Cinquè d'Els Arenys | Un bloc a XTECBlocs\nCinquè d'Els Arenys\nPublicat el 14 febrer 2021 per MARTA JORDA ROSELLO\nAquest divendres hem celebrat el Carnaval a l’escola. Com que ja estem a cinquè, hem preparat el PREGÓ, l’hem après i l’hem dit al pati davant dels diferents cicles de nens i nenes de l’escola. Ha estat un èxit! Tothom ho ha fet molt bé!!\nPer la tarda, hem pogut ensenyar el ball que havíem preparat i ho hem fet al Parc de les Destreses. Quin dia tan divertit!!\nMireu algunes fotos per recordar-lo:\nENS DESPEDIM DEL NOSTRE COMPANY AARON\nPublicat el 1 febrer 2021 per MARTA JORDA ROSELLO\nEl nostre company Aaron va arribar a l’escola a 4t. Venia d’una escola de Terrassa i era molt tímid. Poc a poc, el vam anar coneixent i estimant.\nAra ha tornat a Terrassa i ha deixat un buit molt gran a la classe i en els nostres cors. SEMPRE ET RECORDAREM AARON!\nPublicat el 18 gener 2021 per MARTA JORDA ROSELLO\nUnes mestres de l’associació ONCE, ens han vingut a fer un taller a la classe i hem après a desxifrar l’alfabet Braille i a escriure el nostre nom amb la màquina que utilitzen les persones cegues per poder escriure.\nHem passat una bona estona i hem après moltes coses! Gràcies!\nSi premeu l’enllaç podeu veure algunes fotos!\nPublicat el 10 gener 2021 per MARTA JORDA ROSELLO\nBenvingudes, nenes, nens, pares i mares de 5èA i 5èB!\nAquest serà el nostre bloc durant el curs. Aquí anirem compartint aquelles activitats que siguin més significatives per a nosaltres.\nCom ja sabeu l’eix transversal d’aquest curs és la comunicació. A cinquè treballarem la comunicació amb la manca d’un sentit. Durant aquest trimestre triarem el nom de la classe i començarem a treballar en el projecte.


L’abusador dels Maristes, en el punt de mira (Mònica Planas)\nL’abusador dels Maristes, en el punt de mira\n3 min. 12/06/2018 23:17\n651x366 L’abusador dels Maristes, en el punt de mira L’abusador dels Maristes, en el punt de mira\nUn altre Sense ficció molt bèstia. Shootball és el documental sobre els abusos a alumnes dels Maristes per part d’un monitor, Joaquim Benítez. Un projecte limitat a nivell de recursos tècnics però contundent. El fil conductor és Manuel Barbero, pare d’una de les víctimes que va destapar el cas.\nShootball primer aborda el cas individual de la família Barbero Casas per després ampliar el relat a l’escàndol escolar de la congregació. En el documental, amb altres víctimes valentes que donen la cara, s’evidencien les conseqüències psicològiques dels abusos. A l’hora de posar ordre als esdeveniments, el treball és molt concret assenyalant les greus negligències judicials, policials i escolars. Confronta versions i denuncia desídia, encobriments i mentides. Potser grinyola una mica -com a mètode periodístic- recórrer a l’estratègia de la veu d’un actor per encobrir les trucades gravades sense permís, tot i que és un element necessari per lligar tots els caps de la trama.\nPerò Shootball no es limita a explicar els fets sinó que crea una subtrama psicològica i emocional més implícita que enriqueix el documental: els paral·lelismes vitals entre Barbero i Benítez, però també els diferents destins personals.\nLa part més impactant és l’entrevista que li fa el director del documental, Fèlix Colomer, al pederasta Joaquim Benítez. Tota la seqüència al mig del camp és molt impactant. Quan Fèlix Colomer va a la recerca de Benítez i el troba, crida l’atenció la manera com Benítez, en veure’l, accepta amb una facilitat sorprenent la petició de l’entrevista: se sent protagonista, envoltat de nois més joves i té la inquietud d’explicar-se. Veiem, per una banda, les estratègies de persuasió d’un pederasta i, a la vegada, la seva perversió manipuladora. Cau en el seu propi parany. En el muntatge, el mateix director atura la imatge per remarcar-ho directament a l’espectador advertint-lo d’aquell poder que exerceix sobre les persones. Està molt bé que s’hagi mantingut el material en brut del procés per gravar el personatge i les converses prèvies. No només el diàleg -molt ben conduït per Colomer-és demolidor, sinó que hi ha tot un contingut implícit potent. Es fa palès el perfil de Benítez, tergiversant arguments absurds i desmentint ser un violador o un pederasta. És al·lucinant quan li assegura a Colomer que no s’ha masturbat en sis anys, i intenta buscar complicitats per convèncer-lo. I quan s’obre el pla i el veiem agenollat a terra demanant perdó a les seves víctimes és una de les grans imatges, sobretot quan, després, s’aixeca i s’espolsa els genolls en un gest tan frívol com simbòlic. La maldat personificada fent el seu paper.\nEl títol, Shootball, és encertat: el nom prové d’un esport escolar inventat pel pederasta en què s’ha d’atacar el rival amb una pilota. S’ajusta bé al relat documental: dispara amb punteria als responsables que van permetre que durant tants anys un abusador destrossés les vides de desenes de criatures.


24 Horas de Catalunya de Motociclismo24 Hores de Catalunya\nDesprés del greu accident que l’equip Motos Gaspar (54) ha patit en el transcurs de les 24 Hores de Catalunya de Motociclisme, el Circuit de Barcelona-Catalunya lamenta comunicar que el pilot Enric Saurí ha perdut la vida.\nEl pilot ha patit una sortida de pista quan estava iniciant el viratge del primer revolt, travessant l’escapatòria en diagonal i impactant contra les proteccions. Enric Saurí ha sofert un important impacte presentant múltiples lesions de caràcter crític. La seva situació d’inestabilitat ha obligat a fer un trasllat medicalitzat avançat via terrestre a l’Hospital General de Granollers.\nEl Circuit de Barcelona-Catalunya lamenta profundament la pèrdua d’Enric Saurí i transmet el més sentit condol a la seva família, amics i equip. En homenatge al pilot, es farà la cerimònia de pòdium sense cava i un minut de silenci.


El Bisbat de Tortosa celebra la troballa casual d’un edifici romà en unes obres de manteniment - marfanta.com\nEl Bisbat de Tortosa celebra la troballa casual d’un edifici romà en unes obres de manteniment\nPublicat per Gustau Moreno Pérez el dia 1 de març de 2013 | 1.3.13\nTORTOSA (Baix Ebre).- L’administrador diocesà del Bisbat de Tortosa, José Luis Arín, ha volgut destacar aquest divendres la importància històrica de la troballa arqueològica que s’ha pogut confirmar en unes obres de manteniment de la Casa del Vicariat, una planta baixa annexa al Palau del Bisbe. I és que aquestes obres per resoldre un problema d’humitat han deixat al descobert unes restes arqueològiques excepcionals. Ni més ni menys, que els murs del que podria ser el primer gran edifici públic de l’època romana que es localitza a la ciutat de Tortosa. Això demostraria el gran pes administratiu i econòmica de l’antiga Dertosa, com al ciutat romana més important entre Tarragona i Sagunt. De fet, l’arqueòleg Jordi Diloli va apuntar dijous que podria tractar-se d’un temple o potser del fòrum, que posteriorment va ser utilitzat com a espai funerari, ja que s’ha localitzat també l’enterrament d’un infant. Arín ha destacat que el Bisbat de Tortosa se n’alegra d’aquesta troballa, que ve a certificar que edificis de l’Església catòlica com el mateix Palau Episcopal i la catedral de Santa Maria es van construir en el mateix lloc que abans havien ocupat els edificis més importants de la Dertosa romana.\nDurant una entrevista a l’informatiu matinal de Canal 21 Ebre, mossèn Arín també ha detallat l’evolució de les obres de rehabilitació i neteja que s’estan fent a la mateixa seu episcopal. Un projecte que també busca conèixer, precisament, què s’hi amaga en el subsòl de l’edifici del Palau del Bisbe, a la faça fluvial de Tortosa. A banda, ha relatat que molts investigadors, sobretot dels Estats Units, s’estan interessant pel fons documental de l’arxiu històric de la catedral, després de les obres de rehabilitació que es van inaugurar fa uns mesos. En canvi, l’administrador diocesà ha recordat que hi ha obres urgents que cal emprendre a la catedral de Santa Maria, després que es detectessin alguns problemes estructurals. I moltes d’aquestes obres urgents encara no tenen el finançament garantit.\nFinalment, mossèn Arín ha destacat que l’exposició permanent de la catedral ha tornat a obrir les portes als visitants. Per tant, aquest equipament museístic està una altra vegada a ple rendiment, després dels mesos d’hivern i de cara a la propera temporada turística de Setmana Santa, quan s’espera una forta afluència de turistes a la ciutat de Tortosa. Publicat per\nAMPOSTA REAPAREIX AL SETMANARI L’EBRE\nL’anterior cap de setmana, me’n vaig adonar que Amposta tornava a tenir pàgina pròpia al setmanari la Veu de l’Ebre, Amposta tenia una pàgina pròpia on e...


Curarti Attack - Plameca - 7 comprimits\n> Complements Alimentaris>Ossos i Articulacions>Articulacions>Curarti Attack - Plameca - 7 comprimits\nTractament de xoc per atacar el dolor articular molt intens i puntual.\nTractament de xoc per atacar el dolor articular molt intens i puntual. Indicat també per atacar la inflamació i el dolor associat a l'activitat esportiva més exigent del que és habitual (exemple: competició).\nConté vitamina C, que contribueix a la formació normal de col·lagen per al funcionament normal dels cartílags i dels ossos, i també ajuda a disminuir el cansament i la fatiga.\nEl antiinflamatori *, analgèsic, protector gàstric i antioxidant natural més potent del mercat. La formulació innovadora de Curmumina Complexada Curarti® permet una concentració de curcumina 45 vegades més concentrada que altres productes similars del mercat.\nMode d'Ocupació: Prendre 1 comprimit al dia, amb un got d'aigua. Grups de població de risc: consultar amb el seu professional.\nIngredients INCI: Complex de curcumina (β-ciclodextrina -complexante-, Extracte de rizomes de cúrcuma -Curcuma longa L.- normalitzat en curcumina, 136,5 mg de curcumina complexada Curarti® = 8.400 mg de curcumina convencional (62: 1) = 210.000 mg de pols d'arrel de Curcuma longa. 1, Vitamina C (àcid ascòrbic) 18 mg.\nPresentació: Envàs amb 7 comprimits.


Aquest guardó reconeix a les persones i col·lectius que demostren generositat, qualitats altruistes i actituds humanitàries\nTags: Premis Valora, Rotary Club Alcoi Font Roja, Solidaritat\nEl Rotary Club Alcoi Font Roja convoca la segona edició dels Premis Valora, amb els quals es premia a aquelles persones i col·lectius que demostren generositat, qualitats altruistes i actituds humanitàries.\nD’aquesta forma, el club se suma a la idea de Rotary International que valora a aquells que han demostrat els seus valors humans i solidaritat, donant-los un reconeixement públic i que servisca de model a imitar a la nostra comunitat.\nIgual que en l’edició anterior, es donaran dos premis: El Premi Valora 2021, per a entitats o persones majors de 30 anys, i el Premi Valora Junior 2021, per a jóvens que tinguen com a màxim 30 anys.\nDes de l’entitat conviden a qualsevol persona, associació, o empresa a presentar les seues candidatures. Les bases es poden consultar a través de les xarxes socials de Rotary Club Alcoi Font Roja, i tots aquells que vulguen proposar a algú com a candidat, pot enviar un breu currículum al correu premiosvalora@rotaryalcoifontroja.es abans del dia 4 de juny a les 12 del migdia.\nEl jurat el formaran onze representants d’entitats socials de la comarca i del mateix Rotary. L’entrega dels guardons tindrà lloc el dia 12 de juny a la seu del Club, que és l’Hostal Savoy, a les 13:30h.


Published on 21/08/2018 04/11/2018 per Centre d'Esplai Joan Suñol\nAquest mes de juliol el Centre d’Esplai Joan Suñol ha realitzat les seves activitats d’estiu. A continuació teniu una breu explicació i unes fotografies de cada una d’elles. Esperem que les gaudiu!\nAquest estiu els més petits i les més petites de l’esplai han gaudit d’un fantàstic primer torn de colònies envoltats d’un entorn immillorable, la casa de colònies Puig de Fàbregues, a Viladrau. Hem pogut conèixer les aventures de la Kagome i l’Inuk, ens hem Indimoniat durant dotze dies inoblidables entre tribus, indis i algun dimoni despistat.\nHem gaudit de les activitats, dels monitors i ajudants, dels nous amics i amigues, hem fet una excursió a Santa Eugènia de Berga, ens hem banyat a la piscina, hem après, hem gaudit de la natura, hem fet un taller culinari… Que més podem demanar?\nEl dia 18 de juliol els infants i monitors del segon torn de colònies vam començar la nostra aventura amb les motxilles plenes d’il·lusió i ganes de passar-ho bé! Ens vam allotjar a la casa de colònies Puig de Fàbregues de Viladrau on vam gaudir d’una estança en un lloc privilegiat envoltat de natura.\nDurant aquests dies hem seguit el camí que van fer la Tris i el Cuatro, plegat d’aventures i d’entrebancs, per ensenyar-nos que no som només vuit faccions sinó que tots som divergents i únics! A més hem pogut gaudir d’una gran excursió i hem participat en activitats com gimcanes, jocs de rol, una davallada del riu i fins i tot un “Escape room” entre moltes altres coses però sense oblidar com de bé ens ho hem passat a la nostra piscina!\nDotze dies intensos on hem rigut, hem caminat, hem cantat, hem gaudit de la nostra amistat i hem conegut a noves persones. Dotze dies on hem après i hem crescut seguint el nostre camí.\nEnguany el Camp de Treball s’ha realitzat a la masia La Muntada, situada dins del parc natural de Sant Llorenç del Munt i l’Obac, als peus de la Mola i al Montcau. Durant aquests 12 dies els infants han realitzat un servei en benefici del parc natural: mantenir les vinyes perquè creixin en condicions, reconstruir una paret utilitzant pedra seca i fer accessible una barraca de vinya. També han compartit moments amb el seus companys i companyes, tot realitzant activitats i excursions.\nL’experiència ha estat molt enriquidora, han après a conviure i desenvolupar la seva autonomia, tot gaudint de la natura que envolta la casa.\nEls més grans del Centre d’Esplai Joan Suñol tampoc es van quedar sense activitat d’estiu. Un any més, el grup de joves de 3r i 4rt de la ESO van marxar durant dotze dies a finals del mes de juliol. Galicia va ser la destinació escollida per l’experiència d’enguany en una ruta des de Pontevedra fins a Santiago de Compostela. La vila vikinga de Catoira, Sanxenxo o Vilanova de Arousa van ser alguns dels pobles que es van poder visitar durant la ruta del Padre Sarmiento. Un camí que, més enllà de les butllofes als peus, va permetre al grup compartir durant dotze dies una experiència de cohesió, d’esforç i de superació personal que va finalitzar en una arribada emocionant i plena de felicitat a la catedral de Santiago de Compostela.\nAmb tot, més de vuit etapes, cent cinquanta-tres quilòmetres a peu, una immensitat de paisatges costers i una petita família que van fer de la ruta un record inoblidable.\nAmb tot això, esperem que us hagin agradat i ens veiem a l’Octubre!\nAnterior Comiat d’aquest curs!\nSegüent EQUIP EDUCATIU 2018 – 2019


Entrevista a Marianne ThyssenComissària europea d’Ocupació, Afers Socials i Mobilitat Laboral | Món Empresarial\nPer Món Empresarial el 21 d'octubre de 2019 Món Econòmic El Referent\nMarianne Leonie Petrus Thyssen (Sint-Gillis-Waas, Bèlgica, 1956) ha estat, durant cinc anys, la comissària d’Ocupació, Afers Socials i Mobilitat Laboral de la UE. Política del partit cristià-demòcrata flamenc i jurista de professió, va ser, també, eurodiputada durant 10 anys. Enguany, però, posarà punt final a la seva carrera política. En una entrevista amb Món Empresarial reflexiona sobre què ha aconseguit durant aquest temps, ara que l’ombra d’una nova recessió econòmica amenaça les condicions laborals dels ciutadans de la UE posant en entredit el futur de les seves pensions de jubilació.\nUn dels èxits més importants del mandat de Thyssen és, segons la mateixa comissària, el Pilar Europeu de Drets Socials. Un projecte gràcies al qual la CE ha proposat “noves iniciatives i normes europees perquè els treballadors tinguin millors condicions, accés a protecció social, salut i seguretat a la feina”.\nLa legislatura ja acaba: cinc anys en què ha estat comissària d’Ocupació, Afers Socials i Mobilitat Laboral. Quin balanç en fa?\nLa Comissió Juncker va començar el 2014, després de la crisi econòmica i financera més difícil que Europa ha viscut en anys. Per això, una de les prioritats era crear una Unió més inclusiva i justa, i ho hem aconseguit. El creixement i l’ocupació han crescut: s’han creat més de 14 milions de feines des del 2014 i l’atur ha arribat a mínims històrics; l’atur juvenil, a més, també ha disminuït significativament. Ara hi ha 241 milions d’homes i de dones que tenen feina a la UE i el nombre de persones en risc de pobresa o exclusió social ha anat disminuint fins a nivells d’abans de la crisi. Són xifres que representen una millora, tenint en compte d’on veníem. Un èxit molt especial per a mi és el Pilar Europeu de Drets Socials. És la base de totes les nostres iniciatives en l’àrea d’ocupació i dels afers socials. Hem proposat noves iniciatives i normes europees perquè els treballadors tinguin millors condicions, accés a protecció social, salut i seguretat a la feina. Hem donat suport als joves amb la Garantia Juvenil i hem tractat d’ajudar els treballadors perquè tinguin una millor qualitat de vida amb la directiva d’equilibri entre vida i feina.\nComença a haver-hi veus, però, que alerten d’una recessió econòmica. Li preocupa com pot afectar a l’ocupació?\nEuropa porta 25 trimestres consecutius de creixement: és un dels moments més llargs d’expansió econòmica que hem vist en dècades, i l’ocupació continua creixent, situant-se en un rècord; l’atur, a més, també està baixant. Segons les dades, veiem que el creixement moderat es mantindrà, però també és cert que hem avisat que ens enfrontem a riscos econòmics, sobretot, a causa de les tensions comercials entre els Estats Units i la Xina. Per això, és vital que els estats membres continuïn amb les reformes i enforteixin els seus mercats de treball, justament, per ser més resilients en cas de recessió econòmica.\nSobre l’amenaça de recessió: “És vital que els estats membres continuïn amb les reformes i enforteixin els seus mercats de treball, justament, per ser més resilients en cas de recessió econòmica.”\nL’ocupació ha crescut a la UE, però, és suficient? En alguns països, com ara a Espanya, hi ha informes que alerten de la baixa qualitat de la feina.\nL’ocupació no ha estat mai tan alta a Europa i veiem millores en tots els països, també al sud. El creixement econòmic a Espanya ha estat acompanyat d’una important creació de llocs de feina, gràcies a l’impacte de les reformes laborals i d’una moderació salarial. És veritat que tenir un gran nombre de persones ocupades és important, però és igual d’important la qualitat d’aquestes feines, i és cert que veiem moltes diferències entre països i regions. Per exemple, veiem que el treball temporal és realment preocupant en alguns països. En el cas d’Espanya, el nombre de contractes permanents està creixent, però és encara un dels estats membres amb el major percentatge de contractes temporals. La qualitat de la feina és un actor principal perquè hi hagi una millor mà d’obra, més productivitat i un major rendiment econòmic. Les millors companyies són aquelles que inverteixen en els seus treballadors, en la seva formació i perquè tinguin bones condicions laborals.\nCom ha comentat, durant aquesta legislatura ha aprovat el Pilar Europeu de Drets Socials. És el pas decisiu perquè s’aprovi un salari mínim europeu?\nLa Comissió Juncker sempre ha estat a favor d’un salari mínim europeu a tots els estats membres. Tots els treballadors han de tenir el dret de rebre salaris justos, i un nivell de vida adequat. Per això vam incloure aquest principi en el Pilar Europeu. Quant a la qüestió dels salaris, s’hauria de fer més per part dels actors socials i els estats membres. De fet, ja assessorem els països perquè els salaris mínims siguin adequats, també perquè aprenguin entre ells i es promoguin les bones pràctiques. I és una feina que seguirà, perquè la presidenta electa, Ursula von der Leyen, ja ha avançat que vol anar més enllà, assegurant-se que cada treballador a la UE tingui un salari mínim just.\nSobre la qualitat de l’ocupació: “El treball temporal és realment preocupant en alguns països. En el cas d’Es-panya, el nombre de contractes permanents està creixent, però és encara un dels estats membres amb el major percentatge de contractes temporals.”\nEuropa s’enfronta a reptes demogràfics, com ara l’envelliment de la població. Està preparada per abordar aquest fenomen, especialment pel que fa a com afectarà el sistema públic de pensions?\nL’envelliment de la població, però també els canvis en el mercat de treball, són reptes per als nostres sistemes de pensions. En els últims anys, hem vist progressos en la millora de la sostenibilitat financera de les pensions, però calen més esforços per assegurar-ne un futur adequat. Els estats membres han aplicat mesures com ampliar l’edat de jubilació, reduir els incentius per a les prejubilacions o revisar la fórmula de les pensions. I aquests esforços han donat resultats: encara que el cost de les pensions s’espera que augmenti en alguns països, a la majoria d’estats membres, en les properes cinc dècades, es mantindrà més o menys segons el PIB i, fins i tot, estarà per sota, tot i el fet que hi hagi més gent gran. Però aquestes reformes no es fan soles. Les pensions seran més baixes si es comparen amb el salaris, a no ser que els ciutadans treballin més i de forma ininterrompuda. Amb tot, les reformes de les pensions han d’anar acompanyades de polítiques que adrecin els canvis cap al mercat laboral, cap als llocs de feina, focalitzant-se en més justícia per a totes les categories de treballadors, ja siguin oficinistes, obrers, o treballadors en plataformes d’economia col·laborativa. Alhora que es desenvolupa un sistema de pensions fort.\nVostè va proposar la Directiva sobre equilibri entre la vida personal i la feina. S’està començant ja a trencar el sostre de vidre?\nUn dels motius principals de la bretxa de gènere en el mercat de treball és la distribució desigual en les responsabilitats que hi ha a la llar entre homes i dones. Aquesta és la raó principal per la qual vam proposar aquesta directiva. Realment, crec que tan aviat com estigui implementada a tots els estats membres, permetrà que hi hagi veritables millores per a les famílies i les vides laborals dels treballadors europeus. Volem que hi hagi igualtat d’oportunitats tant per a homes com per a dones. Espero que quan s’apliqui, més dones ja estiguin al mercat laboral. No és la primera vegada que hi ha propostes semblants. El 2012, la Comissió va proposar una directiva que afavorís la igualtat entre homes i dones en llocs de responsabilitat a les grans companyies, però, lamentablement, la proposta va ser bloquejada pels països durant anys. Així i tot, soc positiva. Si els estats membres s’ho proposen seriosament, la directiva es podria desbloquejar perquè les dones puguin anar més enllà i puguin trencar el sostre de vidre. De fet, la presidenta-electa s’ha compromès, en els seus objectius de mandat, a tractar de desbloquejar-la.\nSobre el cost de les pensions: “Encara que s’espera que augmenti en alguns països, a la majoria d’estats membres, en les properes cinc dècades, es mantindrà més o menys segons el PIB.”\nLa Comissió Europea ha presentat canvis en la normativa perquè els treballadors d’empreses com Uber i Deliveroo tinguin millors condicions. És possible regular un sector tan complex?\nAquest tipus de plataformes està creixent. 1 de cada 10 adults a la UE ja treballa en aquest tipus de plataformes, tot i que només una minoria ho considera la seva feina principal. Les plataformes ofereixen noves formes d’ocupació que poden augmentar la productivitat, però també difumina les relacions entre empreses, clients i treballadors. I això també fa que hi hagi més preocupació per qüestions com ara la protecció social, ja que molts treballadors són autònoms o no estan protegits i poden estar en condicions precàries. Per això, l’objectiu de la Directiva sobre condicions de treball transparents i predictibles és un precedent, perquè modernitza la llei laboral i l’ajusta a un nou model, permetent que els treballadors que formen part d’aquestes plataformes amb contractes ‘flexibles’ tinguin veritables drets.\nDesprés de la controvèrsia sobre la Directiva de treballadors desplaçats, creu que tots els temors expressats pels estats membres han desaparegut?\nCrec que el més important de la directiva és que hem aconseguit que els treballadors desplaçats puguin tenir un salari igual que el dels treballadors nacionals d’un estat membre. Al cap i a la fi, la nostra proposta es va acordar amb la gran majoria dels estats membres, i ens hem esforçat perquè la nova norma es compleixi a tot arreu. La nova Autoritat Laboral Europea, que aviat començarà a posar-se en marxa, és una part essencial de la directiva que tractarà de millorar la cooperació entre els estats membres, a més de combatre el frau i l’abús contra els treballadors desplaçats.\nA propòsit de l’Autoritat Laboral Europea, aquest organisme també informarà més i millor els treballadors sobre els seus drets. Considera que aquests, després de la crisi econòmica, ja no són tan conscients de quins ho són?\nVam poder arribar a un acord molt ràpid perquè es pogués crear l’agència. Un senyal molt clara de la importància que tots donem a aquest assumpte. El dret de poder viure i treballar dins la Unió és una de les llibertats més apreciades pels ciutadans europeus. Per això, l’Autoritat europea estarà molt centrada a facilitar informació i serveis que reforcin la cooperació entre els estats membres i que s’apliquin les normes. L’accés a la informació és clau per als ciutadans i per a les empreses, perquè no sempre és fàcil que un ciutadà o una companyia coneguin tots i cadascun dels seus drets i obligacions d’acord amb la legislació europea. L’Autoritat permetrà informar a tothom a nivell europeu en tots els aspectes sobre la mobilitat.\nSobre la bretxa de gènere: “Volem que hi hagi igualtat d’oportunitats tant per a homes com per a dones.”\nPer acabar, ja ha anunciat que es retira de la vida política. Quins són els seus plans més immediats?\nHe dedicat gairebé els últims 30 anys de la meva vida a Europa. Ha estat un plaer -i encara ho és- treballar per l’interès de 500 milions d’europeus. En els últims cinc anys, he aconseguit que 24 de les 27 propostes s’hagin aprovat. La Comissió ha aconseguit que tinguem una Europa més social i ha generat canvis en la vida de les persones. La política és la meva feina, el meu hobby i la meva vida. Ha estat molt gratificant, però això, inevitablement, també ha significat que no he tingut suficient temps per a altres coses que ara m’agradaria de fer. Puc dir ja que el meu proper viatge de vacances serà a Espanya. Qui sap, potser hi trobaré una mica de temps per aprendre l’espanyol.\nArticle anteriorLa 1a Jornada sobre Benestar Emocional, un viatge per l’univers de les emocions\nArticle següent Brussel·les mira cap a les pensions privades per fer front a l’envelliment de la població


Biel Barceló: "Air Berlin no ha entès res"\nEl portaveu del BLOC i secretari general del PSM-EN considera "totalment desmesurada i inexplicable" la reacció de la companyia aèria a la carta de Política Lingüística en què la instava a utilitzar el català amb els clients\nEl portaveu del BLOC i secretari general del PSM-EN, Biel Barceló, ha instat la companyia aèria Air Berlin a "escoltar atentament els arguments del Govern" sobre el sentit de la carta que la directora general de Política Lingüística, Margalida Tous (BLOC-PSM-EN), va enviar el passat mes d'abril a les companyies aèries convidant-les a utilitzar la llengua catalana en la relació amb els seus clients. El president d'Air Berlin, Joachim Hunold, va contestar aquesta carta escrivint un editorial en la revista 'Air Berlin Magazin' en què ataca el català i la política lingüística desenvolupada al nostre país (i fins i tot assegura que el castellà s'està convertint a les Illes Balears en "una llengua estrangera més").\nBarceló considera "totalment desmesurada i inexplicable" aquesta reacció, i critica l'actitud de la companyia, hostil envers el català. El dirigent del BLOC destaca que el to de la carta enviada per la directora general era en tot moment positiu, i que en ella s'expressava l'oferta de col•laboració des de les institucions de Balears amb la companyia per tal de potenciar l'ús del català.\nEl portaveu del BLOC considera que Margalida Tous i el president Francesc Antich s'han de reunir aviat amb els responsables d'Air Berlin "per explicar-los amb calma quina és la realitat sociolingüística de les Illes Balears i quina és la política lingüística del Govern, perquè Air Berlin ha demostrat que no ha entès res, i que desconeix totalment la nostra realitat".\nBiel Barceló ha negat que el Govern hagi de demanar perdó a la companyia, com pretén el PP: "el Govern no ha de demanar perdó per res. Qui ha de reconsiderar la seva actitud és Air Berlin, que el que ha de fer és escoltar atentament els arguments del Govern i posar fi a aquesta polèmica, que no beneficia ningú: ni la llengua catalana, ni Air Berlin, ni el Govern de les Illes Balears.�\nCarta de la Direcció General de Política Lingüística al president d'Air Berlin


Els millors plans per fer amb amics a l'hivern\nArriba l'hivern i per a molts significa sortir de la feina i anar a casa per tapar-se els peus en una manta i passar hores davant del sofà. Amb les temperatures baixes ens costa una mica més moure'ns i sortir a gaudir de la natura. I si et diem que hi ha desenes d'activitats per realitzar a l'aire lliure amb amics que et sorprendran? Els esports de neu són un exemple d'això, les excursions a la muntanya o les activitats en família a l'aire lliure també. Fes un cop d'ull a Aladinia.com i deixa't sorprendre per la quantitat d'activitats que pots realitzar a l'hivern, et proposem algunes.\nCurs de speedriding . Anima't a provar coses noves i deixa't seduir per un dels esports més emocionants que pots practicar a la neu. Es tracta d'una activitat que combina l'esquí amb el vol en parapent, amb el que es poden experimentar fortes sensacions entre el cel i la neu. Es esquia en pista o fora d'ella amb el suport d'una petita vela que permet petits enlairaments i volar de forma moderada perquè l'important aquí és l'esquí. Això sí per practicar-cal tenir coneixements previs d'esquí, sinó pot ser perillós.\nPasseig en trineu tirat per gossos . Aquesta si és una activitat per a tot tipus de públics, més encara si no només volem regalar activitats de neu a amics sinó també a la nostra família. Se li crida transport múixing i consisteix en moure per la neu amb l'ús de trineus i gossos, una pràctica que va néixer als països nòrdics. És una activitat molt divertida i podràs baixar a tota velocitat amb tota la teva família. Els trineus solen tenir capacitat per a dos adults i un o dos nens. Si encara vols més emoció practica la baixa en trineu a la nit, aquesta sí que no et deixarà indiferent.\nConstrucció d'iglús i raquetes de neu . Has construït mai el teu propi iglú? Doncs hi ha cursos que t'ensenyen a fer-ho, portant l'art de la neu al seu màxim nivell. Cal aprendre a treballar els blocs de gel per construir una fantàstica casa de neu enmig de la muntanya. Una activitat que complementa a la perfecció amb un passeig amb raquetes de neu per la natura per descobrir els racons més sorprenents.\nSopar a l'Iglú Hotel . Has menjat mai en un restaurant construït 100% de neu? T'animem a que ho provis, una activitat ideal per compartir amb amics. El restaurant aquesta enmig d'un paisatge espectacular a Grandvalira, a més de 2.300 metres d'altitud. Una experiència inoblidable. Si el sopar sola no en tens prou, et animem a que et quedis a passar la nit.\nBany al gel . Si, ho has sentit bé, submergir-te en el gel per gaudir de l'aigua no només a l'estiu sinó també a l'hivern. Dóna't un bany envoltat d'un paisatge blanc enmig de la natura del Pirineu. A més de 2.000 metres d'altitud trobaràs una cabana a la qual poder realitzar aquesta emocionant activitat. Sens dubte el pla perfecte per compartir amb amics.\nBusseig sota el gel . Si el de banyar-te et sembla una mica avorrit et presentem una activitat molt més atrevida. Gaudeix del món que hi ha sota la neu amb l'ajuda d'un instructor i per descomptat d'un vestit especial per a protecció tèrmica. Descobreix que hi ha sota el blanc de la neu!\nClasses d'esquí o Snow. Si vols fer un regal a un amic i no sap esquiar o sap però encara no prou com per gaudir al complet d'aquest esport, regala-li un curs d'esquí o snow per realitzar junts i gaudir d'aquest esport en un dia assolellat. L'esquí és una emocionant activitat que es gaudeix sobretot quan coneixem les tècniques bàsiques per fer-ho.\nMoto de neu per a dos . Et va l'adrenalina? Llavors voldràs moure't per la neu a tota velocitat. Si t'agrada aquest tipus d'esport no ho pensis més i regala-li a la teva parella o la teva amic un viatge amb moto de neu per a dues persones. Tot i que la moto de neu té multitud de funcions, i que al seu dia va ser essencial per a l'enviament de correspondència rural, avui és també una font de divertiment i exploració. Un guia instructor t'acompanyarà per mostrar el camí i donar-te aquells consells de seguretat que et permetin gaudir plenament d'aquest viatge.\nI si la neu no és el teu hi ha centenars d'activitats més per realitzar a l'hivern per les que no cal submergir a baixes temperatures. Un bany en aigües termals, un sopar en un lloc de muntanya amb vistes especials o una escapada de cap de setmana poden ser altres alternatives.


DULIA - LA DEVOCIOTECA: El ‘gall de santa Caterina’, una desapareguda tradició infantil força bèstia (i II). Altres poblacions\nEl ‘gall de santa Caterina’, una desapareguda tradició infantil força bèstia (i II). Altres poblacions\nPrecisament, un article de Josep Puig i Cadafalch publicat al Butlletí de la Societat Catalana d'Estudis Històrics titulat “Una miniatura del ‘Beatus de Silos’, explicada per un costum de Ripoll (1)” explica com en un estudi sobre l’art romànic (2) s’exposa una miniatura de l’esmentat document medieval molt interessant. Diu que hi apareixen “dos personatges, calçats de socs que augmenten llur alçada, són representats dansant. Un d’ells toca un instrument de corda, una mena de viola; l’altre agafa pel coll un gall, amb la mà esquerra, mentre que amb la dreta branda un gran coltell de fulla corbada”. Aquesta escena la compara amb el desenvolupament de la festivitat ripollesa i afirma que “Heus ací un costum anterior al segle X conservat fins avui a Catalunya, que il·lustra la miniatura del Beatus de Silos” per acabar assenyalant que l’àrea geogràfica on se celebrava era molt més àmplia.\nL’existència a d’altres poblacions catalanes del “gall de Santa Caterina” va exposar-la Rossend Serra i Pagès a la revista ‘El Puigmal’ (3). En un dels articles fa referència a Camarasa (Noguera) on, els nois, sortien en colla “portant un d’ells, el més aixerit d’estudi, un gall” que, corejat per la resta, cantava la següent cançó:\nTambé estava desapareguda, ja a finals del segle XIX, la festa que explica Domènec Torrent i Garriga i que se celebrava a la població osonenca de Manlleu (4). Durant el curs escolar, els nens manlleuencs lliuraven, al seu mestre, un quart (tres cèntims) que servien per generar un fons econòmic amb el qual, el dia de Santa Caterina, es feia dir una missa i, amb el sobrant, es compraven galls. L’autor explica que, amb aquests galls, els nens anaven a córrer a un prat de l’entorn manlleuenc “que solia ser el que es coneixia com del Fugurull, situat al sud i a poca distància de la vila, on passaven alegrement el dia”. Acabada la sortida, tornaven a la plaça major de Manlleu on se sortejaven, entre els nens participants, els galls comprats. I acaba la referència explicant la festa que se celebrava a Ripoll tot tancant la narració de la celebració manlleuenca, precisament, fent la pregunta: “serà Ripoll el bressol d’aquesta diversió infantil?”.\nCertament, fos on fos que se celebressin manifestacions infantils amb el gall com a protagonista, és innegable la importància que hi tenia aquest animal i no un altre. Joan Soler el descriu com “l’ocell solar per excel·lència” i recorda que “els sacrificis de galls són antiquíssims: amb motiu del solstici d’hivern, ritu solar (5)”. És a dir, la relació entre el moment de l’any, quan el dia és més curt i, antigament, prop del solstici hivernal(6) i el gall no sembla casual. I és precisament, com en el cas de Camarasa esmentat abans, que per sant Nicolau es repeteixen més festes amb el gall com a protagonista –o com a víctima- i que s’explicaran el 6 de desembre.\nImatge: camps propera a la masia del Fugurull de Manlleu on anaven els nois a fer córrer els galls fins am itjan segle XIX. Octubre de 2008\n1 Puig i Cadafalch, Joseph. Una Miniatura del Beatus de Silos explicada per un costum de Ripoll [en línia] Butlletí de la Societat Catalana d'Estudis Històrics, any: 1952, vol.: 1, p. 7 – 8 [Consulta: 23 de novembre de 2008] Disponible a: http://www.raco.cat/index.php/ButlletiSCEH/article/viewFile/32596/155944\n2 Gómez Moreno, Manuel. Madrid, 1934, làm. XI, 2\n3 Serra i Pagès, Rossend. “El gall de Santa Caterina II”. Dins: El Puigmal – revista Autonomista Ripollès. Centre Autonomista del Ripollès : Ripoll, any III, núm 73, 20 de març de 1909, p. 581\n4 Torrent i Garriga, D. Manlleu: croquis para su historia. Vich: Imp. R. Anglada y Pujals, 1893, p. 216 – 219\n5 “Gall”. Dins: Soler i Amigó, Joan. Enciclopèdia de la fantasia popular catalana. Barcanova : Barcelona, 1998, p. 317 - 318.\n6 Se’n parlarà el dia de santa Llúcia del desajustament entre el moment del solstici d’hivern, tal com es vivia abans de la reforma del calendari gregorià, i l’actualitat.\nPublicat per Joan Arimany i Juventeny a 9:20\nEl ‘gall de santa Caterina’, una desapareguda trad...


Rügü kollof-poñi (Charquicán de cochayuyo) (Estofat de "cochayuyo") - Araucanía, Xile\nCuiner: Lafken Painemilla, Girona\nLafken Painemilla, Girona\nPer a unes 12 persones:\ncochayuyos (algues xilenes)\n250 g de mongeta tendra\n10 penques grosses de bledes\nmerkén (condiment maputxe)\nEl dia abans, deixeu els cochayuyos en remull.\nPeleu i talleu també a daus petits les patates, la carbassa i les pastanagues.\nFeu-ho coure en una olla amb aigua abundant, que quedi tot cobert. Saleu-ho i tapeu l'olla.\nTalleu els cochayuyos a bocinets i reserveu-los.\nDeixeu les bledes en remull amb aigua freda. Un cop netes, talleu-ne la part de baix del tronxo i després trossegeu-les. Esbandiu també les mongetes i talleu-les a bocins. Desgraneu els pèsols. Esbandiu-los i reserveu-los.\nPeleu i trinxeu les cebes i sofregiu-les una mica en una cassola amb un raig d'oli. Després, incorporeu-hi els trossos de cochayuyos que teniu reservats i deixeu que vagi coent tot junt, remenant-ho de tant en tant. Si veieu que queda poc 'humit', afegiu-hi un rajolí més d'oli perquè no s'enganxi a la cassola.\nQuan l'olla de les verdures porti una bona estona fent xup-xup, afegiu-hi els pèsols. Més tard, les mongetes i, per últim, les bledes.\nUn cop les verdures siguin cuites, aboqueu la cassola dels cochayuyos cuits a l'olla, remeneu-ho i aneu-ho aixafant, que tot plegat vagi agafant l'aspecte d'un puré mal triturat.\nPer últim, condimenteu-ho amb una culleradeta de merkén, tenint en compte que és força coent. Si no coneixeu ningú que se n'hagi portat de Xile, podeu posar-hi bitxo mòlt o pebre negre acabat de moldre, que és més gustós.\nEl darrer toc aromàtic a l'estofat li donaran uns brots d'orenga fresca, que afegireu abans de tapar l'olla i deixar que segueixi coent una bona estona més. Penseu a remenar-ho i anar-ho aixafant.\nServiu el charquicán calent.


Actualitat | EMD Valldoreix | Pàgina 5\nLa sequera i les altes temperatures posen Valldoreix en alerta per risc d’incendis forestals\nProtecció Civil ha informat l’EMD de Valldoreix l’activació del Nivell 2 de Vigilància Exclusiva d’Incendis Forestals a l’entorn natural de la Serra de Collserola i a tota la comarca del Vallès Occidental. Aquesta mesura preveu l’activació del Pla Alfa i de les fases de prealerta i alerta previstes al Pla INFOCAT.\nEl cos d’Agents Rurals de la Generalitat de Catalunya intensificarà les seves tasques de vigilància i prevenció a partir de divendres 28 de juny a causa de l’onada de calor declarada a tot el país durant aquesta setmana. Per lluitar contra l’aparició d’incendis forestals, la Direcció d’Agents Forestals ha classificat el Vallès Occidental dins el Nivell 2 de vigilància i activació del Pla Alfa.\nEl Pla Alfa és un procediment operatiu que preveu la dedicació exclusiva dels vigilants forestals a emprendre accions de prevenció i control dels focus d’incendis a l’entorn natural i la posada en servei de punts de guaita estratègics. Entre les mesures que implica el nivell 2 de vigilància destaca el control de circulació de vehicles per zones forestals determinades, el control d’espais abocadors, la protecció de llocs predeterminats d’especial risc d’incendis i la capacitat d’intervenir a columnes de fum a zones no forestals situades a menys de 500 metres de zones forestals. El Nivell 2 comporta l’activació de les fases de prealerta i alerta previstes en el pla especial d’emergència per a incendis forestals a Catalunya (Pla INFOCAT).\nL’EMD de Valldoreix insta a la ciutadania seguir les instruccions de la Direcció d’Agents Forestals i emplaça a tothom a complir amb les obligacions i responsabilitats envers el medi natural de la vila i a tenir cura de les persones i elements més vulnerables durant aquests dies. Les autoritats meteorològiques preveuen que l’episodi d’onada de calor s’allargui com a mínim durant tot el cap de setmana.\nL’EMD Valldoreix alerta la ciutadania de prendre mesures per evitar els efectes de l’onada de calor\nDavant la imminent arribada d’una onada de calor el pròxim dijous 27, que s’allargarà fins, com a mínim, el cap de setmana, les autoritats locals han emès un comunicat amb una sèrie de consells per evitar els efectes de les altes temperatures, que poden provocar un cop de calor.\nMal de cap, nàusees, set intensa, una temperatura corporal molt alta, convulsions o pèrdua de coneixement són alguns dels símptomes que alerten que una persona està patint un cop de calor. Davant aquests símptomes és urgent traslladar-la a un lloc més fresc, donar-li aigua, refrescar-la amb aire i trucar ràpidament als serveis d’emergències (112).\nPer evitar els efectes de la calor intensa dins la llar, les autoritats recomanen: tancar les persianes de les finestres on toca el sol i obrir totes les finestres a la nit per garantir la bona ventilació; recórrer a algun tipus de climatització (ventiladors, aire condicionat o ventalls) i, si no en teniu, passar com a mínim dues hores al dia en llocs climatitzats com biblioteques, cinemes o centres comercials. Per evitar la deshidratació, cal que ens refresquem sovint amb dutxes i bevent aigua amb freqüència encara que no tinguem set.\nSi durant l’episodi de calor intensa, és imprescindible sortir al carrer és necessari evitar el sol directe amb una gorra o barret o limitar l’activitat esportiva intensa a les hores del dia menys caloroses. També és recomanable utilitzar roba lleugera i caminar per l’ombra sempre que sigui possible; no sortir de viatge en cotxe sense hidratar-nos; descansar les hores necessàries per viatjar sense perill; parar especial atenció als canvis de temperatura que es produeixen en entrar i sortir del vehicle i finalment no deixar mai infants, gent gran/vulnerable o mascotes dins el cotxe amb les finestres tancades. Pel que fa a l’alimentació, Protecció Civil recomana fer menjars lleugers, evitar els àpats molt calents i els molt calòrics (salses, fregits o arrebossats), a més de mantenir una bona hidratació durant el dia amb aigua abundant i sucs de fruita.\nPer últim, el comunicat demana a la ciutadania que tingui un veí/na gran o malalta i que visqui sola procuri visitar-la un cop al dia, supervisar que segueixin els consells per evitar cops de calor i, si està prenent medicació, revisar amb el seu metge si aquesta pot influir en la termoregulació i, en cas afirmatiu, mirar d’ajustar-la o canviar-la.\nAnterior1...456...69Següent Page 5 of 69


Notable alt per als esdeveniments esportius celebrats a la província de Barcelona els darrers dos anys - Canal Terrassa\nFont imatge: Associació Esportiva Mitja Marató Terrassa\nL’índex de satisfacció dels esdeveniments esportius celebrats a la província de Barcelona se situa en 8.3. Això vol dir que els participants en valoren l’organització amb un notable alt, segons les dades recollides per la Diputació de Barcelona els darrers dos anys, a partir de l’anàlisi de més de 150 esdeveniments amb les “Enquestes de satisfacció d’esdeveniments esportius”.\nAquest és un recurs tècnic que la corporació ofereix als ajuntaments perquè puguin conèixer el grau de satisfacció dels participants i l’impacte econòmic generat al territori. Entre els esdeveniments esportius valorats hi ha la Mitja Marató de Terrassa.\nEl qüestionari inclou preguntes relatives al perfil del participant, a la satisfacció amb els aspectes organitzatius de l’esdeveniment esportiu i, de manera opcional, un bloc de preguntes que permet analitzar-ne la repercussió econòmica i turística al territori. Els esdeveniments esportius del 2021 analitzats han generat una despesa superior al mig milió d’euros, en transport, allotjament, restauració o compres.\nTags: AEMMTDiputació Barcelonaíndex de satisfaccióMitja Marató Terrassa


El Govern concedeix 10 milions en subvencions a les televisions privades pel 5G\nL'ajuda és per sufragar els canvis necessaris als seus equips transmissors per al Segon Dividend Digital\nMadrid 28 de de juliol del 2020. 19:55\nEl Consell de Ministres ha aprovat aquest dimarts subvencions per un import màxim de de 10 milions euros a les televisions privades, amb independència del seu àmbit geogràfic (estatal, autonòmic o local). Els ajuts s’atorguen per sufragar els canvis necessaris als seus equips transmissors com a conseqüència del Segon Dividend Digital i han sigut objecte d’autorització per la Comissió Europea, en el marc de la seva compatibilitat amb el règim d’Ajuts d’Estat.\nEl Segon Dividend Digital és el procés pel qual s’alliberen les freqüències de la banda dels 700 MHz, ara ocupades per canals de la TDT, a fi de ser utilitzades per al desplegament de les xarxes 5G. El mes de juny passat, Espanya va comunicar a la Unió Europea que, a causa de força major, derivada de la situació excepcional generada per la Covid-19, era impossible completar el procés d’alliberament de freqüències en la data inicialment prevista, el 30 de juny.\nLa nova data d’acabament del Segon Dividend Digital serà el pròxim 31 d’octubre, si bé només és necessari estendre les emissions simultànies fins al 30 de setembre, ja que a partir d’aquesta data només es produeixen actuacions consistents en canvis directes que no requereixen la simultaneïtat. «Aquesta prolongació de tres mesos porta a establir una compensació els prestadors del servei públic per un import superior a cinc milions d’euros», explica el ministeri d’Assumptes Econòmics i Transformació Digital en un comunicat.


El CV Terrassa fa història al voleibol egarenc i assoleix l'ascens a la Primera Catalana - Canal Terrassa\nEl primer equip masculí del Club Voleibol Terrassa jugarà la temporada vinent a la Primera Catalana, la màxima competició del voleibol català. El jove equip egarenc ha assolit l’ascens de categoria, després de finalitzar en quarta posició a la fase d’ascens de Segona.\nEls egarencs tenien prou amb puntuar en el seu darrer partit, a casa del CV Vilafranca Verd, per pujar a Primera, però van sortir a la pista coneixent la derrota del seu immediat perseguidor, el Vòlei 6 Manresa “B”, que ja els assegurava l’ascens de forma matemàtica. Sense aquesta pressió afegida, el CV Terrassa va acabar perdent per 3 sets a 0, tot i oferir molta resistència en cadascun dels sets (29-27, 25-21 i 25-17).\nL’equip masculí, que es va crear fa dos anys, segueix així els passos del sènior femení, que la temporada passada va assolir l’ascens a la Tercera Catalana, categoria que ha mantingut aquest any. Tot un èxit d’aquest jove club, que porta tot just 4 anys des del seu naixement i que ja prepara la propera temporada amb nous objectius i expectatives.\nTags: CV TerrassaCV Vilafranca VerdPrimera CatalanaterrassaVòlei 6 Manresa Bvoleibol\nEl CE Ciutat de Terrassa assoleix tres medalles a l’Open Leotron d’Esgrima


El Pirineu de Lleida espera una ocupació turística mitjana del 80% durant les festes i les estacions d’esquí preveuen vendre més de 230.000 forfets – Comarques de Ponent\nEl Pirineu de Lleida espera una ocupació turística mitjana del 80% durant les festes i les estacions d’esquí preveuen vendre més de 230.000 forfets\nText: Redacció / Foto: Baqueira Beret\nEl Pirineu de Lleida espera una ocupacio turística mitjana del 80%durant aquestes festes de Nadal, Cap d’Any i Reis. Durant aquest període de minivacances nadalenques el Patronat de Turisme de la Diputació de Lleida estima que les estacions d’esquí del Pirineu de Lleida poden vendre més de 230.000 forfets, sempre que les condicions meteorològiques acompanyin.\nLa pluja que ha caigut aquesta nit passada ha fet canviar les bones perspectives que hi havia per a les estacions de nòrdic, que amb la situació actual només estaran obertes per a usos turístics i raquetes, com també el complex d’alpí de Port del Comte, que està avaluant la part que obrirà per aquestes festes. En aquesta mateixa situació es troba també l’estació mixta de Tavascan. Les altres instal·lacions d’alpí, Baqueira Beret, Boí Taüll, Espot i Port Ainé, disposen de bons gruixos de neu per a l’esqui i presenten bones perspectives per a aquestes festes nadalenques.\nLa millor ocupació es produirà del 29 de desembre fins al dimecres 1 de gener, quan a molts establiments d’hoteleria, turisme rural i apartaments turístics, com també als 315 bungalous situats a la trentena de càmpings del conjunt de la demarcació que resten oberts per aquestes dates, posaran el cartell de complert. La resta de dies de vacances els percentatges d’ocupació variaran d’acord amb la tipologia d’allotjament i la zona. La previsió meteorològica de bon temps per a aquestes festes de Nadal afavorirà aquests bons nivells d’ocupació i també la pràctica d’activitats en contacte amb la natura.\nEn el període comprès entre el 26 i el 29 de desembre les places als establiments d’hoteleria a les zones del Pirineu oscil·laran al voltant del 95% de mitjana. Les places de bungalous en el conjunt de la demarcació se situaran sobre el 80%, així com també les de turisme rural. Cal destacar que l’oferta de turisme rural del Pirineu i la plana des del 24 de desembre, és a dir, la vigília de Nadal, compta amb un significatiu nivell de reserves.\nPel que fa al segon tram, el que va del 29 de desembre fins a l’1 de gener de 2020, pràcticament en tots els sectors d’allotjament turístic hi ha prevista una ocupació entre el 95% i la plena ocupació a les zones del Pirineu de Lleida.\nFinalment, en el tercer tram, el període que va del 2 de gener fins a la vigília de la festivitat de Reis, es preveu que també tingui un bon comportament, encara que inferior. En el seu conjunt, l’ocupació es podria situar entre al voltant del 70% a les zones amb estacions d’esquí i inferior a la resta, en les diferents tipologies d’allotjament turístic reglat. El sector dels bungalous està notant en aquest tercer tram un increment en el nombre de reserves, com també els establiments de turisme rural de la zona de la plana de Lleida, amb la qual cosa en fer balanç el nivell d’ocupació en aquest període es podria veure millorat.\nEn aquestes dates també prenen una significació especial les segones residències, les quals tindran una ocupació alta en aquest període i contribuiran a la dinamització del sector de la restauració i el comerç de les zones turístiques de Lleida.\nUn 17 % dels forfets de l’objectiu de venda de la temporada\nD’altra banda, el Patronat de Turisme de la Diputació de Lleida estima que durant aquestes festes de Nadal, Cap d’Any i Reis les estacions d’esquí del Pirineu de Lleida vendran al voltant d’uns 230.000 forfets, sempre que les condicions meteorològiques acompanyin, una xifra que representa el 17 % de l’objectiu de venda de forfets per a aquesta temporada 2019/2020 als complexos d’hivern del Pirineu de Lleida, fixat en 1.350.000.\nEl conjunt de les estacions d’esquí del Pirineu de Lleida presentaven fins ahir dijous unes condicions magnífiques per a la pràctica de l’esport blanc. La pluja d’aquesta nit passada i al matí a diferents zones del Pirineu ha malmès aquestes bones perspectives als complexos de nòrdic, com també a l’estació d’alpí de Port del Comte, que actualment està avaluant la part de les instal·lacions que podrà tenir oberta per aquestes dates. També l’estació de Tavascan està valorant el nivell d’afectació que ha tingut la pluja en l’estat de la neu per saber la superfície d’esquí que podrà tenir disponible per a aquestes festes de Nadal.\nPel que fa als centres de nòrdic d’Aransa i Lles de Cerdanya, restaran oberts per a raquetes i usos turístics, i els de Sant Joan de l’Erm, Tuixent-la Vansa i Virós-Vallferrera només per a usos turístics.\nPer la seva banda, les estacions d’alpí, Baqueira Beret, Boí Taüll, Espot i Port Ainé, disposaran d’uns bons gruixos i d’unes bones perspectives per a l’esquí per aquestes festes.\nActivitats diverses a les pistes d’esquí\nLes festes de Nadal, Cap d’Any i Reis es viuen d’una manera molt especial a les estacions d’esquí del Pirineu de Lleida. Els diferents centres d’hivern tenen programades activitats diverses per a totes aquelles persones que trien passar les minivacances de Nadal gaudint de la neu.\nTant els afeccionats a l’esquí com els qui no han esquiat mai, però que troben a la muntanya una àmplia oferta d’oci i una opció d’esbarjo més per passar uns dies de vacances, trobaran per aquestes dates un programa amplíssim d’activitats per a tots els gustos i edats relacionades amb la neu, com ara els trineus arrossegats per gossos, senderisme amb raquetes, patinatge sobre gel, solàrium i motos de neu, entre d’altres especialitats, a més de tot un seguit d’actes de caire lúdic, cultural, gastronòmic i festes tradicionals que se celebren a diferents pobles de les comarques de Lleida. Per als més petits, al marge dels cursos d’esquí de diferent durada perquè aprenguin a esquiar, les classes es poden combinar amb les activitats dels parcs de neu de què disposen la majoria de les estacions d’esquí.\nEls mateixos centres d’hivern del Pirineu de Lleida organitzen cada any diverses activitats per celebrar la festivitat de Nadal, Cap d’Any i Reis.\nEl 24 de desembre l’estació de Baqueira Beret, a la Val d’Aran, organitza l’arribada del Pare Noel amb un trineu arrossegat per gossos que fa el recorregut des de Beret fins a la cota 1.800 de Baqueira, al peu de la torre de control, i que visitarà el parc infantil. El 31 de desembre és tradicional la baixada de torxes des de la cota 1.800, seguida d’un gran castell de focs artificials, i a partir de les 12 de la nit la gran festa de Cap d’Any a les discoteques de l’estació. El dimecres 1 de gener se celebrarà un concert de Cap d’Any a l’església de Baqueira. Finalment, el 5 de gener hi té lloc la Cavalcada dels Reis Mags, que fan el recorregut amb les màquines trepitjaneu des de la cota 1.800 de Baqueira fins a les oficines, amb xocolatada i coca per a tots els assistents.\nPer la seva banda, el complex de Boí Taüll, a la comarca de l’Alta Ribagorça, també programa cada any activitats per l’arribada del Pare Noel els dies 23 i 24 de desembre, una baixada de torxes el 28 de desembre, la festa de Cap d’Any el dia 31, una Gimcana familiar el 4 gener i actes específics a l’estació el 5 de gener amb motiu de l’arribada dels Reis Mags d’Orient.\nPort Ainé i Espot, al Pallars Sobirà, programen activitats variades per celebrar l’arribada dels Reis a les seves instal·lacions. A Port Ainé la visita dels Reis Mags tindrà lloc el diumenge al matí i a Espot Esquí, el dissabte 4 de gener a la tarda. Així mateix l’estació d’Espot programa cada any un gran descens popular amb torxes el 4 de gener a la tarda per celebrar la festivitat de Reis.


[Les víctimes de la Covid-19] Vicente López: família i Riópar\nVicente López: família i Riópar\nEscrit per Jordi de Arriba el 12 juny 2020\nLa família i el poble, Riópar (Albacete), van ser la bruíxola de la vida de Vicente López, apagada el passat 29 de març per la Covid-19 al Parc Taulí després de només quatre dies d’ingrés per coronavirus. “Sempre deia, i tots ho recordarem sempre, que ningú podia ser més ric que ell amb la família que havia aconseguit forjar”, diu la seva filla petita, Emilia.\nLópez va néixer a Riópar, a 120 quilòmetres d’Albacete, el dia 11 de setembre de 1933. Un poble de la serra d’Alcaraz, de tradició minera primer i després metal·lúrgica. El poble va acollir les Reials Fàbriques de Llautó i Bronze, la primera fàbrica d’Espanya i la segona d’Europa de llautó. López, que tenia una germana i pocs estudis més enllà d’aprendre a llegir, escriure i comptar, va treballar, com tants a la zona, des de ben jove com torner fent coberts de bronze.\nAmb 18 anys va emigrar a Catalunya, acompanyant la seva tieta, que vivia a Cornellà de Llobregat. Va ser l’any 1954, amb 20 anys, quan la seva vida va canviar per sempre. Era la segona romeria de la Virgen de la Fuensanta a Sabadell. Un any abans la verge havia arribat en tren des de Múrcia a Sabadell, i de Sabadell a Ca n’Oriac. La romeria era el punt de trobada de la comunitat murciana, i Albacete havia format part més de Múrcia que de Castella la Nova al llarg de la història. A la romeria va conèixer Maria Garrigós, una jove de Santomera que vivia al barri amb els seus pares. Es van enamorar i van viure amb la mare un temps junts fins que es van casar. 1957 i Ca n’Oriac en formació quan ni l’església era com ara. López i Garrigós van tenir tres fills: Vicente, María i Emilia, set nets, i quatre besnéts. I un cop jubilats, passaven tant de temps al seu domicili del carrer Segarra com al poble, on hi tenien casa.\n“Formaven una parella fantàstica. El passat 1 de març vam fer una calçotada amb tota la família. Quan els nets li preguntaven si encara estava enamorat deia: ‘com el primer dia!’. Sempre van estar junts. El meu pare es va dedicar a dues coses: el poble i la família. Només amb una mirada ja sabia com estàvem tots: els fills, els nets, els gendres, la mare… era una persona molt activa, que caminava una hora o dues al dia amb 86 anys”, rememora Emilia. Durant molts anys, fins que es va jubilar, López va treballar de conductor d’ambulàncies del servei d’urgències de Sabadell.\nUna ambulància el va endur a ell a l’hospital el passat 25 de març. Portava cinc dies trobant-se malament, amb mal als ossos, fatiga a la nit i molta tos. Una estona abans havia anat amb el seu fill a Sant Fèlix. Li van fer una radiografia i va sortir malament: ‘si poden fer alguna cosa per ell, serà a l’hospital’, recorda Emilia que li van dir al seu germà. Van tornar a casa a preparar algunes coses i esperar l’ambulància.\nVicente López i Maria Garrigós. Autor: cedida.\nAl migdia del 25 de març, López, de 86 anys, va ingressar al Taulí. Sol. Amb el seu mòbil. El va usar per parlar algun dia amb la família: “no sabeu el que hi ha aquí. Hi ha molta gent. No sé quan em visitaran”. El 26 amb una infermera que li fa una videotrucada, la família el veu i hi parla. Sembla que no està tan greu. El pugen a planta. Però divendres 28 de març, com molts pacients de Covid-19, empitjora de sobte. Els facultatius avisen la família que si ho desitgen el poden anar a veure. Venen a dir que s’està arribant al final, ja que les visites s’han permès sobretot en cas de final de vida. El visita el seu fill gran, Vicente. Amb videotrucades de Whatsup de quatre en quatre Vicente López veu per última vegada tota la seva família: “ja no podia parlar. Feia el gest d’enviar-nos petons a tots”. L’endemà el seu fill Vicente el torna a visitar, però ja està sedat. Dissabte mor.\n“Ell segur que sabia que s’estava morint. Saber que un home tan familiar, que es desvivia per tots nosaltres, ha mort tot sol, dol. Et turmenta. Va passar 68 anys al costat de la meva mare. Fins que no vam poder anar fa pocs dies al cementiri ella no ho ha assimilat”, finalitza Emilia.\nL’enterrament va poder tenir tres assistents. Emilia López es va confinar a casa amb la mare, també octogenària. “M’hi he estat mes i mig”, diu. Maria Garrigós va esquivar la Covid-19 i ha sortit sense contraure el virus.\nLa família vol fer una cerimònia de comiat en les properes setmanes. El pare mai parlava de la mort però justament mes i mig abans va perdre un cunyat i en aquell moment va dir a la família fins i tot quina música volia a la cerimònia. Una cançó generacional. Música de la generació de la postguerra. La que ha marxat sense fer soroll per un virus desconegut que tothom va menystenir: El emigrante i Adiós lucerito mío, en veu d’Antonio Molina.\nFoto portada: Vicente López. Autor: cedida.


Garrafes d’aigua, la solució dels veïns del carrer Sant Joan per evitar els orins dels gossos | Ràdio Calella Televisió\nGarrafes d’aigua, la solució dels veïns del carrer Sant Joan per evitar els orins dels gossos\nEls veïns i els propietaris de comerços del carrer Sant Joan, al tram comprès entre els carrers Església i Jovara, han decidit posar garrafes d’aigua al costat de les seves portes per evitar els orins dels gossos. Van començar els veïns d’alguns edificis i, veient que funcionava, es van anar afegint altres ciutadans que viuen o tenen la seva botiga situada a la zona. Asseguren que, durant el mes que porten les garrafes al carrer, s’han reduït en un 80% els orins de les mascotes.\nL’Emilia és una de les veïnes del carrer Sant Joan, qui ha explicat que el contingut de les garrafes és només aigua de l’aixeta. També ha demanat que es trobin solucions, una petició a la qual s’han sumat més veïns, perquè afirmen que una ciutat que viu del turisme, no s’ho pot permetre.\nQuan veuen les garrafes ja no es fan pipí. No tenen res, és aigua de l’aixeta i ja està, perquè jo mateixa he posat aquestes quatre i, com jo, els altres veïns. Perquè tots els gossos passen per aquest carrer i és una vergonya tal com està el carrer dels pipís dels gossos i de les caques dels gossos i si els dius alguna cosa a les persones amb educació, et contesten molt malament. A això li han de donar alguna solució, l’alcaldessa de Calella o qui sigui, que posin a algú aquí que vigili, perquè tots els gossos de Calella passen per aquest carrer. I aquí a la cantonada està tot fet un fàstic, el passeig està igual. És una vergonya com està això.\nEls propietaris dels establiments comercials han lloat l’eficàcia d’aquesta iniciativa, que ha comportat una reducció dràstica dels orins dels gossos. Asseguren que, si abans havien de tirar aigua al carrer set vegades al dia per netejar-lo, ara només ho han de fer dos cops. També han explicat que els turistes s’han mostrat encuriosits per la presència de les garrafes al carrer.\nLes garrafes d’aigua que han posat els veïns del carrer Sant Joan\nSegüent La psicòloga Núria Tortós analitza la conducta de la víctima del cas “La Manada”\nAnterior Handbol: La UEH Calella passa ronda a la copa


El Govern considera un "judici polític" i una "enorme anomalia democràtica" la citació del president Mas pel 9N - Sala de premsa. Generalitat de Catalunya\nEl Govern considera un "judici polític"\t...\nEl Govern considera un "judici polític" i una "enorme anomalia democràtica" la citació del president Mas pel 9N\nDurant la roda de premsa posterior a la reunió setmanal del Govern, la vicepresidenta i portaveu del Govern, Neus Munté, ha denunciat “la persecució política d’un president escollit a les urnes precisament per haver posat les urnes” i ha expressat el “ple suport i solidaritat” de l’Executiu cap al president Mas, la consellera d’Ensenyament, Irene Rigau i l’exconsellera de Governació, Joana Ortega\nEl Govern presentarà recurs davant el Tribunal Suprem per les incidències produïdes en el vot dels residents a l’exterior i per la “insensibilitat” de la Junta Electoral Central, que va negar repetidament la sol·licitud d’ampliar-ne el termini per als catalans i en canvi sí que va admetre allargar-lo per als militars desplaçats a l’estranger\n“Estem davant una enorme anomalia democràtica que porta la Fiscalia General de l’Estat i el Govern espanyol a querellar-se contra qui el passat 9 de novembre va posar les urnes perquè els ciutadans i ciutadanes de Catalunya poguessin lliurement manifestar-se sobre el seu futur col·lectiu”. Amb aquesta contundència s’ha referit la vicepresidenta i portaveu del Govern, Neus Munté, després de conèixer la decisió del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya de citar a declarar en condició de querellats el president de la Generalitat, Artur Mas, la consellera d’Ensenyament, Irene Rigau, i l’exconsellera de Governació i Relacions Institucionals, Joana Ortega, per la consulta del 9 de novembre, arran de la querella presentada per la Fiscalia General de l’Estat i el sindicat d’ultradreta Manos Limpias.\nDurant la roda de premsa posterior a la reunió setmanal del Govern, Munté ha denunciat “la persecució política d’un president escollit a les urnes precisament per haver posat les urnes” i ha expressat el “ple suport i solidaritat” de l’Executiu cap al president Mas, Irene Rigau i Joana Ortega.\nAixí mateix, la vicepresidenta i portaveu ha descartat que la citació tingui cap afectació en els propers passos cap a la constitució del Parlament sorgit de les eleccions de diumenge ni en el full de ruta que ha obtingut majoria absoluta de 72 diputats a favor del procés.\nMunté ha qualificat la citació de “judici polític” i l’ha considerat una “instrumentalització” de la querella que, segons ha recordat, la Fiscalia General de l’Estat va presentar amb l’opinió en contra dels nou fiscal catalans.\nLa vicepresidenta també ha lamentat les condicions en què s’ha conegut la citació, amb determinades filtracions als mitjans en plena campanya electoral, motiu pel qual, ha conclòs, es tracta d’una “querella política”.\nPreguntada sobre les declaracions del ministre de Justícia, Rafael Catalá, que ha afirmat que la citació es produeix ara per no interferir en el procés electoral del 27S, la vicepresidenta i portaveu les ha considerat “un exercici de cinisme absolut”, ja que, segons ha denunciat, “la pressió sobre la fiscalia no s’ha aturat en cap moment, tampoc al llarg de la campanya electoral”. “Aquí no hi ha hagut respecte per cap data ni període electoral. Si fossin sincers haurien de mostrar satisfacció”, ha lamentat.\nEl Govern presentarà recurs davant el Tribunal Suprem per les incidències produïdes en el vot dels residents a l’exterior\nLa vicepresidenta i portaveu també ha explicat que el Govern ha acordat presentar un recurs davant el Tribunal Suprem per les “incidències” registrades en el vot per correu dels residents a l’exterior. La decisió es pren també després de la “negativa contínua” de la Junta Electoral Central d’ampliar el termini d’aquesta votació als catalans que viuen a l’estranger, al contrari que al col·lectiu de militars destinats fora de Catalunya, que sí que han obtingut més temps de l’ens electoral per emetre el seu vot.\nA banda d’aquest recurs, el Govern estudiarà “totes les vies de defensa davant instàncies internacionals” per “protegir al màxim un dret fonamental i inviolable de tots els ciutadans”.\nEl Govern, que té dos mesos per presentar el recurs, vol incloure-hi totes les anomalies que s’han detectat al llarg del procés electoral. En aquest sentit, per facilitar una recollida exhaustiva d’aquestes incidències i conèixer la situació dels electors que han vist vulnerat el seu dret a vot, el Departament de Governació posa a disposició dels afectats el correu electrònic eleccions.governacio@gencat.cat per tal que hi facin arribar els seus casos.\nEl Govern aprova noves mesures per coordinar la transposició de directives de la Unió Europea\nD'altra banda, el Govern ha aprovat un seguit de mesures per impulsar i coordinar la tasca dels departaments a l’hora d’establir les normes i actuacions que la Generalitat ha d’emprendre per aplicar a Catalunya les directives de la Unió Europea en l’àmbit de les seves competències. Aquest Acord determina la gestió del Govern per prendre la iniciativa per a la transposició de les directives a l’ordre jurídic intern quan escaigui, així com els procediments d’elaboració, comunicació, assignació i de notificació a la Comissió Europea.\nL’acord estableix que la iniciativa per a la transposició de les directives de la UE quan resultin afectades competències de la Generalitat correspon als departaments de la Generalitat d’acord amb la distribució de competències establerta pel Govern. De la seva banda, la Secretaria d’Afers Exteriors i de la Unió Europea comunica regularment als departaments la relació de directives adoptades i les dates límit de transposició, notifica a la Comissió Europea el text de la transposició adoptada i garanteix els mecanismes de comunicació interdepartamental.\nEl Govern ha aprovat aquest Acord en el marc dels articles 113 i 118 de l’Estatut d’autonomia de Catalunya; de la Llei 16/2014, d’acció exterior i de relacions amb la UE; del Decret 200/2010, de creació, denominació i determinació de l’àmbit de competència dels departaments; del Decret 170/2014, d’estructura de la Secretaria d’Afers Exteriors i de la UE, així com de les lleis 13/2008, 13/1989 i 26/2010, d’organització, procediment i règim jurídic de l’administració pública de Catalunya.\nEl Govern aprova el cicle formatiu de paisatgisme i medi rural per donar resposta a les noves exigències del sector\nEn l'àmbit de l'Ensenyament, el Govern ha aprovat avui el decret que estableix el currículum del títol de formació professional de grau superior de paisatgisme i medi rural. L’objectiu del cicle formatiu és donar resposta a les necessitats de qualificació professional detectades a Catalunya en aquest sector, atès que el perfil professional evoluciona cap a les competències relacionades amb la qualitat i la protecció ambiental, amb el manteniment de les zones enjardinades i amb la restauració paisatgística.\nPer aquest motiu, la titulació incorpora continguts relacionats amb la qualitat i la protecció ambiental, en sintonia amb la producció agroecològica i sostenible. D’altra banda, també preveu continguts relacionats amb el sector de la jardineria, i amb el manteniment dels jardins d'urbanitzacions i habitatges particulars. Finalment, s’incorporen aspectes relacionats amb la restauració paisatgística en zones degradades, en la integració de carreteres dins del paisatge, en enderrocs, i en mines abandonades, entre d’altres.\nLa durada d’aquest cicle de grau superior és de 2.000 hores i s’inscriu dins la família professional agrària. Les competències generals consisteixen a desenvolupar projectes de jardins i zones verdes, i a gestionar la producció de plantes i la producció agrícola. Alhora, preveu la supervisió dels treballs, la programació i l’organització dels recursos materials i humans disponibles, aplicant criteris de rendibilitat econòmica i complint amb la normativa ambiental, de producció ecològica, de producció en viver, de control de qualitat, de seguretat alimentària i de prevenció de riscos laborals.\nLes principals ocupacions d’aquests titulats són, entre d’altres, personal tècnic en jardineria, disseny de zones enjardinades, capatàs agrícola d’hortes i vivers, personal encarregat de manteniment, conservació i restauració de jardins i parcs, i personal encarregat de recol·lecció de llavors i fruits en altura.\nEl Govern sol·licita dictamen al Consell de Garanties Estatutàries sobre la llei que regula la formació professional per a l’ocupació\nFinalment, el Govern ha acordat avui demanar al Consell de Garanties Estatutàries el dictamen preceptiu previ a la possible interposició d’un recurs d’inconstitucionalitat contra els articles 15.2 i 24.2.a) i .b) de la Llei 30/2015, que regula el Sistema de Formació Professional per a l’Ocupació en l’àmbit laboral. En concret, la Generalitat considera que alguns articles d’aquesta normativa vulneren competències executives pròpies, recollides en els articles 115 i 170 de l’Estatut d’autonomia i vinculades a la modalitat de teleformació i a la formació bonificada mitjançant les quotes de la Seguretat Social.\nEn relació amb la primera qüestió, el Govern ja va interposar un recurs d’inconstitucionalitat en relació amb diversos articles dels reials decrets 34/2008, de 18 de gener, i 189/2013, de 15 de març. Amb tot, el Tribunal Constitucional ja va sentenciar el mes de març passat que la Generalitat era l’autoritat competent a Catalunya per autoritzar les plataformes d’aprenentatge, acreditar els centres que impartissin la formació, i autoritzar, avaluar, fer el seguiment i controlar les accions formatives.\nAra, tanmateix, la nova llei estatal segueix reservant al Servicio Público de Empleo Estatal (SEPE) funcions executives en els casos d’empreses que imparteixin FP mitjançant teleformació i tinguin centres presencials o operin en diverses autonomies. En la mateixa línia, la nova normativa també atribueix al SEPE funcions de programació, gestió i control de la formació professional per a l’ocupació en el supòsit d’activitats que es financin mitjançant bonificacions en les quotes de la Seguretat Social quan es tracti de: empreses que tinguin centres de treball en més d’una comunitat autònoma, i programes o accions formatives que transcendeixin l’àmbit territorial d’una autonomia.\nJPG - 0,394 MB\nEl Govern sol·licita dictamen al Consell de Garanties Estatutàries sobre la llei que regula la formació professional per a l'ocupació\nDel. Barcelona Del. Lleida Del. Girona Territori i Sost. Comunicació\nEl Govern aprova el contracte programa d'FGC per al període 2015-2016


Les 1ères ES1 al Cau Ferrat - Lycée Français de Barcelone\nVan fer una sortida al Cau Ferrat de Sitges, una casa modernista on el Santiago Rusiñol va fer diverses festes per promoure les idees modernistes.\nSantiago Rusiñol va fer diverses festes per promoure les idees modernistes. Quan vam arribar al Cau Ferrat (actualment convertit en museu), un guia ens va ensenyar la casa, les diferents sales i les múltiples pintures i objectes. El guia es va centrar sobretot en l’explicació del les pintures. Alguns quadres eren de Santiago Rusiñol, però d’altres del seu íntim amic, també artista, Ramon Casas. Ens van explicar també la procedència d’alguns dels objectes de ferro de la casa. La visita va durar mitja hora més o menys i després vam donar una volta nosaltres sols. Un cop acabat tot això, vam agafar el tren per tornar a Barcelona, dins del qual vam aprofitar per llegir textos modernistes i per conèixer una mica més la història de Sitges.\nSantiago Cabrero. 1ES1\nEl 16 d’octubre vam anar a Sitges, al Cau Ferrat més concretament. Aquesta casa rebia aquest nom (“cau”) perquè l’espai volia ser, quan va ser creat, “un terrier”, “una madriguera” , és a dir, un lloc de trobada entre artistes on recollir-se. I també, “ferrat”, per la gran col·lecció de peces de ferro que hi ha endins. La visita va durar aproximadament uns 40 minuts, però ens va explicar bastant bé tota la història de la casa i com pintava Santiago Rusiñol els seus quadres. Santiago Rusiñol, com molts altres modernistes, criticava la burgesia de la seva època, tot i que ell provenia d’aquesta classe social. Aquest artista feia festes modernistes amb altres artistes o persones interessades en l’art, on mostrava les noves peses d’art que havia adquirit. Al Cau Ferrat tot estava molt decorat, amb quadres, peces de ferro, vitralls, altres objectes i escultures. La sala més impressionant va ser la de dalt de tot, ja que teníem la sensació d’estar en una església pels vitralls de colors per on passava la llum. També podíem veure el mar per les finestres, ja que la casa quedava enganxada a les roques, a tocar de l’aigua.\nCristina Rivas Romero. 1ES1


De bat a bat: de desembre 2010\n25 años, 25 frases\nCerramos un año más. ¿Y si lo intentáramos resumir en una frase?. ¿Quién dijo la sentencia que mejor representa el 2010?. Si repetimos el ejercicio en los últimos 25 años, podemos tener una secuencia breve de este cuarto de siglo, como una conversación en twitter. Y usted, ¿qué frases escogería?\n1981. Todo el mundo al suelo\n1982. Chanquete ha muerto\n1983. Yo te pego leche\n1984. Like a virgin\n1985. Whe are the world\n1986. A la ville de Barcelone\n1987. Boys, boys, boys\n1989. ¿Cuándo entra en vigor?. - De inmediato\n1990. World Wide Web\n1991. Póntelo, pónselo\n1992. It's the economy, stupid\n1993. Las altas partes contratantes constituyen una Unión Europea\n1994. Soy una cabeza atada a un cuerpo muerto\n1996. Váyase, señor González\n1997. Hola soy Edu. Feliz Navidad\n1998. Soy el rey del mundo\n1999. And the Oscar goes to... Pedroooo\n2000. ¿Quién me ha puesto la pierna encima?\n2001. La otra torre, Ricardo, la otra torre\n2002. Nunca mais\n2003. No a la guerra\n2004. 4, 8, 15, 16, 23, 42\n2005. Soy feliz, séanlo también ustedes\n2007. ¿Por qué no te callas?\n2008. Yes we can\n2009. Michael is dead\n2010. Iniesta de mi vida\nJoan Roca, Honoris Causa a la UdG\nPosi’s en una cassola de fang una base ampla, generosa, d’origen. De tradició. D’un humil restaurant al costat d’una parada d’autobús als afores de Girona. De color d’arròs i de carxofa, de grana i moscatell. Dels menús de na Montserrat Fontané, incrustats en la memòria com el corall a la roca.\nA foc lent, molt lent, hi afegim l’acadèmia. La formació. De l’Escola d’Hostaleria de Girona, on el ritual de la cuina pren la forma de conceptes, de processos, de recursos. A l’acadèmia es multipliquen els productes, els tipus de cocció, les combinacions, s’hi aprèn el valor del matís i de la variació. Però l’acadèmia aporta sobretot rigor. Els tipus de tall, la transformació del producte, els equilibris inestables, la genealogia de la cuina catalana, el subtil ritual de la sala... L’acadèmia és el continent del saber gastronòmic, covat a les cuines de les cases i en la longeva història de l’hostaleria.\nQuan arrenca el bull, quan la base ha madurat prou i ja desprèn els primers aromes, és llavors quan hi afegim unes peces d’inconformisme, que és la matèria primera de la creativitat, o si voleu, de la llibertat. Imagineu una cuina on les parets són pissarres. Els fogons i les olles estan envoltades de notes, d’idees, d’apunts que després seran una inspiració o tal vegada, simplement, una lleu variació. Inconformisme vol dir plantejar-se a cada moment l’interrogant “I per què no?”. Vol dir esborrar els límits de la realitat i crear un món alternatiu, on les olors, la gama cromàtica, les textures, la geometria del plat, el gust són radicalment nous. Com els móns alternatius de Kandinsky o com l’ultraisme de Borges.\nTallats de forma anàrquica, gairebé improvisada, hi afegerim els contrastos, les emocions, els paisatges, la biografia.\nMireu per exemple l’ostra amb destil•lat de terra. Es pren la terra de Taialà humida i l’infusionem durant 24 hores. Després la destil•lem al buit i obtenim una substància translúcida que acompanya l’ostra iodada, una versió impossible del mar i muntanya. El destil•lat arrossega l’essència de la pluja, de la molsa, de la terra trepitjada a l’abric de lledoners i d’alzines. Hi ha notes de tardor, de nostalgia en aquest plat, una connexió directa amb les emocions més primàries.\nHi ha plats que són un apunt biogràfic. En Joan Roca és malalt al llit i l’àvia Angeleta li talla pedaços de xai amb les tissores, que acompanya de pà amb tomàquet. Al Celler de Can Roca, s’inverteix la geometria i ara és el cruixent de xai, una pel•lícula finíssima, el que amaga el cor de pa i de tomàquet. Com la magdalena de Proust, el temps sembla haver-se aturat en aquest plat, que té regust d’infantesa.\nAlliberats els límits de la imaginació, ara és possible reinventar-ho gairebé tot. Fer de la cuina un espai de creació artística, d’aparences, de simulacions, de metàfores, d’ombres xinesques, d’estats d’ànim.\nUna poma dins una poma dins una poma és com un d’aquells dibuixos impossibles d’Escher, en el que ja no reconeixem el principi i el fi.\nLa deconstrucció de Derrida permet literalment menjar una aroma: Una base de bergamota, mandarina, unes notes de vainilla, alfàbrega i un polsim de flor del llimoner és la descompossició de l’Eternity de Calvin Klein. El plat deconstrueix un per un tots els elements que composen l’aroma, com si presentés l’estructura òsia d’una olor.\nLa cromologia blanca és un esforç de síntesi cromàtica com el quadre de Malévitx. Tots els elements del plat són indubtablement blancs, però el seu gust ens recorda que originalment tenien un color molt accentuat. Menjar la cromologia és com dinar a cegues, perquè obliga la resta de sentits a contrastar l’engany de la vista. Com Malévitx, els germans Roca reinterpreten el sentit de color, un dels elements essencials de la cuina.\nTapem la cocció per a afavorir l’intercanvi d’aromes i d’emulsions. És ara quan hem d’afegir la recerca i la investigació. La cuina de Joan Roca és un laboratori experimental en el que s’assagen nous processos químics i físics, és un immens contenidor d’R+D+i. Penso, per exemple, en el Roner una eina imprescindible en la cuina moderna, que neixé de la imaginació del cuiner gironí i la complicitat de Narcís Caner.El Roner permet controlar les coccions al buit a baixa temperatura, el que respecta l’estructura natural dels aliments. No hi ha evaporació. Els aliments es couen en la seva pròpia humitat i l’absència d’oxígen impedeix la seva oxidació.\nLa perfumcocció és una idea brillant, un joc creatiu: menjar fum. Però es necessita una gran precisió, la suma d’enginyeria i disseny de producte, per a acabar donant forma al gelat de ceps a la brasa.\nConvertir un albercoc en un cristall finíssim, com una urna de vidre, que amaga a l’interior a la fruita triturada necessita d’enginy i un control dels processos guiats amb la precisió d’un rellotger.\nO el dry gambini, una extraordinària composició, que presenta la gamba vermella en cinc textures contrastades: pols, caramel, gelatina, farinosa i carnosa. Només amb sofisticades tècniques de destil•lació dels caps de la gamba o de deshidratació de la carcassa, amb l’ajut de dos polímers, es pot assolir aquesta composició, plena de sensacions olfactives.\nFinalment, tanquem el nostre plat amb un triangle equilàter. Joan Roca és també Josep Roca i Jordi Roca, una estructura triangular, com també és triangular la sala del Celler de can Roca. La suma de la cuina creativa, de l’aroma dels vins, i de la innovació dolça dels postres. Els vèrtexs del triangle es confonen i sovint alteren els límits entre els seus espais. Preneu per exemple els musclos al riesling, que és la transposició al plat de la complexitat de tons del vi: el fons, l'aroma, la textura. O el làctic, un postre, que evoca la infantesa, un esmorzar d'hivern al costat de la mare.\nAquest és un reconeixement a en Joan Roca perquè la distinció d'honoris causa és necessàriament nominal. Però és també el reconeixement a en Josep i en Jordi, els germans Roca, perquè probablement enlloc es testimonia el valor del interacció entre els nodes, com en aquest triangle. El resultat és quelcom més que l'addició entre els tres talents: És la síntesi d'una nova forma d'entendre la gastronomia.\nServeixi’s el plat després d’un breu repòs i acompanyat d’esforç i tenacitat.\nEl resultat és un cuiner excepcional, el més gran de trens germans excepcionals, que han apropat la cuina gironina i la cuina catalana al més gran reconeixement internacional.\nHi notareu tots els aromes que el composen. Tradició. Acadèmia. Inconformisme. Llibertat. Emoció. Professió. Innovació. Treball en equip.\nQuè és la gastronomia?. És procés i és tècnica, sí. És talent, creativitat i emoció. Però és també un pedaç de cultura i d'identitat. I no són les relacions entre innovació, saber i cultura o si voleu entre l'acadèmia, la identitat i l'inconformisme, els elements nuclears del projecte universitari?.\nJoan Roca és la sinècdoque que simbolitza el valor de la cuina catalana, de l’hostaleria i, si m’ho permeteu, del turisme en la construcció del saber, de la identitat i de la vanguàrdia d’aquest país, amb una clara vocació universal.\nPer tot això, Rectora Magnífica, sol•licito que s’atorgui i es confereixi el grau de doctor honoris causa a Joan Roca i Fontané.\nEnlazando a Wikileaks\nNo hay nada más revolucionario que la verdad. Y la verdad es que la "política real" es una ficción de la política, un decorado. Los dirigentes deciden en los sótanos del Gobierno qué hacer al margen de lo que opinen los ciudadanos e incluso al margen de lo que ellos mismos han propuesto unos meses antes.\nWikileaks es como el algodón de la democracia, una muestra de todo lo sucio que aún queda por limpiar. Tal vez el mejor ejemplo de la utopía alternativa de la red. Por eso, desde Las ideas proponemos enlazar a Wikileaks, con el fin de mejorar su posición en la red y favorecer la difusión revolucionaria de las verdades. ¿Se animan?\nLa conversa pendent\nAra fa uns dies, en Campo Vidal ens explicava que parlem molt, massa, però escoltem molt poc. Jo afegiria que, a més, no enraonem. El bing bang de les converses per les xarxes socials ha reproduït aquest hàbit: es parla molt, es llegeix menys i s'enraona molt poc. I segurament no hi ha cap altre espai com twitter per evidenciar els límits de la conversa 2.0.\nAquests dies post-electorals, de crisi econòmica, de caos aeri i de wikileaks s'han fet evidents els problemes de la conversa a les xarxes socials.\n1. Sempre hi ha un familiar o un veí al que li ha passat "allò", sigui el sigui allò.\n2. La hipòtesi negativa sempre té més adeptes que la hipòtesi positiva.\n3. La hipòtesi catastrofista sempre té més adeptes que la hipòtesi negativa.\n4. Les teories conspiratives generen una audiència immediata.\n5. Les dades equivocades es repeteixen malgrat l'evidència empírica en contra.\n6. Sigui el sigui, la culpa és del govern.\n7. A partir d'un moment, la conversa esdevé entre "nosaltres " i "ells".\n8. La majoria de les piulades sobre un tema són pràcticament idèntiques.\n9. Tot i que mai s'obren, els enllaços aporten versemblança.\n10. Als pocs minuts, el debat d'actualitat serà un altre. I les piulades se les endurà el vent.\nEtiquetes: Blogs, Decàlegs, Generació 2.0\nDebats de sal i de vermell\nLa discussió sobre el present i el futur del socialisme català ha ocupat la xarxa i s'escampa com els brots de blanc en el preludi del hanami. Debats de sal, de pebre, i de vermell, és clar.\nI ara què? d'en Manuel Cáceres\nClaves de la derrota del PSC d'en José Rodríguez\nPrimer análisis de los resultados d'en Miquel Iceta\nL'alternativa socialdemòcrata. El relat del PSC d'en Paco Aranda\nNi una ni dues. Noranta-mil de la Jordina Freixanet\nI després de la derrota, què? d'en Joan Ramon\nUn nou començament del socialisme català d'en Raimon Obiols\nDesprés del 28 N. Punt i seguit d'en Ricard Espelt\nRefer el projecte (I) i (II) d'en Ramon Bassas\nLa percepció política de l'Andreu Raya\nLa meva opinió d'en Cristian Rastrojo\nComencem per l'esquerra d'en Xavier Mir\nEl PSC, una alternativa creïble d'en Josep Vilaró\nBones notícies. El socialisme català està en crisi. Temps per pensar, per reconstruir, per escoltar, per llegir, per compartir, per proposar i per somiar. Ha arribat el moment de proposar la nova versió beta (beta permanent, és clar) del socialisme català.\nCrec que el socialisme català que ve serà el resultat del contacte inestable entre les molècules diverses que el composen. Molècules que de vegades s'associen, de vegades es dissocien i molt sovint creen unitats superiors com els polímers. Molècules socialistes, afins, progressistes, però també molècules allunyades del PSC. Permeteu-me la meva aportació molecular.\n1. Un altre partit, una altra política\nEl 2006 la revista Time declarà que el personatge de l'any era "You". Tu, tu, i tu també. Tots nosaltres. Si fa quatre anys Time qüestionà el concepte de lideratge, no em sembla que la decisió més trascendent ara sigui qui substitueix José Montilla. Francament, no em preocupa massa.\nLa forma de fer política és una herència del XIX, adaptada a la irrupció dels grans mitjans durant el segle XX. Una estructura envellida que és vista per la major part de la població amb els mateix ulls que miren els dirigibles, les màquines d'escriure o els documentals sobre la febre de l'or. O canviem essencialment això o aplaçarem la decisió més trascendental. La qüestió no és qui ha de ser el nou maquinista, sinó com serà el nou tren.\nHem de saber deconstruir els processos de gestió i decisió política. Jo aposto decidament per una política 2.0, entès no com un canvi tecnològic sinó com una forma nova de relacionar administració i administrats. Hem de transformar la política generalista en una política de la diversitat, perquè Perelman ja demostrà fa temps la mort de l'audiència única. Hem d'apostar per una democràcia deliberativa, en el que l'important no són les decisions sinó els raonaments. Hem de contraposar al depotisme il·lustrat del "govern dels millors" el neodemocràtic "govern de tots". Escoltar, deliberar, enraonar, abolir els eslògans, millorar la representativitat... Tenim molta feina per endavant.\nCada partit és la suma de moltes idees, però hi ha una idea nuclear, una idea força, que li dota d'identitat. Que permet distingir aquella formació de qualsevol altra. El PSC és un partit d'esquerres, socialdemòcrata, catalanista, progressista... I també és un partit federalista. Segurament, el federalisme és l'element identitari més rellevant de la formació socialista. I aquest hauria de ser el quadern de ruta del PSC.\nEls estats nació són un artifici del segle XIX i han sobreviscut durant el XX, però tenen una data de caducitat. Hi ha dos reivindicacions de la societat 2.0 que col·lisionen amb la idea clàssica de l'estat - nació. En primer lloc, la societat 2.0 reclama una nova arquitectura del poder que recuperi la idea del bottom - up. En segon lloc, els individus mantenen vàries identitats de forma simultània, que no són excloents, sinó complementàries. Intueixo que la concepció federal està molt més preparada per a administrar el nou escenari\nEn primer lloc, una Espanya federal. Crec que la discussió sobre el grup propi del Congrés és una falsa discussió, perquè amaga el principi essencial de la proposta del PSC: Una Espanya diferent. El programa del PSC passa per les aliances amb altres comunitats, per la reforma de la Constitució (una Constitució federal), per la reforma del Senat i per una nova arquitectura de l'Estat. Aquest és l'horitzó.\nMentrestant, el PSC ha de mantenir una relació federal amb Espanya, que no vol dir ni ruptura ni assimilació, sinó cooperació: "Això millor ho faig jo, això ho farem millor plegats". L'arquitectura de l'Estat no pot ser una subhasta, un intercanvi de competències per vots. L'arquitectura de l'Estat ha de ser una imatge, una foto finish, que ens permeti dibuixar un escenari de coopetència, de cooperació en la competència.\nEn segon lloc, una Catalunya federal. L'arquitectura de la Generalitat pateix de mixomatosi, un centre immens que anul·la la capacitat de gestió dels territoris. De vegades, Barcelona és molt lluny. Lluny de Portbou, de Batea, de Vielha, d'Ulldecona, de La Seu. Les vegueries han de crear un sistema de govern descentralitzat, que apropi les decisions de l'administració als administrats. Posats a somiar, voldria una Catalunya federal, formada per vegueries que poden administrar recursos propis, que poden ser més eficients en la gestió directa dels pressupostos públics.\nEl major fracàs de la transició ha estat l'afebliment del poder local i, de retruc, l'enorme capacitat transformadora del municipalisme de la transició. L'administració local vol dir proximitat, major capacitat d'acció col·lectiva, democràcia deliberativa. Aspiro al model escandinau, en el que els municipis gestionen els serveis públics bàsics, d'acord amb els seus propis criteris. Amb poc més del 15% dels recursos públics, l'autonomia local palesa la feblesa de la via federal a Catalunya.\nMés Europa, més municipi, més descentralització, un estat federal i una Catalunya federal. Aquesta és l'agenda del federalisme i, em fa l'efecte, aquest és el camí per adaptar els fòssils decimonònics dels estats-nació del XIX a la complexitat de la societat 2.0. Sortim del fals debat Catalunya - Espanya.\n3. La nova esquerra\nL'esquerra es guia per tres principis essencials, que formen part del seu ADN ideològic: la llibertat, la igualtat i la solidaritat. Però hem de saber adaptar aquests principis nuclears a la lògica de la nova societat. Llibertat no vol dir el mateix el 1880 que el 2012. Hem de saber també que una part del programa socialdemòcrata a Europa s'ha consolidat: l'ensenyament universal, la sanitat pública o els serveis socials ja no es discuteixen, I, per tant, necessiten una segona generació de l'estat del benestar.\nD'entrada, redefinim igualtat a partir del principi de la igualtat d'oportunitats. Ho explica molt millor que jo Roger Senserrich: Un país té igualtat d'oportunitats quan les condicions socials i econòmiques dels pares condicionen molt poc les espectatives dels fills. I això vol dir com a mínim dos coses. Un estat del benestar molt gran (sanitat, pensions, educació...) i un estat del benestar molt eficient. Escoles amb recursos, d'acord; però escoles (i beques, és clar) que premiïn l'esforç sense que importi la longitud del cognom del teu pare. Igualtat d'oportunitats vol dir afrontar de veres, amb els ulls a la cara, la insolent desigualtat de gènere. Tenim un sistema tan ineficient que prescindeix de la meitat de la població.\nEn segon lloc, redefinim la solidaritat. El principi rector és conegut per tots: Des de la perspectiva de l'esquerra, la qualitat de vida de la societat no es mesura a partir de les condicions mitjanes, sinó de les més baixes. Estadísticament, podríem dir que el llindar de qualitat el fixa el percentil 5. Això vol dir destinar recursos per aquells que no poden portar a terme una vida digna, des de la normativa d'accés a espais públics per a persones discapacitades a la Llei de l'Autonomia personal. Les societats nòmades adaptaven el seu ritme de marxa a les possibilitats dels membres més desvalguts del grup.\nPerò la solidaritat ha de tenir uns límits. Sé que és molt difícil marcar la frontera, però la solidaritat ha de ser definit a partir de les condicions particulars i també a l'esforç. Hem de saber definir la frontera entre solidaritat i subsidi, perquè hi ha aportacions il·lògiques i, sobretot, profundament insol·lidàries.\nI, per sobre de tot, llibertat. Llibertat de culte, de pensament, d'orientació sexual, llibertat d'acció, de reunió, d'intercanvi, de mobilitat... Persones lliures en una societat lliure. Algunes de les pràctiques de l'esquerra són profundament reaccionàries, des de les llicències dels taxis a la quota obligatòria de les cambres, feliçment retirada. I no, no té res a veure amb la limitació de la velocitat a les entrades de Barcelona.\nEl PSC que ve\nPolítica deliberativa, federalisme, igualtat d'oportunitats, municipalisme, política 2.0, política de la diversitat, solidaritat "equitativa", llibertat... Aquestes serien les primeres peces del núvol de tags del nou PSC. Quines són les teves?