Càritas Andorrana ha comptat aquest darrer any amb 53 voluntaris, l’acció dels quals ha ajudat a donar continuïtat a totes les activitats de l’entitat, segons es desprèn de la seva memòria d’activitats de 2021. La coordinadora de l’organització, Xiqui Bruna va assegurar que «a causa de la pandèmia i atès el perfil dels voluntaris, s’ha prioritzat no posar en risc cap persona de forma innecessària» i, per tant, s’ha reduït al mínim imprescindible l’acció directa dels voluntaris en els projectes, sobretot durant el 2020, però també l’any 2021. Entre les activitats més destacables que realitza l’entitat hi ha el Banc d’aliments, el Rober o l’Atenció primària. Tanmateix, Càritas Andorrana també duu a terme gairebé una desena de programes que no són tan coneguts, però no menys importants.\nD’una banda, el 2021 s’ha realitzat la 29a edició de la campanya de recollida de joguines per Nadal, en la que s’han recaptat un total de 1.088 joguines, gràcies a la col·laboració d’entitats i la societat andorrana. Aquesta és una xifra molt similar a la del 2020, tot i les dificultats de la covid-19, les quals van causar una reducció dels punts de recollida actius. Les joguines es van repartir entre 206 beneficiaris, 67 d’Andorra la Vella, 41 d’Encamp, 34 d’Escaldes-Engordany, 21 de Canillo, 20 de Sant Julià de Lòria, 16 de la Massana i set d’Ordino.\nA més, la institució també ajuda als infants amb el programa de Reforç escolar, el qual està dirigit a aquelles famílies que es troben en situació desavantatjosa o en risc de vulnerabilitat a Andorra. Durant el 2021, set nens i nenes han gaudit d’aquesta iniciativa.\nD’altra banda, Càritas Andorrana també ha recuperat la campanya de sensibilització amb diferents actuacions adreçades als 20 centres educatius que participen i, com a novetat, s’ha batut un rècord de participació sumant-hi tres escoles noves. L’objectiu final del projecte és promoure la solidaritat entre els infants i els joves amb l’objectiu de conscienciar-los sobre la importància de la responsabilitat col·lectiva mitjançant xerrades, visites al Banc d’Aliments i la recollida de productes de primera necessitat i aliments. En aquesta edició, s’ha fet valdre l’aportació de l’ens al medi ambient, aplicant els principis d’economia circular com són el consum responsable, la reutilització i el reciclatge, mitjançant la campanya #sommespoble.\nEl balanç també recull que actualment, hi ha persones no residents sense llar a Andorra, i si bé no es tracta d’una problemàtica amb una incidència elevada al país, durant l’any 2021 ha patit un petit increment. En aquest sentit, l’entitat ha atès 14 persones oferint-los allotjament, manutenció, medicació, higiene i abric. Paral·lelament, s’han facilitat lots d’higiene o altres estris als interns del Centre Penitenciari que es troben en situació de precarietat.\nPer acabar, durant l’any 2021, Càritas Andorrana, juntament amb Càritas parroquial d’Escaldes-Engordany, ha finançat i completat el projecte Creando Oportunidades, per facilitar la reinserció laboral de persones vulnerables a Bogotà mitjançant un projecte de producció i comercialització de pa.


Els treballadors de TVE denuncia manipulació de la informació sobre l'1-O ! directe!cat\nReferèndum sobre la independència Última actualització Divendres, 22 de setembre de 2017 12:45 h\nDifereixen de com s'està explicant i les imatges que s'ofereixen en relació a la celebració del referèndum\nTreballadors del centre territorial de TVE a Catalunya estan farts de la manipulació de la cadena nacional. Aquesta setmana s'han queixat al Consell d'Informatius denunciant la manipulació que estan veient en les informacions relatives a l'1-O i assenyalen que el tractament que es dóna en aquestes peces és "esbiaixat i oculta part del que està passant".\n1-O, Catalunya, Espanya, independència, manipulació, periodisme, referèndum, TVE\nEls periodistes denuncien que molts d'ells estan a peu de carrer --"amb el que això comporta"-- cobrint les informacions i que no es va informar "degudament" de les concentracions pacífiques en les quals dimarts passat milers de persones es van llançar als carrers en protesta per les detencions vinculades amb la logística del referèndum de Catalunya.\nAssenyalen que dimarts passat 20 de setembre en els Telenotícies de les 15.00 i les 21.00 les "imatges van ser escollides evitant oferir imatges generals que reflectien que va haver-hi una concentració massiva davant el departament d'Economia de la Generalitat i que, no obstant això, es van recuperar plànols de primera hora del matí --gairebé sense gent-- amb la intenció de minimitzar la importància de la protesta".\n22 de setembre de 2017, 15.37 h\n#9 Si estiguessim acollonats, no sortiriem al carrer com fem i a més abandonariem el referèndum, cosa que no passa, seguim amb el referèndum i sortim al carrer per demostrar que no tenim por. Cosa que per cert tu si que en tens, mai dones la cara.\nTu no en saps ni la meitat del que tenen pensat, ningú us te por, els covards us amagueu sota noms falsos per no donar la cara i a més feu servir la força bruta o millor els que fan la féina bruta perquè no tenen collons de fer front, la raç... Llegir més\n22 de setembre de 2017, 15.32 h\nÉs la cadena del règim autoritari, res de nou\n22 de setembre de 2017, 15.25 h\nAragoneses: BORDA...BORDA..... QUE ES COM HO FAN ELS GOSSOS QUANT ESTÀN ESPANTATS.....\nQuan dius "rates nazis", et refereixes als "pordioseros" que es follen la teva mare a 3€ el clau, o als senegalesos als qui pagues 5€ per a que et donin pel cul, o simplement als teus admirats "herois" de la Falange-falangita-falangeta esPPanyola amb ... Llegir més\n22 de setembre de 2017, 14.35 h\n22 de setembre de 2017, 13.37 h\nPero el que cal es que se'n faci la maxima difusio per tot Europa, esPPaña ja no interesa.\nLa merda nomes serveix per abonar camps=El PP nomes serveix per abonar odi\n22 de setembre de 2017, 13.28 h\nI no cal dir que les grans cadenes espaÑoles i diaris MANIPULES TOT EL QUE PODEN. Per exemple TVE, està molt clar a ...\n22 de setembre de 2017, 13.20 h\nPer això mateix veiem per aquí algun troll espaÑolista que, en el seu interior vol aspirar a això.\nperò no s´amaginen que quan siguem independents, aspaÑa els oblidarà com un malson que mai ha existit.\nVisca la independència !!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!\n22 de setembre de 2017, 13.17 h\nSi vols pujar a espaÑa, si vols tenir punts per a endollar-te, si aspires a ser preferent, AVUI HAS DE MANIPULAR, TERGIVERSAR, I/O FALSEJAR TOT ALLÒ QUE VAGI EN CONTRA DE LES ELITS ESTRACTIVES I ENTS CORPORATIUS NAZIONALS ESPAÑOLS. És una gran llàstima, però a espaÑa, avui la vida és així !\n22 de setembre de 2017, 12.55 h\nLa Dictadura espanyola es fa evident inclús pels seus...


Recull de notícies que ens passen i ens interessen a 5è B\nGran derbi al Torneig\nAquesta setmana ens ha tocat derbi, El dia 23 de novembre han jugat un partit 2 equips de la classe. El resultat té molta diferència. Han guanyat els Facebook 4-0 als màquines. Partit que no ha estat molt renyit perquè els Facebook eren bastant bons. Cal destacar que el partit ha estat força net i no hi ha hagut gaires faltes.\n1a Assemblea escolar\nEl 23 vam celebrar la 1a assemblea escolar, ens van reunir tots els representants des de P 3 fins a 6è. Primer vam anar a P 4B a buscar al delegat i la subdelegada. Desprès vam anar a la sala de mestres, per començar l'assemblea, vam dir els nostres noms, qui era el delegat o subdelegat, de qui curs érem i qui era el nostre mestre.\nQuan vam acabar vam parlar de la festa de la castanyada i si ens va agradar o no ens va agradar i perquè i van pendre nota per intentar fer-ho millor l'any vinent.\nQuan va acabar ens van donar una carpeta per posar les propostes,... desprès vam acompanyar als de P 4B a la seva classe i vam tornar a la nostra.\nNova eina: Treballem amb Popplet\nAquesta setmana Carlos ens a ensenyat una nova eina, es diu Popplet\nPopplet crea una zona de treball molt simple on només fa falta clicar al damunt per crear un quadre de text que es pot unir amb altres, dins d'quests quadres se poden posar imatges i vídeos. Això ens permet fer esquemes d'estudis molt senzills. Un altre avantatge és que podem fer aquest esquema entre diferents companys, així que ens ajudarà a fer treballs en grup per veure com funciona hem començat a fer el primer esquema es diu qui sóc? l'ha creat el Carlos i tots hem de posar un quadre, quan estigui fet el compartirem.\nAquí teniu un exemple que ha fet la Núria


Biografia de moda de Donatella Versace amb Gina Gershon | CAT.rickylefilm.com\nVersace no aproven Donatella Versace: La pel·lícula\nLa Cambra de pel·lícula de Versace de TV (que vam mostrar el tràiler d'ahir) s'allibera en els EUA, dissabte. Però mentre que la pel·lícula és bastant cert camp i OTT, encara que amb un mitjà decent suplantació de Donatella través de l'actriu Gina Gershon, per desgràcia la casa de Versace no estan contents amb la representació en absolut.\n"Versace ha autoritzat ni tenia cap implicació en la propera pel·lícula de televisió sobre la senyora Versace." va dir un spokespersion de la marca.\nDonatella ha tingut els seus imitadors abans - la més famosa Lady Gaga durant la seva perruca rossa i la fase Versace vintage, i Maya Rudolph als Estats Units sketch de Saturday Night Live (el dissenyador va gaudir de la seva impressió, però va dir que tot i que era "hilarant 'els accessoris estaven equivocats, perquè "Només ús real"). Llavors per què la reacció ara?\nSembla fins i tot el llibre que va inspirar la pel·lícula és el problema. El portaveu va continuar:\n"Des Versace no va autoritzar el llibre en què es basa, la pel·lícula ha de ser considerada com una obra de ficció."\nUH oh. En vista que Gina Gershon va dir als entrevistadors ella i Donatella tenia amics en comú, això és sens dubte va a fer les coses difícils al voltant de la taula del sopar.\nEl 2 d'octubre, escrivim.\nQuan es va conèixer la notícia que Donatella Versace estaria aconseguint la seva pròpia pel·lícula biogràfica de televisió i que ella estaria interpretat per Gina Gershon (ella de Showgirls i la fama de còctel), que no podia esperar a veure el que l'actriu es veuria després de la seva Versace- més.\nEl remolc i primera imatge de Gina com Donatella Versace ha estat llançat - i és tan hilarant campament i dramàtica com era d'esperar. La nostra línia preferida? "Si vols que em tiri a una corretja de diamants és millor que sigui esquitxada".\nLlavors, com Gina clavar la seva interpretació que el dissenyador turbulenta? En una entrevista amb Access Hollywood, va dir que va veure "tones dels seus vídeos i interviews.it era important per arribar a la persona real" en lloc d ' "una caricatura" i "va començar a fumar molt" per preparar-se pel paper. I per aconseguir la transformació física, va admetre "És la màgia del cinema, es va utilitzar una mica de cinta adhesiva"!\nTambé va revelar que gairebé es va convertir la part de baix, ens diu presentadora de televisió Katie Couric:\n"Jo estava com, 'No hi ha manera que estic tocant això, simplement perquè crec que, quan pensem en Donatella, que pensa,' Oh, ella és tan extravagant, que és una mica d'una caricatura ', però després vaig llegir el guió i m'acaba d'ocórrer, és realment un drama familiar al final del dia i em va semblar tan convincent, la seva història, gairebé m'agradaria que no li havia estat. Jo estava com, 'vaig a jugar aquesta tant i fa ', perquè estimo la pujada i la caiguda i elevació ".\nLlavors, què va a Donatella pensar en la representació? Pel que sembla, ella i Gina té molt bons amics en comú, però mai s'han conegut - encara que Gershon reconeix que li deia "que podria haver fet millor".\nEl fet per a la televisió de la pel·lícula Casa de Versace es transmet als EUA a l'octubre - i no hi ha notícies encara sobre si tindrem una oportunitat de veure-ho al Regne Unit. Així que per ara, anem a haver de conformar-se amb aquest avançament.\nDonatella Versace és un dels dissenyadors més carismàtics de la moda - i ara, d'acord amb The Hollywood Reporter, la seva vida està a punt de ser dramatitzat en una pel·lícula biogràfica feta per a televisió.\nAnomenat Cambra de Versace, la pel·lícula se centrarà en el període turbulent per Donatella després de l'assassinat del seu germà Gianni, quan ella es va saltar a la llum de la moda com a director creatiu de la marca Versace.\nEn base a la (en lloc escandalosament titulat) Deborah bola llibre Cambra de Versace: La història no explicada de Genius, l'assassinat i supervivència, punts de la trama clau inclourà la mort del seu germà, problemes de drogues, un període en rehabilitació i una sortida que es va sobreposar a l'addicció a reviure Versace com una potència de la moda.\nÒbviament, el paper d'un dissenyador tan icònic és un gran paper per omplir - i Gina Gershon (pel·lícules anteriors inclouen còctel, Showgirls, Face / Off i PS T'Estimo) ha estat escollida per al paper de Donatalla. Raquel Welch també protagonitzarà a la seva tia Llúcia, amb Enrico Colantomi com Gianni.\nSi això sona una mica sensacionalista, un documental més greu Versace: Més enllà dels titulars serà transmès després de la pel·lícula - encara que per desgràcia no hi ha alliberament del Regne Unit per al programa del canal Lifetime.\nAixí que va a fer una bona Gina Donatella? Haurem d'esperar i veure el que diuen els nostres amics americans...


Haus Feldmühle Bad Frankenhausen/Kyffhauser Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nAm Kyffhauserbach 13, Bad Frankenhausen/Kyffhauser, Bad Frankenhausen/Kyffhauser, Alemanya, 06567 - Veure al mapa\nMés informació sobre Haus Feldmühle\nAl visitar Bad Frankenhausen, vosté es sentirà com a casa a Haus Feldmühle, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Haus Feldmühle asseguren una estada plaentera als seus clients. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, instal.lacions de barbacoa, àrea de fumadors.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, estació d'Ipod, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable, reproductor de DVD/CD per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Haus Feldmühle és una elecció inteligents per a viatgers a Bad Frankenhausen, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nTots els tipus de viatgers (43)Parelles (27)Viatgers en solitari (8)Famílies amb infants petits (4)Famílies amb infants grans (1)Grups (4)


Espinagades per Sant Antoni • Som Pollença\nInici/Cultura/Espinagades per Sant Antoni\nEspinagades per Sant Antoni\nUna de les receptes més famosos i tradicionals de dia 17 de gener\n0 286 Un minut llegit\nFont: Taula Posada\nEstam a gener i això vol dir que Sant Antoni és prest. Enguany, com és sabut, serà molt diferent a causa de la pandèmia sanitària. Però, a pesar de no poder anar a cercar u pi a Ternelles, no poder veure com Pollença fa poble o no poder gaudir amb les amistats com tots els anys, podem seguir la tradició des de casa. Prepara una de les receptes més reconegudes d’aquest dia!\nPer aquest motiu, avui duim la recepta de l’espinagada. De carn o peix, aquesta recepta s’adapta al que tu vulguis.\nL’espinagada és una espècie d’empanada farcida de verdures i carn o peix. Aquesta recepta és tradicional de Sa Pobla, i es consumeix principalment en les festes de Sant Antoni (16 i 17 de gener). Però, a Pollença, també s’ha anat creant aquesta tradició al llarg dels anys.\nLa recepta original es fa amb anguila per la proximitat que té sa Pobla amb l’albufera, encara que també es pot prepara amb peix (mussola) o carn (llom).\n2 cullerades grans de mantega de porc\nLlom de porc o anguila\nAquesta preparació té quantitats per quatre espinagades.\nComencem tallant la col en juliana. A continuació, en un bol posem la col i li afegim oli, sal, pebre i pebre vermell. Ho remenem bé i deixem macerar.\nPer començar a preparar la massa es necessiten un recipient d’oli, aigua, mantega, sal i anem afegint la farina mentre pastem. Quan la massa ja no s’enganxi al recipient i les mans sabrem que ja està llista.\nPastem la massa sobre un tros de paper ceba donant-li una forma rectangular, deixant pels quatre costats uns deu centímetres de massa extra.\nUna vegada pastat posem la col adobada, el llom de porc (prèviament salpebrat), les panses i per últim una altra capa de col. Pleguem els quatre costats de la massa ajuntant sobre el centre del farciment, deixant completament segellada l’espinagada. Enfornar durant 35 minuts a 180 graus.\nPer qui li agradi més veure en viu com fer aquesta recepta, a continuació podràs veure la de la ‘padrina youtuber’, a qui feim referència en algunes receptes.\n2021 anguila carn col COVID19 empanada espinagada farcida festa ingredients llom massa Peix recepta Sant Antoni Ternelles U Pi verdures


Comunicat de la Comissió de Justícia Penal Internacional i Drets Humans de l'ICAB\nLa dramàtica situació de les persones refugiades en temps de COVID-19.\n20 de juny, Dia Mundial de les Persones Refugiades.\nDes de la Comissió de Justícia Penal Internacional i Drets Humans de l'Il·lustre Col·legi de l'Advocacia de Barcelona volem compartir la nostra màxima preocupació davant la situació en la qual es troben 70 milions de persones a tot el món. Al rumb que s'està imposant a nivell global per a tractar de donar per finalitzada la major crisi humanitària viscuda en el que portem de segle, hem de sumar-li desgraciadament la situació greu i extrema de seguretat sanitària a la qual s'enfronten en l'actualitat les persones refugiades, a causa de la pandèmia mundial del COVID-19, que ha provocat milions d'infectats amb la consegüent necessitat mundial d'assistència i de material per a la població mundial, amb resultats devastadors de més de 200.000 morts i el triple d'infectats en l'àmbit global.\nSabent la màxima vulnerabilitat en la qual es troba la població refugiada que mal conviu en condicions insalubres i inhumanes en camps no aptes per a condicions sanitàries per a la prevenció de la pandèmia, provocant un número desconegut incert però real d'infectats, per la falta de proves test i màscares per a aquesta població. La pandèmia ha provocat que tant la Unió Europea (UE) com els estats hagin desatès el dramàtic escenari dels refugiats al món, oblidant les condicions infrahumanes en què viuen en els camps de refugiats provocat per la falta de mitjans que els països segurs no proporcionen als refugiats en les condicions bàsiques de protecció.\nHem de recordar que l'asil no és un privilegi, sinó un dret contingut en la normativa internacional, en la Convenció sobre l'Estatut dels Refugiats de 1951 i el seu Protocol de 1967. La condició de refugiat comporta no sols drets, sinó obligacions, i no és voluntat de les persones el mobilitzar-se a un altre tercer estat, sinó una necessitat suprema pel perill del qual vénen fugint dels llocs en conflicte, buscant un lloc on prevalgui més la integritat de la vida, i la seguretat de les persones. Que el desenvolupament econòmic dels immigrants econòmics en aquesta fugida en salvaguarda d'allò més important que té l'ésser humà.\nApel·lem en aquesta època de pandèmia a la major implicació dels estats i dels organismes internacionals a actuar davant la greu situació viscuda en què es troben les persones refugiades al món.\nLa vulneració dels drets bàsics com la vida i la salut posen en perill la protecció dels mateixos a la qual obliguen als estats, segons els tractats internacionals i en la pròpia Convenció Universal dels Drets Humans. No podem romandre impassibles davant la flagrant vulneració dels estats considerats segurs dins de la Societat Internacional.\nTinguem present que molt previsiblement s'aproxima una crisi econòmica mundial derivada de la pandèmia i aquesta afectarà directament la població refugiada, per la qual cosa per fer front a la mateixa s'han de tenir en compte els recursos que han de ser proporcionats sobre la base de la seva condició i atendre la protecció a la qual obliguen els tractats.\nEs preveu que, segons ACNUR, no minvarà el flux de persones refugiades i immigrants que fugen dels seus països per la situació greu de seguretat i conflictes bèl·lics i per altres elements de faltes de mitjans bàsics de desproveïment, com és el cas de Veneçuela. Pel que tant els estats de la UE, estats segurs, i pròpiament Espanya com un dels estendards dels considerats països mundials de protecció dels drets humans, tenen envers la població refugiada l'obligació de complir amb les obligacions tant de les normes internacionals com de la mateixa UE. Acords realitzats amb Turquia, Líbia, el Marroc o els països del Sahel han servit a aquest objectiu: fer més difícil per a refugiats/as i migrants arribar a Europa. Encara que fos increïble fa només uns anys, en lloc de posar tots els mitjans possibles per evitar més morts al Mediterrani, amb més de 2.200 persones mortes o desaparegudes en l'últim any, s'ha optat per dificultar fins a l'extrem les tasques de salvament marítim, invisibilitzant i deshumanitzant a les persones refugiades i la dramàtica situació per la que passen.\nA Espanya només una de cada quatre persones aconsegueix protecció internacional, malgrat que la situació mundial fa que el nombre de persones que busquen refugi continuï augmentant, mentre que les vies legals i segures no sols no s'habiliten, sinó que es dificulten cada dia més. De tot just quatre anys el nombre de sol·licituds arribades al nostre país gairebé s'ha triplicat, la qual cosa provoca que el nombre de persones que estan a l'espera de la seva sol·licitud de protecció internacional i que vulnera greument els drets més bàsics de protecció com ara el dret a la vida, a la integritat que proclama la declaració Universal dels Drets Humans. Expressem la nostra confiança en l'oportunitat que representa el nou Pacte sobre l'Asil i la Migració Europeu. Una oportunitat perquè la UE i els seus estats membres redirigeixin la seva política d'asil i migració basada en els drets humans i en els deures de fer complir els mateixos dels estats.\nDavant aquesta situació, des de la Comissió de Justícia Penal Internacional i Drets Humans de l'Il·lustre Col·legi de l'Advocacia de Barcelona fem una crida a la responsabilitat a tots els actors internacionals, institucionals i socials i a la pròpia ciutadania perquè no apartem la mirada d'aquesta greu situació que provoca que milions de persones al món es trobin en greu perill per la seva condició de refugiat, encara estant a recapte de la protecció del conflicte bèl·lic i raó de posada de protecció i que per falta d'humanització de la situació està generant indiferència en la població mundial quan no odi. És urgent posar fi a aquesta crisi de drets i aquesta greu situació i exigir fer complir l'obligació no sols dels drets dels refugiats en aquests drets, sinó en la proporció i obligació de la cerca de la Justícia Penal Internacional com a punt de partida en el rescabalament d'aquestes víctimes i compliment d'aquests drets també innats en la seva condició.\nComissió de Justícia Penal Internacional i Drets Humans de l'ICAB


L'ANC és on sempre ha estat - Editorial Vicent Partal\n«L'ANC és el desarmat exèrcit popular que ens ha permès de fer el bot polític més ràpid i impressionant de la nostra vida i ahir en va donar una altra prova»\nL’Assemblea Nacional Catalana, gairebé d’ençà que fou fundada, ha estat objecte d’una gran cobdícia. Els partits polítics sempre l’han volguda controlar i instrumentalitzar, conscients de l’enorme capacitat de convocatòria i de la capil·laritat que tenia. Creada amb un model original que para molta atenció en les bases i que requereix processos de decisió molt complexos per a funcionar, algunes voltes l’Assemblea ha semblat que es perdia en l’organització pròpia, ofegada en el formalisme o els personalismes. Però, dit això, la veritat innegable és que no ha fallat mai.\nFa molts anys que recórrec el país fent conferències i col·loquis, i una de les coses que he après –i que em fa ser molt humil davant seu– és que l’ANC no té substitut possible ni ningú que s’hi puga comparar. Anar a qualsevol població amb l’ANC local marca la diferència. La força de les assemblees locals és impossible de superar. I per això les diades o les manifestacions com les de Brussel·les o Madrid acaben sempre convertides en èxits enormes. Quan ells mouen el país, el país es mou. Aquesta tècnica mobilitzadora i aquesta capacitat d’organitzar la gent no crec que tinguen parangó avui enlloc d’Europa.\nPerò en la batalla pel relat sempre algú anuncia que ara això ja s’ha acabat i que l’Assemblea ja no és com era. Ho deveu haver sentit ara i adés, ben sovint juntament amb aquella profecia mai realitzada que diu que el següent Onze de Setembre farem figa. Però la realitat és que, tant en els moments planers com en els costeruts, l’ANC ha estat capaç de moure la gent al carrer. Sempre. Si em permeteu de puntualitzar-ho: la gent de l’ANC ha estat capaç de moure la gent del carrer.\nI això continuarà essent així. Només cal conèixer-los i només cal veure’ls actuar per a saber-ho. Aquesta gent és incansable. En tots aquests anys, en els moments de més eufòria però també en els de més decepció, he vist militants de l’Assemblea eufòrics o decebuts, convençuts o dubitatius. Però sempre han estat disposats, sempre prests a posar-se a la primera fila i a activar aquesta capacitat de moure el país carrer a carrer, porta a porta. L’ANC és el desarmat exèrcit popular que ens ha permès de fer el bot polític més ràpid i impressionant de la nostra vida. I ahir en va donar una altra prova, al Tarraco Arena, amb una sessió multitudinària de l’assemblea general per a aprovar un full de ruta. Un full de ruta sensat que demana als partits polítics la unitat i la recuperació de la via unilateral a la independència. És evident que a alguns no els agrada que l’Assemblea diga encara avui allò que ha dit d’ençà del 2012, allò que ens ha portat fins ací. Però no sé si és que algú es pensava que podia ser altrament.\nSom en un moment delicat per la intensa batalla política entre partits que les diverses convocatòries electorals originen inevitablement. Però també perquè aquesta batalla s’ha volgut marcar, precisament, com una mena de referèndum per a determinar cap on pensa enfocar el treball immediat l’independentisme polític. Dins la major part dels partits hi ha una divisió interna que dificulta molt les grans afirmacions, però es pot dir que, aproximadament, l’independentisme es debat avui entre la persecució de la via unilateral per a rematar la feina del 2017 i això que en diuen l’ampliació de la base, sense concreció de res que no siga demanar un improbable acord sobre el referèndum –acord que els mateixos que ara el demanen blasmaven anys enrere, quan les condicions eren molt més fàcils. Les convocatòries electorals són importants i cal que ho entenga tothom. A les espanyoles han guanyat amb comoditat els partidaris d’ampliar la base com a condició prèvia a proposar res més, però no és clar què passarà a les municipals i sobretot a les europees. Tinc la sensació que la gent no ha votat contra ningú, particularment que no ha votat contra els altres independentistes, sinó a favor de la independència. Però les interpretacions del resultat s’han volgut fer en aquesta clau i projectant-les cap a aquesta batalla per l’hegemonia partidista que en alguns ambients sembla haver substituït la batalla per la independència i la república.\nÉs en aquest context que resulta especialment important el pronunciament multitudinari d’ahir i el manteniment de les línies de treball que, en definitiva, són les que han definit sempre l’Assemblea. L’ANC és allà on era el 9-N i allà on era el 27-S. És allà on era el 27 d’octubre i allà on era el 21-D. I allà on era l’11 de setembre de 2012, aquell dia que ens va desconcertar a tots, i el 16 de març d’enguany, tot just fa un mes i mig, quan, amb motiu de la convocatòria de manifestació a Madrid, va tornar a muscular les seues seccions locals per aconseguir allò que molts, jo mateix, pensaven que era gairebé impossible.\nI sort en tenim, d’ells, de la seua tenacitat i de la seua visió estratègica, que sempre va més enllà del marcatge curt, dels interessos i de l’exaltació de la immediatesa. Són virtuts que atenuen de sobres els seus defectes i contradiccions evidents. Són virtuts que ens fan caminar molt més tranquils.\n05.05.2019 | 22:19\nPot ser algú, especialment als aparells dels partits polítics, encara no ho acaba d’entendre. És el poble, el que s’ha posat a caminar cap a la República Catalana. I els partits polítics, tots, van a remolc. I aquells que volen aturar la marxa, o només desviar-la del seu camí, acaben perdent bous i esquelles. Esperem amb candeletes les eleccions europees. En particular, des del País Valencià. Per allò de la circumscripció única. Llarga vida, a la ANC.\n05.05.2019 | 23:16\nAls anys 80 el PSC va canibalitzar tot (o tant com va poder) l’associacionisme de Catalunya. Va captar els que hi eren al devant i va convertir les associacions en apèndixs del partit. La temptació per part d’ERC de repetir la maniobra deu ser gran.\nEl dia que l’ANC faci aquest pas, em donaré de baixa. Ja tinc la mosca al nas amb Òmnium…\n06.05.2019 | 00:59\nL’ANC no es, oficialment, un partit però es el meu partit perquè tot el demés no m’arriba. Senzillament jo no menjo palla.Com diu el Director, sort en tenim.\n06.05.2019 | 06:12\nL’ANC fa senzilla la complexitat de les reivindicacions nacionals de la societat catalana; com les editorials del Director de VilaWeb. Enhorabona a ambdós per ser-hi sempre!\n06.05.2019 | 07:21\nCompletament d’acord amb el Joan Benet. Jo fa dies que em sento incòmoda amb Omnium. Com quan sents picor i no saps d’on ve…\n06.05.2019 | 07:28\nCom en els partits, la gent de base és d’ un enorme valor , per la seva dedicació desinteresada, i per la seva gran feina. Altre cosa és qui está al front. Es dèia que Elizenda Paluzié era una dona ” molt canyera” abans de ser elegida. Només diré que trobo molt a faltar a Carme Forcadell.\nMolt encertada la editorial i el paper de l’ANC, moltes gracies\nMolt d’acord amb Joan Bonet i Júlia Laforja, a mi ja fa temps que em passa igual amb Omnium, tinc la mosca al nas\n06.05.2019 | 08:30\nDeixeu-me trencar una llança en favor d’Òmnium.\nL’ANC resulta directament més combativa políticament parlant, que l’Òmnium, però crec que obeeix a que els motius fundacionals de les dos entitats son diferents, cadascun va estar dissenyat per treballar pel país en aspectes i situacions diferents , encara que la finalitat sigui comuna.\nTambé veig be que no hi hagi una competència entre les dos entitats com hi hauria si fossin partits polítics.\nD’aquesta forma poden anar més a la una en el concepte principal de País que és ell que realment necessitem en aquests moments.\n06.05.2019 | 09:08\nÒmnium i ANC, ANC i Òmnium són dues entitats que es complementen perfectament. Van nèixer en moments històrics diferents i ambdues tenen un objectiu comú.\nCadascuna té un paper a fer en la dinàmica del Procéd. A voltes organitzen conjuntament, a voltes es reparteixen accions d’organització degut a les pròpies dinàmiques.\nNo competeixen entre elles.\n06.05.2019 | 09:39\nOmnium, ANC, i els editorials del Partal, un tresor immens i molt valuós, a més de vital.\nCoincideixo en el fet que tant l’ANC com Òmnium són dos elements imprescindibles pel procés que estem duent a terme. Estic segur que disposen d’uns òrgans de direcció molt més madurs que determinats partits polítics, i saben per prudència política essencial en un estat de setge -n’hi ha que no ho saben-, com conduir dues organitzacions que es tornen una quan és necessari per al bé del procés i que mai se’ls ha acudit competir sinó col·laborar. Per això, i perquè han demostrat que els interessa molt més el país que no la pròpia organització, poden fer el que fan i són tan estimats per tots els catalans, siguin independentistes o encara no ho siguin.\n06.05.2019 | 09:59\nANC = tenacitat i visió estratègica.\nSi, estic d’acord. Cal felicitar a totes les persones abnegades treballadores voluntàries que en formen part, i que donem el millor en aquest projecte. Sou molt valents.\nGràcies, en la persona de la.presidenta Elisenda Paluzie.\nUn article molt important; tant pel què diu, com per l’enfocament que pren. Mentre el front judicial evoluciona amb les seves dinàmiques pròpies; aquesta editorial d’avui posa l’atenció en el front organitzatiu. Resaltar quan diu:” L’ANC és el desarmat exèrcit popular que ens ha permès de fer el bot polític més ràpid i impressionant de la nostra vida”. Val la pena entendre que no ens ha de fer por el mot “exèrcit”, i més si està acompanyat pel mot “desarmat”. Que una societat com la nostra, repetidament vexada per l’estat que ha mantenir, sigui capaç d’autoorganitzar-se és una molt bona notícia. Que ho faci amb èxit, de forma sostinguda en el temps, i busqui encara més implicació i força; resulta un objectiu que dóna el tret de sortida a una nova fase en aquesta disputa que mantenim amb l’estat. I recordar l’ANC o els CDR, és de justícia i de rigor.\nTot això, sense deixar d’esperar noves que ben segur vindran del front judicial; i sense olvidar-nos del paper que han de fer els nostres polítics; tan si estan presos, com si estan lliures o a l’exili.\nSense l’ANC no hauriem arribat on som.\nNO HI HAURIEM ARRIBAT. Malgrat els intents dels partits de domesticar-la.\nAlguns líders s’han trobat bastant sols davant dels partidismes que intenten diluir la seva conbativitat contra l’enemic espanyol.\nAra mateix em consta que l’Elisenda Paluzie, no sempre ha trobat el suport necessari en un entorn viciat de partidismes.\nPer sort, hi ha molta militància de lANC que no és de cap partit.\nHumilment i des de la base de l’ANC, moltes gràcies. Seguirem sumant granets de sorra que ens faran moure muntanyes.\nFelicitats a l’ANC!\n06.05.2019 | 18:01\nMoltes gràcies i molta sort ANC i moltes gràcies pel seu saber fer sr.Partal\n06.05.2019 | 18:43\nTots som necessaris. Sempre. Tots som necessaris. I tots a una. Partits, Assemblea, Òmnium. L’Assemblea ha nascut per allò que està fent. Òmnium va néixer per una finalitat diferent i tot i això ha fet el moviment de cintura que ara calia. I els socis no només hem dit que sí, sinó que s’han duplicat, triplicat… No tothom pot respondre a les exigències i mobilitat que exigeix ser de l’assemblea. Jo vaig conèixer el Sr. Lluís Carulla, un dels fundadors d’Òmnium. N’estic segur que li sabria greu algun dels dubtes expressats aquí.\nTotalment d’acord amb la Rosa Perez.\nUs puc assegurar que a l’ANC d’aquí, als EUA, som els mateixos i ens continuem movent. Com més s’internacionalitzi el procés català, més actius haurem de ser.\nGràcies Vicent pels teus elogis a l’ANC, jo em formo part activa fa anys. L’any de la Via que creuava tot Catalunya, vaig ser voluntari per punyetera casualitat i en veure la dedicació dels voluntaris i sobretot la grandesa del poble català que fa que tot sigui fàcil, aquella mateixa setmana en vaig fer soci i en vaig enrolar a la territorial amb qui havia col.laborat aquell dia a pesar d’estar lluny de casa meva. De llavors ençà cada 11S he sigut responsable d’un Tram, cosa que em fa sentir orgullós no per mi si no per haver conviscut amb molts voluntaris disposats a fer el que se’ls demani i com sempre amb la gent que no ens falla mai. Qui no se’n adona d’aquest potencial del poble català està totalment cec.


Pierremont Hotels - PREUS AMB ELS DESCOMPTES MÉS GRANS a tots els hotels a Pierremont\nexperiència [Pierremont, Darlington]\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Railway House és una elecció d'allotjam\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Railway House és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Darlington. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. També són a fàcil accés Club de Golf Darlington, Club de Golf Stressholme. Railway House també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Darlington. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, aparell de televisió, reproductor de DVD/CD, nevera, forn microones per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Darlington, faci de Railway House la vostra llar.\nAlthough the host was not on site he was very helpful by text and everything went very smoothly. North Road station and large supermarket both 5-10min\nLovely location for some beautiful cities and waterfalls\nLlocs històrics de Pierremont\nPierremont és una de les destinacions més visitades de Darlington. Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Pierremont està agraciat amb envoltatns plens de vida, bons restaurants, zones de compra i increibles atraccions. Pels millors allotjaments a la ciutat i els preus més baixos a comparar, no miri més enllà d'Agoda.com. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Simplement entri les seves dates d'estada a la nostra pestanya de recerca per a trobar les millors ofertes d'hotels a Pierremont.\nDescobreixi els barris de Pierremont\nHotels Pierremont populars


Concert amb obres de Mozart, Schostakovich i Chausson este cap de setmana a l'Alfàs\nUn concert extraordinari emmarcat en el 27 Festival Mozartmanía, a càrrec de Joaquín Palomares, Alberto Giménez i el Quartet Almus, este dissabte 14 d'octubre a les 20.00 hores a la Casa de Cultura de l'Alfàs de Pi, ha informat la regidora titular, Mayte García.\nSón ja 27 anys de música clàssica, en viu i en directe, amb grans orquestes i grups instrumentals, rememorant a l'Alfàs de Pi a el gran músic salzburgés, el mestre Mozart. El concert d'este dissabte està programat per la Societat de Concerts de Música Clàssica de l'Alfàs de Pi, amb el violinista Joaquín Palomares a el front, al costat de l'pianista Alberto Giménez i el Quartet Almus, als que l'edil de cultura ha dedicat paraules d' agraïment i reconeixement ja que esta societat és la responsable d'organitzar més de 30 concerts a la localitat durant tot l'any ia preus simbòlics.\nQuartet Almus: Manuel de Juan i Vicente Antón, violins; Vuitè de Joan, viola i Francisco Pastor, violoncel. Lus més de vint anys d'activitat ininterrompuda d'este quartet, permeten considerar-lo com una de les agrupacions de cambra espanyoles més estables del nostre temps. En la seua formació influeixen decisivament Liviu Stanese (Quartet Via Nova) i Bretislav Novotný (Quartet de Praga). És quartet resident de la Universitat d'Alacant des del curs 1997/98 i forma part dels Grups en Residència de l'Auditori de Múrcia. Els seus components són professors dels Conservatoris de Múrcia i Alacant.\nJoaquín Palomares, Violí concertista, guanyador de el Primer Premi en tots els concursos nacionals més importants, i llorejat en diversos internacionals, està considerat per la crítica musical com un dels millors violinistes espanyols de tots els temps. Als vint-i-anys va ocupar la càtedra de Conservatori de Barcelona i des de 1985 la de Conservatori Superior de Múrcia.\nAlberto Giménez, nascut a Barcelona el 1970, actualment professor de piano al Conservatori de Badalona, comparteix amb els seus companys una dilatada trajectòria professional.\nDes de la regidoria de Cultura de l'Ajuntament de l'Alfàs de Pi s'anima a acudir a esta cita musical, a l'auditori a l'auditori de la Casa de Cultura i gaudir amb el Festival Mozartmanía, una proposta que tracta d'apropar la música clàssica a tots els públics des de fa 27 anys.


Viena recorda Klimt amb tot el seu esplendor\nEls museus vienesos organitzen vuit exposicions per celebrar el 150è aniversari del naixement del fundador de la Sezession\nLa producció de Gustav Klimt és tan escassa com intensa i exuberant. Vuit museus vienesos n'exploren tots els vessants per commemorar amb l'Any Klimt el 150è aniversari del seu naixement.\nANTONI RIBAS TUR BARCELONA. Actualitzada el 10/01/2012 00:00\n260x366 Viena recorda Klimt amb tot el seu esplendor Viena recorda Klimt amb tot el seu esplendor\nEl Metropolitan i el MOMA de Nova York, la National Gallery de Londres, el Museu d'Orsay de París, la Galeria Nacional d'Art Modern de Praga, el Museu Nacional d'Art Modern de Roma... Gustav Klimt (1862-1918) està representat als museus més importants del món, però aquest 2012 el lloc per rendir-se davant del seu art és Viena. La capital austríaca s'ha bolcat en la commemoració del 150è aniversari del naixement del fundador de la Sezession (la versió austríaca del Modernisme) amb un seguit d'exposicions que exploraran fins a l'últim racó de la seva vida i la seva obra.\nLa pintura més cèlebre de Klimt, El petó , és al Belvedere, però els altres museus més emblemàtics de la ciutat no seran menys. Exposaran les seves nodrides col·leccions de pintures i dibuixos, que arrodoniran amb préstecs d'altres centres d'arreu del món, per donar la màxima volada a l'Any Klimt.\n"Els amants de l'art segueixen fascinats per les seves pintures perquè n'admiren l'harmonia, els colors fabulosos i els efectes decoratius, especialment els de les pintures de l'època daurada", afirma Franz Smola, un dels conservador del Museu Leopold. Aquesta pinacoteca privada té una altra de les obres més impactants del vienès: La vida i la mort . La força que hi batega es manifesta només de posar-hi els ulls. "En aquesta obra -assenyala Smola- Klimt va transformar el patró tradicional de les al·legories per crear noves imatges. Això es pot veure especialment a la banda de la vida, on va crear una munió de figures, sobretot de nus femenins envoltats d'una decoració colorista, que il·lustra les diferents edats de l'home".\nAquesta pintura representa la plenitud de l'obra de Klimt. Per arribar-hi va haver de recórrer un llarg camí, no sempre planer. Al començament de la seva carrera, a les dècades del 1880 i 1890, va pintar frescos per a teatres, castells privats i altres edificis monumentals acompanyat del seu germà Ernst i del pintor Franz Mastch.\nPocs anys després, l'autor de Dànae va començar la seva carrera en solitari com a pintor d'interiors. Un dels encàrrecs que va rebre va marcar un punt d'inflexió en la seva trajectòria: el 1894 els professors més conservadors van rebutjar les pintures que havia fet per al sostre de l'Aula Magna de la Universitat de Viena. Van qualificar el nu frontal d'una de les figures més destacades, la Nuda Veritas , de pornogràfic. Tot i que l'escriptor Hermann Barr el va defensar, a partir d'aleshores Klimt va rebutjar qualsevol encàrrec públic i es va centrar en els paisatges i en els retrats per encàrrec. Va treballar, assenyala Smola, per a la burgesia i les famílies jueves adinerades, però no va fer-ho ni per a l'aristocràcia ni per a la família imperial.\nMalgrat que s'havia retirat de l'art públic, Klimt encara va realitzar un altre fresc que està entre les seves obres més recordades, i que tampoc va estar exempt de polèmica. El 1902 va finalitzar el conegut com a Fris Beethoven del pavelló d'exposicions de la Sezession vienesa. A més del mateix Klimt, entre els fundadors d'aquesta associació artística que va veure la llum el 1897 hi havia alguns dels artistes més importants d'aquell moment, com ara Otto Wagner, Koloman Moser, Ferdinand Hodler i Joseph Maria Olbrich. L'agrupació va estar en contacte amb els intel·lectuals del moment gràcies a la revista que publicava, Ver Sacrum [La sagrada primavera], en què van col·laborar escriptors com Rilke. Dins aquest context, Klimt i el dissenyador Joseph Hoffmann van desenvolupar plegats la idea d'art total "com ningú ho havia fet mai abans", conclou l'expert.\nUn fenomen al mercat\nLa producció de Klimt és més aviat escassa. Va ser un artista exigent. Treballava amb molta lentitud. Era molt meticulós perquè volia assolir el màxim grau de perfecció, assegura Smola. Segons el catàleg raonat va realitzar 253 pintures. No totes s'han conservat. Algunes van desaparèixer en un incendi al castell d'Immendorf, on els nazis les havien dipositat després de requisar-les als seus propietaris.\nL'apogeu de Klimt al mercat va estar marcat precisament per les conseqüències que el nazisme va tenir al món de l'art. El 2006 va sortir a subhasta la primera versió del Retrat d'Adele Bloch-Bauer a Christie's de Nova York. La van posar a la venda els hereus del primer propietari després d'un llarg litigi amb el govern austríac. El va adquirir la Neue Galerie de Nova York per més de 106 milions d'euros.\nDe Banksy a Botticelli: 10 troballes de la fira d'art i antiguitats de Maastricht\nRosa Maria Sardà retorna la Creu de Sant Jordi a la Generalitat


City Art Apartamenty w Rezydencji Maritimo Kolobrzeg Polònia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nPortowa 28, Dzielnica Uzdrowiskowa, Kolobrzeg, Polònia - Veure al mapa\nMés informació sobre City Art Apartamenty w Rezydencji Maritimo\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, City Art Apartamenty w Rezydencji Maritimo és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Kolobrzeg. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix City Art Apartamenty w Rezydencji Maritimo asseguren una estada plaentera als seus clients. Els clients de l'hotel poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, habitació familiar, ascensor, caixa forta.\nL'ambient de City Art Apartamenty w Rezydencji Maritimo es reflexa en cada habitació. banyera hidromassatge, calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, City Art Apartamenty w Rezydencji Maritimo no troba competidors en cap categoria.\nL’allotjament no disposa de recepció. Podeu recollir les claus a: Cicha 6b lokal 1, 78-100 Kołobrzeg. Els clients han de presentar un document d’identitat amb fotografia i una targeta de crèdit durant el registre d’entrada. Les peticions especials són segons disponibilitat i poden comportar suplements. Cal que informeu el City Art Apartamenty w Rezydencji Maritimo de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


Notícies - L'exalcaldable del PSC, Ferran Villaseñor, número 2 d'ERC i MES a les municipals\nL'exalcaldable del PSC, Ferran Villaseñor, número 2 d'ERC i MES a les municipals\nEl tàndem ERC i MES amb Mireia Ingla i Ferran Villaseñor\nel 24/feb/15 Sílvia González Eleccions Municipals 2015 PDF\nL'exalcaldable del PSC i membre de MES, Ferran Villaseñor, serà el número dos de la llista d'ERC i MES a les eleccions municipals. Els dos partits han arribat aquest dimarts a un acord per anar junts als comicis que acabarà de ratificar aquest divendres l'assemblea d'ERC. Villaseñor afirma que la coalició serà l'única forma d'aconseguir 'el canvi' a la ciutat. L'alcaldable d'ERC, Mireia Ingla, no ha descartat un pacte postelectoral amb CiU ja que l'acord amb MES no veta aliances amb altres partits després dels comicis.\nL'acord, que ja està ratificat per l'assemblea de MES, manté la republicana Mireia Ingla com alcaldable. L'entesa també preveu la incorporació de l'exalcaldable del PSC i exregidor, Ferran Villaseñor, que ara com a membre de MES acompanyarà Ingla en la cursa perquè la coalició obtingui representació a l'Ajuntament.\nFa un mes, Villaseñor va renunciar a ser alcaldable i a l'acta de regidor per la impossibilitat de continuar 'dirigint el projecte socialista'. En la seva primera entrevista com a membre de MES, Villaseñor ha deixat clar que, malgrat procedir del PSC, no ha canviat el seu pensament.\nAmb el PSC va haver-hi un distanciament a nivell general, no local. Tinc molts amics al PSC, els desitjo el millor. Ara MES forma part d'una candidatura que pot fer un canvi a Sant Cugat.\nVillaseñor ha assegurat que, després de la seva marxa del PSC, no es plantejava tornar a la política. No obstant això, l'aparició de MES, diu, l'ha portat a apostar per la coalició que ha format amb ERC. El membre de MES no ha volgut precisar quants regidors espera obtenir la coalició, però sí que ha remarcat que és l'única candidatura que pot fer possible 'el canvi' a Sant Cugat. En aquest sentit, ha reconegut que 'un dels motius' de la seva elecció com a número dos de la candidatura és la seva experiència de vuit anys com a regidor.\nUna entesa que no implica rebutjar una aliança post-electoral amb CiU\nL'alcaldable i presidenta d'ERC, Mireia Ingla, s'ha felicitat per l'acord, pendent de ratificar pels republicans. Ingla ha destacat la vàlua de Villaseñor en el món del municipalisme i ha apuntat que la coalició vol ser l'alternativa de govern a Sant Cugat. Sobre possibles pactes postelectorals amb CiU, situació que no preveu MES, Ingla ha remarcat que l'acord no veta futures aliances i que el nou projecte polític 'no es pot tancar portes'.\nA l'acord no hi ha cap punt que estableixi que no pot haver-hi cap acord amb cap partit després de les eleccions. Arribar a la ciutadania amb un acord que ja es marca barreres de bon principi no tindria cap sentit.\nA banda de Villaseñor, MES aportarà tres persones a la llista electoral: Francesc Osan, que anirà d'11; Jaume Espina, al número 18; i Araya Griso, com a suplent.\nA l'espera que ho confirmi la direcció nacional d'ERC, la coalició concorreria a les eleccions sota les sigles d'Esquerra Republicana de Catalunya-Acord Municipal-Moviment d'Esquerres (ERC-AM-MES).


Recomanen a les embarassades que es vacunin | iStockPhoto (Blue Planet Studio)\nRecomanen vacunar les embarassades amb certs factors de risc associats a malalties greus\nper Miguel Cuartas 05/08/2021 15:06h\nLes embarassades estan en el punt de mira de Sanitat sobre la necessitat que es vacunin contra la Covid-19 per evitar més problemes. En les últimes hores, hem conegut una sèrie de pautes que recomanen des de l'executiu respecte a la inoculació en les embarassades.\nSobre l'assumpte de les embarassades, la Comissió de Salut Pública, integrada per Sanitat, les comunitats autònomes i la FACME han arribat a un acord. El cas és que han proposat una sèrie de recomanacions per a la vacunació contra el coronavirus en dones embarassades.\nLes embarassades han d'estar vacunades a la fi del segon i tercer trimestre\nSi observem quins consells han ofert a les embarassades, destaca el més important de tots i el més necessari en benefici de la seva salut. Les dones embarassades han d'arribar «completament vacunades» al període de màxim risc de complicacions en cas d'infecció per Covid-19. El que és el mateix, han d'estar vacunades a la fi del segon trimestre i tercer trimestre de l'embaràs.\nL'Estratègia de Vacunació estableix des de la seva creació la possibilitat de vacunar les dones embarassades pel major risc de desenvolupar una malaltia greu. Especialment, sobre aquelles amb certs factors de risc associats a malaltia greu. Parlem d'edat materna avançada, major massa corporal, hipertensió arterial crònica, preeclàmpsia i la diabetis preexistent.\nCal recordar que a la 7a actualització d'aquesta Estratègia van acordar recomanar la vacunació a les dones embarassades. I també en el període de lactància amb dosis d'ARNm quan els toqués, segons el grup de priorització en el qual estiguessin.\nAquest consell es va dur a terme després de publicar-se als Estats Units una revisió de les dades actualitzades sobre seguretat de la vacunació. Aquests corresponien a gairebé 40.000 dones embarassades que van rebre aquestes vacunes d'ARNm.\nLa sèrie més extensa que inclou el trimestre de vacunació no va trobar un patró concret d'anomalies congènites independentment de l'hora de vacunació. Però, la Comissió de Salut Pública admet que «l'evidència disponible és encara limitada. Tampoc es disposa d'informació que relacioni el moment idoni de vacunació de l'embarassada i la major protecció conferida al nounat», asseguren.\n«No existeix contraindicació per a la vacunació en cap trimestre de l'embaràs»\nMalgrat tot, Sanitat afirma que «sembla que el risc de complicacions afecta no només al tercer trimestre sinó també a les fases finals del segon trimestre. Actualment, és especialment necessari recomanar la vacunació de les dones embarassades per disminuir el risc de complicacions. Ja sigui per a la mare com per al nounat», expliquen.\nSobre això, posen en valor que la vacuna «evita complicacions durant l'embaràs. Especialment, si hi ha factors de més risc com poden ser obesitat, edat major de 35 anys, hipertensió arterial, diabetis o preeclàmpsia». Així mateix, exposen que «no existeix contraindicació per a la vacunació en cap trimestre de l'embaràs».\nPer tant, advoquen per «prioritzar la vacunació de les dones embarassades pel seu major risc davant de la Covid-19, fomentant estratègies de captació específiques per a dones embarassades». Aquests consells adverteixen que les vacunes escollides per a la vacunació de les embarassades han de ser d'ARNm, més enllà de l'edat de la gestant.\nDe la mateixa manera, recomanen que les persones de l'entorn més proper a l'embarassada estiguin «correctament vacunades». A més, les embarassades i els seus convivents han de limitar els seus contactes, utilitzar mascareta, rentar-se les mans, ventilar els espais tancats, mantenir la distància i evitar les aglomeracions.\nSi una dona vol quedar-se embarassada, Sanitat i les comunitats autònomes consideren «convenient completar la vacunació abans». Malgrat tot, asseguren que es «pot consultar el millor moment per vacunar amb el seu professional sanitari», sentencien.


El més prioritari? La veritat Xavier Bonell Grau PERE TORDERA\nBarcelonaNo porta pistola ni fa dos foradets al diari per espiar infidelitats a la recepció dels hotels. El barret acostuma a deixar-lo a casa i només es posa gavardina -o abric llarg- si està plovent. És discret i parla fluixet. Sap observar i està acostumat a clissar la psicologia del seu interlocutor. No sempre és bon moment per explicar les interioritats de la seva professió. Sobretot quan algú a qui acaba de conèixer li pregunta anècdotes sucoses, l’interroga sobre si l’han enganxat alguna vegada en ple seguiment o, en el cim de la frivolitat, li demana si el pot acompanyar a una vigilància. Molts tòpics s’associen al detectiu privat. En general, tots plegats hem vist massa pel·lícules i ens muntem mons de fantasia per on ens agradaria deixar-nos perdre una estona. El Xavier toca de peus a terra i parla del seu ofici amb passió, coneixement i també uns grams de desmitificació. Li encanta el que fa, gaudeix cada dia de la imprevisibilitat congènita que porta associada l’estil de vida que ha triat. Li agraeixo que vulgui explicar-m’ho.


Автор темы Waroxas\nTindre l’oportunitat de retre un homenatge als grups que han marcat la nostra història personal i musical és una proposta que no hem pogut rebutjar. Un orgull, donar veu a moltes de les bandes i artistes que haurien de romandre en la nostra memòria col·lectiva.Els grups a qui retem homenatge són projectes que ja no estan en actiu. Alguns, des de fa molt de temps; uns altres s’han dissolt recentment. La nostra idea és clara: els protagonistes han de ser-ne els pioners, aquells que van ссылка posar la primera pedra en el difícil camí de la normalització a través de les cançons. Aquells que ens van inspirar a molts altres a fer la música que ens agradava i a cantar-la en valencià. Sense prejudicis i sense pors. En el seu cas, també sense massa ajuda. Però regalant-nos un futur (possiblement sense saber-ho) a les generacions que veníem després.


La Milana a Mallorca: 2011\nPublicat per Milana a 13:46 2 comentaris:\nDes d'avui ja podeu accedir als continguts del nou web sobre la milana a Mallorca. Al blog disposau d'un enllaç permanent, just davall la capcelera.\nAl web hi podreu trobar informació general sobre l'espècie (biologia, distribució, problemàtica) i també informació específica sobre la milana a Mallorca, amb dades poblacionals, incidència de la problemàtica i, sobre tot, les accions de conservació que s'estan portant a terme per aconseguir la recuperació d'aquesta au magnífica.\nPublicat per Milana a 10:29 Cap comentari:\nAvui inaguram el bloc!\nEn pocs dies penjarem la nova plana sobre la milana a Mallorca, a l'adreça www.gobmallorca.com/milana. En ella hi podràs trobar informació general sobre aquesta espècie, sobre la problemàtica que l'ha situada al llindar de l'extinció a les Illes Balears, i sobre les iniciatives que des de fa una anys es realitzen per aconseguir la recuperació i la conservació d'aquest animal tan magnífic.\nPerò a més a més d'aqueixa informació, en bona part estàtica, volíem disposar d'un raconet on poder contar detalls, notícies, avanços, impressions, ... i que aquest raconet fos també un lloc de trobada on els visitants ens poguessin fer arribar les seves opinions.\nAixí ha nascut aquest Bloc sobre la Milana a Mallorca, en el qual de d'ara t'animam a participar!\nPublicat per Milana a 20:02 Cap comentari:


Déu, caos, cosmos\nDéu, caos, cosmos.\nDavid JOU: Déu, caos, cosmos. Horitzons del diàleg entre ciència i religió.\nAssaig, II, Barcelona, Viena Edicions, col·lecció «Carta Blanca», 2008.\nAquest llibre tracta, amb naturalitat, del diàleg entre ciència i religió. Practica els tres tipus de coneixement a què està avesat: el científic, el religiós i l’estètic. En les dues primeres parts explora sobretot les repercussions de la ciència en la religió, mentre que en la tercera expressa, tot glossant alguns poemes, la capacitat de celebració religiosa del món. Mostra que ciència i religió són àmbits culturals distints, que no competeixen en el mateix pla: la ciència és de l’ordre del saber, mentre que la religió és de l’ordre de la fe, sense que per això quedi relegada a les tenebres exteriors de la irracionalitat.\nSi hi ha un contenciós tradicional entre ciència i fe és per un malentès. Per a la fe el problema no és pas la ciència, sinó el cientisme, una ideologia parasitària de la ciència, segons la qual no hi ha tres tipus de coneixement legítim, sinó un de sol, el científic. David Jou sosté que entre ciència i religió, malgrat els problemes, hi pot haver no solament coexistència pacífica, sinó també convivència amable. (De la presentació del llibre feta per Pere Lluís Font a QVC).\nDavid JOU (Sitges 1953) és catedràtic de la Matèria Condensada a la UA Barcelona. Com a investigador, és autor de cinc llibres i d'uns dos-cents articles de recerca en revistes de difusió internacional. Membre de nombroses entitats i associacions de Catalunya. La presentació d'aquest llibre respon a la voluntat de donar a conèixer i posar a l'abast dels nostres lectors elements i recursos que ens ajudin a la reflexió i a actualitzar la nostra mirada sobre la realitat i la seva interpretació, contribuint així a eixamplar els nostres horitzons mentals, en aquesta ocasió a partir de les interessants reflexions contingudes en aquest llibre. Per tal d'oferir una panoràmica del seu contingut, tot seguit fem un extracte del pròleg seguint el propi autor.\nDavid JOU, catedràdic de Física de la Matèria condensada a la UAB (1)\nEl diàleg entre ciència i religió és una frontera cultural especialment activa i inquieta. L'avenç de la ciència i de la tecnologia obren a l’experiència humana perspectives inèdites que configuren maneres noves de percebre el món i la vida. En aquest context, algunes inquietuds i preguntes de fons que constitueixen part de l'entrellat de la vivència religiosa i de la percepció del sagrat adquireixen nous matisos i interrogants. Com la ciència i la religió influeixen en la nostra manera d'estar en el món i de dialogar-hi? Quines diferències i quines relacions hi ha entre el coneixement científic i el religiós? Quina legitimitat tenen l'un i l'altre i quina mena de plenituds aporten i de servituds demanen? Quina dimensió sagrada subsisteix en les coses i en la vida un cop exposades a les llums i les ombres de la ciència? Com afecten la ciència i la tecnologia la vivència religiosa? Quines repercussions teològiques han tingut les revolucions científiques? Quin lloc hi ha per a la idea de Déu i l'acció de Déu al món, en el marc de les diverses cosmovisions científiques?\nLa ciència, basada en un mètode concret de coneixement és religiosament i metafísicament neutra, és a dir, no pot concloure res sobre Déu, ja que aquest no és objecte de la seva metodologia. El diàleg entre ciència i religió pot il·luminar alguns dels seus plantejaments respectius. La ciència com la religió són, al cap i a la fi, exploracions del món, el seu contacte pot contribuir, com a mínim, a l’esponjament de la curiositat i l'amenitat intel·lectual de la vida.\nTant la ciència com la religió desborden els seus àmbits estrictes i esdevenen formes generals de veure el món, és a dir, formes de cultura. La dimensió cultural de la religió sobreïx la creença estricta i esdevé una manera de considerar el món i d'organitzar la vida; també la dimensió cultural de la ciència esdevé una visió molt influent del món. Plagui o no al científic, els seus resultats obren tot un joc d'interpretacions i ressonàncies enllà del seu marc estricte de validesa. És precisament en aquest domini incert d’extrapolacions i de suggeriments on la fe i la ciència poden interferir, interaccionar, fecundar-se o combatre’s.\nPot ser que la ciència faci menys versemblants algunes afirmacions religioses o que, per contra, ajudi a obrir la persona cap a una dimensió sorprenent de la realitat, propera a la intensitat del sagrat. L'ambient sembla propici a un diàleg, estimulat per una religió encuriosida, per una ciència conscient dels seus límits epistemològics i ètics, i per una sensació comuna de responsabilitat greu en el futur immediat de la humanitat. En tot cas, la sensació que la ciència i la tecnologia no donen resposta a totes les preguntes, ni sacien tota l'avidesa de viure, ni omplen la buidor en què ens deixen les tempestes de la vida, és prou estesa a la nostra societat, malgrat l'anestèsia espiritual de la dispersió, el soroll i l’atrafegament generals. Podria ser que l'enlluernament per tantes novetats tecnològiques ens fes menystenir tresors de saviesa que, a l’hora de la veritat, trobem a faltar, dels quals no podem prescindir sense perdre autèntica qualitat de vida, i que cerquem —tenint-los ben a prop— tan desorientadament.\nEls al·licients de la ciència en la vida intel·lectual són considerables. D'una banda, ofereix un mètode fructífer de coneixement. A més ensenya a veure relacions entre aspectes diversos de la realitat que semblarien inconnexos sense la ciència, i a observar-ne molts detalls i matisos. Invita a viure en la frontera del coneixement i té un lligam profund amb la història de la cultura, la filosofia, la tecnologia, l'economia i la societat. Els al·licients de la religió també poden ser notables: una obertura a l'interrogant del sentit i a la presència dels altres, una confiança en el balanç global de la realitat, una sensibilitat oberta a ressonàncies inaudibles i profundes davant l'experiència del món, una disciplina de les passions, que les faci més fructíferes, un caliu afectiu i una tensió intel·lectual, una consolació i una esperança. Ciència i religió exploren una realitat global conjunta, però apunten a aspectes diferents, amb mètodes diferents i propòsits diferents. L’Univers, el temps, la matèria, l'ordre, el caos, la bellesa, la vida, el fet humà proporcionen un vast camp d'interacció entre ciència i religió, un lloc on conflueixen, si més no parcialment, les seves mirades i discursos, tot i que cadascuna guardi la seva autonomia. Ens agrada creure que la veritat última hauria d'incloure tots aquests aspectes i que no hi hauria d'haver contradiccions definitives entre totes dues.\nEl diàleg entre ciència i religió és un estímul per conèixer una mica més de ciència i de relacionar-la amb aspectes que ens commouen profundament i que toquen de ple la vida. D'altra banda, invita a conèixer millor la religió i a examinar quins dels seus aspectes —pel que fa a la imatge del món— depenen d'un moment cultural concret i quins són més purs, profunds i essencials. Finalment, també té interès aplegar persones de diferents religions, i debatre sobre la manera de veure el món i anar guanyant en coneixement i confiança mutus.\nLa meva activitat ha tingut tres pols: la poesia, la ciència i la religió, tres formes d'explorar, interpretar i viure la realitat, i de les quals m’han atret, també, les fronteres mútues i contactes entre ciències i humanitats. M'he limitat a reflexionar sobre dos aspectes essencials de la vida d’una persona que —com tantes altres— ha estimat la ciència i ha viscut la fe. No he buscat en la ciència justificacions a la fe, que sento viva i immediata. Ara bé, la ciència és una activitat tan bella, tan atractiva, tan fructífera, tan útil, tan influent en la forma de vida i la cultura moderna, que no la voldria sentir oposada a la fe: dibuixa una imatge fascinant del món, ens omple de sorpreses, estimula el pensament i la imaginació, enriqueix les capacitats d'acció. La fe m’ha proporcionat una felicitat considerable, i m'ha resultat un estímul per a buscar formes poètiques que reflecteixin les inquietuds espirituals del nostre temps, tot escoltant els dubtes, les vacil·lacions, les reserves, els desdenys de tants dels nostres contemporanis sobre la religió en general i el cristianisme en particular.\nCom a científic i com a poeta, he pogut constatar la curiositat amb què s'interpel·la aquests personatges. Es pregunta al científic si hi ha lloc per a Déu en la imatge del món que ha anat construint la ciència, i es demana al poeta que expressi les vivències que li ha proporcionat pensar en Déu o abandonar-se a Ell. Se'ls sol·licita que expliquin perquè creuen o no creuen: arguments, experiències, conviccions raonades i, si pot ser, eloqüents. Aquest llibre, a diferència dels altres que conec sobre aquests temes, presenta tant l’aspecte científic com el poètic d'aquesta exploració.\nEn la primera part, examino alguns aspectes del mètode científic i de la vivència religiosa, per tal de precisar les relacions entre ambdós i d'explorar les repercussions culturals de la ciència i la tecnologia en el que puguin afectar l'experiència de la religió. En la segona, esbosso una panoràmica de les idees essencials d'algunes revolucions científiques i les seves ressonàncies teològiques. A continuació, examino el lloc dels humans en el cosmos i el caos de l’Univers, de la natura i de la societat, i la visió sobre les relacions entre Déu i el món en el marc de la ciència actual. La darrera part és dedicada a l'expressió d’aquestes qüestions des d’un vessant més emotiu, tan rellevant en la vivència religiosa, i que no quedaria reflectit en una anàlisi estrictament expositiva i argumentativa.\nPart I: Com afecten la ciència i la tecnologia la dimensió religiosa?\n1. Coneixement científic i vivència religiosa\n2. Les interferències de la ciència i la tecnologia en la vivència religiosa\nPart II: Cosmos i caos: entre l’anàlisi científica i el sentiment del sagrat\n3. Les ressonàncies religioses de les revolucions científiques\n4. Cosmologia i evolució: indagacions sobre el nostre lloc a l’Univers\n5. De l’Univers determinista a l’Univers autoorganitzat: indagacions sobre Facció de Déu a l’Univers\n6. La fi del món segons la ciència\nPart III: Ciència i celebració: entre la mirada de la natura i l’experiència de l’Altre\n7. El dinamisme cultural de la vivència religiosa\n8. Visions científiques de la natura i celebració religiosa del món\n9. El do de la raó, la racionalitat de l’Univers\n10. De la hipòtesi innecessària al plaer del sagrat\n(1) DAVID JOU I MIRABENT\n(Sitges, 1953) és catedràtic de Física de la Matèria Condensada a la Universitat Autònoma de Barcelona. Com a investigador en termo- dinàmica de processos irreversibles ha publicat cinc llibres i uns dos-cents articles de recerca en revistes de difusió internacional, obra per la qual ha rebut, entre altres, els premis Rey Juan Carlos I i Ciutat de Barcelona, i la Medalla Narcís Monturiol. És autor de nombrosos articles de divulgació científica i dels assaigs Matèria i materialisme, El temps i la memòria en la ciència contemporània, Algunes qüestions sobre ciència i fe, i Ciència, fe, poesia. És membre de l’lnstitut d'Estudis Catalans i de la Reial Acadèmia de Doctors, i membre correspondent de la Real Academia de Ciencias Exactas, Físicas y Naturales i de l’Accademia Peloritana de Messina.\nParal·lelament a la seva activitat científica ha publicat una extensa obra poètica que destaca pel conreu de temes científics, religiosos, cívics, cinematogràfics, una recerca formal amb un acusat component visual i una acurada composició. Aquesta obra ha estat aplegada en els volums L’èxtasi i el càlcul (2002) i L’huracà sobre els mapes (2004), i traduïda, parcialment, al castellà, al francès, a l’anglès, a l’alemany, al rus i a l’hongarès. El seu assaig El laberint del temps, la simfonia de la matèria (2006), publicat en la col·lecció Carta Blanca de Viena Edicions, ha rebut una acollida excel·lent per part del públic i de la crítica.


ATENCIÓ!!!HUI DE NOU TEMPESTES ⛈⛈⛈⛈⛈⛈⛈🌩🌩🌩🌩🌩🌩 - MeteoPoble\nATENCIÓ!!!HUI DE NOU TEMPESTES ⛈⛈⛈⛈⛈⛈⛈🌩🌩🌩🌩🌩🌩\nBon dia!!! De nou mirem al cel I el tenim poc nuvol,aquesta aspecte canviarà aquesta vesprada amb la possibilitat de creixement de tempestes.\nAlgunes pluges d’ahir més destacables a causa d’eixos ruixats i tempestes foren a la mitat nord encara que les comarques centrals també rebien alguns ruixats a última hora. Destaquem els 16,3 mm del Toro o els 15,4 mm de Jérica. Registres inferiors als 10 mm trobem poblacions com Cirat, Fanzara o Vistabella del Maestrat.\nLes temperatures mínimes aquestes hores en ningun cas baixen a valors negatius, trobem els 0 °C de la rambla de Bocairent i valors entre 1 i 2 °C a Vistabella del Maestrat, Morella o Forcall. També valors molt suaus entre 16 i 17 °C com Pilar de la Foradada, Oriola o Elx.\nHUI I DEMÀ MÉS TEMPESTES\nHui de nou mati de calma, però de cara la vesprada les tempestes per l’interior guanyaran protagonisme, hui la major possibilitat que les tempestes siguen fortes les trobem a les comarques dels Ports, l’Alt Maestrat, L’Alcalatén, Alt Millars, Alt Palància, Serrans, Plana d’Utiel i després a la Zona de la ¡¡¡DIÀNIA!!! Com l’Alt Vinalopó,l’Alcoià, el Comptat o la Vall d’Albaida. Aemet activa l’avís groc per tempestes el dia de hui a zones com l’Alt Vinalopó.\nDemà mati alguns models veuen la possibilitat que entren algunes precipitacions a la costa de les comarques de la província de València i nord d’Alacant, veurem si acaben entrant aquestes pluges pel litoral. De vesprada de nou creixeran núvols d’evolució que deixaran ruixats I tempestes per l’interior.\nA partir de dilluns s’estabilitza la situació, però encara queden restes d’inestabilitat que podrien deixar alguna gota o tempesta aïllada. Dimarts intervals de núvols sense pluges en un principi. Dimecres de nou podríem tindre una lleugera inestabilitat amb pluges a la costa. Les temperatures es mantindran suaus fins dimecres que baixarien de manera notable.\nSembla que la tendència a mitjans de la pròxima setmana es a instalar-se l’anticicló que deixarà un oratge tranquil i assolellat i amb temperatures suaus.\nDe moment es tot per hui,gaudiu,precaució amb les tronades i fins demà.\nImatge de Fina.\n← ACTUALITZACIÓ PREVISIÓ,ALGUNES TEMPESTES I MÉS FRED DIMARTS⛈⛈⛈⛈❄❄❄❄❄🌧🌧\nHUI DE NOU PLOURÀ, VARIABILITAT PRÒXIMS DIES🌦⛅🌩⛈🌧🌦⛅🌩🌧⛈🌦⛅ →


El topless al servei d'una revolució - VilaWeb\nAutor/s: Núria Orriols, Fabián Pérez\nEl topless al servei d'una revolució\nFemen irromp en l'arena pública amb un nou model de protesta feminista\nDos supòsits: “greu perill per la vida o la salut física/psíquica de la dona” o per delicte “contra la seva llibertat i indemnitat sexual” sempre i quan s’hagi denunciat. Així queda el dret a l’avortament després que el passat 20 de desembre el ministre de Justícia, Alberto Ruíz Gallardón, presentés en Consell de Ministres l’avantprojecte de Llei de Protecció de la Vida del Concebut i els Drets de l’embarassada. L’anunci dels detalls de la reforma de l’avortament –esperada pels sectors més conservadors- ha suscitat un ampli rebuig per part dels col·lectius progressistes i feministes de la societat. Entre les entitats tradicionals en defensa dels drets de les dones, ha aparegut Femen, un moviment feminista nou a Espanya -nascut a Ucraïna l’any 2008- que s’organitza a través de cèl·lules de mobilització en diferents seus nacionals i que es caracteritza per la seva manera de manifestar-se.\nSegons la pàgina web de l’organització, aquesta nova forma d’acció feminista s’anomena “sextremism” i consisteix en manifestar-se en topless i escriure’s les seves protestes als pits, la panxa i a l’esquena. A diferència del feminisme tradicional, proposen “destruir el patriarcat” a través d’un mètode de lluita diferent. Admeten que el “sextremism” és una manera “agressiva” de protestar, però no violenta, i reivindiquen el dret de la dona de defensar els seus drets de la manera que considera més oportuna.\nDes de Femen asseguren que “la dona està subjecte a un estricte control del qualitat i regulació per part del patriarcat”; el sistema utilitza el cos de la dona com a eina de repressió, i per això, volen fer-ne ús “per la seva alliberació”. Els símbols utilitzats habitualment per les activistes són: una corona de flors com a “símbol de feminitat i orgull”, el 'body-poster' i el seu logotip. “El meu cos, és la meva arma”, resumeixen.\nActualment compten amb centres de formació FEMEN a Ucraïna i França, on el que fan és “preparar” activistes per realitzar les seves particulars accions. Pel que fa al finançament d’aquesta entitat, des de FEMEN expliquen que reben donacions de personalitats que comparteixen els seus ideals, i a través de la venda d’articles i accessoris de l’organització a través de 'Femenshop'.\nLa lider de FEMEN a Espanya és l’asturiana Lara Alcázar (21 anys), activista que juntament amb la ucraïnesa Inna Shevchenko i la francesa Pauline Hillier van protagonitzar la protesta contra Ruíz Gallardón al Congrés amb el tors nu. Les activistes van irrompre a la cambra parlamentària com a públic, amb el lema "L’avortament és sagrat", i es van destapar en la intervenció del Ministre per fer valdre les seves reivindicacions. En una entrevista de l’activista a El País, Alcázar assegura que “si per Gallardón és sagrada la seva moral, per Femen és sagrat el dret a l’avortament”.\nActualment -assegura en la mateixa entrevista-, són entre 15 i 20 activistes a Espanya i recullen les seves activitats i promoció del moviment a la seva pàgina de Facebook. Les seves principals reivindicacions són en contra l’església catòlica i la reforma de l’avortament. “Espanya ha tornat a la dictadura” arran de les últimes reformes.\n“No tenim referents en el lideratge femení”\n“Tinc una trajectòria en la política, però també en les xarxes socials i en l’activisme feminista”. Lourdes Muñoz, (ex diputada del PSC al Congés i membre de 'Donesenxarxa') es considera feminista de la igualtat; creu en les vies institucionals per arribar a l’equiparació dels dos gèneres, sobretot en els nuclis de poder.\nMuñoz admet les dificultats d’accés que avui dia encara té la dona per arribar als centres de decisió, “no tenim referents de dones que es dediquin al lideratge”, “ens han ensenyat a valorar més els homes que les dones”. La manca de models de lideratge de dones –diu Muñoz- provoca que ens ”encaixin” en determinades maneres de fer. Parla de Tatcher, Merkel (...) “som diverses”, denuncia, “i per demostrar-ho necessitem ser moltes a la política”.\nL’ex diputada descriu quines són les actituds que es veuen en general als partits polítics davant de joves promeses, quan es tracta d’un home “el noi té carrera”, en canvi, si és una dona “és massa ambiciosa”. “Ens cal un canvi de valors”.\nTanmateix, ella mateixa reivindica “els avanços” en matèria de drets i llibertats de les dones en les últimes legislatures socialistes. Destaca la Llei Integral contra la Violència de Gènere, la Llei d’Igualtat, i la Llei d’Avortament. “Amb Zapatero vàrem aconseguir posar la dona al centre del debat públic”, això es deu –afirma- al treball dels grups feministes dins el PSOE.\nCronologia de la història del feminisme\nL'acció de Femen a Europa\nFemen a la xarxa\n[&amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;lt;a href="//storify.com/Fabian10_/la-evolucio-de-femen-a-espanya" target="_blank"&amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;gt;View the story "L'evolució de Femen a Espanya" on Storify&amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;lt;/a&amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;gt;]\nFemen i l’activisme tradicional\nLa forma de protesta d’aquestes noves activistes contrasta amb les formes clàssiques de les reivindicacions feministes. Malgrat la diversitat de corrents dins de la defensa dels drets de les dones (veure gràfic), el “feminisme de la igualtat” ha usat mètodes com les quotes o altres polítiques de discriminació positiva per aconseguir una major visibilitat de les dones en societat. En aquest sentit, aquest tipus de feminisme ha intentat fer ús de les mateixes eines del sistema polític vigent per a reivindicar i aconseguir els seus drets. Com encaixa Femen en aquesta tradició?\n“Mira els pits, no perquè els toquis, si no perquè m’escoltis (...) elles dominen el seu cos”. Lourdes Muñoz, fundadora de "Dones en xarxa" i ex diputada del Congrés pel PSC, assegura que té un “sentiment d’ambivalència” respecte a aquest nou grup de protesta: “sempre hem volgut fugir de l’ús del cos de les dones, i ara elles es reivindiquen en boles”.\nMuñoz entén que aquest moviment sorgeix en un moment en què el cos de la dona torna a ser el centre del debat públic: reforma de la llei de l’avortament, casos d’ablació, augment de trastorns alimentaris com l’anorèxia o la bulímia (...). “Té sentit en el moment que vivim”, diu.\nUna opinió semblant té Tània Verge, professora de ciències polítiques a la UPF i especialista en investigació de Gènere i Política. “Es pot interpretar que ensenyar els pits converteix a la dona en un objecte” però alhora assegura que “la por de la societat a la llibertat sexual femenina” és el que ens provoca aquesta sensació.\nEn aquest sentit, la líder de 'Femen Spain' Lara Alcázar, en una entrevista a El Mundo, afirma que el cos de la dona és vist pel sistema “com alguna cosa obscena”, i Femen l’usa com a “arma de resistència i d’atac”. “Un tors femení al descobert és tan fort com qualsevol pistola”, afirma contundent.\nLa politòloga Tània Verge, opina que aquest tipus de protesta funciona perquè “capta l’atenció dels mitjans”; ara bé, és escèptica en la influència que pot tenir Femen en les polítiques públiques o en la conscienciació de la societat.\nGràfic varietats de feminisme\nQuin és el resultat de la lluita?\n“En el Govern català i en l’executiu espanyol la presència de dones és inferior al 30%”, apunta la investigadora de “Gènere i Política”, Tània Verge. La politòloga també crítica que la mateixa situació s’agreuja en el món privat on afirma que la presència femenina no arriba al 10% en els consells d’administració de les empreses. En l’àmbit laboral també explica que els contractes “més precaris” i els treballs a temps parcial “continuïn sent majoritàriament ocupats per dones”. I així afegeix, “el repartiment de les tasques domèstiques no és igualitari ni de casualitat”.\nPel que fa al resultat de la llei de paritat del govern socialista de Jose Luís Rodríguez Zapatero, opina que “ha aconseguit un 40% de presència femenina a les cambres parlamentàries” però no ha propiciat una major presència espontània de les dones a la política, “els homes segueixen sent el 60%”.\nÉs per això que Verge continua reivindicant el feminisme com a eina “necessària” perquè “la igualtat no està aconseguida en cap dels àmbits encara. A Espanya existeix una igualtat formal però no real”, assegura que en realitat “no es posa en pràctica la legislació”. Sense dubte, queda molt camí a seguir.


Alberg TORRE DEL BARÓ: Inauguració del Zoo del Pirineu.\nInauguració del Zoo del Pirineu.\nPublicat per www.regió7.cat\n24.06.2014 | 08:28\nD.P.ODÈN El Solsonès ja disposa d'un centre d'exhibició de fauna on s'ofereixen espectacles de vols lliures d'aus rapinyaires. Després de més de quatre anys de "lluita i tràmits", ahir el zoo del Pirineu, ubicat a Canalda (Odèn) va obrir portes. L'alcalde del municipi, Andreu Alet, va defensar la seva importància estratègica, sobretot, per al turisme "de tota la comarca", mentre que el conseller Pelegrí va remarcar, també, l'aportació del projecte "a la biodiversitat del país". El seu departament i el zoo van rubricar ahir un acord segons el qual el centre acollirà exemplars irrecuperables.\nLa impulsora del projecte, Stania Kuspertova, va congratular-se ahir de poder obrir portes després "d'anys de lluita". El fet que l'espai estigui ubicat en una zona natural protegida, als peus del Port del Comte, ha allargat els tràmits burocràtics i els diferents permisos. Kuspertova va agrair ahir a la seva família i a les diferents administracions locals -i la del mateix departament d'Agricultura- el suport rebut.\nPublicat per Alberg Torre del baro a 12:39


L’exposició es fixa en el modernisme com a inici de la cultura del disseny, l’emmarca en el context europeu i en destaca els nexes i la singularitat del cas català. La mostra presenta una interpretació del modernisme partint del paper protagonista que hi van tenir les arts decoratives i aplicades, artesanes i industrials.\nLes dues obres de Masó incloses a l'exposició són un esplèndid marc per a la família Cendra d'Anglès, i un vitrall de la Casa Ensesa de Girona. El primer, fins ara inèdit, va ser adquirit recentment pel Museu del Disseny de Barcelona i s'exposa per primera vegada després d'una acurada restauració. Aquest marc va ser possiblement el primer encàrrec que Tomàs de Cendra (1864-1938) va fer a Masó. Formalment, així com per les seves dimensions i el treball ornamental, es tracta d’una de les peces decoratives més destacades del jove Masó, plenament immers en l’estètica modernista. Cendra, un ric hisendat d’Anglès, va confiar a Masó la reforma d’un mas a Sant Hilari Sacalm, el Soler de Mansolí, just quan aquest acabava els estudis d’arquitectura, el 1906. Sembla que aquest marc va ser fet per a la casa pairal dels Cendra, ca l’Espinàs, que Masó va reformar uns anys més tard, entre 1913 i 1916, coneguda des d’aleshores com Can Cendra (actual seu de l’Ajuntament). La inscripció gravada a la part central inferior del marc indica les dates de casament de Tomàs de Cendra amb Dolors Homs i Burés, i les de naixement de les seves filles: “Desposoris / 15 Maig 1891 / Natalicis / Carmen 14 Mars 1890 / Pilar 20 Juny 1891 / Lluisa 11 Janer 1895”. Masó va voler crear un objecte realment imponent basant-se en el contrast entre materials, formes, volums i colors – la duresa del ferro i les formes geomètriques oposades a la delicadesa de les roses en alt relleu, el metall en forma de cinta i llaços, la sinuositat de les corbes i perfils de la fusta – sempre amb la seva característica voluntat de ressaltar la qualitat dels artesans que treballaven amb ell.\nEl vitrall de la Casa Ensesa de Girona (c. 1915) és un dipòsit del Museu d'Història de Girona al Museu del Disseny de Barcelona. L’ampliació i reforma de la casa de Josep Ensesa i les oficines de la seva farinera, La Montserrat, van donar l’oportunitat a Masó de fer un dels seus millors interiors noucentistes a Girona. La casa (actual Escola Municipal de Música) es conserva, però molt alterada. Per sort es van conservar bona part dels magnífics vitralls. La campaneta del vitrall, una de les icones florals predilectes de Masó, és l’element decoratiu que es repetia per tota la casa, integrada en la geometria que dominava el disseny de portes, finestres i mobles. Aquest vitrall (75,5 x 322,5 cm), procedent del rebedor de la casa, va ser fabricat per Rigalt, Granell i Cia de Barcelona, el principal fabricant de vitralls que hi havia a Catalunya durant les primeres dècades del segle XX.\nMés informació sobre l'exposició al web del Museu del Disseny de Barcelona


Guia per a una campanya de renda sense paper | icag.cat\nGuia per a una campanya de renda sense paper /\nGuia per a una campanya de renda sense paper\nLes principals novetats per als autònoms i les mares treballadores\nCita amb Hisenda. La campanya de l'IRPF corresponent als ingressos de 2018 va començar dimarts, i les novetats normatives més rellevants afecten autònoms, mares treballadores, llars amb estudiants becats o famílies nombroses. Jesús Sanmartín, president del Registre d'Economistes i Assessors Fiscals, respon preguntes d'interès.\n'Agència Tributària fa un pas cap a la digitalització completa del procés: després d'haver suprimit des de 2014 l'opció, ja llavors residual, de fer la declaració a mà, aquest any s'extingeix la possibilitat d'imprimir la «predeclaració». Serà per això la primera campanya sense paper, la més telemàtica.\nTé obligació de presentar la declaració?\nNo existeix l'obligació de declarar quan es percebin, amb caràcter general, les següents rendes exclusivament: 22.000 euros de rendiments del treball quan provinguin d'un sol pagador o 12.643 euros quan es percebin rendiments de més d'un pagador, sempre que la suma de les rendes obtingudes pel segon i restants pagadors no superin 1.500 euros; en cas de rendiments de capital mobiliari i guanys patrimonials, quan les percepcions no superin 1.600 euros; en rendes immobiliàries, rendiments de Lletres del Tresor o subvencions per a adquirir habitatges protegits, el límit és de 1.000 euros. No obstant això, estaran obligats a declarar en tot cas els contribuents que vulguin obtenir la devolució que els pugui correspondre.\nSi s'equivoca en contra seva en presentar la declaració, com pot esmenar l'error?\nLa sol·licitud de rectificació de l'IRPF es pot realitzar presentant una nova declaració, ja correcta, marcant la casella corresponent.\nLa beca pública que li han concedit per realitzar estudis tributa íntegrament?\nCom a novetat per a l'exercici 2018 s'incrementa el límit exempt de les beques públiques i les concedides per entitats de mecenatge per a cursar estudis. La quantitat exempta s'eleva a 6.000 euros anuals (abans 3.000) i fins als 18.000 euros a l'any si la beca té per objecte compensar despeses de transport i allotjament per a estudis reglats (fins al nivell de màster inclòs o equivalent) o fins a 21.000 euros anuals quan, a més, es tracti d'estudis a l'estranger. La dotació exempta de les beques per a la realització d'estudis de doctorat s'eleva fins als 21.000 euros si es cursen a Espanya o als 24.600 euros si es realitzen a l'estranger.\nHa estat tot l'any o part del mateix a l'estranger prestant algun tipus de servei.\nSi durant 2018 s'ha desplaçat fora d'Espanya per prestar els seus serveis en un o en diversos països, no haurà de declarar la totalitat del sou percebut perquè estarà exempta la part corresponent als dies treballats a l'estranger, amb un límit màxim de 60.100 euros, sempre que en els territoris en què es facin els treballs s'apliqui un impost de naturalesa idèntica o anàloga al nostre i no es tracti d'un país o territori considerat com a paradís fiscal.\nTé més de 65 anys i ha obtingut un guany patrimonial en 2018 per la venda d'algun element patrimonial.\nEn aquest cas no tributa el guany sempre que l'import total obtingut es destini, en el termini de 6 mesos, a constituir una renda vitalícia assegurada al seu favor d'un màxim de 240.000 euros. En tot cas, aquests contribuents no han de tributar pels guanys obtinguts quan transmetin el seu habitatge habitual.\nQuins requisits s'han de complir per no tributar pel guany obtingut de l'habitatge habitual?\nÉs necessari reinvertir l'import total obtingut en l'adquisició d'un altre habitatge habitual. Si l'import reinvertit és inferior al percebut, el guany patrimonial quedarà exempt en la mateixa proporció en què estigui l'import reinvertit respecte de la quantitat total obtinguda en la venda. La reinversió haurà d'efectuar-se en el termini de 2 anys des de la data de transmissió de l'anterior. També és admissible aplicar l'exempció quan les quantitats obtingudes es destinin a pagar un nou habitatge habitual adquirit en els dos anys anteriors a la transmissió.\nL'han acomiadat i ha percebut alguna quantia en concepte d'indemnització.\nLa indemnització per acomiadament o cessament queda exempta de l'impost en la quantia establerta amb caràcter obligatori en l'Estatut dels Treballadors, en la normativa de desenvolupament del mateix o en la reguladora de l'execució de sentències, sempre que no sigui per acord, conveni o pacte. No obstant això, hem de tenir present que existeix un límit absolut a l'exempció de 180.000 euros, havent-se de tenir en compte que no afecta els ERO aprovats o els acomiadaments col·lectius en els quals s'hagués obert el període de consultes abans d'1 d'agost de 2014, encara que l'acomiadament es produeixi posteriorment.\nSi l'inquilí no li ha pagat part del lloguer, ha de declarar-lo igualment?\nEncara que no s'hagi produït el cobrament, les quantitats reportades han de declarar-se, ja que s'aplica el criteri d'imputació de l'exigibilitat. Ara bé, d'igual forma podran deduir-se les quantitats que tinguin la consideració de saldos de dubtós cobrament, si es compleixen les condicions per a això (concurs de l'inquilí o que hagin transcorregut sis mesos des de la primera gestió de cobrament fins al 31 de desembre de 2018).\nQui ha de declarar els interessos d'un compte bancari quan hi figura més d'un titular?\nEn principi els interessos han de declarar-los tots els titulars del compte per parts iguals a aquests, o en la part que a cadascun li correspongui. No obstant això, aquesta atribució pot desvirtuar-se si es prova que els diners dipositats en la mateixa són solament propietat d'un dels titulars del compte, en aquest cas, els rendiments li correspondran exclusivament a ell.\nSi és empresari o professional, sap que hi ha novetats quant a les despeses que pot deduir?\nA partir de 2018, com a novetat, es regula la deduïbilitat de dues despeses a l'efecte de la determinació del rendiment net: els de subministraments en cas de contribuents que desenvolupen l'activitat en el seu habitatge habitual i els de menjars o allotjament en l'exercici de l'activitat. Dels subministraments en l'habitatge habitual afectat parcialment a l'activitat econòmica, com aigua, gas, electricitat, telefonia i internet, es pot deduir el 30% de la part proporcional dels mateixos als metres quadrats destinats a l'activitat, en relació amb la superfície total de l'habitatge. També es poden deduir les despeses de manutenció incorregudes a realitzar l'activitat, que s'abonin per qualsevol mitjà electrònic de pagament, fins a un màxim de 26,67 euros o 48,08 euros al dia, si no es pernocta.\nHa venut algun actiu? Sap quin és el preu de transmissió que ha de tenir en compte?\nSi l'any 2018 ha venut un bé o dret, ha de calcular el guany o pèrdua patrimonial per la diferència entre valor de transmissió i valor d'adquisició, sent el valor de transmissió l'efectivament satisfet, sempre que no resulti inferior al de mercat; en aquest cas preval aquest, minorat en totes aquelles despeses i tributs inherents a l'operació que hagin corregut a càrrec seu, com, per exemple, les despeses de notaria, l'impost de plusvàlua municipal, el cost de la immobiliària que ha actuat com a intermediari, etc. Si l'immoble l'hagués comprat abans de 1994, consideri la possibilitat de rebaixar el guany patrimonial aplicant als coeficients d'abatiment.\nSi té la guarda i custòdia compartida, existint anualitats per aliments per decisió judicial, sap si pot optar per l'aplicació del règim d'anualitats per aliments?\nEl progenitor o progenitors que tinguin la guarda i custòdia dels fills, encara que sigui compartida, podran aplicar-se el mínim per descendents, per ser la persona amb la qual els descendents conviuen, i això és incompatible amb l'especialitat aplicable en els supòsits d'anualitats per aliments a favor dels fills. En cas que s'extingeixi la guarda i custòdia sobre un fill per aconseguir aquest la majoria d'edat, s'aplicarà l'anteriorment reflectit mentre el contribuent progenitor de què es tracti mantingui la convivència amb el fill.\nQuè s'entén per aliments a favor dels fills?\nS'entén per aliments tot el que és indispensable per al manteniment, habitació, vestit i assistència mèdica. Els aliments comprenen també l'educació i instrucció del fill mentre sigui menor d'edat i encara després, quan no hagi acabat la seva formació per causa que no li sigui imputable. Entre els aliments s'inclouran les despeses d'embaràs i part, si no estan coberts d'una altra manera.\nEn el cas de separació matrimonial, coneix com s'aplica el mínim per als fills comuns?\nCorrespondrà a qui, d'acord amb el que es disposa en el conveni regulador aprovat judicialment, tingui atribuïda la guarda i custòdia dels fills en la data de meritació de l'impost, en tractar-se del subjecte que ha de conviure amb aquells. En conseqüència, haurà d'atendre's al cònjuge que tingui atribuïda aquesta guarda i custòdia en la data en què es produeixi la meritació. No obstant això, quan sigui compartida, es prorratejarà entre tots dos, amb independència d'aquell amb qui estiguin convivint a 31 de desembre.\nSi durant 2018 ha aportat a un pla de pensions, sap que pot reduir la seva factura fiscal?\nEn aquests casos pot reduir en la base imposable del seu impost les quantitats aportades amb el límit menor de 8.000 euros anuals o el 30% de la suma dels rendiments nets del treball i d'activitats econòmiques percebuts individualment en l'exercici. A més, si un cònjuge no obté rendiments nets del treball ni d'activitats econòmiques, o aquests són inferiors a 8.000 euros anuals, l'altre cònjuge podrà reduir per les aportacions que realitzi al seu pla de pensions fins a un màxim de 2.000 euros.\nQuins conceptes, a més del préstec, pot incloure en la base de la deducció per adquisició d'habitatge habitual adquirit abans de 2013?\nEs poden deduir quantitats satisfetes per assegurances de vida o per assegurances de llar en la mesura en què siguin obligatòries segons les condicions de contractació establertes pel banc. També les despeses d'advocat, procurador... incorregudes en la demanda per anul·lar la clàusula sol del préstec utilitzat en el finançament d'aquest habitatge. Recordi que l'import màxim de deducció és el 15% de les quantitats satisfetes amb una base màxima de deducció de 9.040 euros (límit màxim per contribuent i declaració).\nÉs mare amb feina fora de la llar i el seu fill té menys de 3 anys?\nLes dones amb fills menors de 3 anys amb dret a l'aplicació del mínim per descendents que realitzin una activitat per compte propi o d'altri, per la qual estiguin donades d'alta en el règim corresponent de la Seguretat Social o mutualitat, poden minorar la quota de l'impost fins a 1.200 euros anuals per cada fill menor de 3 anys. La novetat amb efectes per a l'exercici 2018 és que es podran deduir 1.000 euros addicionals quan el contribuent que tingui dret a la deducció hagi satisfet en el període impositiu despeses de custòdia del fill menor de 3 anys en guarderies o centres d'educació infantil autoritzats.\nForma part d'una família nombrosa?\nPer a aquells ascendents que formin part d'una família nombrosa, o per a aquells ascendents separats legalment, o sense vincle matrimonial, amb 2 fills sense dret a percebre anualitats per aliments i pels quals tinguin dret a la totalitat del mínim per descendents, la llei de l'impost regula una deducció de fins a 1.200 euros anuals (2.400 euros si es tracta de família nombrosa de categoria especial). La novetat per a l'exercici 2018 és que s'amplia la quantia de la deducció en 600 euros addicionals per cadascun dels fills que formin part de la família nombrosa que excedeixi del nombre mínim de fills exigit perquè aquesta família hagi adquirit la condició de família nombrosa de categoria general o especial, segons correspongui. No obstant això, en aquest exercici sols s'aplica des d'agost a cap d'any, a raó de 50 euros al mes.