Bellreguard obté de l’IVACE el 100% de les obres de millora del polígon - Diari Valencià\nPortada » Actualitat » Bellreguard obté de l’IVACE el 100% de les obres de millora del polígon\nBellreguard obté de l’IVACE el 100% de les obres de millora del polígon\nEn principi, estaven finançades al 70% per l’institut de la Conselleria d’Economia, però la impossibilitat d’alguns municipis per a executar les intervencions ha cobert tot els costos\nMarco: «Aconseguir la totalitat de la subvenció és un dels fruits visibles de les bondats de la política econòmica que seguim»\nRuiz: «Hem d’agrair a Conselleria que haja decidit destinar la totalitat de la partida als projectes dels pobles que ho han executat»\nFinalment, l’Institut Valencià de Competitivitat Empresarial (IVACE) es farà càrrec dels 95.361,5 euros exclòs l’IVA que costa la renovació de la il·luminació, la millora de la senyalització viària i la instal·lació d’un parc caní a la zona industrial de Bellreguard. En principi, l’institut de la Conselleria d’Economia subvencionava el 70% de la intervenció, però la retirada d’alguns dels municipis que ho havien sol·licitat ha possibilitat pagar la totalitat dels projectes de la resta, una decisió que ha agraït l’alcalde de Bellreguard, Àlex Ruiz que subratlla les bones relacions existents. Per la seua banda, el regidor d’Hisenda Joan Marco remarca que «és un dels fruits visibles de les bondats de la política econòmica que seguim».\nL’actuació, adjudicada a Urbamed, ha renovat l’enllumenament públic, amb un pressupost de 62.000 euros; la millora de la senyalització viària, valorada en quasi 31.000; o la construcció del parc caní per 29.000. Les lluminàries existents comptaven amb un quart de segle d’antiguitat i s’han substituït per altres LED amb una potència d’entre 50 i 65 w segons el carrer i l’altura, la qual cosa suposa un considerable estalvi energètic. Pel que fa al parc caní, s’ha instal·lat al parc dels Llauradors i compta amb un circuit agility amb tanca per a botar, gronxador, pas d’obstacle vertical, rampa, bot d’anells i túnel, a més se d’un abeurador a dos nivells per a gossos grans i menuts, així com un pipi-can. El parc, envoltat amb una tanca perimetral, compta amb paperera, dispensador de bosses per a excrements i bancs.\nMata (PSPV): “Els valencians no ens agenollem ni davant Rajoy ni davant de ningú”\nCondemna massiva a tota la comunitat per l’assassinat masclista d’Andrea Carballo\n40 aniversari de l’agermanament entre Gandia i Laval (França)


Vakantiehoeve De Noordhoek Oudekapelle Bèlgica - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 2 allotjaments a Oudekapelle.\nOudekapelle, Oudekapelle, Bèlgica - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Vakantiehoeve De Noordhoek\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Oudekapelle, no busqui més enllà de Vakantiehoeve De Noordhoek. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Vakantiehoeve De Noordhoek és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com bar.\nL'ambient de Vakantiehoeve De Noordhoek es reflexa en cada habitació. calefacció, aparell de televisió, forn microones, renta vaixelles, banyera són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Vakantiehoeve De Noordhoek és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Oudekapelle.\nEspai comú6 llits individuals, 5 llits dobles, 4 llits de llitera\nAllotjaments a Oudekapelle


Servei de Sanitat Vegetal. Departament d’Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural. Generalitat de Catalunya\nÉs la plaga més important i estesa de la vinya. La seva gravetat la determinen no només els danys directes per la pèrdua dels cultius, sinó també els indirectes, causats per les ferides que produeixen les larves a les baies i que, en condicions climàtiques adequades, faciliten la infecció de les diferents podridures que poden afectar el raïm (Botrytis cinerea, Rhizopus nigricans, Aspergillus niger i la podridura àcida).\nTé tres generacions completes, encara que amb temperatures suaus a finals d'estiu i inicis de la tardor, pot donar-se una quarta generació parcial que causaria danys en varietats de recollida tardana. Actualment, el seguiment i evolució de les poblacions i les recomanacions que es fan per a controlar la plaga, constitueixen un exemple de lluita de precisió adaptada a la gestió integrada.\nSeguiment del vol: Mitjançant trampes sexuals del model Delta s'obté la informació següent:\nPresència o absència del paràsit\nLes dades de vol des de l'inici al final de cada generació. Aquesta informació és essencial per a conèixer quan s'han de començar els controls de la posta dels ous que es localitzen sobre els raïms\nDeterminació del moment d'aplicació dels determinats productes a utilitzar segons la seva activitat respecte a l'estat evolutiu de cada generació.\nEn aquesta plaga, la quantitat de captures en una generació determinada no indica el veritable nivell poblacional. Poden donar-se moltes captures a les trampes de seguiment i, al mateix temps, tenir una escassa posta d'ous, i a la inversa. La informació sobre la intensitat real de la plaga ve donada per la quantitat d'ous col·locats sobre el raïm. També cal dir que el nivell poblacional d'una generació no té relació amb el nivell poblacional de la generació següent.\nSeguiment de la posta: És essencial per a determinar el nivell poblacional i el moment del tractament que requereix cada grup de productes. Per això es controlen un grup de raïms a cada parcel·la de seguiment, observant amb atenció la presència dels ous, que evolucionen segons la següent descripció:\nOu blanc o acabat de pondre\nOu groc o més evolucionat\nCap negre, ou on es pot apreciar la càpsula cefàlica de color fosc, la seva eclosió es produirà al cap de poques hores.\nPenetracions, produïdes per les larves neonates.\nEls percentatges de les diferents observacions ens permetran determinar, amb la precisió suficient per a cada generació, els diferents moments del tractament que necessiten els productes que actualment s'utilitzen per lluitar contra la plaga:\nInici del vol\nInici de la posta\nUn cop s'han produït els danys, per conèixer el nivell d’atac, realitzarem un recompte dels focus. Des del naixement fins a arribar al seu desenvolupament màxim, les larves entren i surten de les diferents baies contigües formant focus. Un focus reflecteix l'activitat d'una sola larva. Hi ha molta variabilitat en el nombre de baies contigues on pot penetrar una sola larva, podent-se trobar focus de 2-3 fins a 8-10 baies ferides.\nAmb les dades obtingudes, es dedueix que la manera més eficaç per conèixer el nivell de la plaga és comptar els ous i els focus produïts per les penetracions a les baies, segons la relació següent:\nPercentatge de raïms afectats, que indica el nivell de la plaga.\nNombre de focus en 100 raïms, ja sigui en forma d’ous com de focus de penetració realitzades per cada larva, que indica el nombre d’individus i per tant, la intensitat de la plaga.\nSistemes de lluita\nTradicionalment s'utilitzaven productes fosforats que s'havien d'aplicar els dies de més nombre de naixements de larves. La situació actual és molt diferent, ja que queden molt pocs d'aquests productes i les noves matèries actives incideixen en moments molt concrets del cicle biològic. Si bé això és molt positiu, ja que són molt més selectives i es redueix l'impacte sobre l'entomofauna, requereixen molta precisió a l'hora de la seva aplicació. Els moments d'aplicació dels diferents productes que actualment es recomana són els següents:\nEntre inici de vol i inici d'eclosió (període de posta d'ous)\nJust a l’ inici de l'eclosió, que es preveu quan es detecten els primers ous amb el cap negre\nMàxima eclosió, entenent com el període comprès entre el 30-80% d'eclosió\nLes característiques de l'acció de cada producte, que se situa en una de les anteriors alternatives, comporta que realitzar el tractament fora del moment indicat anteriorment impliqui una forta disminució de la seva eficàcia.\nActualment, s'aconsella tractar la segona i tercera generacions, i pel que fa a la primera, tan sols en casos excepcionals. Les Estacions d'Avisos Agrícoles i les ADV indiquen cadascun d'aquests moments en les diferents zones vitícoles, per la qual cosa l'agricultor ha de decidir amb anterioritat el producte que desitja utilitzar i esperar l'avís corresponent.\nDesprés d'anys de treballs en diferents zones de l'Estat, s'ha posat a punt la tècnica de la confusió sexual en la lluita contra la Lobesia botrana. Però, per a obtenir una correcta eficàcia, s'han de complir una sèrie de requisits:\nD'acord amb la nostra experiència, la superfície mínima ha de superar les 40 ha i, en zones de vent, ha d'arribar a les 80 ha. Cal tenir en compte que, com més gran és la superfície, més disminueix l'efecte deficient a les vores i més s'assegura l'eficàcia general. Aquesta superfície ha de ser el més homogènia possible, i totes les parcel·les de cultiu que hi ha dins, en confusió sexual.\nL'orografia del terreny és important, sent les zones planes on funciona millor la tècnica.\nEls difusors s'han de col·locar quan es detectin les primeres captures de la generació, sovint just abans de la brotada, i distribuir-los homogèniament en la superfície, respectant la densitat per hectàrea indicada.\nLa reducció de la densitat dels difusors és factible després d'uns anys de molta eficàcia. De totes maneres, sempre en grans superfícies, a la zona central i amb un límit que no redueixi els 25 mg/ha i hora de difusió.\nÉs important conèixer les zones problemàtiques de la zona en confusió, ja siguin les vores externes com les internes. De produir-se aquesta situació, s'ha d'intervenir localment per evitar que augmenti a les generacions següents.\nL'eficàcia que s'està aconseguint amb aquesta tècnica pot ser molt alta, el que ens permet establir un llindar de tractament molt exigent, que actualment el situem en el 10% de raïms afectats.


Vi escumós DO Costers del Segre de Pinot Noir vinificat en blanc amb 24 mesos de criança en rima.\nEn un petit celler lleidatà neix Siós Brut Reserva Blanc de Noirs, un vi escumós elaborat per Costers del Sió prenent cura de cada detall en la seva elaboració.\nÉs un monovarietal de Pinot Noir, procedent de la vinya pròpia Pla del Molí. Aquesta varietat es vinifica en blanc, per aconseguir la potència i, alhora, el delicat aroma d'aquest raïm.\nEls raïms es veremen i seleccionen a mitjans i finals d'agost. Un cop al celler, es refrigeren i premsen sencers, deixant que una part del most fermenti en dipòsit i l'altra en bótes noves de roure francès, fent una curta criança amb batonages setmanals. Així s'aconsegueix un vi base DO Costers del Segre saborós, potent i complex.\nLa segona fermentació i presa d'escuma de Siós Brut Reserva Blanc de Noirs 2012 dura un mínim de 24 mesos en rima, per obtenir un vi escumós de fina bombolla i buquet delicat.\nVi escumós brut amb fines bombolles ascendents per la copa en elegants rosaris i que romanen en una notable corona d'escuma. El seu bonic color groc palla reflecteix notes daurades donant-li un aspecte brillant i net.\nAromàticament és intens i sorprenent, mostrant notes de fruita madura, tant blanca com de pinyol, sobre un fons torrat, especiat i complex. En aquest escumós brut reserva també es detecten notes meloses, fruits secs, pastisseria fina, baies silvestres, llevats fines, pell d'aranja i bastant mineralitat.\nTé una agradable entrada en boca, amb un pas ampli, cremós i envolupant, de fi carbònic i acidesa equilibrada. Aquest Blanc de Noirs de Pinot Noir és elegant, saborós i llarg, deixant-nos un ampli ventall aromàtic per via retronasal que li aporta encara més complexitat, si es pot.\nRecomanem que no deixeu escapar les poques ampolles de Siós Brut Reserva Blanc de Noirs 2012 que hi han al mercat. Un escumós amb lletra majúscula.\nArrossos caldosos, Aus, Calereta, Carns vermelles amb salsa, Carns vermelles rostides, Combina amb tot tipus de plats, Escudella, Formatges de vaca, Fumats, Marisc amb salsa, Patés, Peix blanc amb salsa, Peix blau, Porc rostit, Risotto, Rostits, Xai rostit\nUn Cava "de toma pan y moja". Ja m'enteneu...\nOpinat per Al Gore (publicat a 25 octubre de 2018)


Política d'esquerres?, per Antoni Bosch\nEl Coordinador General d'EUiA Jordi Miralles, s'interroga a el Far del 26-10-2001 --a partir de la moció de censura que s'ha debatut al Parlament de Catalunya-- sobre la millor manera d'orientar i engrescar la gent d'esquerres a ser protagonista d'un canvi necessari davant el pujolisme.\nI proposa la fòrmula màgica de mobilitzar i unir les esquerres en l'acció i d'oferir "un canvi de polítiques i de polítics: un canvi d'esquerres enfront de les privatitzacions de l'ensenyament i la sanitat, els accidents i la precarietat laboral, les agressions mediambientals i al territori, etc."\nPerò, ¿com es pot orientar a la gent que se senti d'esquerres si en la gestió diària de petites parcel.les de govern municipal es fa el contrari del que es predica? .\nPer exemple, en el Projecte de Parc Temàtic de Can Aymerich a Castelldefels , tant EUiA com IC-V, com el PSC defensen --això sí molt units-- un projecte que comporta privatitzar zones verdes públiques i zones d'equipament de propietat pública, així com una agressió mediambiental i al territori.\nI tanmateix, Esquerra Unida i Alternativa està al govern municipal de Castelldefels i en Jordi Miralles, coordinador general d'EUiA, hi ocupa un càrrec de confiança política.\n¿En què quedem, critiquem les privatizacions i les agressions mediambientals que fan els altres (les dretes), però no les nostres? ¿on està el canvi de polítiques que es proposa?\n¿Com es pot engrescar a la gent d'esquerres a participar en un canvi més general si en l'àmbit local quan la Plataforma per la Defensa de Can Aymerich, --recolzada pels grups ecologistes de la comarca-- ja ha recollit més de 7.000 signatures en contra d'aquest projecte, encara la plana major d'EUiAcontinua mirant cap a una altra banda?.\nPotser també a aquesta "esquerra" li cal un canvi de política i de polítics...


Rescatar la gestió privada del tramvia pot costar fins a 440 M €\nL'equip d'Ada Colau descarta recuperar la concessió i dissenya un nou model per avançar cap a una gestió pública que culmini el 2032\nMarc Garcia | dimarts, 16 de gener del 2018, a les 20.59\nPer això, plantegen no fer cap concessió privada per al tram central de la Diagonal entre Glòries i Francesc Macià. Per aconseguir-ho, el govern municipal proposa que la intervenció urbanística l’assumeixi l’Ajuntament, amb un cost estimat de 68 M €. A més, preveu que el consistori financi tota la infraestructura del tramvia (vies, catenàries…), amb un cost que ronda els 88 M €. Aquesta última part, però, l’haurà d’abonar després la Generalitat. El model de Colau planteja també que sigui l’ATM qui compri amb diners públics els combois necessaris.\nFins que no venci la concessió actual, el 2032, l’informe municipal recull que l’ATM podria encomanar l’explotació de tota la xarxa -inclòs el tram central de la Diagonal- a les empreses privades que ara operen el Trambaix i el Trambesòs. “Volem que el negoci de la construcció sigui clarament i nítidament públic i, per tant, que no hi hagi negoci”, ha dit la tinenta d’alcalde d’Urbanisme, Janet Sanz, que ha admès que “les concessions actuals generen hipoteques que costa molts recursos recuperar“.\nProposen que TMB gestioni tot el tramvia\nAquest nou model que el govern municipal vol tirar endavant al tram central de la Diagonal vol establir les bases perquè a partir del 2032 la gestió del tramvia sigui 100 % pública i no es renovi la concessió a les empreses actuals. A més, plantegen que sigui TMB qui se’n faci càrrec. “Estem totalment preparats per fer-ho”, ha assegurat la regidora de Mobilitat, Mercedes Vidal, que ha destacat que l’empresa es va iniciar, precisament, amb la gestió de tramvies.\nLa gestió pública del tramvia és un dels requisits que la CUP ha posat sempre sobre la taula per donar suport a la connexió per la Diagonal, pendent encara de trobar el consens polític. L’informe municipal sobre el cost de rescatar la concessió centrarà el debat amb l’oposició en una nova sessió de la comissió d’estudi sobre el tramvia que es farà aquest dijous.\n— avinguda Diagonal — Janet Sanz — Mercedes Vidal — tramvia\nGala Pin: “Al Raval tenim una problemàtica greu amb la venda de droga”\nColau apel·la directament Puigdemont pel cas Millet\nEl ple del gener descartarà definitivament el projecte de l’hotel del Palau\nAcord ERC-JxC per fer Roger Torrent president del Parlament\nEl Constitucional suspèn la comissió sobre les càrregues de l’1-O


Com ja sabeu el dia 12 de Març es va constituir el Consorci per l’impuls de serveis educatiu i social (CISES), que és el responsable de la construcció de l’edifici destinat a llar d’infants pels treballadors de Bufalvent.\nDurant aquest temps s’ha hagut de registrar l’entitat al la Generalitat de Catalunya, Departament de Governació i Administracions Públiques Direcció General de l’Administració Local i sol·licitar, entre d’altres la identificació fiscal, a dia d’avui està tot apunt.\nParal·lelament aquests tràmits s’està preparant el plec de condicions per dur a terme la licitació de les obres i posteriorment adjudicar-les. En aquest tràmit de preparació de la licitació, l’Associació per manca de coneixement no hi participa, però ho farà abans de publicar-ho. Ens assessoraran empreses privades que han ofert a l’entitat la seva col·laboració per examinar el plec de condicions i que es publiqui amb el màxim de garanties per a construir la millor escola possible i sobretot al preu més adequat.\nD’altre banda, ja tenim la imatge que identificarà a partir d’ara l’escola bressolvent i en breu veure que en el terreny on s’ha de construir, s’hi instal·larà una tanca que adjuntem en aquesta noticia.\nEn cas de voler rebre més informació o tenir qualsevol dubte us preguem us poseu en contacte amb nosaltres a les tardes al 93.877.41.56.


Ajornen la prova pilot d'«Obrir Girona», a l'espera de rebre l'aprovació de Salut - Empordà\nAjornen la prova pilot d'«Obrir Girona», a l'espera de rebre l'aprovació de Salut\nEl partit de rugbi de diumenge, que havia de ser el primer esdeveniment amb públic, es farà a porta tancada El CBCat ja ha activat l'aplicació que guardarà el passi «covid free», i també està formant les més de 30 de farmàcies participants\nJUDITH VILADOMAT PUIGGRÒS. GIRONA 26.02.2021 | 06:30\nPresentació del projecte, el passat 29 de gener, a l'Auditori de La Mercè de Girona. ANIOL RESCLOSA\nPresentació del projecte, el passat 29 de gener, a l'Auditori de La Mercè de Girona.\nLa prova pilot «Obrir Girona», el projecte que treballa per fer possible l'assistència de públic en esdeveniments esportius, culturals i d'oci, haurà de començar més tard del previst, a l'espera de tenir l'aprovació del Procicat. El calendari temptatiu començava amb un partit de rugbi femení del GEiEG aquest diumenge 28 de febrer, però finalment se celebrarà sense públic. L'impulsor, Centre Blockchain de Catalunya (CBCat), està treballant amb els departaments de Salut, Interior i Polítiques Digitals de la Generalitat per tirar endavant el projecte «amb totes les garanties».\nLes dates de la Fira de l'Eix Comercial de Girona, a pl. Independència (d'un format similar al del mercat de Nadal), i el concert de la Mercè Electrònica, també estan obertes. En tot cas, si un esdeveniment no es pot fer ara, expliquen que es comptarà amb les mateixes entitats per fer-ne de similars en el futur. També s'hi han sumat nous actes, com ara la celebració de sopars divendres i dissabtes nit en alguns restaurants, de la mà de l'Associació d'Hostaleria de Girona.\nEl president executiu del CBCat, Quirze Salomó, recorda que «Obrir Girona és una prova pilot, sabem que en entorns com aquest, les dates no són fixes; nosaltres vam presentar un calendari temptatiu bastant optimista, però sempre hem treballat contemplant aquesta possibilitat». Ara estan acabant de concretar un calendari definitiu amb tots els esdeveniments i les dates concretes, que se sabrà els pròxims dies. Volen que comenci al març.\nPreparatius en marxa\nMentrestant, el projecte està treballant en els preparatius del projecte. Així, el CBCat ha començat aquesta setmana a fer formacions a les farmàcies participants. Hi participaran més de 30 farmàcies gironines. «Les farmàcies faran tests d'antígens i es convertiran en notaris de la teva salut. Si t'has vacunat, la farmàcia en donarà fe i ho validarà a l'app o et farà els testos corresponents», subratlla Salomó. Aquestes proves es faran a la mateixa farmàcia i costaran al voltant de 10 euros als participants. «A partir d'aquí se't genera la credencial al mòbil i amb això pots entrar a qualsevol dels actes organitzats», diu Salomó.\nD'altra banda, l'aplicació ICC AOKpass, on es guardarà la credencial que demostri estar lliure de covid-19, ja es pot descarregar als dispositius mòbils gratuïtament. La setmana que ve, els organitzadors tenen intenció de fer una jornada de prova, tant per usuaris com per les farmàcies i organitzadors d'esdeveniments. Des del CBCat animen a la ciutadania a participar-hi.\nEl projecte «Obrir Girona» vol ajudar a reobrir l'economia malgrat el context de pandèmia. La iniciativa busca obrir al públic esdeveniments de tot tipus utilitzant una credencial personal digital, que verifica que els assistents no tenen covid-19 i, per tant, garanteix que els actes són segurs. A més, la tecnologia blockchain garanteix la privacitat de les dades. El Celler de Can Roca, el Girona FC, l'Uni Girona o el Temporada Alta són algunes de les entitats que hi participaran.


L’OCCC visita l’empresa Manufactura Moderna de Metales. Canvi climàtic. Generalitat de Catalunya\nInici > L’OCCC visita l’empresa ...\nL’OCCC visita l’empresa Manufactura Moderna de Metales\nL’Oficina Catalana del Canvi Climàtic (OCCC), va visitar Manufactura Moderna de Metales el 15 de desembre, en el marc del Programa dels acords voluntaris per a la reducció d’emissions de GEH\nL’objectiu d’aquestes visites és d’establir un canal de comunicació i col·laboració directe entre l’organització i l’OCCC per tal de plantejar dubtes, identificar millores i compartir experiències en la reducció d’emissions de GEH i, alhora, verificar in situ les dades autodeclarades tant de l’inventari com de les mesures implementades..\nManufactura Moderna de Metales (MMM), és un grup empresarial especialitzat en el disseny, desenvolupament i fabricació de sistemes que integren tubs per la indústria de l’automòbil. Es va fundar a l’any 1944 i a partir de l’any 1954 s’inicia la relació de l’empresa amb el sector de l’automoció. L’empresa està ubicada al Carrer Miquel Torelló i Pagès, 25 de Molins de Rei. El grup MMM també disposa de dues plantes de producció a l’estranger, a Romania i Rússia. En el marc dels acords voluntaris només s’inclouen les instal·lacions de Catalunya.\nLes emissions autodeclarades a l’inventari són les que corresponen al consum de gas natural de les calderes per a la calefacció i l’ACS, a les fuites de gasos fluorats en el sistema de refrigeració i al consum elèctric que inclou: el forn de producció i d’altra maquinària, la il·luminació i la refrigeració.\nS’ha pogut comprovar la implementació de les mesures de reducció d’emissions que fins al moment Manufactura Moderna de Metales ha informat que ha posat en marxa en el marc del Programa dels acords voluntaris.\nAl 2013 es va implementar una mesura de reducció del consum de gas natural destinat a calefacció. La mesura va consistir en Instal·lar una doble porta-pantalla en una nau on no hi havia porta per a evitar pèrdues de calor. MMM es planteja implementar millores a aquesta mesura. En concret fer una porta mes petita per quan han d'accedir persones, no calgui obrir tota la porta, que té molta alçada. D'aquesta manera es perdrà encara menys calor.\nAl 2014 MMM va posar en marxa un protocol per a detectar fuites dels sistemes d’aire comprimit per a poder reparar-les el més aviat possible. Això ha fet incrementar l’eficiència del compressor i per tant disminuir el consum elèctric.\nAl 2015, es van implementar detectors de presència en espais comuns, com els lavabos i la sala menjador.\nAl 2016 s’estan realitzant actuacions per a establir criteris de compra sostenible en maquinaria i serveis. Concretament s’ha generat un manual de proveïdor amb les condicions bàsiques que s’han de tenir en compte a l’hora d’adquirir productes i serveis. Entre aquests requeriments bàsics es troben alguns requisits relacionats directa o indirectament amb les emissions de GEH, com si els proveïdors tenen un sistema de gestió ambiental, preferentment certificat per ISO 14001 o EMAS o si tenen compromisos de reducció de les emissions de GEH. Per exemple en aquest cas, algun transportista els ha comunicat mesures d’optimització de rutes o implementació del biodièsel. Aquests requeriments bàsics són el punt de partida i depenent del proveïdor es concreta més. Com a actuació específica, a l’hora de canviar les màquines de vending, MMM ha adquirit unes més eficients energèticament.\nSegons les dades de consum elèctric recollides per MMM d’aquest any 2016 posen de manifest que s’ha millorat significativament l’eficiència energètica respecte a l’any 2015. Es preveu un rati consum elèctric per peça produïda al 2016 d’un 0,22 en front del 0,46 al 2015. Cercant alguns dels motius d’aquests resultats, ens trobem que a banda de les mesures implementades fins ara i incloses en l’informe dels acords voluntaris, MMM explica aquesta reducció a que hi ha d’altres mesures no comunicades que han contribuït. La mesura més significativa que justifica aquest increment d’eficiència en el consum elèctric es que s’ha millorat la gestió de les carregues del forn, per a intentar agrupar el major número de peces en una fornada. D'aquesta manera aprofiten al màxim la capacitat del forn quan està funcionant, reduint el consum elèctric. Cal aclarir que, a banda de la gestió de carregues del forn, a aquesta reducció ha ajudat també que al incrementar-se el nombre de peces fabricades, el forn ha pogut treballar més a prop de la seva capacitat màxima.\nCal agrair a Manufactura Moderna de Metales i en especial a Albert Mialet, Responsable energètic la seva col·laboració. La visita ha estat molt enriquidora per al desenvolupament de la nostra feina, atès que ens ha permès conèixer de primera mà els detalls de les mesures implementades. A més, hem pogut interactuar directament amb les persones de l’organització i conèixer les seves opinions per millorar el Programa.\nWeb Manufactura Moderna de Metales


Vols llogar el teu pis amb tota tranquil·litat?\nA Finques Futura sabem els riscos que de vegades comporta llogar un habitatge, per això posem a la teva disposició el nostre servei de lloguer Segur, pensat perquè no hagis d'assumir riscos innecessaris.\nAmb aquest complet servei tindràs la garantia que cobraràs el total de l'rebut de lloguer encara que el llogater deixi de pagar-te.\nEn el cas extrem d'un inquilí morós que realitzi actes vandàlics en el continent del teu habitatge, et compensem pels danys. I ens posem en mans d'advocats experts en processos de desnonament, perquè puguis disposar del teu pis el més aviat possible.\nLloga sobre segur\nSeleccionem per a tu el millor inquilí recopilant informes d'antiga residència, laborals i bancaris així com fitxers de risc i morodidad mitjançant un complet estudi de solvència i control de risc.\nEn cas d'impagament rebràs la renda total mensual de la teva lloguer a través d'una reconeguda asseguradora, amb una cobertura de fins a 12 mensualitats i una franquícia de dues mensualitats.\nRealitzem un exhaustiu inventari fotogràfic en color que s'incorpora a l'contracte de lloguer, i en cas de vandalisme o maltractament ha una compensació pels danys, fins a un límit 3.000 .\nDavant de qualsevol contingència greu al teu habitatge, vam realitzar tot el procés de desnonament fins a la optenció de de la possessió, assumint totes les despeses judicials, advocats i procuradors amb una cobertura de fins a 3.000\nCost: Import 5% de la renda anual. *\n* Consulti prima mínima i renda màxima assegurada.\nObtenció de cèdules d'habitabilitat\nTramitem per tu el document que acredita el compliment dels requisits mínims d'un immoble perquè pugui ser habitat. Nosaltres ens posarem en contacte amb un arquitecte tècnic i farem els tràmits perquè realitzi una inspecció a l'immoble i pugui expedir un Certificat d'habitabilitat visat per un Col·legi professional.\nAquest document és obligatori per als propietaris o promotors que posen en venda o lloguer un immoble, i determina el consum d'energia d'un habitatge. Si no el tenen poden ser sancionats amb fins a 6.000 euros . Gràcies a la col·laboració amb arquitectes de confiança, podem realitzar aquest tipus de tràmit que inclou la visita a l'immoble per a la recollida de dades, el càlcul de la qualificació energètica, l'elaboració de l'informe i la sol·licitud de l'etiqueta energètica a l'organisme responsable.


12-O: Manifestació antifeixista "l'Antifeixisme és cosa de totes!" - Fòrums - Racó Català\n12-O: Manifestació antifeixista "l'Antifeixisme és cosa de totes!"\n11.10.2018 12.54 h \nArran @Arran_jovent16 h\nL’antifeixisme és cosa de totes. I aquest #12O és més necessari que mai sortir als carrers per aturar el monstre feixista. Per uns #CarrersAntifeixistes!\n11:00- Jardinets de Gràcia\nColumna des del Baix Llobregat:\n9:00 - Mercat de Collblanc (Hospitalet)\n▴#9989048  1  0\nColumna des d'Horta-Guinardó:\nCDR HG7 @CDRHG710 d’oct.\nAhir, #9O, no van passar a València, i divendres #NoPassaran a Barcelona! Baixarem en columna des d'Horta per anar a la manifestació dels Jardinets de Gràcia\n9:00 - pl. Eivissa\nUs hi esperem. L'antifeixisme és cosa de totes!\n11.10.2018 13.00 h \nColumna des del Clot-Camp de l'Arpa:\nArran Clot - CA @ArranClot\nL'ANTIFEIXISME ÉS COSA DE TOTES\nUs convoquem aquest divendres 12 a les 10:00h. Davant la xurreria del Clot. A les 11:00h arribarem a Jardinets de Gràcia. Ara i sempre, #antifeixistes.\n11.10.2018 13.04 h \nCombatem les persones feixistes.\nDenunciem les persones feixistes.\nVigilem les persones feixistes.\nSiguem consistentes amb la nostra perversió lingüística\n▴#9989056  10  2\n11.10.2018 13.15 h \nEm preguntava qui seria el primer cunyat que vindria amb la seva cunya publicitària sobre gènere i gramàtica. Resolta aquesta qüestió, ara em toca preguntar a mi: demà et mobilitzaràs contra l'espanyolisme al carrer o la teva "contribució" és quedar-te a caseta i fer comentaris d'aquest tipus des de darrere d'un ordinador?\nPerquè la manifestació antifeixista, convocada a Jardinets, surt prou a prop d'una de les manis feixistes (pg. de Gràcia), i de gent sempre en faltarà al carrer.\n▴#9989063  8  1\n11.10.2018 13.32 h \nEl dia que foragitaveu nacionalistes catalans de la plaça difamant son nom els espanyolistes (aquest cop sí) feixistes del Bages campaven panxos escopint als memorials d'en Companys. On estaven les columnetes?\nRes espero de la gent hereva dels escamots que perseguien els nacionalistes catalans acusant-los de feixistes quan Mussolini mateix fou qui els entregà a Espanya. A dia d'avui encara s'insulta la seva memòria i s'ataca els qui els homenatgen.\nSempre acabeu per atacar els de la vostra terra i us autoderroteu sols mentres la fortalesa dels gossos de l'estat no es toca.\nTu mateix fas servir l'ordinador per vendre la teva moto i ara parles dels qui et responen. Defensant les dèries d'ideologies liberals i foranes que no condueixen a lo que's vanten no ens hi trobaràs mai.\nCatalunya no és enlloc de ton discurs, que és apàtrida i internacional, i la llengua només hi apareix per ser deformada sota la pretensió d'equitat i justícia. En realitat només és un llordada per marcar un discurs als caps dels catalans.\nAgafes la teva merda americana fas la maleta i tanques la porta al sortir. Els teus epitets me'ls penjo de medalla jo, companya.\n▴#9989072  9  1\n11.10.2018 13.38 h \nTotal, que molt de plor, molt de victimisme tronat i i molta cantarella per no reconèixer quelcom evident: que demà mentre alguns serem al carrer, altres estareu tancats a caseta no fos cas que us trobéssiu algun nazi espanyol.\nÉs la història de sempre: molta crítica per internet i xarxes socials de que "els de l'EI i altres ens xuten de concentracions indepes", i a la pràctica 0 notícies de que hi ha hagut cap trobada amb espanyolistes.No passa res, ja ho sabíem, però apliqueu-vos la màxima de José Martí:\n"Si no lluites, almenys tingues al decència de RESPECTAR als que sí que ho fan".\n▴#9989079  4  2\n11.10.2018 13.49 h \nTu demanes (o denuncies) el perquè del meu escepticisme i contrarietat del moviment que dueu i jo te l'exposo, no sé on veus el victimisme. No us culpo en res, ja teniu prou cacau al cap com per qüestionar-vos cap dels punts que he esmentat.\nCom haig de respectar gent que s'abandera de Catalunya i es disfressa de patriota per acabar cannibalitzant qualsevol iniciativa que no és de sa corda? Als qui prefereixen aliar-se amb els compañeros d'Espanya per perseguir catalans si no són de la llista bona?\nAquí i al carrer ja ho heu expressat reiteradament que nacionalisme ferm és filofeixisme i fa tuf a dolentot. Què esperes que respectem d'això? Absolutament cert. Tinc per veritable que ens vendrieu a l'enemic a la mínima que poguéssiu si això signifiqués que poguéssiu moldejar Catalunya tal i com la voleu, a la vostra nova imatge.\nMe passo la màxima de José Martí per l'engonal xiqueta. Les columnas es dedicaren (en un combat en que Catalunya es jugava la supervivència) a disparar a independentistes del seu bàndol a l'esquena.\nAixò haig de respectar? Homenatgeu uns altres principis que no siguin anticatalans i us respectaré.\n▴#9989092  7  0\n11.10.2018 13.58 h \nSols un comediant cara de cul podria blasmar a José Martí.\n▴#9989097  0  0\n11.10.2018 14.07 h \nT'has hagut d'esforçar per trobar un insult neutre que no ofengués a cap grupet? Sinó ja tindràs al sargento raconaire fotent-te la denúncia.\n▴#9989111  1  0\n11.10.2018 14.17 h \nEl teu avatar és un cul amb ulleres, oi?\n▴#9989122  0  0\n11.10.2018 14.22 h \nÉs un agent del CNI mal camuflat, com el teu compañero Garrobo.\n▴#9989131  1  0\n11.10.2018 17.14 h \ncunya . falca\n▴#9989072  2  0\n12.10.2018 15.56 h \nMira qui parla. "Les preses polítiques" però les càrregues són DELS MOSSOS\n▴#9989072  1  0\n11.10.2018 13.01 h \n11.10.2018 13.05 h \nEls Casals de Joves de Catalunya es sumen a la convocatòria:\nCasals de Joves @CasalsDeJoves2 hFa 2 hores\nL’antifeixisme és cosa de totes! El 12 d’octubre, res a celebrar!\n▴#9989048  6  0\n12.10.2018 02.21 h \n▴#9989068  0  0\n12.10.2018 15.59 h \nHispanitat és lerreouxisme republicà d'esquerres, també\n▴#9989068  1  0\n11.10.2018 13.09 h \nCUP Poble Actiu AMB @CUP_AMB3 hFa 3 hores\nDemà 12 d'octubre res a celebrar! Lluitem per la llibertat, destruïm el feixisme! Contra el genocidi i el dia "de la raza"... #ResACelebrar!\n11.10.2018 13.16 h \nVigileu, que la Beatriz Talegón us renyarà.\n▴#9989048  0  0\n11.10.2018 13.24 h \nSi només fos la Talegón... l'altre dia estava a un casal indepe i certa gent de l'entorn de l'ANC reprovava la convocatòria perquè deia que era una "provocació".\nAra resulta que sortir al carrer en mani un 12-O és provocar als pobres fatxes que res, si poguessin ens pelaven a tots. Fatxes com aquests, que convoquen a escassos 200 metres: https://twitter.com/plataforma_cat/status/1049689281688719361\n▴#9989076  1  0\n11.10.2018 13.28 h \nColumna des de Ciutat Vella:\nCUP Ciutat Vella @cupciutatvella2 mFa 2 minuts\nDemà fem columna des del barri per anar plegades cap a la concentració antifeixista de Jardinets de Gràcia. Quedem a les 10h!#AntifeixismeÉsCosaDeTotes\n11.10.2018 13.31 h \nEls CDR Catalunya també convoquen:\nCDR Catalunya @CDRCatOficial1 h\nNi celebrem genocidis ni tolerem el feixisme, per això el 12 d'octubre no tenim res a celebrar:\nSi pots, vés a treballar o a estudiar amb normalitat.\nMobilitza't contra el feixisme i l'imperialisme. Prou complicitats.\nLucky Luc1.380 2 1.580\nPer què li dieu feixisme quan es tracta d'espanyolisme, tant de dretes com d'esquerres?\nAixò si, a les espanyolistes combatem-les, vigilem-les, denunciem-les.\n▴#9989048  5  0\n11.10.2018 14.08 h \nHome, PxC i Somatemps és feixisme al 100%, els altres convocants ho són dissimulats.\n▴#9989115  1  0\n12.10.2018 02.23 h \nPerquè simpatitzen amb la ultradreta, pesat.\nEl dia que una manifestació semblant la convoquin troskos espanyolistes direm espanyolistes.\n▴#9989115  0  0\n11.10.2018 14.11 h \nAquesta manifestació antifeixista estarà a 200 metres d'aquesta convocatòria, per si algú té dubtes:\n13.10.2018 22.35 h \nno entenc en quin idioma està escrit aquest cartell\n▴#9989128  0  0\nMacarronet del meu cor1.623 3 945 2.193\n11.10.2018 14.39 h \nJo aniria a la vostra manifestació per a protestar contra la presència de grups espanyolistes als carrers de Barcelona però, coneixent els antecedents, a la mani de l'EI hi haurà moltes banderes espanyoles (la versió de la 2a República) i càntics en castellà. Per aquests motius, passo d'anar-hi.\n▴#9989048  4  0\n11.10.2018 14.55 h \nQuè vols? És una manifestació antifeixista, no catalanista o independentista.\nI a més està reservada a les dones.\nNo és res que ens incumbeixi.\n▴#9989150  2  4\nOn seran els vostres amiguets del MIC?\n▴#9989165  0  0\n11.10.2018 15.48 h \nVols dir que, si es presenten, no seran increpats per feixistes espanyols, per federalistes i per l'esquerra independentista catalana?.\n▴#9989209  1  0\n11.10.2018 15.54 h \nNo és el meu problema si són quatre gats i ningú els vol amb ells. Molt defensar la pàtria i blabla però aquests dies... hòstia, s'amaguen.\n▴#9989218  0  0\n11.10.2018 16.02 h \nI si s'arriben a presentar, contra qui carregaríeu, contra els feixistes espanyols o contra els del M.I,C?\nSi els deixeu d'increpar potser és presentarien. Però amb tots en contra, representaria ser un suïcidi.\n▴#9989225  1  0\nPer què anirien uns feixistes espanyols a una convocatòria antifeixista?\n▴#9989209  0  0\n11.10.2018 20.11 h \nHo deia, bàsicament, perquè sempre estan dient "ai, que nosaltres som els únics que plantem cara als espanyols...". Era per punxar-los una mica\nEn tot cas, feixistes catalans*, coi.\n▴#9989452  0  0\nSi són els mateixos de PxC aleshores no són pas catalans, i tenen bastants nombres per ser-ho.\n▴#9989464  0  0\n12.10.2018 15.07 h \nI s'ha demostrat, dins d'aquest mateix fòrum, on et vaig deixar amb un pam de nas amb els teus arguments, que MI.C no tenen res a veure amb l'espanyolisme ni amb cap feixisme.\n▴#9989762  0  0\n12.10.2018 15.04 h \n"ai, que nosaltres som els únics que plantem cara als espanyols...".\nAixò que acabes de dir es completament fals.\nCom el d'anomenar-los feixistes.\n11.10.2018 17.10 h \nTu com altres passes d'anar-hi perquè la pudor a caqueta es sent des de centenars de kilòmetres de distància. Tema a part, perquè segurament el programa polític de PxC i grups similars es troba molt més a prop de les teves idees que el programa polític de la CUP o de l'EI. Així que menys "cuentus".\n▴#9989150  1  0\n11.10.2018 18.01 h \nPer què carai hauríem d'anar als vostres actes sectaris? Què us fa pensar que sou importants?\n▴#9989322  1  0\nNaturalment que els nazis catalanets no hi heu de venir a fer res a les manis antifeixistes. El que destacava més amunt és que no deixa de ser curiós que són diversos els casos que acaben amb antifeixistes (molts d'ells militants de l'EI) detinguts o encausats per enfrontar-se al feixisme al carrer. Parlo per exemple d'aquest cas, d'aquest, i de tants altres.\nCuriosament MAI MAI MAI veiem cap d'aquests del MIC, de Som o del nom ridícul que tingueu amb problemes per haver plantat cara al carrer. Només fils de plorera dient que dolents que és el conjunt de l'independentisme que no ens vol a les seves manis.\n▴#9989368  0  0\n11.10.2018 19.51 h \nEt confons. No sóc militant de cap d'aquests grups ni de cap altre partit.\n▴#9989375  0  0\n12.10.2018 16.04 h \nTu et deus pensar que Barcelona és puto centre del planeta nano\nFora de la ciutat i l'AMB hi ha Catalunya i es va a treballar. Els que aneu a manifestacions antitot i sense cap esment al conflicte polític català deveu ser els que teniu pont els 365 dies de l'any\n▴#9989322  0  0\n11.10.2018 15.45 h \nEn el cas que un home volgués anar-hi, que hauria de fer, tret d'haver pagat la pujada de 0,75 de cuota com a militant?\n▴#9989048  2  0\n12.10.2018 02.18 h \nUi si, tothom sap que passen llista a les manifestacions per comprovar que paguis la quota.\nTothom vosaltres inclosos sap que no hi sereu, no cal que us inventeu excuses.\n▴#9989217  1  0\n12.10.2018 16.05 h \nDoncs bé que us preocupeu per saber on està el MIC\n▴#9989766  0  0\n12.10.2018 17.13 h \nNo ens preocupem pas, sabem que romandreu a casa.\n▴#9990305  0  0\nresnoesmes3.045 3 646 3.117\n11.10.2018 17.56 h \nPodries aclarir quina és la teva relació laboral o mercantil amb la CUP?\n11.10.2018 18.09 h \nCap. Ja t'ho he respost en més d'una ocasió, però bé, respecto els "ritmes" de cadascú per a entendre les coses i tal. El que no acabo d'entendre és que tindrà a veure la CUP aquí, si parlem d'una convocatòria de la Plataforma Antifeixista de Barcelona, un marc on ni tant sols es pot considerar que l'EI hi tingui l'hegemonia.\n▴#9989365  3  0\n12.10.2018 18.53 h \nI per què et comportes com si fossis el seu community manager?\n▴#9989371  0  0\n12.10.2018 15.19 h \nError: el 12-O és el dia nacional espanyol, no és una celebració fascista.\nQuè vol dir fascista? Feixista en espanyol?\nI tens raó, seria més adient una manifestació antiimperialista.\n▴#9990266  1  0\nFa molts anys que no vaig a una mani antifeixista del 12-O per motius diversos, no perquè em semblin malament.\nPerò recordo haver anat uns quants cops cap a principis de segle i el tarannà de la Plataforma antifeixista era deplorable. Més d'un m'increpava per portar l'estelada (blava) i un any que vaig portar la vermella també! En castellà, òbviament, i dient que l'estelada no pintava res en aquella mani antifeixista.\n12.10.2018 18.48 h \nAmunta la fila!\n13.10.2018 22.28 h \nTinc una crítica a aquesta mani: veig una incongruència entre tapar-te la cara per protegir la identitat (no ho qüestiono), i després no dur cap element de protecció física per aguantar les càrregues policials. Cert que no hi va haver càrrega aquest cop, però molt sovint n'hi ha i crec que s'hauria de considerar com a fet probable i per tant aconstumar-nos a prendre mesures de protecció física.\nA què em refereixo? Exactament a això:\nCrec que encara tenim un llarg recorregut per millorar els mètodes, les tècniques, la organització... I al tanto, sempre des de la lluita no-violenta.\nUs imagineu que les 100.000 persones que van sortir al carrer aquest l'1-O (o el nombre que fos) haguésin anat protegides d'aquesta manera?\nSeríem un exèrcit invencible. I ja no parlem de les altres 900.000, que som capaços de mobilitzar cada any.\n13.10.2018 22.32 h \n▴#9991297  0  0\nfa 44 segons 9 respostes\n23.966 raconaires | 344 connectats (55 raconaires)


21 com a número rècord\nDerrota del CF Lloret a Caldes de Malavella per un marcador de 2-1, en el partit corresponent a la jornada 29 de la Primera Regional. Martínez, pels locals, va fer el primer. Marc Ribas, poc després va aconseguir el gol de l’empat però Cristian Pérez va col·locar el definitiu 2-1.\nLa ratxa de victòries consecutives d’aquest Lloret queda fixada en 21, i en 27 les jornades consecutives sense conèixer la derrota (des de la primera jornada a La Bisbal, on l’equip va perdre per 4-1). Un equip necessitat com el Caldes, que amb aquest triomf deixa pràcticament resolta la seva permanència la temporada que ve a la nova Segona Catalana, va aconseguir diumenge acabar amb la dictadura futbolística i amb els números rècord d’aquest històric Lloret. En un camp de petites dimensions i on hi bufava un fort vent, els d’Edu Urdiales no van saber trobar el camí de la victòria i els locals, que van ser superiors en la major part del temps, van aconseguir una merescuda victòria.\nÉs cert, tot i que no ho posarem d’excusa, que el Lloret es va presentar al Municipal de Can Bernadí amb un equip marcat per les lesions d’homes importants com Jaume Prado, Jordi Valls, Alberto Robledo, Àlex Bertran o Cristian Cuerva. I amb el capità, Manel Pujadas, i Chema Aguilera encara amb molèsties físiques. Això va suposar que Edu Urdiales proposés una alineació amb diversos canvis respecte l’últim encontre. Les novetats van ser les de Chema, Manel Pujadas, Luis García i Pecci.\nEl partit va estar dominat pel conjunt local. Per primera vegada en tota la temporada, el Lloret es va veure inferior al seu rival en diferent moments del joc. El partit va arribar al descans amb un momentani 0-0. Tots els gols es van deixar per al segon temps. Quan només s’havia jugat un minut de la represa, Martínez va inaugurar el marcador superant Javi Tato. Amb l’1-0 momentani, el Lloret va buscar l’empat i el va trobar gràcies a un dels golejadors de la temporada, Marc Ribas. Tot i així, el Caldes, necessitat de punts, va fer l’esforç final i es va trobar amb el 2-1, obra de Cristian Pérez. Un gol que el Caldes va celebrar d’una manera poc esportiva. Els ànims, després del tall de mànigues d'algun membre de la banqueta local, es trobaven força caldejats. Això va provocar que Jose Chaves patís la seva primera expulsió de la temporada, per doble amonestació. Amb un home menys, el Lloret no va poder fer l’empat i, amb polèmica i discussions (com la temporada passada), es va arribar al final de l’encontre que posa fi a la ratxa de victòries dels lloretencs.\nLa propera jornada es jugarà després de Setmana Santa. Serà dissabte dia 30 a casa davant el CD Bescanó. El partit es podrà seguir, a partir de les 4 de la tarda, des del Camp d’El Molí.\nUE Caldes: Maré, Gallego, Perezagua (Díaz), Sarrà, Xicres, Martínez, Bartomeu (Quintana), Vaquerizo, Arjona (Subirana), Dacosta i Cristian Pérez (Pineda)\nCF Lloret: Tato; Sergi, Marc Soler (Cruz), Chema, Manel Pujadas; Chaves, Àngel (Marcos), Luis García (Bader), Riky, Ribas; i Pecci\nGols: 1-0 Martínez (46’), 1-1 Ribas (56’) i 2-1 Cristian Pérez (73’)\nÀrbitre: Rausí Macià. T.G.: als locals Sarrà, Xicres, Bartomeu i Díaz, i als visitants Manel Pujadas, Àngel i Ribas. T.V.: per doble amonestació al jugador del Lloret, Chaves (84’).\nIncidències: Jornada 29 de la Primera Regional. Camp Municipal Can Bernadí (Caldes de Malavella).\nLa jornada 29 de la Primera Regional:\nCaldes 2 – 1 Lloret\nRipoll 4 – 1 Bescanó\nSant Hilari 0 – 4 Camprodon\nAmer 1 – 4 Tordera\nTossa 2 – 0 L’Escala\nVilamalla 0 – 0 Bisbalenc\nBosc de Tosca 2 – 2 Sant Gregori\nAbadessenc 1 – 1 La Jonquera\nBesalú 3 – 2 Quart\n2- Ripoll (56)\n3- Camprodon (54)\n12- Vilamalla (34)\n13- La Jonquera (32) *primer equip en baixar\n16- Sant Gregori (29)\n17- Tossa (27)\n18- Sant Hilari (27)\nLloret – Bescanó (dissabte 30, a les 4, Camp d’El Molí)\nCamprodon – Caldes\nTordera – Sant Hilari\nL’Escala – Amer\nBisbalenc – Tossa\nSant Gregori – Vilamalla\nLa Jonquera – Bosc de Tosca\nQuart – Abadessenc\nBesalú – Ripoll\nPublicat per Moisés García a 13:22


gemma matas: de febrer 2011\nDesprès d’haver passat un hivern molt rigorós, va semblar que la primavera anava traient el nas i tothom es sentia més alegre. No podem negar que quan veus lluir el sol al carrer, dóna gust passejar per llocs enjardinats i gaudir de la visió d’infinitat de flors de tots colors, inundades per la seva llum. Veus la verdor dels arbres, de les plantes i de la gespa, tot respirant aquella flaire tan agradable que ens ofereix la natura.\nAra, tot d’un cop, ens ha tornat a arribar un fred que sobrepassa els típics canvis de temps de la primavera. Hem hagut de recuperar les jaquetes d’hivern i abrigar-nos bé, apart de tenir el paraigua sempre apunt. Només cal aixecar el cap per veure la foscor que cobreix el cel i ja coneixem sobradament el que ens anuncia que seguirà!!!\nAvui en dia, com la cosa més natural del món, tenim el despertador preparat a la tauleta de nit perquè quan arribi l’hora programada, s’engegui la ràdio i abans d’aixecar-nos del llit, ens informi de com ens tocarà vestir-nos aquell dia, sigui només per sortir a comprar, o per anar al treball, o per qualsevol altre motiu. Fins i tot, ens ajuda a acabar-nos de decidir pel vestuari que ens emportarem si tenim pensat fer algun viatge, per lluny que sigui.\nA vegades, hi ha moments o situacions que et porten a pensar en diverses coses que t’han anat succeint al llarg de la vida i sembla que quan fa fred i estàs recollit a casa, reposant de la feina que has anat fent durant el dia, és quan més es presta aquest fet.\nPels que ja portem “mitja dotzena de dècades al damunt”, tant a la nostra infantesa com a l’adolescència, la visió que teníem de les coses era totalment diferent.\nPer començar, els nostres medis d’informació eren molt limitats. Sempre hi havia el que tenia prou interès en conèixer que passava més enllà “del seu tros” i procurava proveir-se del diari que considerava que li portava més amplitud de noticies d’arreu del món. Crec que, apart dels locals i dels esportius, no vaig massa errada al dir que potser podríem parlar de La Vanguardia i... poca cosa més. No n’hi havia gaire per triar. Apart de les famílies que es podien permetre el luxe de tenir una ràdio.\nAra ens sembla mentida pensar que vivíem d’aquella manera podríem dir... tan precària en tot el que concerneix a conèixer medis de comunicació. Avui en dia, com li pots fer entendre a una criatura, ja no diguem un adolescent, que tenir telèfon era un veritable luxe? i a la majoria de les cases, penjat a la paret, així tothom el tenia “més a ma”. Crec que quan fem esment de la manera de viure de la nostra infància, ens veuen com si fóssim de la generació de l’home de les cavernes, “impossible” pensen, la gent gran ens explica cada historia..., i a sobre pretenen que ens ho creguem!!!. Per sort, hi ha pel·lícules i series televisives que ho corroboren...\nVeient el jovent, em pregunto, serien capaços de poder viure d’aquella manera, quan avui només prement un botó del mòbil poden parlar amb persones de l’altre part del mon? – Serien capaços de viure sense tenir internet? – I reflexionant una mica també penso, i nosaltres, seriem capaços de tornar a reviure aquells temps, quan avui en dia ens podem permetre tantes comoditats? – Crec que la meva apreciació no necessita resposta.\nJo sóc empordanesa. Amb molt d’orgull dono fe de que tota la meva infància i adolescència les vaig passar a Figueres, capital del meu estimat Empordà. De fet, Figueres llavors, tot i sent una ciutat, semblava més aviat “un poble gran”.\nEstava tipa de sentir la típica frase pobletana de “tothom es coneix” i de fet, qui més qui menys estava bastant al corrent de la vida que portava el veí del davant, el del darrera i el del costat. El xafardeig i l’imaginació eren uns dels camps més practicats!!!\nHavíem passat molt fred en tots els aspectes climatològics, i ja no parlem de la tramuntana... prou que la vam notar els que l’hem viscut durant anys.\nRecordo que al sortir de l’escola i haver acabat les classes d’altres estudis que practicava, en arribar a casa meva els pares ja m’esperaven amb el sopar al plat, com aquell qui diu, i amb l’estufa del menjador encesa, procurant passar el mínim de fred possible. Recordo unes vetllades agradables, tots tres al voltant de la taula (jo era filla única), parlant de com ens havia anat el dia i comentant les diverses coses que ens havien anat succeint. No tenien preu aquelles estones de conversa. Tan li feia el tema que es toqués, el més important era aquell caliu que es respirava. Malauradament, avui en dia en els àpats, qui més qui menys té connectat el televisor i mengem mig mirant el que anem buidant del plat, mig seguint el que estan dient a la pantalla i en alguns casos, molt penosos però, tota la conversa que es desenvolupa és: “posa’m una mica d’aigua, sisplau” – “em passes un trosset de pa? – gràcies” (si és que ens recordem de donar-les sinó, ni això). On ha quedat aquell caliu de llar? – tenim moltes comoditats, fins i tot potser massa, esperem que ens ho donin tot fet, aparells per això, per allò i per lo altre, és igual, la qüestió és treballar poc i viure bé però, certament i amb tota sinceritat, ara ja no som a la dècada dels cinquanta-seixanta, som al segle XXI i el que volem és viure com a reis, però aquell caliu... el notem?\nPer acabar-ho d’arreglar, aquest hivern tan rigorós, també ha portat molts conflictes als que han hagut d’estar tants dies sense electricitat, sense telèfon i fins i tot sense aigua segons a quins llocs. Crec que els pensaments de la gent gran, incloent també els d’una edat com ara la meva, han reviscut aquells moments enterrats a l’oblit, però que no per això van deixar d’existir.\nFet i fet, ara ho suportem tot molt millor però, a la meva terra... hi continua bufant la tramuntana!!!\nPublicat per Gemma Matas Gustems a 20:00 4 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nL’ Itziar ha sortit del cole, va a la classe dels CASTELLERS com tots els seus amiguets. Ja son molt grans eh? – Tots tenen més o menys 1 any!!!\nL’ha vingut a buscar la seva mama i ara la porta al parc a veure els ànecs. Ella està molt contenta perquè li agraden molt i potser, la mama li deixarà tirar una mica de pa. Sempre tenen gana!!!\nQuan arriben al parc, hi troben l’avi i la tieta que les estan esperant.\n- Saps que aviat tindràs un cosinet? – li diu molt contenta.\nL’ Itziar se la mira i pensa:\n- Un cosinet, que és això? Deu ser un altre ànec. Segur que la tieta també li podrà donar pa, sinó, no estaria tan contenta.\nPer sortir de dubtes, li pregunta a la tieta:\n- Farà “cuac-cuac”? – I quan el tindré?\nLa tieta, se la mira però no l’entén i li diu:\n- hauràs d’aprendre a parlar millor noia, no sé que m’estàs explicant.\nL’ Itziar calla. Agafa un trosset de pa que li dona el seu avi i el tira a un ànec que s’acosta, pensant:\n- Mira que en són de complicats els grans, tan difícil és dir-me on és aquest ànec?\nVa passant el temps i un dia, quan la mama la va a buscar al cole, està més contenta que mai, li fa molts petonets i li diu:\n- Saps que Itziar? – ja ha nascut el teu cosinet, ara l’anirem a veure.\nL’ Itziar es deixa posar la jaqueta sense protestar i pensa:\n- Bé, per fi coneixeré l’ànec de la tieta.\nLa mama la fa pujar al cotxe i la posa a la cadireta ben lligada perquè no caigui.\nL’ Itziar segueix pensant:\n- Com es que no anem al parc amb el cotxet, com sempre?\nLi pregunta a la mama si l’ànec està en un altre parc però, com sempre, tot el que li sap contestar és:\n- No t’entenc Itziar, no sé que m’estàs dient.\n- Bé, ja sabré on és quan hi arribem.\nLa mama arrenca el cotxe i se’n van molt lluny... Fins i tot surten de Sabadell, com quan van a la platja. De cop i volta, la mama para davant d’una casa molt gran, la deslliga de la cadireta i la posa al cotxet. Quan arriben a la casa, obre la porta de la casa, entra i se’n van a buscar l’ascensor.\nL’ Itziar pensa:\n- Si que viu en un lloc estrany aquest ànec.\nBaixen de l’ascensor, la mama camina per un passadís fins que es para davant d’una porta, l’obre i entren a una habitació.\nElla no ho acaba d’entendre. Mentre la mama la baixa del cotxet, veu la tieta dins d’un llit, amb una tovallola als braços, embolicant alguna cosa.\nS’ho mira sorpresa i pensa:\n- Deu ser l’ànec, potser s’ha mullat més del compte.\nLa mama la porta cap el llit, obre la tovallola i li ensenya el que hi ha dins dient:\n- Aquí tens l’Oriol, el teu cosinet.\nLa tieta li pregunta:\n- Que t’agrada Itziar? – Eh que és maco?\nEs més petitó que tu.\n- Això és el meu cosinet? – però si és un nen!!!\non es l’ànec?\nHa anat passant el temps i l’ Itziar està contenta de que el seu cosinet sigui un nen i no un ànec. Li diuen que quan sigui més gran, podran jugar tots dos.\nTot i així pensa:\n- Un dia em van dir que tindria un cosinet i la qüestió és que no el tinc. Sempre el tenen tots menys jo. I l’Oriol sempre està dormint, mira que n’és d’avorrit...\n- A veure quin dia podrem jugar tots dos a enganxar gomets. Això si que és divertit!!!\nLa mama la va portant sovint a veure el cosinet i ella està contenta perquè ara ja no dorm tant. Moltes vegades està despert, la mira i sembla que li vulgui riure.\nAvui l’ ha tingut una sorpresa: quan l’ha anat a veure, l’ha trobat assegut a la trona, a taula, com tots. Ella està contenta perquè com que és més gran, ja pot seure en una cadira. Es mira al cosinet i li pregunta:\n- Ei Oriol, quin dia anirem a tirar pa als ànecs?\n- El cosinet se la mira bé rient i li contesta moltes coses, però ella no sap que li explica.\n- ...??? Després diuen de mi però a aquest nen, no hi ha qui l’entengui!!! – pensa l’Itziar.\nPublicat per Gemma Matas Gustems a 19:39 7 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nLa Ramona, La Quimeta, la Dionisia i la Conxa estan assegudes al respatller d’un banc de la plaça. Son quatre bruixetes molt amigues. Son molt joves i sempre estan pensant en fer-ne alguna per divertir-se. Això sí, plegades, sinó no tindria cap gràcia\nTotes quatre tenen el poder mes apreciat i desitjat per tots el mags i bruixes: EL DE SER INVISIBLES, i no solament això, també tenen el poder dels mes escollits, si ho volen, NO SON APRECIABLES AL TACTE, com els fantasmes.\nPoden fer el que vulguin sense que ningú detecti que hi son Fa temps que es porten molt bé, van a l’escola de Bruixes, on els hi ensenyen a fer servir tots els altres poders màgics. Son unes alumnes exemplars, però comencen a estar una mica avorrides. Decideixen que ha arribat el moment de tornar a passar's-ho bé, ara, sense deixar de complir amb els seus deures.\nJa han après a manifestar-se amb el tacte, amb l’aire, o imitant qualsevol veu per fer una broma, com per exemple ara mateix que s’acaba de asseure al banc una dona molt tocada i posada, amb la bossa a una mà i el vano a l’altre, per anar-se refrescant.\nLes bruixetes es miren, fan que sí amb el cap i diuen.\nLa dona, es queda gelada, s’aixeca i arrenca a córrer, com pot, perquè Déu n’hi do els talons que porta. Veu uns nois a l’altre banda, va cap a ells i els hi diu\n- A... aquell banc parla - Està tan espantada que quasi no l’hi surten les paraules i tan blanca, que fa por mirar-la. El nois es tomben, repassen bé el banc i es miren estranyats.\n- Hi ha gent que està ben sonada - diu un d’ells.\nLes bruixetes es peten de riure, ploren i tot de tanta gràcia que els hi fa. Ja se'ls hi han passat tots els mals, ara ve el moment de tornar a pensar “seriosament” en quina n’organitzen.\nTot i volent, no estan massa inspirades però, de cop i volta, la Ramona s’aixeca d’una revolada i els hi diu\nJa ho tinc, a veure que us sembla.\nLes seves amigues es posen a escoltar intrigades, saben bé prou que a l’hora de pensar-ne alguna, ningú guanya a la Ramona.\n- Mireu – els hi diu - Avui comencen les classes a les escoles, doncs bé, cada una de nosaltres es podria fer càrrec d’un nen o d’una nena i ser la seva custodia.\n- Això has pensat? – diu la Quimeta – Jo el que menys ganes tinc, és de fer de bruixa bona. - Les altres dues opinen el mateix.\n- No dona no – respon la Ramona – No es tracta de fer-los “d’àngel de la guarda”, es tracta d’ajudar-los a inventar-se'n alguna o a donar-los de tant en tant una sorpreseta... com a bones bruixes, eh?\n- I quina sorpresa proposes? – pregunta la Dionisia.\n- Oh - diu la Ramona - fer-li volar la goma, fer veure que el llapis escriu sol, no sé, cosetes així.\n- A mi em sembla molt divertit – respon la Dionisia.\n- I a mi també – afegeix la Conxa – I tu què, Quimeta, que no dius res?\n- Em sembla fantàstic però, només vull saber si les bromes i les “sorpresetes” que pensem fer, podrem decidir-les cada una pel seu compte i en el moment que ens sembli oportú.\n- Clar! – contesta la Ramona – això per descomptat! Però crec que seria més divertit que seguíssim un ordre d’acció. A qui li toqui primer, que s’inventi la broma i les demés ens hi afegim i així els nens quedaran ben despistats, no sabran que els hi passa. Què?, fet?\n- Fet - diuen plegades ajuntant les mans en senyal d’acord.\n- Au, doncs, decidim l’ordre – proposa la Quimeta – Que us sembla si comença la Ramona, que és la que ha tingut la idea, hi després per exemple, la Dionisia, la Conxa i al final jo, que tal, va bé?\n- Sí, molt bé – diu la Dionisia - ho deixem així?\n- D’acord, assenteixen les altres tres. - Doncs ara només ens falta trobar les quatre “víctimes” – diu la Ramona – cada una que es busqui la seva. Això sí, els quatre nens o nenes han d’anar a la mateixa classe.\n- Per descomptat! - contesten les altres tres alhora.\nLa Conxa veu un nen que s’apropa amb les mans a la butxaca i la motxilla a l’esquena. Va xiulant tot distret. Es un noiet moreno, amb el nas arromangat i d’aspecte molt poc seriós.\n- Jo em quedo aquest - La Ramona, en sentir-ho s’afanya a dir.\n- Mira que has anat de pressa a triar tu. Ara nosaltres tindrem més feina per trobar-ne tres més que vagin a la mateixa classe - La Conxa es posa seriosa.\n- És veritat, a quina classe deu anar?\nEs queden totes quatre pensatives davant el problema, no saben que fer. La Dionisia, aixeca el cap i els hi fa una proposta.\n- Ho farem al revés, si us sembla bé. Ara triarem nosaltres, però primer ens assegurarem de que vagin tots junts. Desprès ja prendrem la decisió.\n- Bé però, i el meu què? – protesta la Conxa.\n- Dona, li diu la Ramona - abans de quedar definitiu, ens hem d’assegurar que tots tinguin la mateixa edat, que facin el mateix curs i que vagin al mateix grup.\n- Uf ! quin rotllo - diu la Conxa.\n- Sí, però si no ho fem així no té cap gràcia, afegeix la Quimeta.\n- Ja - contesta.\n- Va pensem, diu la Ramona - quina edat creieu que té aquell nen que ha triat la Conxa?\n- No sé, uns deu anys potser - diu la Quimeta - Però, quin curs deu fer?\n- Jo crec que deu fer cinquè – diu la Dionisia.\n- Doncs va som hi, busquem, a veure si has encertat, respon la Ramona.\nNo gaire enrere, hi van dues nenes parlant entre elles, son molt maques i semblen simpàtiques. Es deuen explicar alguna cosa molt divertida perquè riuen pels descosits.\nLes quatre bruixetes paren l’orella esperant a veure si en algun moment de la conversa surt el comentari del curs, que és el que elles necessiten. Tenen sort, de cop i volta, la nena roseta, li diu a la pel roja.\n– Que bé Txell, tornarem anar a la mateixa classe.\n– Què ho dubtaves, Laura? Des de que anem a l’escola sempre hem estat juntes, només hauria faltat que ara a cinquè, ens posessin en grups separats.\n– Ja tens raó ja, respon la Laura - i en el grup B, igual que el curs passat.\nLa Ramona aplaudeix tota contenta.\n– Ja ho tenim, deu anys i cinquè B - som hi, “al ataque”. - La Conxa queda pensativa, a veure si resultarà que el que ella ha triat no es d’aquesta colla.\n– Jo em quedo aquesta - diu la Quimeta, escollint la pel roja, de cara bastant trapella.\n– Ostres - contesta la Dionisia - precisament la que m’anava a quedar jo. Aquesta nena roseta es molt maca, i quasi em farà pena de fer-li barrabassades.\n– Doncs busca-te’n un altre, li diu la Ramona.\n– No – respon la Dionisia – ja que l’he triat, me la quedo.\nLa Ramona, decideix mirar’s-ho bé, i va deixant passar una bona colla de nens. No era complicat de triar, l’escola estava al costat del mateix banc on eren elles.\nQue poc s’imaginaven els nens que hi havia assegudes quatre bruixetes, preparant-se per passar-s’ho d’allò més bé, amb els plans que tenien previstos !\nTot d’una, va veure un nen que li cridà l’atenció. Era alt, molt ros i molt guapo. Li va veure els ulls, d’un blau intens però, d’una mirada tan plena de picardia, que li aniria de primera per tot el que ella s’havia proposat fer. Mentre reia divertida interiorment, un nen del grup s’adreçà a ell dient:\n- Ei, Marc!, tu també vas a cinquè B?\n- Si, contesta en Marc també, anirem plegats, com sempre. - Un altre hi afegí, tot content.\n- Je,je, que bé, quantes gamberrades podrem organitzar.\n- - SI HO SABESSIS - es diu la Ramona.\nEn Marc es tombà i digué\n- Ei, tios, ens falta el Xavi, on deu estar?\n- No tinc ni idea, contesta un - sé que va amb nosaltres perquè quan en dit els noms dels grups de les classes, estàvem junts.\n- A veure si s’haurà assabentat de on li toca anar. Amb els seus xiulets sempre està a la lluna - diu en Marc.\n- Si, però sense ell, no ens ho passaríem tan bé - mira quin un inventant-se coses, diu un altre.\nLa Conxa estava contenta. El seu es deia Xavi i també formava part d’aquell grup.\nEls nens anaven passant però, com elles ja els havien escollit, es van acomiadar acordant trobar-se l’endemà al matí a la porta de l’escola i seguir cadascuna el nen o la nena que havia triat.\nTal hi com havien quedat, a les nou en punt totes quatre eren allà, col·locades darrera dels alumnes. Sonà el timbre i com una tromba entraren tots plegats cap a les classes.\nA mida que trobaven la porta d’on els hi tocava anar, corregueren a les taules per mirar de aconseguir el seient que els agradava més, abans que un altre company els hi prengués.\nLes bruixetes somreien contentes, els quatre nens estaven a prop entre ells, i bastant enrere.\nEn Xavi i en Marc, seien quasi bé l’un davant de l’altre, només els separava una cadira. La Txell i la Laura, estaven a l’altre banda de la classe. Seien de costat, un parell de files més endavant d’en Xavi, però no massa lluny ni d’ell ni d’en Marc.\nLes bruixetes, tal hi com havien decidit, cada una pensaria una entremaliadura i les altres tres, mentre durés, li anirien seguint el joc. Seria més divertit.\nEs posaren darrera la cadira dels nens, mig assegudes a la taula de la fila anterior.\nSI ELS NENS QUE TENIEN LES MANS POSADES EN AQUELLES TAULES HAGUESSIN SABUT QUE ESTAVEN FENT PESSIGOLLES AL CUL D’UNA BRUIXA, L’ESGLAI QUE S’HAURIEN EMPORTAT.\nLa senyoreta va entrar a la classe, se’ls mirà somrient, i es presentà\n- Em dic Francina, soc la vostra professora de naturals, no ens coneixem perquè soc nova d’aquest any. Ara llegiré els vostres noms per saber qui sou i podrem començar la primera classe. Espero que ens entenguem bé i passem junts un curs agradable i profitós.\nLa Quimeta, la Dionisia i la Conxa miraren a la Ramona, a veure si es decidia. Havia arribat el moment. La Ramona els hi va picar l’ullet i digué\n- Endavant. - Les altres tres esperaren, pensant a veure quina en portava de cap.\nLa Ramona respirà a fons, per poder omplir els pulmons d’oxigen, s’acostà a l’orella d’en Marc i feu sortir un brunzit molt suau de la seva boca, talment com el que fan les abelles.\nLes altres tres, que ni menys s’esperaven aquest acudit, es trinxaven de riure. També van respirar a fons i es prepararen per anar seguint el joc.\nEn Marc, feu cara de sorprès i aixecà la mà, ventant-se l’orella per apartar l’abella. La senyoreta, que acabava de dir el seu nom, es quedà bastant parada al veure el gest tan enèrgic del noi. Seguí passant llista i tot d’una, la Laura començà a ventar-se, igual que en Marc.\nAra li tocava el torn a la Conxa, agafà aire, s’acostà a l’orella d’en Xavi i deixà sortir el brunzit. El noi aixecà el cap estranyat, buscant pel seu voltant i també va començà a agitar la mà, prop de l’orella. Al veure que la senyoreta anava a parlar, la Quimeta decidí esperar.\n- Es pot saber que feu vosaltres tres?\n- Mirem d’espantar l’abella, senyu, contestà la Laura.\n- L’abella, quina abella? – preguntà estranyada la senyoreta buscant per tot arreu. Els altres nens també aixecaren el cap buscant l’insecte, alguns..., bastant espantats, per cert.\n- No sé per on va corrent però a mi quasi m’ha tocat - digué en Xavi.\nHa arribat el moment, pensa la Quimeta. S’acosta a la Txell i comença a bufar, amb molta, molta suavitat. La Txell feu un crit. Estava molt espantada. L’abella s’el hi havia passejat per l’orella com si estes al mig de la rambla. Aixecà la mà tan fort per fer-la fora, que es va donar una bufetada tota sola. Tots els nens es partien de riure, fins hi tot la senyoreta no es podia aguantar.\nLes bruixetes estaven divertidíssimes. La Ramona els hi va picar l’ullet i totes quatre es posaren a bufar plegades. Allò era com una bogeria. En Marc, la Laura, en Xavi i la Txell, semblava que s’haguessin tornat sonats. Els altres nens i la senyoreta, també començaren a agitar les mans per por de que l’abella els piqués.\nLa Txell, que no podia suportar els insectes, s’aixecà d’una revolada decidida a sortir cames ajudeu-me de la classe... en el mateix moment que passava per allà la directora que anava a entrar per saludar als nens i desitjar-los un bon curs. La dona parà en sec al rebre un cop de la Txell, que amb tantes presses, se’l hi havia tirat a sobre.\nQuan va aconseguir entrar, veié a tots els nens amb les mans enlaire, ventilant-se les dues orelles i la senyoreta al mig, fent el mateix. La seva sorpresa fou tan gran, que es quedà dubtant de si havia entrat a la classe de naturals o si es que si feia alguna assignatura nova, que li havia passat per alt.\nLes bruixetes estaven tirades per terra cargolant-se de riure. Tots els nens i nenes estaven espantant abelles I AIXÓ QUE JA FEIA ESTONA QUE ELLES NO BUFAVEN!\nVan marxar, divertidíssimes.\n- Que bé ens ho hem arribat a passar, anaven dient.\n- Anem a seure un moment que em fa mal la panxa de tant riure va dir la Dionisia\n- si, anem, anem, varen dir plegades. Mentre descansaven i s’anaven comentant la jugada, la Ramona es mirà a la Dionisia dient-li.\n- Ei!, ara et tocarà a tu, ja saps que els hi faràs fer?\n- M’ho he de pensar, vull que sigui tant divertit com lo d’avui – li respongué.\n- Bé - diu la Ramona - doncs que us sembla si ho deixem per la setmana que ve? Si passen uns quants dies, encara serà més divertit.\n- Tens raó – opinà en veu alta la Conxa, i així ho decidiren.\n- Ara nosaltres també hem de fer feina. Si no ens espavilem, no aprendrem mai a fer pocions màgiques com cal, diu la Dionisia.\n- I també hem d’anar a classe amb l’avia Petra, diu la Quimeta.\n- De moment ja ens ha ensenyat a comunicar-nos amb els nens i nenes.\n- I apa, que no és divertit ni rés, contesta la Conxa.\n- Molt, però ara ens han d’ensenyar a aparèixer de cop i volta i que ens puguin veure - respon molt seria la Ramona.\n- Doncs ja ens hi podem posar amb ganes, això si que deu ser difícil, diu la Quimeta - em sembla que en tenim per temps. - La Ramona s’aixeca decidida i els hi diu\n- Au som hi, anem per feina. La setmana que ve continuarem.\nHan anat passant els dies i per fi ha arribat l’hora de fer-ne un altre. Es troben totes quatre en el banc de la plaça i la Dionisia s’afanya a explicar-los el pla que porta de cap.\n- M’agradaria que els “ajudéssim” a fer gimnàstica.\n- Bé, diu la Ramona, ara falta saber com i quin dia tenen classe.\n- Oh!, això ja ho sé, contesta la Dionisia – he anat venint i així he sabut quan i quins exercicis practiquen.\n- Això has fet? – li diu la Conxa.\n- Dona, és clar – respon la Dionisia - em tenia d’assegurar si ho podria tirar endavant.\n- Doncs a veure que has pensat, estic ben intrigada, diu la Quimeta.\n- Ara us ho dic, contesta la Dionisia tota entusiasmada. – Cada vegada que canvien d’exercici, la monitora els fa caminar un darrera l’altre en cercle, diu que és perquè descansin. Jo he pensat que cada unes quantes passes, facin una tombarella. Començarà la Laura que és la meva.\n- I com ho vols fer això, pregunta la Ramona - els que segueixen se’l hi tiraran a sobre.\n- Que va, diu la Dionisia. Mira, en el moment de fer-la, es tombarà de cara al centre, arrencarà a córrer i farà la tombarella així que arribi al mig. Un cop feta, es girarà en direcció d’allà on venia i tornarà a posar-se de seguida al mateix lloc on estava del cercle i continuarà caminant com si res no hagués passat. Ha de ser tot molt ràpid.\n- Però llavors no tindrà lloc, els altres aniran seguint, diu la Quimeta.\n- I tant !, respon la Dionisia - es quedaran tots tan sorpresos, que hi haurà una aturada general. I aquí és on entreu vosaltres. Així que la Laura hagi tornat a lloc, els altres tres faran el mateix, un darrere l’altre.\n- Doncs és una bona idea - diu la Conxa - pot ser molt divertit. Però, com ho sabran que han de fer una tombarella?\n- Ah! si, contesta la Dionisia - això no os ho havia dit. Haureu d’estar sempre pendents de on queda situat el vostre escollit i posar-vos-hi al darrera. Els hi farem un conjur i direm, a cau d’orella amb una veu molt suau, i VOL... i ja veureu que quan acabin la tombarella diran... TA!.\n- I com és que n’estàs tant segura?, continua la Conxa.\n- Perquè l’altre dia ho vaig provar amb la Laura, diu la Dionisia.\n- Ei !, aquest no es el tracte, contesta la Quimeta, mig enfadada.\n- Només ho vaig fer una vegada, per veure si sortiria bé i va ser amb la Laura.\n- Ho va fer? – pregunta la Ramona.\n- Sí – contesta la Dionisia - i no es va adonar de res !.\n- I a quina hora comencen la classe?, diu la Ramona somrient.\n- D’aquí deu minuts, avui comencen amb gimnàstica respon la Dionisia.\n- Doncs som hi, no perdem temps, diu la Quimeta aixecant-se i començant a caminar ben de pressa.\nCom l’altre vegada, es posen darrera de tots els nens i així que han arribat a la classe, s’asseuen esperant que comencin i que la Dionisia els hi faci la senyal.\nDesprès d’un parell d’exercicis d’escalfament, es posen tots en fila, la monitora els hi prepara el banc i tots i van saltant per sobre, uns amb més traça que altres.\nQuan ja han acabat tots, fan el cercle i comencen a caminar. La Dionisia s’aixeca i fa senyal a les altres perquè també es posin de peu.\nEn el moment que passa la Laura per davant seu, mira sí cadascuna de les altres tres està al seu lloc (no oblidem que son bruixetes i per elles l’espai-temps no és cap problema.)\nLa Dionisia s’acosta a la Laura i a cau d’orella li diu:\n- I VOL... - la nena és tomba rapidíssima i va al centre, fa la tombarella, diu\n- TA! - i torna a lloc quasi volant.\nEn Xavi, la Txell i en Marc fan exactament el mateix que la Laura, però no a l’hora sinó deixant un espai de temps quasi imperceptible entremig d’un i altre.\nEls altres nens del cercle, han quedat tan sorpresos, que han parant de cop. Quan decideixen tornar a caminar, els altres quatre ja tornaven a estar en els seus llocs corresponents, seguint com si res no hagués passat.\nLa Dionisia satisfeta, mira a les seves companyes i els hi fa senyal per tornar a repetir l’operació. Ara son elles les que es queden sorpreses al veure a la Dionisia fent unes passes exagerades, al mateix temps que les va contant amb els dits de les mans, aixecades ben enlaire sobre el seu cap. Es tomba, se les mira i els hi ensenya els deu dits ben separats, fent senyal de que son deu.\nLes altres tres no l’acaben d’entendre. La Dionisia, en adonar-se’n, decideix tornar a repetir l’exercici, però ara ben complert, amb tombarella i tot. I en acabar, corre com una bala fent veure que s’ha situat altre vegada al lloc que li tocava del cercle.\nLes seves companyes han collit l’onda i es preparen per situar-se darrera els nens, desprès de que hagin fet les deu passes corresponents, contant a partir d’aquest mateix moment.\nA la segona vegada, la Monitora decideix parlar, després de la sorpresa però al anar-ho a fer, ja han tornat a caminar deu passes i ara no son només els quatre “escollits” els que volten, sinó quasi bé tothom.\nJa no hi ha ni ordre ni concert. Cada un va a parar allà on pot, tant si hi ha espai com si ha de caure damunt d’algun altre. N’hi ha que no paren d’intentar-ho... però, no tothom en sap de fer tombarelles, aquests son els que fan de catifa, sempre hi ha algú que els hi va a parar a sobre.\nLes bruixetes també estan per terra, rient com a boges. Ja no els hi cal dir res, ara son elles las que han s’han quedat ben parades al sentir un ...TA! general corejat per tots plegats i cridant de tal manera, que deixen sord a qualsevol.\nLa monitora es queda perplexa d’avant d’aquell panorama, amb cara de sorpresa i d’ impotència.\nLa Dionisia, al veure-ho, fa senyal a les seves companyes per “ajudar” a la monitora a decidir-se a imitar a tots els altres. Es posen totes quatre al seu voltant dient\n- I VOL... - La noia, sense ni adonar-se'n, diu\nEs contagia de l’alegria dels nens i també va girant, però entre lo contenta que està i la pràctica que hi té, tant gira del dret com del revés, dient el conseqüent ...TA!. No entén el perquè però so està passant pipa.\nEs tal el xivarri que fan, que arriba fins el despatx de la Directora. La dona s’aixeca, surt al passadís i veu la porta oberta de varies classes, amb els professors traient el cap intentant endevinar que passa.\nSe'n va directe al gimnàs i és troba a tots els nens girant amb tombarella, cridant TA!, i fent la pila del greix, i una mica més apartada, la monitora que només fa que girar, i després seure per poder riure de gust, agafar aire i seguir girant, amb uns crits de ...TA! ...TA! ...TA! que sembla que vagi tocant el tambor.\nLa Directora no es pot creure el que veu. Reconeix alguns nens, mira l’ordre de llista de classes que hi ha a la porta, i l’hi confirma que és el grup de 5è. B, el mateix que ja la havia organitzat dies enrere. Se’n fa creus.\n- No ho entenc – diu - i això que ara la professora és una altra.\nQuan ella entra, les quatre bruixetes surten quasi volant. No poden fer gaire esforç perquè les riallades no els hi permeten.\nPoc a poc s’han anat calmant i quan ja han aconseguit asserenar-se, decideixen fer el mateix que la setmana anterior, tornant a quedar al cap de vuit dies i recordant a la Conxa que serà el seu torn.\nLa Conxa s’ha estat trencant el cap tota la setmana pensant en quina en podria fer però, quan arriba el moment de trobar-se amb les altres i fer la proposta, ja ho porta ben lligat.\nUn cop hi són totes quatre al lloc de trobada, o sigui, al respatller del “seu” banc, ja no espera que li facin cap pregunta, està tan il·lusionada que quasi sense ni acabar de seure es comença a explicar.\n- Mireu, he tingut una idea que m’ha semblat molt interessant. Aquesta vegada no seria ben bé una entremaliadura: seria intentar ajudar-los a fer un esforç mental.\n- Francament, Conxa, no t’entenc de res - li diu la Quimeta. A les altres dues els hi passa el mateix.\n- Deixa que m’expliqui - respon la Conxa - Ara parlaré com si el meu pla ja fos acceptat. Mireu, avui a segona hora els hi toquen mates. Els “ajudarem” a fer els exercicis de càlcul mental.\n- Tu també t’has anat a informar? - li pregunta la Dionisia.\n- Dona, clar, contesta la Conxa – ho vaig trobar un gran encert. Bé, vaig decidir fer un tomb per les classes per poder veure com anaven en les diferents assignatures i quan va arribar el moment de fer mates, vaig poder comprovar que de càlcul no en tenen ni idea, cap, començant pel Xavi.\nVeient que les seves amigues la segueixen amb interès, continua.\n- El pla és aquest: quan la senyoreta els hi plantegi les diferents operacions, només acabar de fer la pregunta, ell ja l’haurà resolt, fent carrera amb en Marc, la Txell i la Laura, com si fessin una competició, a veure qui pot més. Es tracta de dir-los el resultat correcte a l’orella, anant amb molt de compte, ells no han de notar rés de rés. Fins i tot, amb una mica de sort se'n hi enganxa algun altre i encara podrem aconseguir que n’aprenguin.\n- Doncs mira, si que es interessant - diu la Ramona – potser no riurem gaire però valdrà la pena veure la cara de sorpresa de la senyu, sense contar la d’ells mateixos, no s’ho creuran ni bojos.\n- Fet? - pregunta la Conxa.\n- Fet - responen les altres tres.\nQuan es l’hora i tots estan asseguts, elles es posen de genolls al costat. No volen perdre detall de les cares de tots plegats.\nLa senyoreta obre un llibre i els hi diu\n- Per començar, farem una mica de càlcul mental. Ho teniu molt fluixet, i això no pot ser. Bé comencem, recordeu que jo os pregunto una operació i el primer que la sàpiga que contesti directament el resultat, d’acord?\n- Sí, diuen algunes veus.\nLa senyu fa la primera pregunta i directament respon el Xavi el resultat correcte. Ella es tomba una mica sorpresa, pensant –mira, “sonó la flauta”. Diu la segona operació i altre vegada contesta el Xavi, ara sí que no ho entén. S’el mira i es diu, si fos veritat que tingués tant d’entremaliat com de llest... decideix anar preguntant i no es pot creure que aquells quatre i d’altres, vagin contestant amb tanta seguretat i sense equivocar-se.\nDe fet, cap de la classe s'ho creu. Com es possible saber contestar les mates correctament, amb el pal que fan només de pensar-hi?\nLes bruixetes, estan contentes, sobretot perquè se'n adonen de que aquella classe si va malament, es perquè els mateixos nens no si esforcen gens. La senyu està sorpresa, però les quatre bruixetes encara més, perquè alguna vegada han contestat sols, sense ni haver-los-hi de dir, igual que d’altres nens. Increïble.\nLa senyoreta, com sap que aquella classe té “fregida” a la Directora pel comportament general de cada dia (no cal que les bruixetes els ajudin a fer trapelleries), decideix fer-la venir i que pugui comprovar per sí mateixa el comportament tan curiós dels alumnes.\nLa Directora hi va rondinant i pensant - no sé perquè li faig cas, com si això fos possible- La fa entrar a la classe (increïble, els nens estan tots asseguts al seu lloc). Torna a començar a preguntar i el resultat es el mateix d’abans. La Directora no ho pot creure. En acabar, els felicita però va pensant\n- Sembla cosa de bruixes !\nAvui, quan surten de l’escola, les quatre amigues es senten molt bé. Han ajudat a despertar a les “marmotes” que han demostrat que eren aquella colla de nens. Ha sigut una bona obra.\nS'acomiaden quedant per l’altra setmana i fent-li broma a la Quimeta.\n- Au va!, ara només faltes tu. A veure si se’t en ocorre una de ben “sonada”.\n“Buf!, ho tinc molt difícil – pensa la Quimeta - desprès de tres histories com aquestes, no sé si seré capaç de poder inventar-me rés”.\nSe'n va molt pensativa i preocupada per veure quina se’n enginyarà Tot d’una, la seva cara s’il·lumina amb un gran somriure: “Ja ho tinc, crec que pot ser molt divertit, ara m’hauré d’assabentar de quan faran la primera sortida”.\nQuan les quatre bruixetes es tornen a trobar, la Ramona li pregunta si ja ha pensat en alguna cosa. La Quimeta rient, contenta, li diu que sí.\n- Doncs, som hi, digues que tenim ganes de saber-ho.\n- Els hi faré una broma amb les “chuches” a la primera excursió que facin.\n- I que serà aquesta broma? - pregunta la Dionisia, mirant-la amb expressió de no entendre res, igual que les altres dues.\n- Mireu, diu la Quimeta, tots els nens quan surten d’excursió, el primer que fan abans de marxar, es carregar de “chuches” per poder anar menjant durant tot el viatge.\n- Sí - comenta la Conxa - i què vols dir amb això? - La Quimeta se les mira i diu\n- Els profes sempre els renyen i els hi diuen que no en portin però, a l’hora de la veritat, sempre son els primers d’anar picant una mica de cada un. Doncs bé aquesta vegada se'n duran un bon “chasco”.\n- I això perquè, pregunta la Ramona.\n- Ara es quan entro jo en acció - diu la Quimeta - M’he fixat que la Txell es molt llaminera i que sempre que pot va menjant “chuches”. Com sempre, serà la primera en anar-ne a comprar, junt amb la seva amiga Laura i tots els altres plegats. No ens oblidem d’en Marc i d’en Xavi.\nMentre tant la Ramona, com la Dionisia i com la Conxa estan a l’expectativa, la Quimeta continua.\n- La meva idea és que nosaltres quatre ens ocuparem de que no en mengin ni una i de que els profes no els puguin renyar, i ells, que son els primers llaminers, es trobaran que tot i que els nens en porten bosses ben plenes, no en facin el més mínim cas i no arribin a treure-les de les motxilles, així es que, ni els hi podran renyar ni els en podran demanar cap per menjar ells.\n- I vols dir que aconseguiràs que et surti bé? - pregunta la Dionisia.\n- I tant - contesta la Quimeta - Els profes es pensen que son molt llestos. Sempre els renyen, però son els primers en posar la mà a la bossa. Si tots els nens fan el mateix, es passaran uns dies havent-se d'aguantar o sinó, hauran d’anar ells mateixos a comprar-ne. A veure quin exemple són capaços de donar.\n- Doncs pot ser prou divertit - diu la Ramona - Però, com aconseguirem que cap nen toqui una sola llaminadura durant aquests dies?\n- Oh! Això es fàcil - diu la Quimeta - La Txell serà la primera que només comprar-les, les endreçarà a la motxilla, dient que ara no li venen de gust, potser en un altre moment. No sabrà perquè, però faré que, tot i tenir-les, li semblarà que si se les menja, li sortiran grans a la cara. Ella mateixa estarà convençuda de que és una sensació que ja la ha notat alguna vegada, i la veritat, prefereix tenir bon aspecte i sobretot no haver de rascar.\n- La Laura, al sentir-la, farà igual que ella. També li sembla haver notat el mateix. Penseu que aquí ens toca a nosaltres. Els hi hem de passar les ungles per la cara, suau i molt de pressa, només perquè puguin pensar que es cert.\n- En Xavi i el Marc, també notaran el mateix que elles i al final, tota la classe tindrà la mateixa sensació. Això voldrà dir que cada vegada que vulguin tocar les “chuches”, ja ens en cuidàrem nosaltres de fer-los memòria, amb la carícia de les nostres ungles i tots plegats opinaran que el millor que poden fer, és deixar-les ben guardades dins la motxilla.\nTotes quatre pensen que serà molt divertit i esperen amb impaciència la data de la primera excursió.\nPer fi arriba el dia i es preparen per tirar endavant el pla que han decidit.\nSemblava increïble però els nens han seguit fil per randa totes les previsions de la Quimeta! Només caldrà estar molt pendents de que no caiguin en la temptació de picar-ne alguna sense que ningú els vegi, llavors, serà cosa de fer-li passejar les ungles per la cara.\nArriba el moment de marxar, els nens, desprès d’acomiadar-se dels acompanyants, pugen tots al autocar que tenen preparat davant del cole, busquen seient i molt formals esperen que arrenqui, contents de poder passar uns dies tots junts, divertint-se al màxim, com sempre han fet.\nTot seguit pugen les quatre trapelles.\nEls tres profes que van amb ells, s’asseuen, desprès de passar llista i d’assegurar-se que hi és tothom. Ara només cal esperar qui l’organitza primer.\nLes bruixetes decideixen seure una mica escampades per poder vigilar millor a la colla.\nEls profes es miren entre ells. Suposen que no tardaran en aparèixer les famoses bosses de “chuches” que als nens sempre els hi costa una bona reprimenda, ja que no se les mengen sinó que les devoren sense control, i moltes vegades els hi provoca un bon mareig, amb les seves desagradables conseqüències . Tots tres estan a l’aguait de qui començarà.\nVan fen viatge, i tot segueix normal com quan havien pujat al autocar. Estan en els seus seients parlant entre ells, fent broma amb els que tenen a la vora, rient, jugant a fer endevinalles i fins i tot cantant plegats les cançons de moda.\nEls profes estan completament desconcertats davant d’aquest comportament. No entenen com es possible que ningú hagués tret cap bossa. No recorden cap excursió en que hagi passat un cas com aquest.\nTots tres estan delint-se per poder menjar alguna “chuche”, però se’n guarden bé prou de fer-ne el mes mínim comentari. Fins a cert punt, es senten una mica avergonyits, això no treu les ganes que tenen de poder posar-se’n alguna a la boca. Ni es recorden de que primer els haurien de renyar, i tot seguit podrien posar la ma a dintre de les bossetes i veure quantes en podien pescar. Mira que en són de bones...\nIncreïble! no hi ha cap nen que els hi doni opció a llepar una mica, ningú n’ha tocat cap... el menys que ells ho hagin vist.\nEls profes, davant d’aquesta determinació general, es queden amb un pam de nas i les bruixetes van fent el viatge molt contentes, ara assegudes al mig del passadís. Vigilen, però veuen que no tenen cap feina i també que poden jugar plegades divertint-se, i a més a més, anant de viatge.\nDe tant en tant totes quatre es tomben i miren als profes per veure quina cara posen . Els hi venen ganes de fer lis pessigolles a ells però han decidit ser prudents i no embolicar la troca, consideren que ja en tenen prou amb el dejuni de les “chuches”.\nTot ha sortit tal com ho havien planejat i les quatre bruixetes s’ho han passar bomba. Els profes, encara es rasquen el cap pensant en el comportament de tots plegats durant aquells dies.\nAquell mateix vespre, desprès de la tornada dels nens, les quatre amigues es tornen a trobar en el “seu” banc. Van recordant totes les han organitzat i de matinada encara continuen rient sense parar.\nPer fi, quan decideixen anar a dormir, la Ramona es posa seriosa i els hi diu: - ens ho hem passat tan bé que ara continuar amb aquests mateixos nens podria ser perillós i encara els hi faríem trontollar les notes del trimestre. Jo crec que hauríem de seguir jugant i planificant altres bromes però en una altra escola, que us sembla, hi esteu d’acord?\nLes altres tres opinen el mateix i accepten la proposta de la Ramona.\nVÉS A SABER ON SERÀN ARA LA QUIMETA, LA DIONISIA, LA CONXA I LA RAMONA I VÉS SABER QUINA SERÀ LA PROPERA QUE EN PORTARÀN DE CAP.\nPublicat per Gemma Matas Gustems a 19:10 4 comentaris: Enllaços a aquest missatge


Wu Lei: «Em quedo a l'Espanyol» - Diari de Girona\nWu Lei: «Em quedo a l'Espanyol»\n«He vist que molta gent estava discutint sobre quin seria el meu pròxim destí», ha afirmat el jugador blanc-i-blau\nefe 27.07.2020 | 13:29\nWu Lei · EFE\nEl migcampista xinès de l'Espanyol Wu Lei ha afirmat que seguirà a l'equip la temporada que, tot i el descens de l'equip a Segona divisió.\nEl futbolista ha aclarit la seva destinació en declaracions a China Global Television Network. "Tinc les idees clares des de fa temps. He pres la decisió de quedar-me a l'Espanyol i disputar la lliga de Segona amb el meu equip", ha afirmat.\nEn les últimes setmanes, i amb el probable descens de l'equip blanc i blau, les informacions sobre un canvi d'aires de Wu Lei van ser habituals. "He vist que molta gent estava discutint sobre quin seria el meu pròxim destí", ha afirmat.\nEn qualsevol cas, el migcampista ha insistit que la seva voluntat és continuar a l'entitat catalana en la temporada 2020-21. Wu Lei acaba contracte al desembre d'aquest any, tot i que es pot prolongar un any més.


Març | 2009 | El Pati Descobert\nPublished Març 30, 2009\tBolonya 2 Comments\nLa protesta històricament s’ha associat a diferents factors. Com ser estudiant, ser jove i tenir una ideologia d’esquerres. Aquest últim factor ha anat perdent força a mesura que passaven els anys. És a dir, s’ha donat la “normalització” de la protesta. Anteriorment l’esquerra ostentava el monopoli, ja que qüestionava el sistema capitalista i amb la protesta pretenia el canvi social. Però d’uns anys ençà la protesta política, més en concret les manifestacions, són un instrument utilitzat des dels partits polítics -abans s’organitzaven per agents no tan institucionalitzats- i per tots els colors polítics (per exemple veiem manifestacions contra el matrimoni homosexual, contra l’estatut, manifestacions “de les corbates”, manifestacions pro-vida…). D’una altra banda, també es produeix un fet diferencial entre territoris. Així es constata que hi ha diferències de protesta entre Madrid i Catalunya en referència a la freqüència i temàtica de les manifestacions. A Madrid, s’aglutinen més nombre de manifestacions ja que es aquí on es concentren més poders/competències i per tant es pot reclamar més. A més a més, les manifestacions que se celebren a Madrid tenen una temàtica més “de dretes”, ja que en aquesta comunitat autònoma el PP té més capacitat de mobilització. En canvi, a Catalunya la temàtica de les manifestacions no es consideren properes a l’eix ideològic de la dreta. A més, moltes d’aquestes manifestacions sorgeixen amb una temàtica pro-nacionalista.\nPerò perquè s’han produït tantes manifestacions últimament? Hi ha dos fets que poden explicar que es produeixi aquest canvi de context de mobilització política (sense voler entrar al factor d’anàlisi meso de l’acció col·lectiva, ni al factor del capital social.) 1) Quan més alt sigui el grau de desafecció institucional, la desconfiança a les eleccions i institucions i el sentiment d’identitat nacional, més mobilització es produirà. Si ens fixem al primer gràfic veiem que l’índex de satisfacció política va decaient, fins a arribar a graus d’insatisfacció elevats. A més, al segon gràfic mostra com evoluciona la in/satisfacció segons la des/vinculació dels ciutadans. S’observa que aquells ciutadans integrats han incrementat molt la seva insatisfacció. Són aquests els més implicats a la res pública.\nEvolució de l’Índex de satisfacció política


2 Febrer 2014 – No cal que en facis gaire cas\nQuins temps vivim, que ni sabem seguir les tradicions… Però bé, més enllà d’aquests desajustaments, centrem-nos en allò que fa més recordada aquesta festivitat: tenim fred per a gaire estona, o no? Perquè ja sabem que “si la Candelera plora, l’hivern és fora i si la Candelera riu, l’hivern es viu”. I aquí comencen els problemes.\nGeneralment, això de plorar i riure s’ha associat amb la pluja i el sol, respectivament. Segons aquesta idea, em temo que tenim fred per a estona, perquè ploure, allò que es diu ploure, avui sembla que no. Més aviat solet, de la mà del vent. Però també hi ha una altra interpretació, vinculada a la lluna, que assimila la lluna nova al plor i la vella al riure. En aquest cas, tenim una lluna tot just insinuada, que no veurem plena fins al dia 14. Per tant, si mirem la lluna, semblaria que podríem anar desant els abrics.\nEn resum, que enguany, si som més aviat diürns no podem soltar la bufanda, però si som nocturns, podem respirar, que arriba el bon temps. No ens ho posa fàcil, la Candelària, enguany. Potser caldrà buscar reforços en altres dites populars, com la que sosté que “per la Candelera, l’ós surt de l’ossera”, tot i que no és fàci trobar ossos per les nostres terres, o esperar els noticiaris, que ben segur que ens informaran de la sortida o no de la marmota Phil, a Punxsutawney, una de tantes localitats nordamericanes i canadenques on aquest animaló fa de bestiola del temps, però ben famosa per obra i gràcia del cinema.\nSigui com sigui, el que és cert és que ens trobem exactament al punt mig de l’hivern. Que anem de cara al bon temps, en qualsevol cas, vaja.