups per la carrer Sant Sever.\nConstata que res de l'1-O es va fer des del CTTI, i que l'helicòpter de la policia que sobrevolava al Pati dels Tarongers de la Generalitat des de feia dies no va veure "l'antena nova" que hi havia al Palau.\nUn cop declarada la independència, el 27 d'octubre de 2017, relata que Puigdemont va justificar no treure la bandera espanyola de al Palau de la Generalitat per evitar que, "en moments incerts i transcendents, jugar amb la simbologia pugui ser entès com un menyspreu a ciutadania de Catalunya que estima aquests símbols ".\n"Vam tornar a dinàmiques d'autèntica clandestinitat" després del 27 d'octubre i l'aplicació del 155, subratlla Turull, que explica les trobades que van tenir en diversos municipis, on comencen a dilucidar si quedar-se a Catalunya o sortir d'Espanya, i acorden que respectaran el que decideixi cada un.\nEn una estada en una casa de la Vall del Tenes (Barcelona), Turull comunica als seus companys que descarta anar-se'n de Catalunya, per motius familiars i perquè està convençut que pot "plantar cara jurídicament", però creu que la figura del president de la Generalitat cal preservar-la i anar-se'n a l'estranger és la millor opció.\nPer l'exconseller, el trasllat dels presos independentistes de presons de Madrid a catalanes va respondre a el compliment de la llei i no va ser un gest del president de Govern espanyol, Pedro Sánchez, i apunta que arribar a Lledoners escortats per furgonetes de Mossos visualitza la "paradoxa "de quedar sota custòdia penitenciària de la Generalitat, però deixant clar que no tenen privilegis de cap tipus.\nSobre el judici al Tribunal Suprem, decideix afrontar donant la cara, i és crític amb l'exdelegat de Govern a Catalunya Enric Millo, les declaracions "sembla que busquen fer mal des d'un punt de vista personal", el mateix que les d'algun comandament dels Mossos contra l'exconseller d'Interior Quim Forn, diu.\nEn la seva opinió, el judici no ha servit "de res" i la sentència no decapita l'independentisme, per la qual cosa crida a persistir de forma pacífica com a contraposició a la resignació i veu imprescindible la unitat d'acció de l'independentisme.\nAixí, ha apel·lat a treballar amb lleialtat, confiança i autoexigència, sense sectarimos partidistes i sense furgar en la ferida, per recuperar l'esperit de l'1-O i culminar el que van començar: "Hem d''octubrar-nos'".\nTambé creu que el debat sobre la unilateralitat en l'independentisme s'ha portat "a l'absurd", destacant que el que han de fer és ser més eficaços perquè els catalans puguin decidir el seu futur, i insisteix en demanar diàleg a l'Estat però esperar no vol dir deixar de pedalar, afirma.\nL'exconseller es pregunta com es pot desencallar el conflicte català i respon que sempre s'imagina que "no serà per una brillant llei o un decret de Parlament o al Govern, ni per descomptat per una confrontació violenta o un gran boicot, sinó per una caiguda del Mur de Berlín a la catalana".


El dijous 4 d’abril vam marxar de l’Escolania per fer dos concerts, un dijous i l’altre divendres. El primer d’aquests concerts va ser a Tremp.\nVam sortir de Montserrat després de dinar i vam fer dues hores d’autocar. A mig camí vam parar a Balaguer a berenar.Després de berenar vam fer una altra hora d’autocar, i quan vam arribar al destí vam començar a fer la prova de so.\nDesprés vam anar a sopar, just després de sopar vam anar a fer la concentració i el concert, que va durar aproximadament mitja hora cada part. Era un concert organitzat per l'Ajuntament de Tremp, i el vam fer a l'Espai Cultural La Lira. La sala estava plena com un ou i la gent va estar molt contenta.\nDesprés del concert vam agafar l’autocar per marxar cap a Barbastre.\nPau B, Marcel i Kilian\nDesprés del concert de Tremp vam anar a Barbastre a dormir en un alberg, ja que l’endemà teníem el concert allà. Aquest concert era a la Catedral de Barbastre, a benefici d’Alzheimer Barbastro i Somontano.\nQuan vam arribar era la una de la matinada i vam anar a prendre un got de llet i després vam anar a dormir. L’endemà ens vam llevar a les 8 i vam anar a esmorzar. Després teníem previst anar a peu fins el lloc on faríem el concert, però plovia i vam demanar 3 taxis de 7 persones i vam fer tres viatges. Quan vam arribar a la catedral vam fer la prova de so. Llavors vam anar a un forn del centre de Barbastre on vam poder triar una pasta per menjar, era boníssima!\nDesprés vam anar caminant cap a l’alberg, ja que no plovia, i després a la una vam anar a dinar. Al cap d’una hora vam anar a mirar una pel·lícula per descansar, El senyor dels anells 2. Seguidament vam anar a fer-nos la maleta i poc després a fer la visita cultural.\nAixí doncs, vam visitar una empresa de vi de Barbastre que es deia Enate, on a part d’ensenyar-nos com feien el vi, ens van ensenyar dibuixos per l’empresa, eren dibuixos fets per artistes com Miró.\nDesprés vam anar a sopar i seguidament vam anar a fer el concert a la catedral de Barbastre, va sortir molt bé! Aquest lloc, com molts més llocs, va ser molt divertit.\nArtur, Jan i Magí\nDos concerts en dos dies: segur que vàreu acabar ben cansats sobretot el segon dia que us va tocar viatjar (de retorn a casa) ben entrada la nit. Segur que la gent d'aquelles terres us ho va agrair molt. Gràcies per l'esforç i per arribar a tots els racons del país i terres veïnes.\nFamília Codinachs Diniz ha dit…\nMoltes gràcies per la crònica. Varen ser dos dies de marató, però com sempre també varen ser jornades enriquidores i de gran satisfacció per a vosaltres i sobretot qui us va venir a escolta. Bona feina i... endavant!


El dret d'accés a la informació pública a un cop d'ull!. Govern obert\nEl dret d'accés a la informació ...\nEl dret d'accés a la informació pública a un cop d'ull!\nUs expliquem què és, què podem fer si se'ns denega totalment o parcial l'accés a allò que demanem i quin ús n'està fent actualment la ciutadania.\nEl dret d'accés a la informació pública és el dret que tenen les persones a accedir a la informació elaborada per l'Administració i la que aquesta té en el seu poder com a conseqüència de la seva activitat o de l'exercici de les seves funcions. Mitjançant aquestes tres infografies, us expliquem què és, què podem fer si se'ns denega totalment o parcial l'accés a allò que demanem i quin ús n'està fent actualment la ciutadania.\nQuè és el dret d'accés a la informació pública\nQuè puc fer si l'Administració em denega totalment o parcial el dret d'accés a la informació pública?\nInforme d'avaluació del dret d'accés a la informació pública


«La recepta del cola de mono és de l’àvia» - El Periòdic d'Andorra\nCristian Serrano Barman i cambrer\n«La recepta del cola de mono és de l’àvia»\nEl barmani cambrer Cristian Serrano.\nNascut a Xile el 1978, va arribar a Andorra el 2007 per fer la temporada i va repetir diversos anys fins que al 2012 s’hi va instal·lar definitivament. Aquestes festes l’Associació de Xilens a Andorra el va convèncer perquè preparés, amb la recepta de la seva àvia, colemono o cola de mono, una beguda alchohòlica que és consumeix al país austral per Nadal i Cap d’Any.\n–Què és el colemono, també anomenat cola de mono?\n–Una beguda, un tipus de còctel, podríem dir, fet a base d’aiguardent, llet, cafè, sucre, canyella, clau d’olor, vainilla i neu moscada.\n–Quin és el seu origen?\n–Hi ha diverses llegendes a Xile que en realten l’origen, la més extesa és que té relació amb el nom de Manuel Montt, un president xilè de principis del segle XX i una situació que va viure en una festa. Ara bé, jo crec que és una recepta de les que s’anomena d’aprofitament, com també ho és l’escudella andorrana.\n–Doncs que al camp, fora de la societat urbana, sovint has d’inventar receptes amb allò que tens i jo crec que aquest també és el cas de la cola de mono, perquè Xile és molt gran i bona part de la població no tenia accés a determinades begudes alcohòliques per celebrar les festes, per tant, jo crec que va sorgir de manera molt casolana.\n–Vostè com va aprendre la recepta?\n–La vaig aprendre de la meva àvia i és que a Xile les senyores grans són les veritables expertes a l’hora de fer el cola de mono, és una cosa bastant de dones, no sé per què.\n–Quin record té de la seva àvia preparant-la?\n–Recordo que ens aplegàvem tots els nets a casa seva, a la setena regió [El Maule], i enviava tots els nois a partir de 6 anys a la muntanya a buscar els animals acompanyats dels gossos, per nosaltres allò era una aventura, el millor joc que ens podien proposar. I érem una bona colla! Després l’àvia ens donava cola de mono, perquè aleshores també li’n donaven als nens, ara, en canvi, es fan versions sense alcohol.\n–Com va sorgir la idea de recuperar la recepta a Andorra?\n–L’Associació de Xilens va posar un estand a la Fira d’Andorra la Vella i em van demanar que fes una mica de cola de mono per donar a conèixer aquesta tradició. Va ser un èxit i es va acabar ben ràpidament. Així que em van demanar que en fes més per acompanyar les festes, el període de consum tradicional.\n–I quina producció ha fet?\n–Unes 28 ampolles d’uns 75 cl. Només me’n queda una. A més, he fet una versió més suau i una altra de més autèntica, perquè a Xile les begudes tenen molta graduació.\n–S’ha trobat amb algun obstacle per reproduir la recepta a causa de la matèria primera?\n–La veritat és que l’aiguardent d’aquí és diferent i he anat provant fins a trobar el que més s’hi assemblava. Després amb la llet i la resta d’ingredients no hi ha problema, perquè avui dia tota la llet que passa els processos industrials de pasteurització s’assembla arreu.


Navàs recapta 4.200 euros en una Marató Solidària pel Banc dels Aliments i la Taula Solidària del poble | Aquí Berguedà\nNavàs recapta 4.200 euros en una Marató Solidària pel Banc dels Aliments i la Taula Solidària del poble\n29 desembre 2014 13:57\nNavàs ha celebrat un any més la seva particular marató. Una Marató Solidària organitzada per l’entitat Germans del Món i a benefici del Banc dels Aliments i la Taula Solidària de Navàs. Es va fer el dia de Sant Esteve i el recapte va ser tot rècord: 4.200 euros.\nL’auditori de l’escola de música de Navàs va ser l’escenari de la marató, que es va transmetre en directe per Canal N (Televisió de Navàs), en un programa de tres hores, conduït per Quim Pujolar, i que va comptar amb actuacions diverses i entrevistes variades.\nPer exemple hi van participar alumnes de l’escola de música de Navàs, Instròniks; també per altra banda l’il·lustrador Valentí Gubianas va pintar un tió de fusta d’alzina centenària que es va subhastar adjudicant-lo per 250 euros; es va presentar el calendari de Navàs 2015, amb fotografies antigues; la propera edició d’un llibre titulat ‘Silencis’, que recupera documents i testimonis inèdits de la Guerra Civil i la repressió franquista; el grup escènic Navàs també va explicar els seus projectes i premis que han rebut les actrius del grup Dolors Cabra i Núria Majoral; els polítics navassencs també van ser entrevistats en l’especial de la Marató; i mentrestant la guardiola es va anar omplint. A més, els treballadors de l’empresa Inauxa van recollir 2.9000 euros per la Marató de Navàs amb la venda de loteria, i l’Escola Diocesana (EDN) van fer activitats a favor de la marató, entre d’altres entitats i associacions que s’hi van sumar.\nBanc dels aliments Germans del món Marató Solidaritat


"El funeral de la transversalitat" - Indymedia Barcelona\n"El funeral de la transversalitat"\nper Roger Palà\t 02 jul 2013\n"Abans del Concert per la Llibertat, alguns independentistes havien expressat dubtes sobre la finalitat última d'aquest concert. A qui va dirigit? Qui n'és el receptor? Què volem explicar? Eren dubtes lògics, però el dissabte a la nit va quedar molt més clar. El missatge dels nostres milicians va ser inequívoc: independència com a mitjà, no com a fi. Països Catalans com a marc. I el dret a decidir –i no el discurs economicista i l'"Espanya ens roba"– al centre del debat. El gen llibertari, ben arrelat, a voltes invisible, és massa fort. Rebrota sempre i, com tot pensament català genuí, sobreviu als seus il·lusos enterradors."\nEn els artistes i aquesta gent de la cultura no s'hi pot confiar. Els muntes un Concert per la Llibertat ben arregladet, els obres les portes del Camp Nou, hi portes la TV3, els cedeixes generosament un micro... i a la que et despistes t'omplen la independència de contingut! No havíem quedat que érem transversals? Que primer la independència i després ja decidiríem si dretes o esquerres? Així doncs, què coi diu en Gerard Quintana de les retallades? Què diu aquest noiet, en Cesk Freixas, sobre l’Esther Quintana? I aquesta mossa, la Lídia Pujol, que s’empatolla amb això del deute i els bancs? Que fan tots parlant dels Països Catalans? Que això no toca! I aquest del mocador palestí? Anem amb compte, que no va gens bé per al procés! Que són totes aquestes pancartes contra l'ERO a TV3 i Catalunya Ràdio? Aquest exèrcit de la cultura d’en Titot està ple de quintacolumnistes amb carnet del CNI.\nSobre el concert en si: és cert, tot girava de manera massa excessiva entorn de Lluís Llach. Sí, hi havia “els de sempre” i, per motius molt diversos que cadascun dels interessats explicarà si li plau, hi faltaven molts "dels d'ara". És necessari i legítim plantejar-se aquests dubtes, com ha fet en Jordi Bianciotto en aquest article. Ens quedem amb el fet que va ser un espectacle gens essencialista. Hi havia el gran Peret –únic rei dels catalans–, els gitanos de Gràcia, els ritmes arabitzants d’en Yacine, el mestissatge rebel de Muguruza. S'hi va cantar en sis llengües amb total normalitat, cosa que fa relativament poc hauria estat impensable en un concert com aquest. Hi ha qui ha afirmat que part dels assistents va xiular a Ramoncín per dirigir-se al públic en castellà: fals. Els xiulets a Ramoncín van començar tan bon punt va pujar a l'escenari i és molt probable que vinguessin motivats per les opinions del personatge en qüestions com les descàrregues o els drets d'autor, no pas per la llengua en què es va expressar. Com s'explica, si no, que no es xiulés a Paco Ibáñez –grandíssim, memorable– per interpretar “Como tu”? L’encaix de Ramoncín en aquest concert és difícilment justificable. Fa mal, això de perdre Pedro Guerra i quedar-nos amb Ramoncín. No en el nostre nom. No a qualsevol preu.\nAbans del Concert per la Llibertat, alguns independentistes havien expressat dubtes sobre la finalitat última d'aquest concert. A qui va dirigit? Qui n'és el receptor? Què volem explicar? Eren dubtes lògics, però el dissabte a la nit va quedar molt més clar. El missatge dels nostres milicians va ser inequívoc: independència com a mitjà, no com a fi. Països Catalans com a marc. I el dret a decidir –i no el discurs economicista i l'"Espanya ens roba"– al centre del debat. El gen llibertari, ben arrelat, a voltes invisible, és massa fort. Rebrota sempre i, com tot pensament català genuí, sobreviu als seus il·lusos enterradors.\nOferta!!! Sólo para los primeros clientes!!!\nper Neng\t 04 jul 2013\nEL CD QUE SE PONDRÁ A LA VENTA la semana que viene, incluye unas fantásticas xancletas a juego para lucir en la playica.\nDisfruta de la mejor música luciendo unas patrióticas xanclas!!!\nYo no soy tonto, pero ¿y tú?


Com utilitzar endolls de Burundi a Zàmbia\nConnectors, preses de corrent, adaptadors i altra informació necessària per viatjar des de Burundi a Zàmbia en aquesta pàgina. Si voleu un informe per a altres països, torneu a iniciar l’ assistent per trobar a adaptadors elèctrics per al vostre viatge aquí .\nLa tensió no és exacta, però la diferència sol ser tolerable pels dispositius elèctrics. És molt segur connectar el vostre aparell elèctric de Burundi a Zàmbia sense un adaptador de tensió. Si teniu algun problema amb un dispositiu especial, és a dir, un dispositiu mèdic, probablement voldreu demanar més ajuda professional.


Els restauradors avisen: “Una cosa és morir del virus i l’altra de gana”\nEl Gremi repassa les conseqüències econòmiques i emocionals del tancament del sector\nEl Gremi de Restauració de Barcelona ha llençat aquest dimarts un vídeo per les xarxes socials en què denuncia les seqüeles a nivell econòmic i emocional en els responsables dels bars i restaurants de la ciutat com a conseqüència de les actuals restriccions en el sector. En el vídeo, es recullen diferents testimonis que expliquen com estan afrontant quasi un any de tancament i restriccions. “Una cosa és morir del virus i l’altra de gana i molts estem començant a morir de gana”, adverteix Melissa, una restauradora de Gràcia, que explica que ha hagut de recórrer a l’ajuda econòmica de la família.\n“Porto 30 anys treballant al restaurant i una altra cosa amb 52 anys… vas al carrer i no hi ha feina”, lamenta Joaquim, de Sant Martí.Altres com Anna, una restauradora de Les Corts, relaten com la situació anímica és un “pujar i baixar continu” i la frustració que li causa veure com les restriccions al seu sector no ajuden a millorar les dades epidemiològiques, mentre que Berni, un restaurador de l’Eixample, considera que “el que s’estén és la desesperança”. També apareix el cas d’una altra restauradora de Sant Andreu que relata com està a punt de medicar-se en presentar un quadre d’ansietat “molt gran”.\nMesos de restriccions\nEl Gremi de Restauració recull en aquest espot els testimonis de mitja dotzena de restauradors de Barcelona, que expliquen la seva situació actual després de mesos de restriccions per al sector, que ara només pot obrir al públic dues hores al matí i dues i mitja al migdia per servir esmorzar i dinars, respectivament. L’entitat adverteix que el deute dels autònoms i pimes “ha esdevingut un pou sense fons que absorbeix qualsevol tipus d’ingrés i que amenaça el patrimoni personal i sosteniment de les famílies”. El director del Gremi de Restauració, Roger Pallarols, assegura que els testimonis del vídeo són “només la punta de l’iceberg”.


Aquest entrenament ajuda a recuperar l'olfacte perdut pel coronavirus - Empordà\nAquest entrenament ajuda a recuperar l'olfacte perdut pel coronavirus\nL'entrenament és una solució amb menys risc que els corticoesteroides per a ajudar a les persones afectades per anòsmia\nLNE 26.04.2021 | 17:14\nL'entrenament es fa dues vegades al dia durant diversos mesos LNE\nL'entrenament es fa dues vegades al dia durant diversos mesos\nAvui és reconegut com un dels indiscutibles símptomes del coronavirus i també com una de les principals seqüeles entre els quals han passat la malaltia.\nL'anòsmia, o pèrdua d'olfacte, no és una conseqüència greu, però sí que resulta molt incòmoda i a vegades perillosa, ja que pot impedir que reconeguem quan un aliment està passat, o quan tenim una fuita de gas a casa, entre moltes altres coses.\nLes olors de la infantesa marquen la vida adulta.\nI per si això fos poc, en alguns casos la recuperació del sentit de l'olfacte comença sent gairebé pitjor, i es produeix el que en medicina es coneix per 'parosmia', que és que totes les olors es converteixin en quasi nauseabunds.\nPassar a odiar el cafè perquè fa olor de fem, o la colònia favorita que ara sembla aigua d'embornal€ o fins i tot hi ha qui diu que els seus sers estimats han passat a tenir una olor repulsiva, amb el que això els fa sofrir.\nI així ens trobem amb milers i milers de persones en el món intentant recuperar el seu sentit de l'olfacte.\nTantes com una de cada cinc persones, que segueix sense recuperar el seu sentit de l'olfacte mesos després de recuperar-se de la malaltia.\nEls medicaments poden tenir efectes secundaris\nEl tractament que fins ara estaven aplicant els doctors són els medicaments coneguts com a corticoesteroides, que redueixen la inflamació en el cos i ja s'usen per a tractar afeccions com l'asma.\nPerò alguns especialistes asseguren que hi ha poca evidència científica que aquests tractaments siguin eficaços i, per contra, tenen el risc d'efectes secundaris potencials com la retenció de líquids, l'augment de la pressió arterial i fins i tot problemes amb els canvis d'humor.\nTal com diu el professor Carl Philpott, de la Facultat de Medicina de Norwich de la Universitat de East Anglia, «hi ha molt poques dades que suggerissin que els corticoesteroides remeiaran la pèrdua de l'olfacte».\nEntrenament 2 vegades al dia\nAixí que en la cerca d'una solució amb menys risc i que pugui ajudar a les moltíssimes persones afectades per aquesta malaltia, un grup de científics recomana un entrenament olfactori que pot donar bons resultats, però sense riscos i sense tot just cost.\nEs tracta d'un procés barat i senzill que implica ensumar diferents olors durant un període de mesos per a entrenar al cervell i aconseguir que torni a reconèixer diferents olors.\nL'entrenament ha estat proposat per un equip d'investigadors en un article publicat en la revista International Fòrum of Allergy & Rhinology.\nCal fer-ho 2 vegades al dia durant diversos mesos, i és tan fàcil que consisteix a fer olor quatre coses que tinguin una olor clarament diferent i alhora fàcilment identificable i familiar per a cada persona.\nPer exemple, dediquem una estona al matí a fer olor amb aspiracions profundes un darrere l'altre i alternant, una taronja, uns grans d'all, uns grans de cafè i menta. I a la nit repetim l'operació.\nSegons l'article científic, la recerca mostra que el 90% de les persones recuperen completament el seu sentit de l'olfacte després de sis mesos.\nCom diuen els investigadors, l'objectiu d'aquest entrenament és una ajuda a la recuperació basada en la neuroplasticidad, és a dir, en la capacitat del cervell per a reorganitzar-se per a compensar un canvi o una lesió».\nAfortunadament, la majoria de les persones que experimenten pèrdua de l'olfacte com a resultat de Covid-19 recuperaran el seu sentit de l'olfacte de manera espontània.\nPerò no hem d'oblidar que, segons un estudi de la Universitat Estatal de Pennsilvània, entre el 44% i el 77% dels pacients amb Covid van experimentar una pèrdua completa de l'olfacte durant l'etapa aguda de la seva malaltia. I un de cada cinc la van mantenir durant mesos. I això són milions de persones.


Palau de Charlottenburg - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nChâteau, residència d'estiu i museu\n– 1957 post-war reconstruction (en)\n1695 inici de construcció\nEntitat territorial administrativa Charlottenburg-Wilmersdorf (Alemanya)\n52° 31′ 16″ N, 13° 17′ 45″ E / 52.52111°N,13.29583°E / 52.52111; 13.29583Coord.: 52° 31′ 16″ N, 13° 17′ 45″ E / 52.52111°N,13.29583°E / 52.52111; 13.29583\nConjunt patrimoni de la humanitat\nPartial heritage site (en)\nEl Palau de Charlottenburg (en alemany Schloβ Charlottenburg) és una antiga residència de la família reial de Prússia ubicada a Berlín i actualment és el palau més gran de la ciutat després de la demolició del Palau Reial a la dècada del 1950.\nSituat a l'actual districte de Charlottenburg-Wilmersdorf, a la ciutat de Berlín, inicialment la residència era coneguda amb el nom de Lietzenburg. El palau fou construït per l'arquitecte Arnold Nering sota l'estil del barroc italià i encarregat per la princesa Sofia Carlota de Hannover, esposa del rei Frederic I de Prússia.\nAmb la coronació de Sofia i Frederic com a reis de Prússia l'any 1701, s'encarregà l'engrandiment del Palau que fins al moment havia estat concebut com una residència d'estiu de la família reial. La direcció de les obres d'ampliació recaigueren en l'arquitecte alemany Eosander von Göthe. A la mort de Sofia Carlota l'any 1705, el rei Frederic reanomenà el Palau i els jardins amb el nom de Charlottenburg en honor de la seva muller.\nDes de 1709 i fins a 1712 es continuaren amb les obres d'ampliació del Palau i de condicionament i arranjament dels jardins. Les cròniques de l'època descrivien l'interior del Palau com la vuitena meravella del món. En aquestes cròniques es recalcava l'existència d'una cambra anomenada Bernsteinizimmer que era recoberta amb àmbar portat directament de la Prússia Oriental. L'habitació, idea de Gottfried Wolffram, Ernst Schacht i Gottfried Turau, fou supervisada per Andreas Schlütter.\nAmb la mort del rei Frederic I de Prússia l'any 1713, Charlottenburg entrà en un nou període sota el rei Frederic Guillem I de Prússia. Així, l'any 1716, Frederic Guillem regalà la cambra d'àmbar al tsar Pere I de Rússia. A la mort de Frederic Guillem, el rei Frederic II de Prússia renovà l'interès de la família reial en el palau i ordenà la construcció d'una nova ala i de noves habitacions sota les ordres de Georg Wenzeslaus von Knobelsdorff.\nAra bé, aquest renovat interès per Charlottenburg s'extingí quan el rei Frederic II de Prússia pogué disposar del Palau de Sanssouci, a la ciutat de Potsdam. Des de 1747, la ciutat de Potsdam passà a ser el centre de la vida de la cort prussiana i Charlottenburg decaigué en importància. Durant el segle xix el Palau fou emprat per prínceps de branques menors de la família reial prussiana, així hi nasqué la princesa Lluïsa Margarida de Prússia, esposa del duc de Connaught.\nDurant la Segona Guerra Mundial, el Palau fou especialment afectat pels bombardejos aliats sobre Berlín. Situat al Berlín Occidental, el Palau fou totalment reconstruït durant el període de postguerra. Després de 1945 el Palau ha servit com un museu de la vida cortesa a Prússia i com una de les principals atraccions turístiques del Berlín Occidental.\nL'any 2004 el Palau esdevingué la residència oficial del President d'Alemanya a Berlín, ja que la tradicional residència presidencial a la capital federal, el Palau de Bellevue, es trobava en procés de restauració i adequació.\nISNI: 0000 0001 2164 3329\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Palau_de_Charlottenburg&oldid=28231854»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 12 set 2021 a les 08:26.


La XVIII Jornada Gresol a l'Hospitalet de l'Infant\nLa XVIII Jornada Gresol aborda el futur de sectors claus per a l’economia del territori\nEls ponents de la jornada van ser el fundador de Plant-for-the-Planet, Santiago Niño Becerra i el director general de PortAventura World\ndivendres, 25 d’octubre 2019 - 13:00h\nImatge de la intervenció de Felix Finkbeiner, fundador de Plant-for-the-Planet, a la XVIII Jornada Gresol | Cedida\nAquest dijous, 24 d'octubre, es va celebrar la XVIII Jornada Gresol al Centre Cultural Infant Pere de l’Hospitalet de l’Infant. En aquesta trobada es va abordar, de la mà de prestigiosos ponents, el futur de sectors claus per a l’economia del territori. Sota el lema ‘Empresa i Talent’, la trobada econòmica de referència a la demarcació de Tarragona va posar l’accent en la necessitat d’impulsar un creixement basat en la sostenibilitat. Aquest any, la jornada va comptar amb la col·laboració de l’Ajuntament de Vandellòs i l’Hospitalet de l’Infant.\nGrans ponents van participar en la XVIII Jornada Gresol\nLa cita va comptar amb la presència de ponents d'alt nivell, entre els quals va participar el fundador de Plant-for-the-Planet, Felix Finkbeiner, un jove alemany que l’any 2007, amb només 9 anys, va iniciar un projecte a escala mundial que consisteix a plantar arbres per tot el món per tal de combatre el canvi climàtic conscienciant als més joves. Finkbeiner va explicar com va néixer l’entitat i quins objectius de futur té.\nTambé hi van intervenir l’economista Santiago Niño Becerra, que va ser el primer ponent i va parlar sobre 'Economia i Empresa'; el director general de PortAventura World, Fernando Aldecoa; el leader transformador i exdirectiu de Tesla, Nike i Desigual, Pere Brugal; i el director de l’Agència Catalana de Turisme, David Font.\nL'acte inaugural va anar a càrrec del president de la Fundació Gresol, Emili Correig; de l’alcalde de Vandellòs i l’Hospitalet de l’Infant, Alfons Garcia; la presidenta de la Diputació, Noemí Llauradó; i el conseller de Polítiques Digitals i Administració Pública de la Generalitat de Catalunya, Jordi Puigneró.\nAutoritats que van assistir a la inauguració de la XVIII Jornades Gresol | Cedida\n'Mirant cap al futur: Indústria 4.0 i Lideratge Disruptiu' va ser la segona taula del dia i va comptar amb la participació de, director general de Prevint, Josep Goberna, i amb Pere Brugal. Per la seva banda, el director general de PortAventura World, el director de l’Agència Catalana de Turisme i la sòcia de PwC España, Mireia Oranias, van parlar, conjuntament, sobre 'Nous reptes en turisme'.\nVíctor Cusí, president d’EolicCat i director general de Normawind, i Vicente López-Ibor Mayor, president de la Federació Europea d’Associacions de Dret de l’Energia, van ser els ponents de la xerrada 'Energia i Sostenibilitat Ambiental'.\nJa tenen data per la pròxima Jornada Gresol\nFinalment, el president de Plant-for-the-Planet España, el Dr. Josep Santacreu, i el president d’honor de la Fundació Gresol, Anton Pont, van concloure la sessió i van valorar molt positivament el nivell de totes les ponències i l’elevada participació d’assistents. A més, van avançar que s’estan fent gestions perquè Cambrils aculli la pròxima edició i va confirmar la data per a la Jornada de l'any següent: el 15 d’octubre de 2020.\n😍GRAN NOTÍCIA: El canvi crucial en les hipoteques que molts necessitaven amb urgència\n💰ATENCIÓ: Els bancs espanyols, podrien haver de retornar milers de milions als clients\nL'Hospitalet de l'Infant empreses


Deu condemnats, entre ells 4 guàrdies civils, per haver portat 3 tones d'haixix | Diari de Tarragona\nDeu condemnats, entre ells 4 guàrdies civils, per haver portat 3 tones d'haixix\nLa banda disposava d\_'un xalet tocant a la platja per poder desembarcar la droga procedent del Marroc mitjançant llanxes\n22/03/2015 15:09 | Actualizado a 23/05/2017 11:03\nAquest és el xalet que tenia la banda a prop del mar, per descarregar la droga. Foto: Joan Revillas\nDeu de les tretze persones acusades d’un desembarcament de més de tres tones d’haixix a Alcanar l’octubre de 2007–entre elles quatre guàrdies civils– han estat condemnades per l’Audiència Provincial, segons la sentència feta pública aquesta setmana, tot i que el judici es va fer pràcticament fa un any.\nEls tres magistrats, tot i anul·lar la interlocutòria dictada pel jutge instructor sobre la intervenció telefònica –i totes les escoltes posteriors, converses, entrada i registre i declaracions sumarials dels acusats– ha trobat provat que els deu processats van participar en la trama. Durant el judici, un dels guàrdies va confessar els fets i va dir que passava per problemes econòmics.\nL’operació de desembarcament havia estat organitzada, almenys, per l’acusat Al-Lal M.A., en aquells moments guàrdia civil del quarter de Sant Carles de la Ràpita. Llavors van proposar als seus companys de cos del mateix quarter –José Antonio A. H., Jesús B. M. i Francisco S.Z.– que participessin en l’operació. Va oferir a aquest darrer entre 3.000 i 4.000 euros.\nLa proposició va ser acceptada pels tres companys, als quals va lliurar uns mòbils de seguretat per mantenir les converses i comunicació relatives al desembarcament de la partida d’haixix.\nAmb visor nocturn\nLa mateixa nit del desembarcament –que havia de realitzar-se a la platja del càmping dels Alfacs, Al-Lal va proporcionar a Francisco un visor nocturn (que sembla que no funcionava).\nLi va dir que se situés en un descampat a la part de darrere del càmping per vigilar si passava algun cotxe oficial o alguna persona a peu, la qual cosa també va dir a José Antonio i a Jesús.\nAl-Lal, que estava de servei aquella nit, va passar diverses vegades amb el vehicle policial per la zona en els moments previs al desembarcament per supervisar i controlar l’operació. En aquesta van participar també Francisco Javier M. G., Iñigo Z. O. i Miguel Ángel G. D., ciutadans del País Basc que van ser contractats a Bilbao per una tercera persona perquè, a canvi de 6.000 euros per a cadascun, participessin en el desembarcament.\nPrèviament havien de llogar un xalet a la platja en la qual s’havia de realitzar, guardar-se i custodiar-se el carregament.\nDues persones més van ser captades a Melilla a canvi d’uns 600 euros i portades fins a Tarragona en avió per realitzar també tasques de vigilància en el moment del descarregament.\nIñigo tenia la missió de fer senyals lluminosos a l’embarcació des del segon pis del xalet, que donava al mar, quan va sentir els motors i va veure l’embarcació. Aquesta va arribar cap a les sis del matí del dia 7. Totes les persones que estaven al xalet van sortir per descarregar la droga, per la qual cosa es va formar una cadena per desembarcar els fardells fins a la platja, on altres els portaven fins a la casa.\nEn el moment que els fardells estaven ja descarregats –alguns a la paret del xalet i d’altres dins– es va produir la intervenció dels agents de la Policia Judicial de la Guàrdia Civil de Tarragona. En total hi havia 101 fardells d’haixix, que pesaven 3.169 quilos, amb un valor en el mercat il·lícit de 4.379.558 euros. Algunes de les detencions es van fer a la platja, altres al xalet i en algun domicili particular. En canvi, l’Audiència no ha trobat provat que tres dels quatre guàrdies civils s’apropiessin, el 18 d’abril de 2007, d’un fardell d’una partida d’haixix.\nEl principal imputat va demanar que s’anul·lés la interlocutòria mitjançant la qual començaven les investigacions judicials en considerar que no hi havia indicis suficients. Es basava en sopars sospitosos que haurien celebrat al quarter de Sant Carles entre agents i persones vinculades al tràfic de drogues. També s’havia vist que l’acusat circulava amb un àrab per una carretera del delta. Però els magistrats consideren que els indicis sí que eren suficients per començar a investigar.\nEl que queda clar en la sentència és que fou la mateixa Comandància de la Guàrdia Civil de Tarragona qui va posar en alerta la Fiscalia sobre activitats sospitoses de diversos agents destinats al quarter de Sant Carles de la Ràpita, per la qual cosa sol·licitava l’obertura de diligències d’investigació i que les actuacions es declaressin secretes.


GALLIPLUS | FORESPIR\nMillora i restauració dels hàbitats del gall fer pirinenc i de la perdiu xerra als Pirineus.\nEl massís dels Pirineus compta entre el seu patrimoni natural amb els hàbitats de dues espècies de galliformes de muntanya: el gall fer pirinenc (Tetrao urogallus aquitanicus) i la perdiu xerra dels Pirineus (Perdix perdix hispaniensis). Aquestes espècies estan inscrites a l'annex III de la Convenció de Berna de 1979, en els annexos I, II / 2 i III / 2 de la Directiva 2009/147 / CE del 30 de novembre de 2009, relativa a la conservació de les aus salvatges; cosa que significa que els estats membres de la UE tenen l’obligació d'assegurar la conservació dels seus hàbitats. Els administradors dels espais pirinencs tenen conseqüentment una responsabilitat en la conservació d'aquestes espècies. Des de fa anys, els diferents actors (forestals, federacions de caçadors, centres de recerca, etc.) treballen pel manteniment de la població d'aquestes dues aus.\nL'objectiu general d’aquest projecte va ser millorar el nombre d'hàbitats que condicionen el manteniment i la millora de la metapoblació del gall fer i de la perdiu xerra a escala de la cadena pirinenca.\nEs van seleccionar set espais Natura 2000 dels Pirineus francesos (Ariège - Alt Garona - Alts Pirineus - Pirineus Atlàntics i Pirineus Orientals) perquè s’hi realitzessin diverses operacions de millora o de restauració d'hàbitats en 17 sectors.\nEs van millorar 60 hectàrees d'hàbitats pel gall fer i 24 hectàrees per a les perdius (obertures de landes i bretxes forestals).\nL'informe de la posada en marxa del projecte està disponible ici.\n289 328 €


En la prova d'avui, una cronoescalada de 3,2 km i 561m de desnivell, Pinsach ha lluitat també des del principi, i prova d'això ha estat els temps, ja que els quinze primers classificats han arribar amb només un minut de diferència entre ells. Pinsach ha finalitzat un cop més en una còmoda vuitena posició, amb un temps de 23'27''. Segons comentava: “La cursa d'avui ha estat molt ràpida i hem sortit un grup d'esquiadors que hem fet la cursa junts. Al final he aconseguit acabar vuitè i sumar punts en el campionat, així que estic molt satisfet amb els resultats d'aquest cap de setmana”.\nMarc Pinsach es consolida d'aquesta manera en la desena posició de la classificació general, a falta d'una prova per finalitzar el campionat. La última cita serà a l'abril a Tromsö, Noruega, on es decidirà el campionat. Abans, Marc Pinsach participarà al Campionat d'Espanya la setmana que ve a Formigal.


Torrebesses i la Granadella organitzen un curs sobre construccions de pedra seca\nAquesta setmana s'ha presentat la 5ª edició del curs de “L’art i la tècnica de la pedra seca, teoria i pràctica”, integrat en el programa de cursos de la Universitat d’Estiu de la UdL que organitzen de forma conjunta els ajuntaments de Torrebesses i la Granadella els dies 8, 9, 15 i 16 de juny.\nEls cursos se celebraran els dissabtes, al Centre d’Interpretació de la Pedra Seca de Torrebesses; i els diumenges, al Centre de la Cultura de l’Oli de Catalunya, a la Granadella.\nLa finalitat del curs és l’estudi i el coneixement de les construccions de pedra seca i la seva tècnica constructiva. Un dels objectius principals és identificar els diversos elements naturals que formen el paisatge de pedra seca, així com aprendre la relació amb el patrimoni agrari i els paisatges de l’oli de les Garrigues.


Coulibaly, de Mali: sense feina, diners i papers estic atrapat - Indymedia Barcelona\nCoulibaly, de Mali: sense feina, diners i papers estic atrapat\nper Zuma\t 23 oct 2008\nAl 2007 el govern de Guinea Equatorial va prohibir als africans de l'oest d'Àfrica de ser propietaris de botigues d'alimentació. Arreu del pais les botigues propietat de malinesos, senegalesos i altres africans de l'oest d'Àfrica van ser tancades o confiscades pels equatoguineans.\nEngonga diu que " Tan aviat els equatoguineans veuen un beninès venent aigua o postres o un camerunès venent peix fregit diuen que els prenen el pais."\nMalabo vessa de joiers i restauradors senegalesos, de tractants d'art nigerians, d'empresaris beninesos, libanesos i xinesos, de venedors de carrer malinesos.\nEngonga diu que això desferma la xenofòbia, en veure els equatoguineans en els extrangers una amenaça a la seva supervivència. "Per protegir la prosperitat del seu pais desemvolupen un reflex defensiu contra els extrangers."\n"Oh no, no, en el nom de déu, Guinea Equatorial no és el pais que havia somiat quan era a Mopti [Mali], diu Coulibaly", vestit amb una samarreta negra, texans bruts i un parell de vambes de tenis que fa temps han perdut el seu color blanc.\nAquest jove i prim malià de 25 anys és un dels centenars d'immigrants, coneguts pels equatoguineans com "indocumentados" o sense papers, que arriben cada mes a una Guinea Equatorial productora de petroli. Com a venedor al carrer de cd's i dvd's nigerians pirates, exposa els seu material diariament sota el sol o la pluja, esperant de fer més calés que el dia abans.\nPero quatre anys després d'arribar a la capital Malabo, Coulibaly diu que el somni que l'havia empès s'ha reduit a només aixó - un somni.\n"Vaig sentir de Guinea Equatorial a Mopti per orimera vegada. Un cosí hi havia estat de camí a Espanya. Va dir-me en una carta que havia trobat feina com guardià de seguretat nocturn a una companyia petroliera americana. Que amb els americans hi havien calés per tot arreu, bones feines i sous que només els ministres malinesos tenen. Tot això va fer-me somiar - Americans! Diners!"\n"Per arribar-hi, només havia d'anar a Calabar al sud-est de Nigeria per pujar a un vaixell de pescadors i desembarcar a Malabo. És el que vaig fer. Pero m'hauria d'haver adonat que era tota massa bo per ser veritat."\n"Sis de nosaltres compartiem una habitació a Semu [barri de la capital Malabo]. El propietari ha estat pujant-nos el lloguer cada mes. De 50$ als 140$ que paguem ara. Puc guanyar entre 3$ i 6$ al dia i de vegades res en ser agredit per gent que vol robar-me els cd's."\n"Sense feina, sense diners, sense papers, estic atrapat. No tinc diners per tornar a casa, on no saben res de mi des de que vaig anar-me'n. Pero tampoc tinc diners per anar a un altre pais. Hi han dies en que realment em penedeixo d'haver deixat Mopti abandonant la meva dona i la meva familia."\nRe: Coulibaly, de Mali: sense feina, diners i papers estic atrapat\nper PEP\t 23 oct 2008\nPues et fots. T'haguessis quedat a casa no et pasaria aixo.\nEts un equatoguineà? Aqui n'hi han uns quants.


El proper Carnaval de Vilanova serà submarí ~ El Foll\nEl proper Carnaval de Vilanova serà submarí\n04 de juny Aquaman Bob Esponja Carnaval Club Nàutic Vilanova Parc Submarí Sirenita Societat\nLa princesa Ariel, coneguda com a Sirenita, ha mostrat el seu recolzament a la creació d'un Parc Submarí impulsat pel Club Nàutic Vilanova.\nAmb la intenció de "generar consciència" sobre el valor mediambiental del mar, fomentar el turisme lligat al busseig i contribuir a la regeneració de la flora marina, el Club Nàutic Vilanova proposa obrir un Parc Submarí a 5km davant la costa de la capital del Garraf.\nAquest es trobaria a 20 metres de profunditat i disposaria de dues àrees: una basada en figures d'animals marins mediterranis i una altra estretament lligada al patrimoni vilanoví, on s'hi puguin celebrar esdeveniments. "Per què no plantejar-nos un carnaval d'estiu sota l'aigua?", apunta a l'ACN el redactor de l'avant projecte, Luis Lozano.\nEn declaracions exclusives a aquest diari, el Sr. Sebastian, en nom del regne del Rei Tritó, ha mostrat el seu entusiasme en la creació d'aquest espai i ha confirmat l'assistència de la princesa Ariel el dia de la inauguració.\nL'ambaixador de l'Atlàntida a Espanya, el senyor Peix Bullit, ha iniciat els tràmits per crear l'Associació de Beneficència de Naturals d'Atlantis, que es federaria a la FAC per poder participar al Carnaval de Vilanova i la Geltrú. I al mateix temps ha posat a disposició del consistori vilanoví la tecnologia del seu regne oceànic per agilitzar les obres de construcció d'aquest ambiciós parc. "Si treballem junts, llenguados i humans, aquest projecte podria ser realitat en qüestió de setmanes"\nA més a més, "Calle Wallaby, 42, Sidney" han sigut les declaracions contundents del peix Dory, amiga de Nemo, mentre el sr. Bob Esponja demanava poder instal·lar la seva pinya en aquest parc sub-aquàtic.\nPer altre banda alguns pescadors del Port de Vilanova han assegurat veure l'Holandès Errant milles endins de la costa vilanovina esperant beneficiar-se també d'aquest projecte.


Dilluns 1: Aquesta es la primera classe d’aquesta setmana. En aquesta classe Toni ens explica detalladament el que restava saber del portfoli del 21T. Ademés varem debatre el percentatge que es deuria restar a la nota de un treball si aquest s’entregava amb retràs. Varem decidir que el percentatge seria del 30%; jo crec que es un poc exagerat, però en fi. Al final de la classe Toni ens va donar un text per tal de que el resumirem.\nDimecres 3: En aquesta classe li varem donar al professor el resum del text. Desprès varem dedicar la classe a llegir i comentar un poema del poeta arabigovalencia Ibn Khafaja d’Alzira, titulat el viatge de les mans. Aquest poema es molt eròtic i va causar moltes rialles a la classe. I es clar un poema que tenia versos com aquestos: “vaig estrènyer contra mi aqueix sabre desembeinat” o “ Tremolava el tamarit davant les meues carícies”, ja podeu figurar-vos el que pels nostres caps passava.\nDijous 4: Aquesta es l’ultima classe de valencià de la setmana, i es fa pesadíssima, ja que el cap de setmana es prop i l’ institut es fa pesadíssim. En aquesta classe ens agrupen en grups per a fer un treball sobre diversos autors i estils.\nBe, això es tot el que em treballat aquesta setmana a la classe de valencià amb Toni. Ara toca descansar i la setmana que be tornarem a la marxa.\nPublicat per Hector Zaldivar a 11:59


El jurat, format pels membres de la Comissió Permanent del Consell, reconeix la trajectòria individual de sis figures destacades de l'FP, entre elles l'empresari i bon amic de la Cecot, Ignasi Cusidó.\nLa consellera d’Ensenyament, Irene Rigau, i el conseller d’Empresa i Ocupació, Felip Puig, han lliurat aquesta setmana els guardons corresponents a la primera edició dels Premis del Consell Català de Formació Professional. Acompanyats del president d’aquest òrgan, Xavier Casares, els consellers han entregat sis guardons a: els empresaris Ignasi Cusidó i Eduard Soler -aquest últim amb una menció d’honor a títol pòstum; l’ha recollit Ramon Vilardell, actual president de la Fundació Eduard Soler-; el cuiner Joan Roca; els docents Francesc Roca i Antonio Rodríguez; l’activista social Ignasi Carles Parody, i el treballador públic Victoriano García Martín.\nEl jurat, format pel mateix president del Consell, els membres de la Comissió Permanent d’aquest òrgan i les seves secretàries executiva i adjunta, ha seleccionat aquestes sis persones per haver excel·lit en el món de l’FP a Catalunya; en concret, els premiats han col·laborat en l’impuls d’iniciatives d’èxit i innovadores en àmbits com la pedagogia, la gestió, l’assessorament, la qualitat o l’adequació a les necessitats del mercat de treball, entre d’altres.\nL'Ignasi Cusidó va nèixer a Terrassa l'any 1943, i és empresari del sector de l’electricitat i la il·luminació per tradició familiar. Els anys 70 va crear la companyia Lamp, actualment un referent mundial en el sector de la il·luminació. Cusidó va voler contribuir a desenvolupar la formació tècnica a la seva vila des d’un bon principi, intentant donar resposta a les necessitats de personal amb una millor qualificació professional; així, va tenir un paper determinant en la creació del Consell d’FP de Terrassa i l’impuls d’iniciatives com la Nit dels Nous Professionals. Actualment presideix ‘Antiga Caixa de Terrassa’, l’ens que agrupa les fundacions d’obra social que corresponien a aquesta entitat financera.\nEls qui coneixem l'Ignasi Cusidó sabem que aquest reconeixement és un premi ben merescut per la seva implicació en la defensa d'una Formació Professional de qualitat, necessària per al dia a dia empresarial. L'Ignasi és un ferm defensor de la FP i la formació dual com a mecanisme integrador del món formatiu, laboral i professional, així com de la necessitat de formar professionals amb alta capacitació en els diferents oficis. Ha format part del comitè executiu de la Cecot i ha presidit la Comissió de Formació Professional de la mateixa durant molts anys, i s'ha destacat per la seva constant denúncia a la manca de perfils professionals en part dels sectors manufacturers o industrials per una política educativa més orientada al món universitari.\nLlegiu la nota íntegra aquí.\nFont: Departament d'Ensenyament de la Generalitat de Catalunya


Obre el període de matriculació per als cursos de català\nJa és obert el període de matriculació per als cursos de català per a adults a Calafell que organitza el Consorci per a la Normalització Lingüística, amb el suport de l'Ajuntament de Calafell. Per a aquest període, que va d'abril a juny, els nivells que s'ofereixen són el bàsic, l'intermedi 3 i el de suficiència 3.\nCalafell Park es convertirà en la primera urbanització del municipi a disposar d'una llar d'infants\nL'Ajuntament de Calafell i l'empresa C&C Seal SL han signat aquest matí el contracte per a la construcció de la que serà la primera llar d'infants municipal ubicada en una urbanització. Concretament, la llar s'ubicarà a Calafell Park. C&C Seal SL va resultar guanyadora del concurs que es va convocar a tal fi.\nLa Generalitat aprova la construcció de l'IES Segur de Calafell, una de les fites en matèria d'equipaments del municipi\nEl Consell de Govern de la Generalitat ha aprovat, en la seva reunió de dimarts passat, la construcció de l’edifici definitiu de l'IES Segur de Calafell per un import de 6.951.781 euros. El nou equipament tindrà una capacitat per 480 alumnes i substituirà l'emplaçament provisional actual. L'espai es troba al carrer Brasil.\nL'Ajuntament adjudica la nova llar d’infants municipal del nucli de Segur\nL’Ajuntament de Calafell ha adjudicat a l’empresa Construcciones y Contratas SeaL SL la construcció i gestió de la nova llar d’infants municipals del nucli de Segur. El contracte, que s’ha signat aquest migdia, preveu un sistema de finançament equivalent al peatge alemany, segons el qual l’Ajuntament pagarà un cànon d’arrendament durant 20 anys.\nLa biblioteca ventura gassol ofereix aquest gener horari nocturn com a sala d’estudi\nLa Biblioteca Ventura Gassol de Calafell ofereix aquest mes de gener un horari nocturn en què funcionarà com a sala d’estudi. El servei s’oferirà de dilluns a divendres, de 20 a 23,30 hores. En aquest horari, la biblioteca només funcionarà com a sala d’estudi. La connexió wifi romandrà activada, però no es realitzarà préstec de documents ni hi haurà servei de telecentre.\nJordi sánchez reclama més estudis universitaris per a la comarca del baix penedès\nL’alcalde de Calafell i president del consell comarcal del Baix Penedès, Jordi Sánchez, reclama que la comarca tingui més estudis universitaris, vist el bon resultat que han tingut els que s’han posat en marxa enguany. En la inauguració del curs de la Universitat Rovira i Virgili al Baix Penedès, l’alcalde va plantejar també que aquesta futura expansió obliga a “començar a pensar en quines ubicacions tenim disponibles i en la possibilitat de crear un campus comarcal”.\nL'ajuntament anuncia la creació de dues noves llars municipals d’infants i una solució per a la llista d’espera actual\nL’Ajuntament de Calafell ha anunciat durant el ple municipal d’aquest matí la creació de noves llars municipals d’infants, així com l’obertura, dilluns vinent, d’un mòdul provisional que acabarà amb la llista d’espera d’aquest curs. Una de les noves llars d’infants es construirà al nucli de Segur de Calafell i una altra a Calafell Park, en el que és el primer equipament escolar que s’ubica a una urbanització.


Podemos ignora el Corredor Mediterrani i ressuscita l'eix del Pirineu aragonès\nActualitzat: Dijous, 30 de Juny 2016. 10:38\nLa "alternativa" pirinenca, com a ramal de l'anomenat Eix Central, que connecta a Lisboa amb Barcelona a través de Madrid, es va plantejar al seu dia des d'una visió centralista de les connexions ferroviàries de mercaderies entre la Península i Europa, anàloga al desenvolupament radial de la xarxa de l'AVE, duta a terme pels governs del PSOE, primer, i del PP, després.\nL'aposta per l'eix aragonès apareix detallada a la proposta número 347 del programa "El somriure d'un país", amb el que els de Pablo Iglesias es presenten als comicis. Sota l'epígraf "Reobertura de la línia ferroviària Canfranc-Oloron en l'horitzó 2020", s'indica:\n"Restaurarem i reobrirem la línia ferroviària entre Osca i el sud-oest de França per facilitar el trànsit de mercaderies i viatgers entre Espanya i França, la qual cosa comportarà una millora competitiva i el desenvolupament de l'Aragó com a pol logístic."\nLes connexions ferroviàries amb la Mediterrània tan sols són abordades en el punt 349 del programa "Ikea" dels podemites, però per proposar un nou eix que connectaria de nou, a través d'Aragó, el Cantàbric i Sagunt. Així, sota l'epígraf "Millora del corredor ferroviari Cantàbric-Mediterrània", s'assenyala:\n"Impulsarem una millora de les comunicacions entre el Cantàbric i la Mediterrània mitjançant un pla d'inversions en les línies ferroviàries del traçat Terol-Saragossa-Sagunt, per potenciar la capacitat logística de l'Aragó i les relacions comercials entre el nord i l'est peninsular".\nEl Corrredor Mediterrani és l'eix transeuropeu prioritari de transport de mercaderies entre Algesires i la frontera francesa seguint la costa andalusa, murciana, valenciana i catalana. Només s'ha materialitzat en alguns trams i exclou ara per ara la connexió d'alta velocitat per a passatgers entre València i Barcelona.\nL'oblit d'aquesta infraestructura estratègica en el programa de Podemos és especialment significatiu donada la sintonia política i empesarial existent entre València i Catalunya perquè es dugui a terme, i que es va veure reforçada en l'última reunió entre els presidents Ximo Puig i Carles Puigdemont, el 18 de maig passat a Barcelona. Ambdós van acordar fer front comú perquè el pròxim govern espanyol detalli les inversions per desenvolupar el Corredor.\nEs dóna el cas, a més, que Podemos participa del govern de la Generalitat Valenciana a través de la seva confluència amb Compromís i que En Comú Podem, els seus aliats a Catalunya, va ser la primera força en les generals del 20D i segons l'última enquesta del CIS fins i tot reforçaran amb escreix aquesta posició. Tant és així que el candidat de Podemos, Pablo Iglesias, només realitzarà una visita electoral a Catalunya, precisament aquest dissabte.\nEn canvi, la formació morada sosté a l'Aragó el govern del socialista Javier Lambán, la qual cosa explica en part la seva aposta pel Corredor Pirinenc. El mateix Lambán dóna suport al Corredor Mediterrani -així li ho va expressar al valencià Puig- a canvi de la potenciació de l'eix Saragossa-Sagunt.\nQuan Iglesias no sabia res del Corredor\nDe fet, no és la primera vegada que Iglesias ensopega amb el Corredor Mediterrani. El maig del 2015 va reconèixer en una entrevista amb Jordi Basté a RAC1 que no sabia res d'aquest eix, extrem que va generar una intensa polèmica atesa a més la condició d'eurodiputat del líder podemista en aquell moment. Iglesias no va estar massa encertat aquell dia. També va dir desconèixer si es podia parlar d'unitat lingüística entre els territoris de parla catalana.\nLa Comissió Europea va denegar el març del 2012 la inclusió de l'Eix Pirinenc en el pla de xarxes prioritàries contra de les pretensions del govern de Mariano Rajoy, anàlogues a les del programa de la formació morada. La raó dels responsables europeus és que el corredor pirinenc requereix la realització del túnel fronterer de Canfranc, les obres del qual tardarien més de 20 anys a estar concloses, mentre que la xarxa bàsica europea ha d'estar operativa el 2030.\nDe fet, l'estratègia del govern d'Aragó, i així li ho va manifestar Lambán a Ximo Puig en la seva última trobada a València, passa per donar suport al Corredor Mediterrani a canvi de la inclusió entre les prioritats d'Europa del tram ferroviari Saragossa-Sagunt amb l'esperança de desbloquejar el túnel de Canfranc.\nFOMENT Corre perill el servei de l'AVE Barcelona-París? Estefania Molina


El que Montoro diu que volem (Empar Moliner)\nEl que Montoro diu que volem\n2 min. 07/03/2013 00:00\nDiu el ministre Montoro: "Aquest govern no entén Espanya sense Catalunya i segur que la majoria de catalans no entenen Catalunya sense Espanya".\nCom es pot observar, la frase és tan reveladora pel que diu com pel que no diu. És "aquest govern" el que "no entén Catalunya sense Espanya". No és Espanya, probablement perquè la Catalunya dins d'Espanya que voldria Espanya (i no només l'Espanya que vota el PP) no existeix. Una Catalunya assimilada, que fes servir la llengua només per cantar El noi de la mare i per batejar algun restaurant de torrades, com ara El Porró de l'Avi, però que al cor hi dugui la bandera espanyola. I això seria tan absurd com pretendre que a Catalunya no hi ha gent que se sent espanyola i dependentista.\nPerò aleshores, quan toca la segona part de la frase, el ministre Montoro no fa l'analogia que s'esperaria. No diu "i el govern de Catalunya no entén una Catalunya sense Espanya". Perquè, justament, el govern de Catalunya sí que entén una Catalunya sense Espanya. La majoria de catalans (i aquesta és una dada comprovable) han votat partits que volen la independència. Però el ministre tampoc no té la carn d'olla suficient per dir "i els catalans no entenen una Catalunya sense Espanya". Per tant, parla de "la majoria de catalans". Esclar que això tampoc no s'atreveix a afirmar-ho categòricament. El que fa, doncs, és reforçar-ho: " Segur que la majoria de catalans no entenen una Catalunya sense Espanya..."\nNi el ministre Montoro ni el seu govern volen saber si aquesta frase és certa. Si no, ens permetrien contestar la pregunta a les urnes. Si no ho pensen fer, si fulminen fiscals per haver gosat trobar bé que ho expressem de manera democràtica, s'haurien d'abstenir de dir-ne res. És paternalista i autoritari prohibir-nos dir el que volem però, en canvi, passar-se el dia dient el que volem.


Covid-19: Ajuts a autònoms, el dilluns 6 d'abril s'obre el termini per solicitar-ne - Botigues, Comprar, Ofertes, Promocions, El Comerç de Rubí\nLa Generalitat de Catalunya a través de Canal Empresa ofereix mesures per fer front a l'impacte econòmic i social del Covid19. N'hi ha una línia d'ajuts destinats a autònoms. El termini de presentacio de sol·licituds estarà obert des del proper dilluns 6 d'abril fins al 5 de maig de 2020.\nL'ajut consisteix en una prestació econòmica única, que te per finalitat compensar les pèrdues econòmiques de persones treballadores autònomes, persona física, amb activitats econòmiques per a les quals s'ha decretat el seu tancament.\nLa quantia de l'ajut pot ser fins a un màxim de 2.000 euros.\nTrobaràs més informació relacionada (com el tràmit) en aquest enllaç.\nRESOLUCIÓ TSF/806/2020, de 2 d'abril, per la qual s'aprova la convocatòria d'ajuts per a les persones treballadores autònomes, persona física, per a la compensació de pèrdues econòmiques com a conseqüència de la COVID-19 (ref. BDNS 501916). Podràs accedir a la resolució des d'aquí.


RodaMots - donar carta blanca\nDilluns, 5 de juny del 2017 / 4051\nDeixar (a algú) tota la llibertat per a obrar.\nLa presidenta va donar carta blanca al ministre de Treball perquè resolgués el conflicte amb els sindicats.\nSembla que l’origen d’aquesta expressió ve del francès carte blanche, un paper en blanc que els vençuts en una contesa militar lliuraven als vencedors perquè aquests hi especifiquessin les condicions de la capitulació.\nDel llatí charta, ‘paper’, i aquest, del grec khártēs [χάρτης], ‘papirus, paper’. Altres mots de la mateixa família són cartell, cartera, cartolina, descartar i cartipàs.\nEn Deltell volia i dolia. D’una banda, estava disposat a donar carta blanca als indis perquè es liquidessin mútuament amb plena llibertat. Però de l’altra, sentia la força missionera de la seva condició d’home blanc i s’havia d’oposar per principi a qualsevol estil de matar que no fos a la bella manera europea.\nPere Calders, L’ombra de l’atzavara (Barcelona: Edicions 62, 1980 ), pàg. 61\nTot el poble surt al carrer com si es lliurés a una cacera tranquil·la per atrapar la mica de fresca que, a aquella hora, es digna a baixar en un gest de gràcia divina. Més tard, quan els arribi la dolçor del son, entraran les cadires i cap al llit, a esperar que a la matinada encara corri un xic d’aire que els deixi dormir en pau. En aquesta època de l’any, la canalla té carta blanca per córrer pel carrer fins que els grans se’n van a dormir. No s’ha de patir.\nAlgunes cançons de Raimon fan referència als colors, des del famós vers «Tots els colors del verd» de «País Basc» fins al carrer Blanc de Xàtiva on va néixer l’any 40, passant pel «D’un roig encès voldria les cançons» de «A Joan Miró». Aquests dies passem de les cançons de Raimon a locucions en què el color dona un significat nou a determinades paraules (diguem que les acoloreix).\nEls cinc mots de la setmana passada (Raimon)


EL CLUB DEL CODI\nEl passat 5 d’octubre va tenir lloc la sessió inaugural del Club del Codi, una nova activitat complementària que el centre ofereix als alumnes de l’ESO. Aquesta nova proposta innovadora ha tingut una gran acollida i s’hi ha apuntat mes de 100 alumnes!\nCada dijous a les 13:15 els flamants membres del Club del Codi programaran amb Scratch, App Inventor o Phyton, s’endinsaran en l’apassionant món de la robòtica amb Arduino i dissenyaran objectes per a la impressora 3D.\nEls nostres alumnes són nadius digitals i han crescut envoltats de tecnologia. Però des de l’escola volem anar més enllà, no ens conformem amb el fet que els nostres alumnes sàpiguen pitjar botons o navegar per entorns més o menys amigables. Ens agradaria que sabessin com funcionen les coses i col·laboressin a construir aquesta nova societat que avança imparable vers la digitalització i la robotització .\nA més, la programació ajuda a estructurar el pensament, desvetlla la curiositat i fomenta un aprenentatge significatiu. Programar una màquina demana concentració, emprar càlculs matemàtics, preveure diferents escenaris i solucionar problemes lògics.