Nou Sardenya - 02.04.2017 17:00\nPunts 48 51\nGols a favor 48 41\n01-04-2017 || 15:54\n01.04.2017 || 15:54\nL'Europa, a l'igual que ho va fer a l'anada, vol tornar a vèncer l'Espanyol ara en aquest important partit per empatar a punts i tenir opcions per treure-li el tercer lloc a la taula classificatòria sabent que la quarta no perilla. I és que el duel és «clau». «És el partit amb majúscules per ambdós conjunts. Resten tres jornades, estem a 3 punts per atrapar la tercera plaça i aquest és el nostre objectiu, ja que volem acabar la temporada el més a dalt possible» declara el segon entrenador Iván Santiago del conjunt escapulat.\nAls dos equips els hi agrada tenir la pilota, així que Santiago reconeix que aquest serà un dels factors que pot decantar la balança diumenge: «Qui tingui més temps la possessió tindrà més opcions de guanyar». El tècnic aprofita per fer una crida a l'afició perquè ompli l'estadi: «Hem d'aprofitar aquest fet. Per sort aquesta temporada ens estan acompanyant i segur que aquest diumenge no ens fallaran». L'Europa no podrà comptar amb les lesionades Zaira, 'Kaky' i Núria ni tampoc amb Abril, per motius personals.\nMalgrat l'avantatge, l'Espanyol no se'n refia del rival i vol sortir victoriós d'aquest partit, per assolir els seus objectius: «A falta de dues jornades, vèncer gairebé ens asseguraria la tercera plaça encara que en el futbol tot pot passar» afirma el tècnic Kennet Sánchez. Donada la importància del duel on «està en joc ocupar la tercera plaça», Sánchez assegura que l'equip «està molt motivat» encara que avisa del perill de l'Europa sobretot en la vessant ofensiva: «Tenen jugadores molt ràpides com Clara Clemente o Anabel que va molt bé a l'espai. Hem d'intentar evitar els errors de l'anada on malgrat tenir la possessió de la pilota els hi vam deixar metres i és allà on fan mal» sentencia.\n02-04-2017 || 18:08\n02.04.2017 || 18:08\nTots dos equips ressaltaven la importància d'aquest duel que al final deixa satisfetes a les visitants que han guanyat per la mínima amb un gol de Carla Niubó. Ara, la distància entre els dos equips és de 6 punts a falta només de dues jornades per la fi de la competició. Malgrat aquesta ensopegada, l'Europa no ha dit adéu a les opcions de fer-se amb la tercera plaça: «Lluitarem fins que matemàticament sigui impossible», afirma el segon entrenador, Iván Santiago, qui reconeix que hi ha molt en joc: «Ens juguem fer la millor temporada fins ara, així que seguirem fins al final» sentencia. El tècnic reconeix que la primera part ha estat igualada quant a possessió de la pilota i que malgrat el gol en contra han tingut les seves opcions: «A la segona meitat hem merescut l'empat. Sempre estàvem a prop de la seva àrea, hem creat ocasions molt clares, però la seva portera les ha salvat» lamenta Santiago.\nSobre aquest mateix factor coincideix el tècnic visitant, Kennet Sánchez, qui ressalta la gran actuació de la seva portera Laura Jansà: «Ella ha salvat els 3 punts. A la segona part ens han creat molt perill i ens haurien empatat si no hagués estat perquè les ha evitat». I és que com reconeix, el tècnic, a la represa l'equip ha tornat a patir el canvi de xip de les darreres jornades: «Hem anat a pitjor, el rival s'ha fet amb el control total i ens ha atacat sense descans». Malgrat patir i acabar amb una defensa de cinc jugadores, el vestidor «està molt content» per una victòria que les deixa terceres encara que Sánchez apel·la a la prudència: «Matemàticament encara no està decidit, ja que resten dues jornades on tot pot passar, però a priori ho tenim a favor», conclou.


Micumacu Tutú Pink Circus – Kukut Joguines\nInici / Edat / Micumacu Tutú Pink Circus\nSKU: 8436554356119 Categories: Edat, Novetat Etiquetes: Circus Pink, Micumacu, tutú\nBallar, disfressar-se, jugar … crear el teu propi món de màgia. Aquestes són només algunes de les coses que podrà fer la teva nena amb els tutús Micumacu. Confeccionat amb dues capes de tul blanc i n’entre les dues, una peça del nostre divertit teixit de creus pink circus. Porta un llaç de color negre per poder nuar a la cintura. Veuràs que bé s’ho passa!\nDivertit tutú amb cintura ajustable\nMida: 59 x 38 cm


Mor mossèn Ricard Cabré, exrector de l'Arboç i que també va exercir a Banyeres i a Bellvei\nMor mossèn Ricard Cabré, exrector de l’Arboç i que també va exercir a Banyeres i a Bellvei\n25/04/2020 - 11:49h\nHavia nascut fa 91 anys i actualment era capellà adscrit a la parròquia de Crist Rei de Reus\nL’Arquebisbat de Tarragona ha informat de la mort, aquest divendres a l’edat de 91 anys, de mossèn Ricard Cabré, qui durant 11 anys va ser rector de la parròquia de Sant Julià de l’Arboç i també ha estat mossèn a Banyeres del Penedès i a Bellvei.\nActualment, des de l’any 2012, mossèn Ricard Cabré era capellà adscrit a la parròquia de Crist Rei de Reus (Baix Camp).\nSegons informa l’Arquebisbat de Tarragona, mossèn Cabré havia nascut a Riudecols l’any 1929 i va rebre l’orde del diaconat al juliol de 1953 a Comillas (Santander), i del presbiterat a la capella major del Seminari, al desembre del mateix any.\nLlicenciat en Teologia i Humanitats clàssiques per la Universitat de Comillas i en Pedagogia per la Universitat de Barcelona (delegació de Tarragona) va iniciar el seu ministeri pastoral sent vicari de la parròquia Sant Joan Baptista de Valls (1955-1962), d’on anys més tard en seria el rector i arxiprest (1983-1987).\nA la dècada dels anys seixanta va ser rector de la parròquia de Santa Eulàlia de Banyeres del Penedès (1962-1966) i de Sant Vicenç de Castellvell del Camp (1966-1967), com també encarregat de la parròquia de Sant Miquel d’Almoster (1966-1967).\nL’any 1967 va ser nomenat rector de la parròquia de Sant Esteve Protomàrtir de Vila-seca, servei que exerciria fins l’any 1983.\nAnys més tard també va ser rector de la parròquia de Santa Tecla del barri de Campclar, a Tarragona (1987-1992); de la parròquia de Sant Sebastià de La Canonja (1992-2001), de Santa Maria de Bellvei (2002-2007) i de Sant Julià de l’Arboç (2001-2011).\nMossèn Ricard Cabré va deixar una gran petjada popular a la vila de l’Arboç, fins el punt que l’any 2012 en marxar per la seva jubilació del càrrec es va celebrar una cercavila folklòrica extraordinària i l’Ajuntament de l’Arboç el va nomenar Fill Adoptiu.\nEntre d’altres càrrecs, segons remarca també l’Arquebisbat de Tarragona, mossèn Ricard Cabré va ser delegat diocesà de pastoral del turisme (1974-1978), de pastoral social (1978-1998) i de pastoral obrera (1998-2007). També va ser president de Càritas Catalunya, consiliari de la JARC, del MUEC i del MIJAC, membre del Consell presbiteral (en els períodes 1974-1977, 1984-1992 i 1993-2000), professor a l’Escola de Treball Social i professor, des de 1973, a l’Escola de Teologia -l’actual Institut Superior de Ciències Religioses «Sant Fructuós»-. L’any 2004 va passar a ser professor emèrit d’aquest Institut.\nDurant molts anys, mossèn Cabré va col·laborar amb el Departament de Mitjans de Comunicació de l’Arquebisbat, tenint una secció al programa de ràdio El Campanar que s’anomenava Qui tingui oïdes que escolti. L’any 2015 va publicar el seu darrer llibre, Salms d’avui.\nMossèn Ricard Cabré rebrà sepultura a Reus. Més endavant, quan les circumstàncies actualment condicionades per la crisi del coronavirus ho permetin, se celebrarà la seva missa exequial.


Programes Per Obrir Arxius RAR ▷ ➡ Aturada Creativa ▷ ➡\nProgrames per obrir arxius RAR\nprogrames per a obrir arxius RAR. Amb aquesta guia, li explicaré quins programes utilitzar per a obrir arxius RAR tant per MacOS, Windows com per Linux ; tant gratis com de pagament (però sovint és possible provar el seu funcionament a un cost zero durant un període limitat de temps).\n1 Millors programes per obrir arxius RAR\n1.1 WinRAR (Windows, macOS i Linux)\n1.2 WinZip (Windows i macOS)\n1.9 The Unarchiver (macOS)\n1.10 StuffIt Expander (macOS)\nMillors programes per obrir arxius RAR\nWinRAR (Windows, macOS i Linux)\nEl primer dels programes per obrir arxius RAR que vull «presentar» és WinRAR, Un dels programari per administrar arxius comprimits que basa les seves funcions principalment en el format RAR.\nNo només permet llegir, sinó també crear arxius RAR (inclosos aquells amb contrasenyes, autoextraïbles i un volum) i admet una àmplia gamma d'arxius comprimits, no permet que s'escapin fins i tot els arxius d'imatge de CD i DVD.\nEl programa és de pagament però està disponible en una versió de prova gratuïta que després de 45 dies ja no li permet usar les funcions més avançades i mostra un missatge d'advertència a cada inici. WinRAR està disponible per als sistemes operatius Windows i també per macOS i Linux (des de la línia de comandes).\nWinZip (Windows i macOS)\nUn altre programari digne de menció en aquesta guia totalment dedicat a programes per obrir arxius RAR és WinZip. A l'contrari del que el seu nom implica, és un programari que li permet crear i obrir arxius RAR d'una manera molt simple i ràpida a l'proporcionar l'usuari una àmplia gamma de funcions avançades.\nTambé és compatible amb altres formats d'arxiu comprimit, inclosos Codi postal, 7Z, TAR, etc. i compartir arxius localment ia la xarxa. El programari es pot utilitzar tant en Windows com en macOS. Es paga però està disponible en una versió de prova gratuïta que li permet provar totes les seves funcions durant un període de 30 dies.\nUn altre dels programes per obrir arxius RAR a què vull suggerir-li que presti atenció és 7-Zip. És un programari molt famós molt famós, considerat per molts, usuaris i experts en el sector, una de les millors alternatives gratuïtes a WinRAR. Té una interfície d'usuari reduïda a l'os, però això no és del que hem de parlar.\nDe fet, estem en presència d'un programari molt poderós capaç de crear arxius en formats ZIP, 7Z, XZ, BZIP2, GZIP, TAR i WIM molt ràpidament i per obrir molts altres tipus d'arxius (inclosos arxius d'imatge de CD i DVD) .\nEstà completament en espanyol, és només per a Windows i també està disponible en una versió optimitzada per a sistemes de 64 bits de.\nIZArc en el sector dels programes se sap que obre arxius RAR per l'àmplia gamma d'arxius comprimits que pot obrir.\nAquí està la llista completa a la qual també s'han d'agregar diversos formats d'arxiu d'imatge de CD / DVD: 7Z, A, ACE, ARC, ARJ, B64, BH, BIN, BZ2, BZA, C2D, CAB, CDI, CPIO, DEB, ENC, GCA, GZ, GZA, HA, IMG, ISO, JAR, LHA, LIB, LZH, MDF, MBF, MIM, NRG, PAK, PDI, PK3, RAR, RPM, TAR, TAZ, TBZ, TGZ, TZ, UUE, WAR, XXè, YZ1, Z, ZIP, ZOO.\nLi permet crear fàcilment fitxers en format ZIP i admet arxius xifrats amb tecnologia AES de 256 bits. Està disponible només per a sistemes operatius Windows i és un recurs gratuït.\nZipGenius és un projecte italià que s'ha fixat l'objectiu d'oferir als usuaris una solució gratuïta però completa per administrar tots els formats principals d'arxius comprimits. A través de la seva interfície d'usuari ben cuidada amb bells icones grans, li permet llegir arxius RAR, ZIP i molts altres formats d'arxiu i crear arxius ZIP i 7Z.\nEstà disponible en dues versions, Standard i Suite, que es distingeix de la primera per la presència de màscares addicionals a l'interior, un client FTP i altres eines útils. Només es pot usar en Windows.\nUn altre dels programes per obrir arxius RAR a què vull convidar-los a prestar atenció és TUGZip. És un programari simple i gratuït que ofereix un suport molt ampli per a tots els principals formats d'arxiu comprimit, tant per lectura com per escriptura.\nLi permet obrir fitxers en formats ZIP, 7Z, A, ACE, ARC, ARJ, BH, BZ2, CAB, CPIO, DEB, GCA, GZ, IMP, JAR, LHA (LZH), LIB, RAR, RPM, SQX. TAR, TGZ, TBZ, TAZ, YZ1 i ZOO i per crear arxius ZIP, BH, BZ2, CAB, JAR, LHA (LZH), SQX, TAR, TGZ i YZ1 amb funcions avançades relacionades amb el xifrat i els arxius autoextraïbles. Està disponible únicament i exclusivament per a sistemes operatius Windows.\nHaoZip és un programari gratuït produït a la Xina que encara no coneixem molt bé (al menys no tantes altres solucions similars incloses en aquesta selecció) però que es destaca immediatament per la seva facilitat d'ús i per l'àmplia gamma d'arxius admesos.\nLi permet obrir arxius RAR però també 7Z, ZIP i altres 40 formats d'arxiu diferents i crear arxius 7Z, ZIP i TAR. La seva interfície és intercanviable gràcies a les màscares i la seva velocitat d'extracció / compressió dels arxius és realment molt alta. Només està disponible per a Windows.\nALZip és un altre programari per obrir arxius RAR que vull que et prenguis seriosament. De fet, és un programa per a Windows per a la gestió d'arxius comprimits capaços de descomprimir més de quaranta formats d'arxiu i crear arxius en formats ZIP, EGG, ALZ, TAR, TBZ, TGZ, LZH, JAR.\nLa seva interfície d'usuari és molt senzill, a (tot i que encara no està traduïda a l'italià) i la velocitat de descompressió és molt alta. El programari és gratuït, però per poder usar-lo lliurement, ha de registrar-lo amb el codi a la pàgina de descàrrega de la pàgina web oficial.\nUsa una Mac? Llavors segur que et alegrarà conèixer The Unarchiver. Aquesta és una aplicació gratuïta específica per macOS que li permet extrapolar qualsevol arxiu d'arxius RAR comprimits amb un simple doble clic sobre ells (a l'igual que la Utilitat de compressió integrada en macOS amb arxius ZIP).\nA més de el format RAR, és compatible amb ZIP, RAR, 7Z, TAR, GZIP i altres tipus d'arxius comprimits, inclosos els protegits per contrasenyes i els dividits en diverses parts.\nUna vegada que es completa la instal·lació, El Unarchiver s'hauria de configurar automàticament com l'aplicació predeterminada per obrir arxius RAR, per tant, és suficient fer doble clic a qualsevol arxiu per extreure el seu contingut en la carpeta actual.\nStuffIt Expander és una excel·lent alternativa a The Unarchiver que es pot incloure per complet en aquest tutorial totalment dedicat als programes per obrir arxius RAR. És compatible amb tots els principals formats d'arxiu comprimit: RAR, ZIP, 7Z, TAR i molts altres.\nTé una interfície d'usuari extremadament senzill, i és molt ràpida en el procés de descompressió de dades. Per extreure els arxius comprimits amb StuffIt Expander, simplement arrossegueu els arxius a la icona de el quadre que apareix a la pantalla. El programari és només per macOS i és gratuït.\nCom extreure arxius RAR de Mac\nProgrames per copiar DVD


L’Alcalde Ignasi Giménez no ha controlat abocaments il·legals a la pedrera durant anys - Sabadell Informa!\nInici » Seccions » Opinió » L’Alcalde Ignasi Giménez no ha controlat abocaments il·legals a la pedrera durant anys\n10 Abril 2015 a 15:00\nL’Alcalde Ignasi Giménez no ha controlat abocaments il·legals a la pedrera durant anys\nLa pedrera de Vall Sallent // Imatge del web de l’Altraveu per Castellar\nQuan l’activitat extractiva de la pedrera de Vall Sallent va finalitzar, l’empresa explotadora tenia l’obligació de restaurar la zona segons un pla de restauració aprovat el 1990, i que havia d’haver estat executat i acabat el 2005.\nLluny de complir amb els terminis establerts, l’empresa explotadora va sol·licitar l’any 2005 reconvertir la pedrera en un abocador controlat de terres i runes de la construcció, per així restaurar el forat realitzat. L’Altraveu es va oposar a la instal·lació de l’abocador, entre moltes altres raons, perquè és molt difícil realitzar un bon control del que s’hi acaba abocant per les grans empreses que l’estaven promovent. Però per part de l’equip de govern del PSC, ho van aprovar amb el vot favorable del transfuga de CiU. En aquell moment tot eren bones paraules i intencions, i fins i tot es va prometre fer un control periòdic amb una comissió de seguiment.\nActualment els fets ens donen la raó, com en tantes altres coses que hem anat denunciant i votant en contra mentre tothom hi votava a favor, Can Bages, connexió Ter Llobregat, pisos de protecció oficial…\nI és que des de L’Altraveu disposem de material gràfic d’on es pot deduir que els abocaments irregulars fa anys que es produeixen, i davant d’aquests fets ens preguntem com pot ser que des l’ajuntament s’hagin deixat de fer els controls que es feien a l’inici del què s’estava abocant.\nI malgrat la denuncia posada per l’Altraveu, l’activitat a la pedrera de Vallsallent continua sense impediments. El decret signat per l’alcalde Ignasi Giménez així ho permet. L’alcalde s’ha limitat a obrir un expedient informatiu per investigar els fets, requerir documentació a l’empresa sobre el material abocat, i demanar a l’empresa que aturi els abocaments si ho creuen oportú per a poder investigar els fets. L’Alcalde podria haver dictat una ordre cautelar de suspensió de la llicència, tal i com reclamàvem a la denúncia, per així evitar que el gestor elimini proves o tingui temps d’adequar-se a la llei abans de les inspeccions que es realitzaran. Perquè aquesta permissivitat?\nFins ara, malgrat el que es pugui mal interpretar dels titulars d’aquest setmanari, només s’ha obert un expedient informatiu per determinar si hi ha irregularitats, i no un expedient de disciplina, per tal de poder sancionar l’empresa si es demostren les irregularitats. Tan és la covardia de l’alcalde i el regidor de medi ambient Aleix Canalís, que han traslladat la denuncia a l’agència de residus de Catalunya, perquè siguin ells els que realitzin les inspeccions, malgrat que la llicència ambiental que permet l’activitat i que s’està incomplint és competència i va ser atorgada per aquest Ajuntament, amb la firma de l’actual alcalde.\nNo podem entendre com davant les evidències presentades per l’Altraveu, un regidor i un alcalde responsables no s’han presentat de forma immediata a l’abocador, per comprovar en persona si s’està incomplint alguna cosa, i en el cas de ser així retirar a l’instant i de forma imperativa la llicència d’activitat, alhora d’iniciar els tràmits sancionadors pertinents i els processos de restauració dels danys causats.\nDes de L’Altraveu seguirem exigint des de tots els mitjans al nostre abast, explicacions deperquè no ho han actuat amb contundència, perquè han permès que l’empresa segueixi abocant un cop coneguts els fets, perquè se’ls han concedit dies de marge abans de que es faci una inspecció, perquè no s’ha controlat que s’abocava durant anys, i perquè no se’ns està facilitant tota la informació que hem sol·licitat amb la denuncia.\nSi realment es vol el millor pel poble i el nostre entorn natural, s’ha d’actuar amb la màxima transparència amb el tema, s’ha de facilitar tota la informació als castellarencs, i deixar d’amagar-la i gestionar-la segons els seus interessos partidistes i electoralistes.\nAquesta col·laboració ciutadana, al mateix temps, deixa clar que la participació de la població és importantíssima.. Només cal confiança i s’han d’obrir els canals necessaris perquè entre tots decidim Castellar.\nL’Altraveu per Castellar\n#Abocaments #abocaments il·legals #alcalde #Castellar del Vallès #Ignasi Gimenez #L’Altraveu per Castellar #opinió #pedrera #Vall Sallent\nL’Altraveu de Castellar denuncia la permissivitat de l’Ajuntament a la pedrera de Vallsallent\nTriar és trair?\nEls Reis Mags arriben a Castellar del Vallès\nMés de 150.000 arbres caiguts a Castellar del Vallès a causa del temporal de vent


Arriba el Ral·li del CEC, una de les proves clàssiques d'esquí de muntanya - FEEC - Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya\nFoto: Ral·li del CEC\nNotícies - 24/02/2020\nLa 36a Copa FEEC-Ferrino d’esquí de muntanya no descansa i tindrà la seva quarta parada el proper diumenge. Ho farà amb una de les proves clàssiques de l’esquí de muntanya català: el Ral·li del CEC, organitzat pel Centre Excursionista de Catalunya, que enguany arriba a la seva 62a edició.\nCom ve sent habitual els últims dos anys, el Ral·li tindrà el seu inici i final a la població aranesa de Bagergue i disposarà de dos itineraris. L’itinerari més llarg, de 15,5 quilometres i 1.747 m de desnivell positiu, s’endinsarà per pista forestal fins a la Borda dera Lana. Un cop a la Borda, els participants deixaran el camí per enfilar-se per la Coma d’Arenho que els farà arribar al cim del Tuc dera Pincela (2.535 metres). Des del pic faran un descens per la vessant nord-oest per tornar a remuntar fins el cim de Nere, a 2.511 metres, i el Tuc de Samont (2.506 metres). D’allà baixaran pel vessant contrari per les Pales der Estanh Cabrit, per anar a buscar la darrera pujada de la jornada, la remuntada fins a Era Montanheta, on els participants descendiran aproximadament 1.000 metres per arribar a l’arc de meta.\nL’itinerari més curt, de 10 quilòmetres i 1.353 metres de desnivell, resseguirà pràcticament el mateix itinerari però evitant l’ascens al Tuc de Nere i Samont.\nParal·lelament, es celebrarà la 2a Marxa Popular d’Esquí de Muntanya dels Pirineus, una oportunitat per a tots els amants de l’esquí de muntanya de gaudir d’una jornada agradable, recorrent un itinerari atractiu, fàcil, segur, perfectament marcat, i amb un tall d’horari adequat i conseqüent als criteris de seguretat.\nLes inscripcions romandran obertes fins el proper dijous 27 de febrer a través de la plataforma d’inscripcions de la FEEC.


Sobre nosaltres - YIXIAN LONGSHAN STONE MATERIALS CO., LTD\nLa pedra Longshan es va crear el 1988, amb un capital social de 10 milions de iuans. Situat a Yixian, ciutat de Baoding, Hebei, a la Xina. Per fer de Longshan una empresa moderna amb processament, producció, venda i servei.\nLa fàbrica té un taller de producció modern, equips de producció avançats, instal·lacions de treball perfectes, producció anual de pissarra natural de 500.000 metres quadrats, 20.000 tones de llambordes, 40.000 metres quadrats de granit, ingressos anuals de 3 milions de dòlars.\nEls productes que es venen a Itàlia, Alemanya, Canadà, Japó i més de 50 països i els principals nacionals. Amb més de trenta anys de treball dur, Longshan s’ha convertit en la base de producció de pissarra. Els clients estrangers han considerat un costum comprar pissarra a la Xina i anar a Yixian, només per Longshan.\nEl 2000, Longshan ha aprovat l’autenticació internacional del sistema de qualitat ISO9001: 2000 a la zona de pissarra i els productes de pedra de Longshan han passat a la inspecció de tercers de HK ITS. Longshan Stone va aconseguir licitar l'estadi dels ocells dels Jocs Olímpics de Pequín el 2008 i va subministrar uns 10.000 metres quadrats de pissarra. La pedra de Longshan ha guanyat grans elogis dels clients nacionals i estrangers per productes d'alta qualitat i reputació fiable.\nLa pedra de Longshan va ser explotada a partir del jaciment de pedra que es va formar fa milers de milions d'anys. La seva qualitat d’enduriment segurament va determinar la seva elevada resistència a la flexió, resistent a la pressió, resistent al desgast i resistent a la corrosió. La pedra Longshan s’anomena material decoratiu de color verd a causa del seu menor contingut de radioacció en comparació amb la taxa estàndard de The International Commissionon on Radiological Protection. Els productes de pedra tenen colors vius i estructures de capes particulars i diversos estils, com ara teules, pedra de bolets, pedra de sostre, pasta de xarxa, pedra cultural, mosaic, granit, etc. I s’utilitzen àmpliament en edificis públics, xalets, patis, jardins i altres construccions, fent que els edificis siguin elegants i portin la gent a un entorn natural, i també una mena de material de construcció modern i modern.\nLa pedra de Longshan ha desenvolupat i dissenyat una nova especialitat de Yizhou-Pretty Spring, al xinès Meiquanshi, amb una profunda comprensió i investigació de més de vint anys. i ha estat distingida amb 25 patents nacionals. Aquest tipus d’humidificador-molla pot controlar la humitat en l’abast més adequat per al cos humà amb el seu reciclatge d’aigua, que s’evapora de forma natural, amb la funció de remissió d’assecat, suplement d’aigua i neteja. Ara Longshan Stone l’ha llançat al mercat i s’ha guanyat una reputació molt agradable.\nEn el futur, Longshan Stone sempre s’adherirà al principi de “tractar les persones amb honestedat, treballar dur amb cor, perseguir una qualitat superior i una alta eficiència, basat en un bon crèdit” i cooperar de manera sincera i àmpliament amb els clients nacionals i estrangers.


Holiday home Strandgårdsvej Bagenkop Denm Bagenkop Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Holiday home Strandgårdsvej Bagenkop Denm\nAl visitar Bagenkop, vosté es sentirà com a casa a Holiday home Strandgårdsvej Bagenkop Denm, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Holiday home Strandgårdsvej Bagenkop Denm és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Bany, sauna de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Holiday home Strandgårdsvej Bagenkop Denm no troba competidors en cap categoria.


Junqueras trasllada a Mas que "es trobaran" per buscar la fórmula "que sumi més"\nEl president desitja "encert" a ERC per encarar "l'oportunitat", diu que de la seva proposta "se'n pot parlar" i la CUP alerta contra la reducció de la "pluralitat" de l'independentisme\n3 min. Barcelona 26/11/2014 11:27\nArtur Mas i Oriol Junqueras, líder d'ERC i principal interpel·lat per la proposta de 'llista de país', han tingut aquest dimecres al matí un intercanvi a la sessió de control. Junqueras ha mostrat un to calculadament conciliador i, sense deixar de projectar alguna ombra a l'entorn de la 'llista de país', sí que ha mostrat predisposició a parlar-ne: "L'objectiu és sumar i buscar la fórmula que maximitzi l'independentisme, i no sumar-ne uns quants, sinó com més millor, i ens trobarem", ha afirmat el republicà.\nEl republicà ha afirmat la seva disponibilitat i la d'ERC "al diàleg i als acords" i la necessitat de "connectar amb tothom", també amb els que no se senten interpel·lats per l'independentisme. En qualsevol cas ha celebrat la proposta de Mas, sobre la qual ERC vol negociar, "perquè és un pas endavant en la línia en la qual hem treballat sempre". El líder de CiU li ha desitjat encerts, "perquè això és el que pot desencallar l'oportunitat que tenim i que no havíem tingut durant molt temps". Junqueras, que dimarts va ser al Fórum, ha convidat Mas a la seva conferència. Si l'agenda l'hi permet, el president anirà a sentir el full de ruta del líder republicà.\nEl president de la Generalitat busca també que, d'una forma o una altra, la CUP doni suport a la seva proposta de 'llista de país', i per això ha demanat a la formació de l'esquerra independentista "que hi pensin amb calma" i ha recordat que la llista liderada per ell "no és l'única sortida, i si n'hi ha d'altres, en podem parlar entre tots".\nLa seva prioritat és que "la llista sumi més", perquè a fora "ningú ens espera", i o una Catalunya independent ho posa "molt fàcil o ens tancaran portes". Quim Arrufat ha qüestionat que la fórmula unitària serveixi per maximitzar resultats i ha denunciat que "es congeli l'agenda social". "Enlloc està escrit que llista única sigui l'única fórmula. Vol dir que reduir la diversitat de l'independentisme suma? No és molt reduccionista?", s'ha preguntat de forma retòrica el diputat de la CUP.\nHa criticat també que "no es parlés de res social, com ara la pobresa energètica o els desnonaments". Mas li ha replicat que sí que va apuntar alguna cosa, però que "en els propers temps" ho farà més a fons amb una aportació "en temes socials, econòmics i de transparència, serveis públics i bona governança".\nAl seu torn, Miquel Iceta ha criticat que la proposta de Mas enterri la legislatura i deixi al marge els catalans no independentistes, mentre que Alícia Sánchez-Camacho, del PP, ha tibat l'ambient amb Mas, que l'ha acusat de solucionar els problemes recorrent a la Fiscalia.


Estrangers i catalans que fan pinya | El Pati digital\n← Admeses tres noves colles en formació a Gavà, Castellar i la Vallalta\nAvui Assaig Especial Obert a la Ciutat →\nEstrangers i catalans que fan pinya\nL’objectiu dels castellers és construir torres humanes de fins a deu pisos, com han aconseguit les millors colles. Es forma una pinya, que n’és la base, amb gairebé un centenar de persones; després es construeix el tronc que culmina en l’element més petit: l’enxaneta. Realitzar un castell requereix esperit de grup i dues o tres sessions d’entrenament a la setmana. Aquesta és una de les tradicions més conegudes del territori català i el 16 de novembre de 2010 va esdevenir Patrimoni Cultural Immaterial de la Humanitat. Els castellers són coneguts per unir persones en una sola peça que desafia la gravetat, que necessita únicament dels seus membres la seva força física. Qualsevol persona s’hi pot integrar i hi ha estrangers que en són un bon exemple.\nEls estrangers, els immigrants o nouvinguts vénen pels fluxos migratoris. Catalunya, al llarg de la seva història, sempre ha estat un país de pas. Però, sobretot des de mitjans dels anys 90, ha portat un gran creixement demogràfic Durant la globalització, l’emigració és el moviment social més important i hi ha moltes coses en joc: economia, família, religió, nacionalitat i cultura.\nLa integració és important pels nouvinguts a l’hora de viure a Catalunya. Necessiten una voluntat per integrar-se, però també una reprocitat. Els catalans també tenen el deure d’interactuar, de no tancar-se, de no fer-se només un “nostre” sinó un “nosaltres”. Amb la cultura, doncs, s’ha d’obrir les portes i difondre-la als nouvinguts perquè aquests també participin amb voluntat.\nFaust Pagès Isus, actual president de la colla dels Xics de Granollers. Autoria: Jose Luis Cano\nEls catalans obren les portes\nFaust Pagès Isus és president de la colla castellera Xics de Granollers. Actualment compten amb un gran nombre de castellers a la colla, alguns d’ells, estrangers. Referent a la incorporació dels diferents nouvinguts entre la colla granollerina, manifesta que la voluntat d’aquests i les “portes obertes” dels Xics es deuen a l’esperit d’auto-superació: “Aquest objectiu dels castellers fa que els integrants donin a conèixer i animin a la gent a participar-hi”. A més a més, afegeix que “els castellers són una forma molt bona d’integració al nou país”. A l’hora de comptar els estrangers que formen part de la colla a l’actualitat, en Faust ho té ben clar: “Nosaltres no fem diferències, tothom és igual. És estranger qui considera que ho vol ser”.\nEn Collins Buko Koroso és un jove kenià de 24 anys que participa a la Colla dels Xics de Granollers. Es va iniciar a la colla dels Xics de Granollers gràcies a una amiga seva, la Duna, que li va aconsellar que visités la colla castellera. Va provar-ho, i des del primer instant es va enamorar. “És una cosa que val la pena provar un cop a la vida. No és un esport qualsevol, és una cosa totalment diferent”.\nCollins Buko Koroso, actual membre de la Colla dels Xics de Granollers. Autoria: Jose Luis Cano\nAmb el temps que porta aquí, uns 11 anys, el Collins s’ha adonat la seva manera de comportar-se ha canviat. A l’hora de situar-se entre la cultura de Kènia i la cultura catalana en Collins afirma que pot agafar coses de cadascuna, però per sobre de tot, no pot deixar enrere les teves arrels. “És gairebé impossible desfer-me de qualsevol de les dues cultures, les porto massa dintre.”\nA l’hora d’expressar el que li aporten els castellers com a persona, el Collins els defineix com una manera de conèixer la cultura d’aquí. I és que el seu accent català tan perfeccionat el delata. Tot i que porta més de deu anys vivint a Catalunya, en Collins ens comenta que encara s’està integrant. Cada dia s’esforça per adaptar-se encara més, per viure d’aquesta manera. Afirma que per a ell els castellers han estat una eina útil per a saber més de la gent d’aquí i per a unir vincles.\nQui també ho pensa és l’Aftab Ahmed, conegut entre els seus amics com a Asher, un pakistanès de 35 anys que actualment resideix a Granollers i participa activament a la colla castellera dels Xics.\nL’Asher va iniciar-se al món dels castellers fa aproximadament un any a través d’en Marcos, la persona que li va llogar el pis a Granollers. Ell ja estava integrat a la colla castellera, així que l’Asher va voler anar un dia als assajos per veure’l. Va ser llavors quan va decidir unir-se. Ja des del primer dia, els castellers van proporcionar la samarreta de la colla a l’Asher i li van mostrar una forta amabilitat; “em tractaven com si em coneguessin de tota la vida, cada dos per tres em preguntaven si necessitava res”.\nAftab Ahmed (Asher), membre dels Xics de Granollers. Autoria: Jose Luis Cano\nEl casteller afirma que a Catalunya el 99% de contactes que té són catalans. Viu amb un català, es va casar amb una catalana, i els seus companys de feina són catalans. “La meva cultura, la pakistaní, no la tinc tan present.” – Me n’he oblidat ja, quasi- riu, l’Asher. Ens comenta que tot i que la religió segueix present a la seva vida, la resta de la cultura l’ha oblidat. “M’he adaptat a la cultura catalana, i tota aquesta gent s’ha adaptat a mi.”\nL’Asher coneix diferents castellers que, com ell, són estrangers. A gairebé totes les colles ha conegut alguns: a Badalona, a Salt… A la colla dels Xics en coneix a un parell de llatinoamericans, i a uns quants africans, dels quals l’Asher afirma que en són la majoria. Reconeix que els castellers és una activitat a la qual la participació estrangera és més aviat escassa. Això és degut a què la majoria dels estrangers no coneix aquesta activitat. “Si no t’interesses, mai sabràs de què tracta i el que fan els castellers. Pot fer por al principi, però un cop vaig ser aquí em vaig endinsar en aquest món per quedar-m’hi i practicar-ho com a un esport més.”\nTambé comenta es podria fer més difusió d’aquest tipus d’activitat per promoure-la entre els estrangers mitjançant actes i campanyes, però és important que la persona interessada s’impilqui des del primer moment. El problema és que no és un esport mundialment conegut, com ho és el bàsquet o el futbol, si no que forma part de la cultura catalana. Tot i així, a la Xina, a Santiago i a la Índia fan algunes activitats i festivals semblants als castellers. No és una cultura famosa, ni una activitat que sigui massa atractiva. Potser amb els anys canvia la cosa, però de moment es poden millorar moltes coses.\nExtracte de Cocktail de Cultures


Els pactes entre la Moncloa i el govern català avancen tot i la tensió\nEls dos executius s’han reunit més de vint cops en tres mesos\n4 min. Barcelona 07/10/2018 20:35\n651x366 Pedro Sáncez i Quim Torra passejant pel Palau de la Moncloa el 9 de juliol, quan van mantenir la seva primera reunió. / FERNANDO CALVO / AFP Pedro Sáncez i Quim Torra passejant pel Palau de la Moncloa el 9 de juliol, quan van mantenir la seva primera reunió. / FERNANDO CALVO / AFP\nDimarts farà tres mesos de la primera reunió entre Pedro Sánchez i Quim Torra a Madrid. Tres mesos de l’inici de l’ operació diàleg 2.0, amb la qual el PSOE pretén esmenar el fracàs del PP en l’intent de bastir ponts amb la Generalitat. Les diferències en l’actitud de la Moncloa són notables, si bé l’efemèride arriba en un moment tens entre els governs: l’executiu central acusa la Generalitat d’inflamar la retòrica i flirtejar de nou amb la il·legalitat, mentre que Torra amenaça de retirar el suport a Sánchez si d’aquí al novembre no dona sortida al dret a l’autodeterminació. Però si bé el desacord de fons va camí d’enquistar-se, la renúncia al diàleg no arriba per cap de les dues parts, que oficialment s’han reunit més de vint cops en tres mesos i han avançat en el terreny dels acords sectorials.\nEl conseller d’Exteriors, Ernest Maragall, ja s’hi va posar bé en sortir l’1 d’agost de la reunió de la Comissió Bilateral Generalitat-Estat, la primera en set anys. La seva valoració de la trobada, que tan sols va servir per reactivar la resta d’òrgans bilaterals i constatar la distància entre executius, va ser negativa, però va deixar clar que això no estalviava al Govern treballar amb la contrapart espanyola en temes competencials, de finançament o d’infraestructures, entre d’altres. “Hi ha massa coses en joc”, va argumentar. La Moncloa, interessada a allunyar les converses del conflicte territorial, treu pit dels avenços aconseguits des de llavors. “Hem resolt moltes coses en poc temps. Estem treballant i no parem”, reivindiquen fonts del govern espanyol.\nCompromisos o deutes pendents\nAlguns dels acords que l’equip de Sánchez branda amb més força com a prova del bon curs del diàleg entre consellers, ministres i alts càrrecs són el compromís estatal de pagar 1.459 milions d’euros pendents a Catalunya -una quantitat que s’ha d’abonar en quatre anys, supeditada a la difícil aprovació dels pressupostos i lluny dels 7.600 milions que exigeix la Generalitat-; la plena integració dels Mossos al Centre d’Intel·ligència contra el Terrorisme i el Crim Organitzat (CITCO) -ja promesa pel govern de Mariano Rajoy-, i la retirada del recurs al Tribunal Constitucional a la llei catalana d’universalització de la sanitat -una de les 16 normes socials recorregudes pel PP-. En la reunió que van mantenir el 26 de setembre el ministre de Foment, José Luis Ábalos, i el conseller de Territori, Damià Clavet, també es va acordar l’augment de les inversions de l’Estat a Rodalies i avançar en una demanda històrica: el traspàs complet del servei.\nDes de la Generalitat valoren que es facin passos endavant, si bé recorden que la majoria dels acords assolits són compromisos incomplerts o ja previstos a l’Estatut. “El que no pot ser és que ho venguin com un canvi”, es queixen fonts del Govern, que -això sí- veuen millores molt significa tives en el “to”, la “relació formal” i la màxima defensada des del primer dia per Sánchez: “S’accepta parlar de tot”.\n“El crèdit s’està acabant”\nAquesta última premissa, però, ha demostrat que és una arma de doble tall a l’hora de tractar el dret a decidir i l’existència de presos i exiliats. D’una banda, perquè tot i que últimament la Moncloa ha rebaixat el to respecte als processats, i fins i tot ha demanat una eventual llibertat provisional abans del judici, es nega a fer qualsevol gest que sigui interpretat com una intromissió en assumptes judicials; de l’altra, perquè el no al referèndum és més que una línia vermella per al PSOE: “El dret a l’autodeterminació no existeix”, repeteixen els socialistes.\nDes de la Generalitat lamenten que la defensa del conflicte Catalunya-Espanya com un problema polític no tingui “cap traducció pràctica”, i adverteixen que Sánchez té “un crèdit que s’està acabant”. La rèplica des de Madrid és que no acceptaran ultimàtums, i les declaracions de Torra en aquest sentit -també les que aquesta setmana va fer animant els CDR a “pressionar”- han incomodat l’executiu central, que ha de justificar constantment davant del PP i Cs el diàleg amb l’independentisme. “La retòrica també la carrega el diable”, avisava divendres la ministra Isabel Celaá.\nAmb tot, els dos governs estan abocats a fer equilibris en públic i en privat per no trencar el clima de distensió que s’han proposat. L’objectiu és mantenir viu el diàleg fins a la segona reunió Sánchez-Torra, aquest cop a Barcelona i prevista per abans que s’acabi l’any. I això, només, si les crisis internes, els pressupostos o la justícia no provoquen cap avançament electoral.\nEl referèndum impossible sense reforma constitucional\nEn marxa l'escrutini: Frec a frec entre Colau, Collboni i Maragall a Barcelona\nERC s'imposaria a Catalunya


VETERANS DE L´A.E PIERA CLUB FUNDAT L´ANY 1993 (TEMPORADA 2018/2019): PBB SANT FELIU 3 VAE PIERA 1\nPBB SANT FELIU 3 VAE PIERA 1\nINCREÏBLE DERROTA PIERENCA\nEls errors al darrere i la poca efectivitat al davant condemnen un Piera que va merèixer més.\nBon partit dels pierencs, però mal resultat, davant d'un rival molt lluitador.\nEl camp del Sant Feliu no porta sort al Piera. I encara que la temporada passada també s'hi va perdre, la derrota d'ahir cou més precisament per com es va produir . I és que, contra el que pugui semblar, el Piera va jugar bé, però si no s'aprofiten les ocasions al davant i es bada al darrere s'acaba perdent el partit. I la cara que et queda...\nEl partit hauria pogut ser un altre si al primer minut de joc l'àrbitre no hagués xiulat un fora de joc increïble - i incomprensible ! - a Javi Navarro quan aquest es plantava sol davant de porteria després de rebre una passada de Johnnie. I també hauria pogut canviar si al minut 5 el col·legiat hagués donat gol en un xut de Jordi Martínez que, després de tocar al travesser, la pilota bota dos pams dins de la porteria ... i tocant xarxa : tothom - inclosa la banqueta local - es quedà perplex davant la decisió arbitral de deixar continuar el joc!\nI és que el Piera dominava el partit, tocant la pilota i creant ocasions com la que va tenir Ferran al minut 10, però el seu xut, sol davant del porter, va sortir fluix. El partit era distret i el Piera era qui portava la iniciativa tot i que la darrera passada no acabava de sortir. Així les coses, un error en una sortida fàcil de pilota, va habilitar el davanter local per a què marqués el primer gol local.El gol, i sobretot com havia tingut lloc, deixà tocat un Piera que va veure com el porter Artur salvava el segon en una contra molt trenada per la Penya o com al minut 35 una falta directa s'estavellava al pal. El Piera reaccionà i al minut 38 Ferran va disposar d'una gran ocasió quan, en un error defensiu local, gairebé a porta buida, no encerta a marcar. Amb empat a un va finalitzar la primera meitat.\nA la segona part el Piera va sortir fort i al minut 55 una jugada per la banda dreta de Ferran acaba amb la pilota als peus de Ramon qui xuta i bat el porter de la Penya. Era l'empat a un i un nou partit començava.Els pierencs van posar tota la carn a la graella buscant el desempat ... però ahir la pilota no volia entrar! Al minut 67 és Fran qui se'n va del seu marcador ... però el seu xut s'estavella a la xarxa lateral. Tres minuts després, en ple atac pierenc, una doble ocasió de gol de Ramon i després de Fran amb un xut final d'aquest darrer que és tret per un defensa de sota els pals quan ja es cantava el gol. La jugada següent, una centrada de Ferran per banda és rematada per Ramon, però la pilota surt fora. El Piera ho feia tot per marcar...menys el gol!I quan més malament ho passava la Penya, al minut 80, una passada dolenta provoca una falta ran s'àrea que es converteix en el segon gol local. El Piera s'afanyà per remuntar el partit, però dos minuts després una altra errada en la passada deixa al davanter sol davant d'Artur per a què marqués a plaer el tercer i definitiu gol amb què va acabar un encontre que no s'hauria d'haver perdut mai.\nALINIACIÓ VAE PIERA : Artur, David, Juanjo, Joan Gallego, Turri, Javi Navarro, Johnnie, Pau, Ferran, Jordi Martínez i Fran. També : Ramon, Andrés, Joan Gallego, Fran, Rubén i Sergio.\nÀRBITRE : Xiulà el senyor Ángel Galán, francament malament No només no va estar gens encertat en dues jugades que haurien pogut canviar el signe del partit sinó que tampoc ho va estar a l'hora de mostrar targetes. Mostrà grogues als pierencs Juanjo, Pau, Rubén i Ferran i a dos jugadors locals.\nPublicado por LA JUNTA DIRECTIVA en 18:12


6 artistes alcoians exposen i venen la seua obra en el primer mercadet d'art dedicat als Moros i Cristians | ARA Multimèdia\nPep Cantó, Juan Climent, Ignacio Trelis, Orfeo Soler, Caro Guarinos i Gabriel de Tomás exposaran i vendran les seues obres relacionades amb les Festes de Moros i Cristians.\nSón 'Paisatges de la Festa', una d'eixes iniciatives sorgides per les limitacions de la pandèmia i que ens permeten gaudir un poc de les festes. Tan sols aquest cap de setmana a l'IVAM-CADA d'Alcoi.\nSabem en quina setmana ens trobem, eixa en la que Alcoi respira festa, però quan no porta mascareta. De moment encara hem d'esperar a tindre la situació pandèmica totalment controlada per a poder gaudir d'una trilogia com cal, però això no lleva perquè aquest 2021 s'hagen organitzat diverses activitats adequades a la situació i que ens porten un poc del ritme de pasdoble. És, per exemple, l'original 'Sons de la Festa'; o la Gala que se celebrarà el cap de setmana. I ara, des de la regidoria de cultura anuncien una nova activitat: el primer mercadet d'art dedicat als Moros i Cristians.\nTindrà lloc aquest cap de setmana a la tercera planta de l'IVAM CADA d'Alcoi. Es podrà visitar dissabte 24 d'abril d'11 a 14 hores i de 17 a 19 hores; i diumenge 25 d'abril tan sols en horari de matí. Hi participen sis coneguts artistes alcoians, que també formen part de la plataforma Industri.Art: Pep Cantó, Juan Climent, Ignacio Trelis, Orfeo Soler, Caro Guarinos i Gabriel de Tomás.\nSi no pots visitar el mercadet però vols gaudir de l'art fester, pots fer-ho a la mateixa web d'Industri.Art, on els pròxims dies la secció d'Especials es convertirà també en 'Paisatges de la Festa'.\n"Estem segurs que ‘Paisatges de la Festa’ complementarà perfectament amb ‘Sons de la Festa’, ja teníem el so i ara a més tindrem la imatge. Convide a la ciutadania a vindre a l’IVAM CADA Alcoi per poder gaudir d’ambdues iniciatives que són molt interessants", diu el regidor de cultura Raül Llopis.


Mediterrània: la nostra prioritat. Departament de Treball, Afers Socials i Famílies\nCatalunya ha estat sempre fortament vinculada a l’espai mediterrani on hi ha tingut lligams històrics, culturals i econòmics. Des de la signatura de la Declaració de Barcelona al 1995 Catalunya ha liderat l’espai de partenariat euromediterrani, establint un marc multilateral basat en un espai de cooperació amb l’objectiu de crear, a través d’una nova visió de les relacions internacionals, una àrea d’estabilitat i prosperitat assentada en uns valors compartits sota principis d’igualtat, corresponsabilitat, solidaritat i participació conjunta. El 2005 va reforçar-se aquest compromís a través del 10è aniversari de la Declaració de Barcelona, i va renovar-se la visió d’un espai comú.\nLa Direcció General de Joventut, ha estat sempre fortament vinculada a aquest procés i ha volgut dotar als i les joves catalans/es i a les entitats juvenils de Catalunya de la oportunitat de ser actius en l’espai mediterrani, per aquest motiu des de principis de l’any 2001, ha establert el Mediterrani com una àrea prioritària en matèria de política internacional de Joventut.\nEn aquest marc la Direcció General de Joventut de la Generalitat de Catalunya ha signat un protocol de cooperació amb el Regne del Marroc que permet realitzar activitats amb joves i tècnics d’ambdues bandes de la mediterrània.\nEn aquesta mateixa línia, s’ha signat un protocol de cooperació amb Israel.


Cuina Volcànica en la Presentació de la Primera Fira del Farro de la Vall de Bianya | Noticias - Cuina Volcànica\nCuina Volcànica en la Presentació de la Primera Fira del Farro de la Vall de Bianya\nCuina Volcànica participa el dissabte 23 de febrer a la Sala d'Exposicions de l'Ajuntament de La Vall de Bianya amb la elaboració i servei de més de 350 tastos gastronòmics amb base del producte del farro, que des de fa anys Cuina Volcànica recupera i donar forma amb receptes en els seus establiments\nL’Ajuntament de la Vall de Bianya organitza la 1ª Fira del Farro que se celebrarà en aquest municipi els dies 23 i 24 . L’objectiu dels organitzadors és donar a conèixer aquest plat tradicional de la cuina garrotxina elaborat a partir del brou bufat i la farina del blat de moro blanc.\nDestaquem la importància de tirar endavant la primera fira que organitza el municipi.\n“El farro és un plat arrelat a les nostres cuines una prova és la vintena de molins fariners que trobem a la Vall. A més, aquest és un territori on encara es conrea blat de moro.”\nPer l’alcalde, aquest plat simbolitza el passat però també el futur. “ Es tracta de recuperar la nostra història però projectant-la cap a endavant. És el moment de fer-ne difusió d’aquest plat però també de posar en valor tots els atractius del nostre territori”. La Vall de Bianya vol potenciar, doncs, el sector turístic aprofitant el seu ric patrimoni cultural: més d’una dotzena d’esglésies romàniques i la Via romana de Capsacosta. La seva bona oferta gastronòmica, amb dos restaurants amb una estrella Michelin, i pels seus comerços on es poden trobar productes de qualitat elaborats pels bons artesans de la Vall.\nLa proposta de fer la Fira del Farro va sorgir arran de la Comissió de Noves Idees que va impulsar l’Ajuntament de la Vall de Bianya. En el projecte s’ha comptat amb el suport del Centre d’Iniciatives Turístiques de les Valls de Bianya, el SIGMA (Consell Comarcal de la Garrotxa) i de diferents persones que han col·laborat per impulsar-lo. Una d’aquestes és el cuiner Pep Nogué


“Cal passar de la participació formal a la participació real” | Zona Sec\nEntrevista a l’Itziar González, exregidora de Ciutat Vella i impulsora de Parlament Ciutadà\nL’exregidora anima a les associacions de veïns a deixar d’assistir als plenaris del Districte / Fotos: Ana Inés Falcone\n@molina_jordi / L’activista Itziar González (Barcelona, 1967) reflexiona sobre el nou rol que haurien de jugar les associacions de veïns i retrata un canvi de lideratge en la crítica social. Ens ho explica dies després d’haver presentat Parlament Ciutadà (@ParlaCiutada), un espai de trobada entre diferents col·lectius i lluites que fan “política real” més enllà de les fronteres de les institucions. Les mateixes institucions de les quals va dimitir després de tres soferts anys com a regidora de Ciutat Vella (2007-2010), sota el mandat de Jordi Hereu. Aquest proper diumenge dia 24 (17h.) participarà en un debat a l’Ateneu Rebel del Poble-sec organitzat per l’Assemblea de Barri.\nMolts encara et recorden per la teva dimissió com a regidora, tipa de les dinàmiques de la política formal.\nVaig dimitir perquè em vaig oposar a l’hotel del Palau de la Música. Pensava -i segueixo pensant- que el més important era preservar la confiança dels veïns i veïnes. Els polítics han de ser clars, exemplars, coherents i no haurien de donar motius per sospitar d’ells. Vivim en un període de putrefacció de la nostra democràcia i cal prendre posicions clares. Quines polítiques cal impulsar quan tenim persones al llindar del suïcidi perquè ho han perdut tot, mentre que, impunement, capital internacional d’origen mafiós va comprant els nostres habitatges?\nNous col·lectius assemblearis han agafat el relleu de les associacions de veïns tradicionals en termes de bel·ligerància davant el poder.\nLa funció de crítica d’aquests nous grups i dels ateneus és exactament la mateixa que van fer les associacions de veïns dels anys 60 i 70, que mereixen un reconeixement. I el meu el tenen tot. Ara bé, les associacions de veïns van perdre independència després del disseny del sistema de participació formal que va impulsar l’Ajuntament democràtic de Barcelona. El poder les va desactivar a força de generar dinàmiques clientelars. Això va suposar que les persones més crítiques es desentenguessin del teixit associatiu tradicional, farts d’aquest subtil control.\nQuin nou paper haurien de tenir?\nPenso, i així ho he fet saber a la FAVB, que cal avançar cap a una nova funció. La seva maduresa i experiència els permet exercir un paper complementari al que fan les noves formes d’associació. Però per fer-ho, cal reciclar-se i redefinir protagonismes. Un primer pas fonamental és el d’abandonar l´actual sistema formal de participació de l’Ajuntament.\nLes veus preparades?\nSí, però no a totes. L’Associació de Veïns del Raval, per exemple, amb un veí de Poble-sec al capdavant, en Pep Garcia, segurament no. Però estem en un moment en què cal situar-se. I, com a mínim, servirà per identificar els que estan per la democràcia real i els que no.\nAlguns poden pensar que cal tenir un peu al carrer i un altre a les institucions.\nLes associacions han de ser conscients que, en molts casos, són la millor coartada de l’Ajuntament. No se les consulta sobre temes importants, com la marina de luxe, el front marítim o el monocultiu turístic de la ciutat. Cal canviar la participació formal per la participació real. Assumir que el lideratge de crítica el tenen uns altres col·lectius i començar a treballar plegats. Però abans, deixem d’assistir als plenaris del Districte.\nDesprés de patir en la teva pròpia pell les limitacions de la política més institucional, impulses Parlament Ciutadà, un espai comú entre lluites i col·lectius.\nPer a mi, aquest és l’únic camí que he trobat per a poder recuperar la meva dimensió política i de construcció col·lectiva cap a una societat post-capitalista. És fonamental indagar en noves maneres d’organitzar-nos políticament i ser una ciutadania molt més activa pel que fa a la tutela i cura dels nostres drets. Nosaltres diem: si el nostre cervell te dos hemisferis, perquè no pensar que la nostra democràcia necessita de dos hemicicles?\nEl Parlament actual no és prou ciutadà?\nEngegar una política de retallades sense consultar la ciutadania no és només anti-democràtic, sinó que és caspós i propi de l’Antic Règim. Són les mobilitzacions massives per a la desobediència civil les que estan fent realment una acció d’aturador i de denúncia davant dels abusos de l’Executiu.\nLa construcció d’un nou estat pot ser un bon marc polític per refer la democràcia?\nPersonalment, no sóc gaire partidària de la construcció d’estats, tal i com ara es conceben. Prefereixo parlar de la construcció i empoderament de la ciutadania i de les comunitats polítiques. Arribarem a l’estat propi quan fem allò que ens és propi: autogovernar-nos i decidir conjuntament els nostres reptes com a societat igualitària, justa i humana.\nQuina reflexió feu del procés sobiranista que marca l’agenda política i mediàtica del país?\nLa tasca de mobilització ciutadana i de transversalitat política de l’ANC és més important, significativa i valuosa que la que fan els partits sobiranistes. El potencial de l’ANC és gran perquè té latent una voluntat de refundació del contracte social. No es tracta només de ser, sinó de ser millor del que som. Catalunya no se separarà, s’avançarà a la resta d’estats europeus en millores democràtiques i en defensa del bé comú. Parlament Ciutadà pot ser l’eina per saber quin país volem.\nEn busca d’una participació ciutadana real, 22 d’octurbe\nTEMES RELACIONATSentrevistesItziar GonzálezJordi Molinaparticipació


Els rectors de totes les universitats públiques catalanes recolzen la seva reivindicació\nBarcelonaUns 4.000 estudiants, segons la Guàrdia Urbana i 9.000 d'acord amb l'organització convocant, s'han manifestat aquest dijous pel centre de Barcelona per demanar la rebaixa de les taxes universitàries. La protesta ,que ha tingut lloc durant la jornada de vaga convocada pel Sindicat d'Estudiants dels Països Catalans (SEPC), ha reclamat una rebaixa del 30% en les taxes i l'equiparació dels preus dels graus amb els màsters.\nLa manifestació, que ha començat a la plaça Universitat, estava encapçalada per una pancarta amb el missatge 'Prou taxes abusives, passem a l'ofensiva'. Molts dels cartells que han exhibit els concentrats eren en contra del secretari d'Universitats i Recerca, Arcadi Navarro.\n"Què passa? Què passa? Que privatitzen massa"; "No, no a la privatització" i "Universitat pública i de qualitat" han estat algunes de les proclames de la marxa que s'ha desenvolupat sense més incidents que el llançament de petards i de pintura a la seu del Secretariat d'Universitats i Recerca i la crema aïllada d'un contenidor al llarg del recorregut.\nMercè Terés, la portaveu de SEPC, ha assegurat que "no podem permetre que es desobeeixi el mandat del Parlament –que va aprovar la reivindicada reducció del 30% el passat mes d'abril– i les pràctiques elitistes que fan que les classes treballadores no puguin accedir als estudis superiors".\nTerés també ha lamentat l'"immobilisme" del departament d'Universitats de la Generalitat davant les demandes dels estudiants i ha recordat que prop del 60% dels estudiants paguen la matrícula universitària en la seva totalitat i que només el 2011 el preu de les taxes universitàries van augmentar en un 66%.\nTant Ernest Pons, portaveu de la UB, com Virginia Luzón, vicerrectora de comunicació de la UB, han confirmat el suport del rectorat d'ambdues universitats a les reivindicacions dels estudiants. Una posició que comparteixen amb la resta d'universitats públiques catalanes agrupades sota el paraigües de l'Associació Catalana d'Universitats Públiques (ACUP).\nLuzón assegura que des que s'apliqués la pujada de les taxes universitàries l'any 2011 i la Generalitat els emplacés a sufragar les beques a través d'aquest augment d'ingressos, la universitat compta amb "menys diners per invertir en altres capítols com la investigació i la qualitat docent".\nDe la mateixa manera, explica la vicerrectora, els estudiants acaben pagant més per accedir a l'educació superior. En aquest sentit, Pons assegura que Catalunya és la comunitat autònoma on les matrícules són més cares de tot l'Estat. El portaveu de la UB recorda que els estudiants catalans paguen el 26% del cost real de la matrícula, mentre que la mitjana de la OCDE es sitúa en un 14%.\n"Les beques que reben els estudiants no són suficients per compensar la pujada de les taxes", conclou Pons.\nFonts de la Secretaria d'Universitats reconeixen que cal injectar més diners per a costejar les beques i augmentar el pressupost de les universitats. En aquest sentit, asseguren que aquest és un dels objectius que volen acomplir a través de l'augment en 46 milions d'euros de la partida prevista per a Universitats en el projecte de pressupostos. Amb tot, des de la secretaria asseguren que no estan disposats a caminar cap al sistema lineal d'educació superior gratuïta perquè consideren que el seu model, basat en la progressivitat via beques, és més just.\nSegons les facultats i universitats catalanes, la vaga d'estudiants convocada també per a avui ha tingut un seguiment desigual, malgrat la presència de piquets i l'organització d'accions pacífiques.\nAquest matí, a primera hora, els estudiants de la UAB han tornat a tallar els accessos al centre per carretera, han saltat a les vies dels Ferrocarrils i han interromput el servei uns 15 minuts. A més, prop de 200 estudiants han passat la nit a la Facultat de Lletres i han fet servir contenidors i més mobiliari urbà per impedir l'accés per carretera al centre. Els Mossos han entrat a l'estació de FGC quan els estudiants han saltat a les vies.\nLa jornada de vaga va tenir una prèvia ahir a la UAB, en què es va paralitzar l'activitat en 7 de les 13 facultats. La protesta va tallar els accessos a la UAB i va interrompre a primera hora del matí les línies S2 i S55 de Ferrocarrils.\nVaga Universitats SEPC


LA PREGÀRIA DE TXERNÒBIL. ALEKSIÉVITX, SVETLANA (ISBN: 9788415539926) Compra el llibre\nHome | Matèries | La pregària de txernòbil\nEls solos i corals entonats per aquells afectats personalment per Txernòbil fan sentir una proximitat esgarrifosa a l'abast total del desastre de Txernòbil. La veu de l'esposa d'un bomber a qui se li va impedir visitar-lo perquè era una perillós objecte radioactiu. La veu confosa d'una grangera anciana que no comprèn per què ha d'abandonar el seu poble: «Per què marxar? Aquí s'hi està bé. Tot creix, tot floreix». El cor de veus dels soldats de la "patrulla de neteja", a qui els ha costat anys entendre per què les noies no els volen fer l'amor. El començament i el final del llibre estan marcats pels monòlegs d'unes «veus humanes solitàries», les veus de dues dones que tingueren cura dels seus marits fins que aquests moriren d''enverinament per radiació, veient els cossos d'ells trencar-se literalment.\nAlexiévitx emfatitza -amb raó- que aquest no és pas un llibre sobre Txernòbil, sinó sobre les conseqüències de Txernòbil, sobre gent que viu en una nova realitat que encara no ha estat entesa. Aquells que visqueren Txernòbil són els supervivents de la Tercera Guerra Mundial. En aquest món hostil «tot sembla completament normal, el mal s'amaga rere una nova màscara, hom no pot veure'l, sentir-lo, tocar-lo o olorar-lo. Qualsevol cosa pot matar-te - l'aigua, el sòl, una poma, la pluja. El nostre diccionari està desfasat. No hi ha encara paraules ni sentiments per descriure'l». Les nostres edicions de les obres de Svetlana Aleksiévitx estan enriquides amb notes a peu de página-gairebé un centenar a Temps de segona mà. La fi de l'home roig-, una cronologia i un epíleg de Ferran Mateo i Marta Rebón que contextualitza l'obra de l'autora dins el seu marc cultural, social i polític. També presentem en exclusiva, amb Pregària de Txernòbil i Els nois de zinc, un opuscle amb la traducció al català del discurs d'acceptació del Premi Nobel de Literatura 2015 d'Aleksiévitx.


Torna a Manresa una nova edició de la Setmana del Turisme Industrial de Catalunya - Canal Taronja Comarques Centrals\nIniciNotíciesCulturaTorna a Manresa una nova edició de la Setmana del Turisme Industrial de Catalunya\nAquest cap de setmana ha tornat a Manresa una nova edició de la Setmana del Turisme Industrial de Catalunya, la sisena.\nA Manresa, ciutat on històricament la industria està ben representada i que té un patrimoni industrial de primer ordre, s’han organitzat diversos esdeveniments vinculats amb la setmana. En destaca les visites que es van fer durant tot el matí de diumenge a la Fàbrica dels Panyos, la fàbrica més antiga de Catalunya i de l’estat.\nConstruïda al voltant del 1820 és un dels principals exponents dels inicis de la revolució industrial a casa nostra. L’edifici conserva bona part de la seva estructura original i és considerat Bé Cultural d’Interès Nacional, una autèntica catedral de la industrialització.\nÉs per això que encara a dia d’avui hi ha molta gent que recorda la seva època laboral als Panyos.\nA dia d’avui, la Fàbrica dels Panyos està en molt mal estat de conservació. Es calcula que la restauració de la fàbrica rondaria els 10 milions d’euros, un finançament que encara no s’ha trobat. El que sí que es va fer és restaurar la coberta de la Fàbrica l’any 2009, degut a un esfondrament de la mateixa\nPerò no només s’ha pogut visitar la Fàbrica dels Panyos a Manresa; divendres va ser el torn de les visites al recinte de la fàbrica Pirelli i als seus elements patrimonials més destacats: els edificis del segle XIX, la resclosa i turbina, la nau bambury i les instal·lacions més modernes. I també emmarcat en la setmana del Turisme Industrial, dissabte es va fer un Escape Room familiar al Museu de la Tècnica. Dijous tindran lloc les Jornades tècniques dels Panyos, sota el nom Emprendre en temps de pandèmia; divendres es presentarà el llibre “La Catalunya industrial, de Daniel Romaní, al Museu de la técnica i dissabte al centre de l’aigua de can font es podà descobrir l’espai que acull la cisterna, on es recollien les aigües pluvials de Can Font.\nLa companyia de dansa Jove Ballet Solsoní estrena l’espectacle “El Gran Viatge de la Dent de Lleó”


Inici|Vins|Negres|Les Meysonniers Rouge\nLa denominació es va aplicar inicialment només per al poble i els voltants de Crozes-Hermitage. A causa de la notorietat guanyada per diverses parcel·les de vinyes seleccionades com a Hermitage AOC (Denominació Controlada), ara és un vi molt conegut.\nProcedència França / Vallé du Rhône / Crozes Hermitage\nNota de tast Color: vermell violaci molt intens. Nas: fruits vermells, grosella i gerds, seguit per aromes de violeta. Boca: ampli i rodó, final de fruites fornejades i vainilla.\nGastronomia Cassoulette, carns vermelles a la graella, salsitxes, carns vermelles estofades.\nDenominació d'origen Appellation Crozes Hermitage Controlée\nEnvelliment 12 mesos en tancs de formigó.


Francisco Puertas Calvero\nFrancisco Puertas, responsable de gestió d'informació (CIO) de Schenker Logistic i un dels primers estudiants de la UOC\n«La UOC va ser l'única possibilitat de fer els meus estudis universitaris»\nAmb motiu del nostre 25è. aniversari, continuem descobrint alguns dels primers estudiants d'aquesta universitat. Aquest cop, el protagonista és Francisco Puertas Calvero, la carrera professional del qual ha estat sempre relacionada amb les TIC. Va començar a l'àrea de programació fins a arribar a responsable de gestió d'informació (CIO), el seu càrrec actual a Schenker Logistic. Ha treballat també en empreses de desenvolupament de programari i com a autònom (freelance). La seva formació en les TIC ha estat no reglada, per mitjà de cursos específics de diferents matèries segons les seves necessitats, però, finalment, mitjançant la UOC va fer la formació oficial Tècnica d'Informàtica de Gestió.\n«Aquí vaig poder formalitzar els meus coneixements al meu ritme, amb la seguretat i les garanties d'una universitat presencial»\nQuan va ser el teu primer contacte amb aquesta universitat?\nVa ser l'estiu del 1999. La meva dona va trobar al diari informació sobre la UOC.\nQuins estudis vas triar?\nVaig triar Enginyeria Tècnica Informàtica de Gestió. Volia oficialitzar i ampliar els meus coneixements mitjançant una carrera universitària oficial. A més, era un anhel que tenia des que vaig deixar els estudis per posar-me a treballar.\nQuè et va fer apostar per la UOC i convertir-te en un dels seus primers estudiants?\nLa informació i les entrevistes que vaig fer per conèixer-ne el funcionament em van semblar satisfactòries. A més, com he indicat anteriorment, tenia ganes de formalitzar els meus coneixements mitjançant una formació universitària. La UOC em donava l'oportunitat de fer-ho al meu ritme, amb la seguretat i les garanties d'una universitat presencial.\nTenies cap experiència prèvia en formació en línia?\nNo tenia cap experiència prèvia, però tenia el més important: voluntat.\nRecordes què et deia la gent quan explicaves alguna cosa sobre la teva formació aquí?\nRecordo que els meus amics i família em van comentar que seria molt complicat compaginar-ho amb la meva feina, ja que només disposava de les nits i els caps de setmana. Afortunadament, el suport més gran el vaig tenir amb la meva dona: sense ella no ho hauria aconseguit.\nPrecisament ella també va ser una de les primeres estudiants. Com va ser compartir l'experiència?\nVa ser un repte per als dos. Tots dos vam començar alhora. Recordo que vam tenir una assignatura en comú, Multimèdia i comunicació. Ella preparava els resums i, a la nit, els estudiàvem conjuntament. Compartir l'experiència, l'esforç, les reunions d'inici i fi de semestre, les PAC, els exàmens, etc., va ser més suportable en estar-hi els dos involucrats.\nAlgun problema tecnològic que vas patir?\nEn el meu cas, no va ser cap inconvenient tot allò relacionat amb la connexió al Campus Virtual.\nAleshores, quines eren les teves principals pors?\nHo podria fer amb les poques hores disponibles que tenia al dia? Els caps de setmana era el meu únic comodí, sense deixar desateses la meva dona i les meves relacions socials.\nEn general, com valores aquella primera experiència?\nL'experiència va ser molt positiva. Va ser la meva única possibilitat per fer els estudis universitaris que no vaig poder continuar quan vaig acabar el batxillerat. Sempre he recomanat la UOC abans que hi hagués el boom de la formació en línia que ara ofereixen totes les universitats.\nQuant de temps vas seguir amb aquests estudis?\nVaig començar el gener del 2000 i els vaig acabar l'estiu del 2006. El meu objectiu des del principi va ser fer dues o tres assignatures per semestre; més m'era impossible.\nCom t'ha ajudat aquesta formació en la teva trajectòria professional?\nL'ajuda principal ha estat la meva realització personal, a més d'aprendre noves àrees que desconeixia de les TIC, cosa que va reforçar el meu posicionament professional.\nSi no hagués estat per aquesta opció, penses que la teva carrera hauria estat diferent?\nPer descomptat. La formació va consolidar els meus coneixements, va millorar la meva carrera professional i va obrir el coneixement a altres àrees.\nEncara estàs lligat a aquesta universitat?\nAra mateix no, però sí que un cop acabada la carrera em vaig inscriure anys després a matèries també relacionades amb les TIC. També he fet un postgrau, però fora de la UOC, ja que aquesta matèria concreta que m'interessava no la impartia.


Drets Socials i Cultura es reparteixen 1 MEUR de l'herència intestada dels germans Anlló de Sant Feliu de Guíxols • Ràdio Capital de l'Empordà\nDrets Socials i Cultura es reparteixen 1 MEUR de l’herència intestada dels germans Anlló de Sant Feliu de Guíxols\nEl Govern acorda que els diners siguin per a subvencionar entitats socials i culturals prioritàriament de la zona\nLa Junta d’Herències de la Generalitat de Catalunya ha acordat repartir entre els departaments de Drets Socials i Cultura un milió d’euros que prové de l’herència intestada dels germans Anlló de Sant Feliu de Guíxols.\nAquesta herència és pràcticament la meitat de totes les intestades que hi havia en tot Catalunya durant el 2021. La Junta d’Herències ha acordat que el repartiment sigui d’un 60% per a Drets Socials i un 40% per a Cultura. A més, aquests diners s’hauran de destinar a subvencions públiques per a entitats o establiments socials i entitats culturals. El Govern també afegeix que prioritàriament haurien de ser per a entitats vinculades a Sant Feliu de Guíxols, tal com marca la normativa.\nLa Generalitat és la responsable de gestionar les herències de persones que estan empadronades a Catalunya i que s’han mort sense fer testament i que no tenen hereus o familiars de fins a quart grau de consanguinitat. El patrimoni que es queda el Govern es destina a motius socials, culturals o bé sanitaris. De fet, el 2020 es va decidir que es destinarien tots els diners d’herències sense testament al sistema sanitari a causa de la pandèmia.\nA més, els habitatges que provenen d’herències intestades es cedeixen a l’Agència Catalana de l’Habitatge perquè aquesta en faci la gestió social més adient. De moment s’està tramitant l’adscripció de 32 habitatges en diferents punts de Catalunya. A Sant Feliu de Guíxols s’està tramitant l’adscripció d’un edifici que permetrà tenir 20 pisos per a lloguer social.\nArticle anteriorEl Festival Strenes de Girona oferirà un 30% d’actuacions de franc en el seu desè aniversari\nArticle següentEl TC desestima els recursos de Bassa i Forn contra la sentència del Suprem amb tres vots particulars


La Diputació de Lleida s'adhereix al llarg llistat de municipis, institucions i entitats que han manifestat el seu suport a la candidatura de la sardana com a patrimoni cultural immaterial de la humanitat per la Unesco.\nEl ple de la Diputació de Lleida del dia setze de juny va donar suport a aquesta iniciativa promoguda per la Confederació Sardanista de Catalunya. La Diputació de Lleida realça en l'escrit d'adhesió; "que la sardana encarna els valors de comunitat, de cohesió i d'igualtat, i és un símbol de la identitat catalana / que la sardana constitueix una tradició fortament arrelada / i la importància del patrimoni immaterial cultural i de la creativitat humana així com per al desenvolupament sostenible".\nAmb la incorporació de la Diputació de…


Malgrat la boira: Autors i lectors a les aules\nAutors i lectors a les aules\nAutors a les aules és arribar-te a un institut de Viladecans a parlar del conte, aquest gènere tan poc conegut (i tan poc valorat!), i que els alumnes t’escoltin atentament, et facin preguntes i algun d’ells et digui que li agradaria ser escriptor. Autors a les aules és anar a Ripoll i, abans d’entrar a l’aula de l’escola d’adults, veure tota una paret decorada amb contes teus, i que tot seguit els assistents, un mosaic d’alumnes de català, joves que han decidit tornar a estudiar, nouvinguts de països llunyans i persones amb necessitats especials, s’endinsin plegats en les històries que has vingut a compartir. Autors a les aules és fer cap a Barberà del Vallès, la capital catalana del microconte gràcies a la fantàstica Microbiblioteca, per gaudir d’un gènere que pas a pas va fent-se un lloc. Autors a les aules és ser a Sabadell, amb alumnes de català de procedències diverses, i descobrir plegats noves interpretacions d’uns contes que has escrit i que ells han treballat a l’aula.\nEl programa Autors a les aules és això i molt més. Per als alumnes, una oportunitat per descobrir nous autors, per endinsar-se en la seva obra, per conèixer-los personalment i, així, acostar-se una mica més al món de la literatura; per als autors, una porta oberta per entrar en contacte directe amb els lectors, transmetre’ls la seva passió, compartir una bona conversa i, també, aprendre, aprendre d’aquells que s’han fet seu el llibre. Ja ho diuen, que tota obra és mig de qui la crea i mig de qui en gaudeix. Per a tot escriptor, doncs, sentir de primera mà aquesta meitat que hi aporten els lectors és tot un luxe. I poques iniciatives ho permeten fer amb tanta complicitat com el programa de la Institució de les Lletres Catalanes.\nUn país que llegeix és un país més obert, més crític, més compromès. En definitiva, un país més lliure. I dur els llibres –i els autors!– a l’aula és la millor invitació que hi pot haver en aquest sentit. Qui voldria desaprofitar-la?\nLletres Catalanes, 25 de maig de 2018\nTambé podeu llegir-lo al web de la Institució de les Lletres Catalanes.\nEtiquetes de comentaris: lletres a les aules, ni ase ni bèstia, roba estesa, verba non facta\nEl conte i la llengua\nParlant dels hàbits lingüístics


L’escola com a planter per fer arrels | MERCÈ RIBÉ | El dossier | La República\nL’escola com a planter per fer arrels L’escola com a planter per fer arrels L’escola com a planter per fer arrels L’escola com a planter per fer arrels + L’escola com a planter per fer arrels E-mail\nL’escola com a planter per fer arrels\nImatge del primer dia de curs en què va entrar en funcionament el nou institut escola.\nLa directora del centre, Mònica Ganduxé, amb els alumnes.\nCornudella de Montsant, al Priorat, als peus de la serralada.\nL’escola com a planter per fer arrels L’escola com a planter per fer arrels L’escola com a planter per fer arrels L’escola com a planter per fer arrels L’escola com a planter per fer arrels E-mail\n“Volem que els alumnes valorin el lloc on viuen, volem fomentar el valor de l’estima i que es facin arrels, per això el nostre projecte educatiu està tan vinculat a l’entorn”\nEl Priorat és una comarca amb una orografia complicada. Les muntanyes, les vinyes emparrades i els paisatges que la fan excepcional paisatgísticament parlant, compliquen la mobilitat dels que hi fan vida i són un fre per a segons quin tipus de desenvolupament industrial. Les obres del coll de la Teixeta, que uneix el Priorat amb el Baix Camp, i el boom del vi del Priorat van ser el revulsiu que la comarca necessitava per créixer en autoestima i entendre que no tot estava perdut. Això, però, no treu la necessitat d’aplicar-hi polítiques de discriminació positiva, i per frenar l’èxode de població, tenir escoles obertes és un dels puntals.\nA Catalunya hi ha 419 municipis de menys de 2.500 habitants que tenen escola, i d’aquests n’hi ha 43 on a l’escola hi ha menys de quinze alumnes. Els números no sempre quadren, però aquí no valen les matemàtiques, i la filosofia del Departament d’Educació és clara: “Hem d’aturar la sagnia del despoblament i una de les maneres és evitar tancar escoles i obrir-ne de noves sempre que es pugui”, diu el director general de Centres Públics del Departament d’Educació, Jean Marc Segarra. Perquè això sigui possible, calen uns requisits bàsics: que el municipi no tingui oferta escolar, disposar d’un mínim d’entre deu i tretze alumnes, d’un espai que compleixi les característiques necessàries per fer d’escola i que la inversió sigui assumible. Això no sempre és fàcil d’aconseguir, i són pocs els anuncis que es fan de zones rurals que recuperen escoles. El de la reobertura de l’escola rural de Palau de Santa Eulàlia, a l’Alt Empordà, tancada des de la dècada del 1970, va ser el darrer.\nAra, un dels objectius que s’ha marcat el departament és garantir que tots els municipis que vulguin puguin tenir una llar d’infants, a partir fins i tot d’un alumne. Això depèn d’integrar aquestes llars als centres escolars. “Es tracta de crear planter per a les escoles. Si els pares han de buscar fora del poble una llar d’infants, és possible que després l’escolarització de l’infant també sigui fora del poble, amb la qual cosa aquest anhelat arrelament ja queda estroncat”, puntualitza el director de Centres Públics.\nLes llars d’infants les gestionen els ajuntaments, però amb la proposta que vol impulsar Educació passarien a estar gestionades pel departament a canvi d’un cànon. Actualment, hi ha 67 municipis que tenen integrades les llars a les escoles, i la voluntat és que el curs 2022/23, la xifra arribi als 255. Això, diu Segarra, a més de garantir la viabilitat futura de l’escola rural, pot generar un efecte crida per a les parelles joves. “La feina del govern és evitar que tot passi a les grans capitals i a la costa. Hem d’equilibrar el territori, evitar el desarrelament i afavorir el repoblament, i per aconseguir-ho hem de treballar conjuntament tots els departaments, perquè la gent tornarà als pobles si hi troben bons serveis, si hi ha fibra i si hi ha oferta d’habitatge”, conclou Jean Marc Segarra.\nuN INSTITUT ESCOLA PIONER\nTanmateix, tant o més importat que garantir oferta per als més petits és educar i fer créixer l’alumnat tan a prop de casa seva com sigui possible per contribuir a arrelar-los al territori. Amb aquesta idea, el curs 2019/20 es va posar en marxa de manera experimental el primer institut escola de Catalunya integrat en una zona escolar rural (ZER), a Cornudella de Montsant. D’agrupacions d’escoles rurals de poblacions properes que comparteixen projecte educatiu i recursos, n’hi ha moltes arreu de Catalunya, però el que es va fer a Cornudella va ser fusionar l’escola Doctor Piñol i Aiguadé –que estava integrada a la ZER Montsant-Serra de Prades i que compartia projecte amb les escoles de Prades, Poboleda i Ulldemolins– amb l’institut del poble. El resultat és el nou Institut Escola Montsant, que aplega uns 150 alumnes des de P-3 fins a 4t d’ESO, amb la peculiaritat que quan la canalla de Prades, Poboleda i Ulldemolins arriben a l’institut continuen amb el mateix projecte educatiu que han iniciat a primària. A més d’oferir una formació molt més personalitzada perquè es pot fer un seguiment dels alumnes des que són petits, el que caracteritza aquest projecte educatiu “és que entre els objectius hi ha com a part pedagògica la vinculació de l’alumnat amb el seu territori”, explica Mònica Ganduxé, la directora del centre escolar. Els alumnes treballen amb l’entorn, es relacionen amb les entitats i associacions del poble i fan comunitat perquè, diu Ganduxé, “quan un coneix, estima”: “Volem que els alumnes valorin el lloc on viuen, volem fomentar el valor de l’estima i fomentar que es facin arrels, per això el nostre projecte educatiu està tan vinculat a l’entorn.” El pati de l’escola, fet amb materials naturals, està inspirat en la serra del Montsant, que forma part del seu paisatge, i entre les activitats extraescolars hi ha l’escalada, una de les pràctiques esportives amb més tradició a la zona.\nEs fa difícil fer balanç d’aquests dos anys de projecte pilot perquè a les dificultats de tirar endavant un projecte experimental s’hi ha sumat un context tan atípic com el de la pandèmia, però tot i així Ganduxé vol remarcar que “gràcies al compromís i a la motivació de l’equip humà, aquest projecte de transformació educativa n’ha sortit enfortit”. Prova d’això és l’interès mostrat per una família islandesa que ha decidit instal·lar-se al municipi i una altra de nouvinguda procedent del País Basc.\nÉs fàcil que les coses surtin bé quan tothom rema en la mateixa direcció i, en aquest sentit, la directora del centre remarca que “aquí tothom aposta perquè això funcioni”. I tothom és, a banda de pares i professorat, el Departament d’Educació i els ajuntaments de la zona d’influència. Tots plegats, juntament amb la direcció del centre, han creat una comissió de zona rural que vetlla pel desenvolupament d’aquest projecte educatiu en comú, que vol forjar en l’alumnat aquest sentiment de pertinença i arrelament a l’entorn que els ha vist néixer.\nDes del Departament d’Educació, el balanç també és positiu, i Jean Marc Segarra vol posar precisament en valor la feina que s’ha fet des d’aquesta comissió tècnica i política, a través de la qual s’ha aconseguit, per exemple, facilitar el transport perquè els nens puguin participar en les activitats extraescolars que es fan als altres municipis.\nDes de l’Ajuntament de Cornudella, l’alcalde, Salvador Salvadó, també parla d’aquesta necessitat de sumar esforços i treball conjunt per poder donar uns serveis clau perquè la gent no marxi. “Des de l’Ajuntament, assumim els costos del projecte per unificar físicament els dos edificis escolars”, posa com a exemple, perquè del que es tracta és de facilitar les coses en lloc de posar-hi pegues. El pavelló també està a disposició per fer les activitats extraescolars. Tot i que són un municipi petit, han apostat fort per l’institut escola –“tenir els nens al poble fins als 16 anys és important per a nosaltres”, diu– i per un seguit de serveis –“són massa per a la gent que som, però si no els tinguéssim, cada dia seríem menys”, afegeix Salvadó–. Parla de la guarderia, del CAP vint-i-quatre hores o de la piscina i el pavelló. La recompensa són el centenar de veïns nous que ha guanyat el poble aquest darrer any i que encara no consten en el registre. La corba, aquesta vegada, fa pujada.\nCornudella de Montsant Comarca: Priorat Habitants: 944 (2020) Densitat: 14,87 hab/km²\n“Ens han començat a tenir en compte a partir de la pandèmia”\nLa República 18-09-2021, Pàgina 24


Pàramo renuncia a l'alcaldia de Roses per motius personals - Diari de Girona\nPàramo renuncia a l'alcaldia de Roses per motius personals\nL'actual primera tinent d'alcalde i regidora de Turisme, Montserrat Mindan, serà la nova alcaldessa del municipi\nroses | acn 29.07.2013 | 18:12\nL'alcalde de Roses, Carles Pàramo, ha anunciat aquest dilluns que renuncia a l'alcaldia del municipi de l'Alt Empordà per motius "estrictament personals". L'actual primera tinent d'alcalde i regidora de Turisme, Montserrat Mindan, el substituirà en el càrrec. El traspàs de poders es farà efectiu aquest pròxim dissabte en un Ple extraordinari. Pàramo, que continuarà com a regidor del consistori, ha assegurat que encara "conserva la il·lusió i les ganes" de treballar per Roses, però que, com ja va pactar amb el grup municipal de CIU en les darreres eleccions municipals, "passa a un segon pla" per fer compatible la seva vida familiar i l'escó que ocupa per CIU al Congrés dels Diputats.\nArropat pels 14 regidors del consistori, 11 de CIU i tres del PP, el partit que li dona suport, Carles Pàramo ha anunciat aquest dilluns la seva renúncia a l'alcaldia de Roses per motius "estrictament personals". Pàramo, que serà substituït per l'actual primera tinent d'alcalde i regidora de Turisme i Participació Ciutadana, Montserrat Mindan, ha assegurat que el seu relleu ja estava pactat des de les darreres eleccions municipals, però que tot i així "ningú s'esperava que es produís tant aviat".\nEn aquest sentit, Carles Pàramo, ha afegit que ha escollit aquest moment per presentar la seva renúncia perquè al mes d'agost és el més propici per fer una "transició tranquil·la" perquè no haurà de viatjar a Madrid per ocupar el seu escó de diputat al Congrés dels Diputats. Precisament, el seu càrrec a la cambra baixa espanyola i la família, han estat els arguments esgrimits per justificar el seu adéu a l'alcaldia.\nAquí, Pàramo ha recordat que si es va presentar a les darreres eleccions municipals va ser perquè a les del 2007 va passar a l'oposició havent guanyat les eleccions, però que tenia clar i així ho va fer saber a la seva família, que no es tornaria a presentar a les de l'any 2015.\nPàramo, que mantindrà la seva acta de diputat al consistori per "respecte als votants", assegura que no plega per manca d'il·lusió o de ganes de treballar per Roses, sinó perquè considera que el seu equip de govern està capacitat per tirar endavant els projectes i perquè als 63 anys vol deixar pas a les noves generacions i descarregar-se una mica de responsabilitats.\nL'encara alcalde de Roses, ha reconegut que algunes persones creuran que seguirà exercint el poder a l'ombra al mantenir l'acta de regidor, però ha assegurat que "no li importa" perquè els que els que pensen així són els que sempre l'han criticat tant a ell com al govern de CIU al municipi. En aquest sentit, Pàramo ha assegurat que marxa content de la feina feta i amb el bagatge de 20 anys treballant per Roses.\nDe la seva banda, la futura alcaldessa, Montserrat Mindan, ha assegurat que sempre ha cregut que Carles Pàramo no havia de deixar l'alcaldia i que així s'ho ha fet saber en múltiple ocasions, però que un cop consumada la seva renúncia "no seria lògic" no aprofitar la seva experiència i coneixements al govern municipal. Així, Mindan ha assegurat que treballarà per executar el programa de govern pactat amb el PP i que està "preparada per afrontar les responsabilitats" que li pertoquin i per "prendre les decisions pertinents en el moment adequat".\nLa renúncia de Carles Pàramo es farà efectiva al ple municipal de demà dimarts i el relleu es formalitzarà en un ple extraordinari previst per dissabte vinent al migdia.\nLlarga carrera política\nCarles Pàramo, nascut a Barcelona l'any 1949, casat i amb dos fills, va accedir per primer cop a l'alcaldia de Roses l'any 1993 desprès que en les eleccions de dos anys abans, on CIU va aconseguir 1.345 vots, així es pactés. Dos anys més tard, en les eleccions municipals del 1995, CIU, amb Carles Pàramo com a cap de llista, va guanyar els comicis afrontant el seu primer mandat complert com a alcalde. Més tard, a les eleccions del 1999, CIU va obtenir la majoria absoluta al consistori amb 2.757 vots, amb 9 dels 17 regidors. Pàramo, que també va guanyar les eleccions del 2003 per majoria absoluta, va sortir de l'alcaldia desprès de guanyar per un estret marge les eleccions municipals del 2007. A les darreres, les del 2011, va tornar a l'alcaldia gràcies a un pacte de govern amb el PPC.\nCarles Pàramo, que també ha estat president a la Diputació de Girona, és diputat al Congrés dels Diputats per CIU.


Barça - Reial Madrid: S'escapa l'accés a la final (83-86)\nNo ha pogut ser. El Barça es queda a les portes la final de l'Eurolliga. Els de Saras s'han vist superats pel Reial Madrid en un partit igualat i en què els blaugrana han arribat a guanyar de 13 punts al tercer període, però han vist com el conjunt blanc agafava el domini del marcador a la segona meitat. En un final amb opcions blaugrana el conjunt blanc s'ha acabat imposant 83-86. Nikola Mirotic, amb 26 punts, ha estat el màxim anotador blaugrana.\nEl Barça ha vist com el Reial Madrid es mostrava més encertat en els primers compassos del matx (8-14, min 5). Els de Saras han corregit els errors ofensius amb el pas dels minuts i amb Davies i Mirotic com a referents ofensius els blaugrana han igualat el matx (15-15, min 8). Igualtat màxim que també reflectia el marcador al final dels 10 primers minuts (19-19).\nEn el segon període els culers han vist com el Reial Madrid enllaçava diverses jugades encertades i se situava cinc punts per damunt (20-25, min 11). Però els de Saras han sabut trobar opcions bones en atac, amb un Brandon Davies imponent i amb bon encert des del triple. Precisament tres punts de Laprovittola situaven el Barça amb el màxim avantatge dels culers (39-33, min 18).\nEls bons minuts culers s'han mantingut davant un conjunt blanc poc encertat ofensivament. El Barça ha pogut marxar al descans amb 11 punts a favor (45-34). Nikola Mirotic, amb 14 punts, ha estat el culer més destacat al descans.\nEl Madrid capgira l'avantatge blaugrana\nUn inici de tercer període irregular ha permès que el Reial Madrid retallés l'avantatge culer (47-41, min 23). Però els de Saras han reaccionat i han tornat a situar-se dins del partit amb un parcial de 7-2. Un triple de Mirotic tornava l'avantatge culer als 11 punts i feia vibrar als culers desplaçats a Belgrad (54-44, min 25).\nUns minuts de desencert culer han tornat a ajustar el marcador (56-53, min 28). Un parcial final de 11-26 a favor del conjunt blanc ha deixat al Reial Madrid per davant en el marcador (56-60).\nS'escapa la final\nEls blaugrana no han pogut acabar de trobar l'eficàcia en atac davant un conjunt blanc que dificultava qualsevol acció dels de Saras (59-66, min 33). Els blaugrana han aconseguit neutralitzar la diferència i encarar el tram final per darrere (79-82). Una cistella d'Abrines ha situat el 81-82 a 16.2 pel final. El Reial Madrid s'ha mostrat més encertat en els darrers compassos i s'ha endut el triomf per 83-86.\nBarça: Calathes (4), Laprovittola (17), Exum (7), Sanli (2) i Mirotic (26) -cinc inicial-, Davies (159, Smits (1), Hayes-Davis (-), Abines (7), Higgins (-), Kuric (-), Jokubaitis (4).\nReial Madrid: Causeur (18), Deck (7), Hanga (4), Yabusele (18) i Williams-Goss (-) -cinc inicial-, Rudy (3), Abalde (7), Poirier (6), Tavares (8), Llull (15), Taylor (-).\nParcials: 19-19 / 26-15 / 11-26 / 27-26\nÀrbitres: Luigi Lamonica, Ilija Belosevic i Mehdi Difallah.