Només amics? David Schwimmer i la seva dona Zoe Buckman decideixen prendre un descans en la seva relació - de la Dona del lloc Femme Avui\nAplicacions iPhone per a l'estudi i el treball // La cobdícia Coneixement\nparella de celebritats David Schwimmer i la seva dona Zoe Buckman "viuran per un temps separats" del seu matrimoni, per avaluar el seu futur.\nLa parella, que té filla de cinc anys Cleo, prendre temps del seu matrimoni de sis anys a sobreestimar el seu futur i entendre l'impacte que això "nou capítol" en l'educació de les seves filles.\n"Hem decidit viure per algun temps tot sol amb una gran quantitat d'amor, amistat i respecte, per tal de tenir temps per pensar en el futur de les nostres relacions" , va dir la parella en un comunicat a la revista Us Weekly .\nParella demana privacitat, perquè puguin fer-se càrrec de l'educació de la seva filla Cleo.\n"La nostra prioritat és, per descomptat, la felicitat i el benestar de la nostra filla no és un moment fàcil. És per això que estem demanant el suport i el respecte de la nostra privacitat en aquest nou capítol de la seva ".\nDavid Schwimmer i Zoe Buckman en l'estrena de "Run Fatboy Run" al Tribeca Grand de Nova York 2008\nSchwimmer, qui és millor conegut pel seu paper de Ross Geller a la popular comèdia "Friends", es va reunir 31 anys d'edat, fotògraf, quan era el director de "Run Fatboy Run" a Londres el 2007, i es va mudar de casa al Regne Unit per estar amb ell a Los Angeles.\nSobre « les persones v. OJ Simpson: American Crime Story » 50 anys d'edat, l'actor va parlar prèviament sobre la seva lluita amb la fama i la fama admès afecta les seves relacions amb altres persones, quan va aparèixer per primera vegada en l'ull públic.\n"Va ser bastant ridícula, i va arruïnar la meva relació amb altres persones d'una manera que va prendre anys, crec, per adaptar-se i acostumar-se a ell" , - va dir en un podcast per de The Hollywood Reporter .\n"Com a actor, em van entrenar per a la tasca de vigilar la vida d'altres. Solia caminar amb el front en alt, per tal d'entendre el que realment es fa per la gent "\n"L'efecte de la celebritat era l'oposat absolut: em van donar ganes de amagar-se sota un barret i no ser visibles. I em vaig adonar que ja no estava mirant a la gent que estava tractant d'ocultar. Jo volia trobar la manera de ser un actor en aquesta nova situació? Com puc fer la meva feina? Va ser difícil ".\nSchwimmer, més conegut pel paper de maldestre, però el favorit per al paper de Ross Geller en "Friends"\nSchwimmer es va associar recentment amb el director israelià-nord-americà Sigal Avin per a la nova sèrie curta, el que augmenta la consciència sobre l'assetjament sexual. En la sèrie de televisió nord-americana, titulat #ThatsHarassment , estrelles, incloent Cynthia Nixon, Emmy Rossum, Bobby Cannavale, i Grace Gummer jugar diferents escenaris d'assetjament sexual.\nVeure també: El romandre tot sol amb una\nMatrimoni Amics David Schwimmer les estrelles de Hollywood Zoe Buckman Relació\nLena 25 gener 1970\nI el que viuen? Tot és, la relativitat general de ràbia greix


Millet Square Gris comprar i ofertes a Trekkinn\nVols comprar Millet Square? Estàs al lloc adequat! A la categoria de Samarretes de la botiga de muntanya trobaràs una gran varietat i tots els models disponibles, sempre amb el millor preu. Aconsegueix els millors productes de muntanya i que s’adapten a les teves necessitats i exigències a trekkinn. Estàs buscant un regal? Aleshores no et pots perdre les últimes ofertes de Roba home.


el 15/jun/18 Albert Prat Societat PDF\nSant Cugat es prepara pel començament de la temporada de mosquits, especialment del tigre. La pujada de les temperatures fa proliferar aquests insectes i l'Ajuntament treballa per reduir l'afectació d'una plaga que va arribar a la ciutat el 2004. De fet, Sant Cugat va ser la primera població de Catalunya on es va detectar el mosquit tigre i des de llavors el consistori, en col·laboració amb altres institucions, treballa per reduir-la.\nA més de l'ordenança de 2016, que preveu sancions per qui no prengui mesures per evitar la proliferació del mosquit, l'Ajuntament va sumar l'any passat gairebé 4.000 visites informatives a domicilis i controla més de 900 punts on podria criar aquesta espècie. El tinent d'alcalde de Medi Ambient, Joan Puigdomènech, ha explicat que l'actuació contra el mosquit ha de ser durant tot l'any.\nNo només actuem en el moment àlgid, sinó una campanya de prevenció sobretot en els punts que tenim localitzats. Allà hi tirem elements que maten les larves.\nI és que el mosquit tigre, provinent de l'Àsia, es comporta de manera diferent al mosquit comú i té preferència per les àrees urbanes, com ha remarcat a Cugat.cat la tècnica del Servei de Control de Mosquits del Baix Llobregat, Gisela Chebabi.\nEl mosquit tigre i el mosquit comú són diferents. El tigre pon els ous en recipients petits amb aigua, molt relacionats amb els humans, té un comportament més d'exterior i pica fora.\nA més del contacte amb l'Ajuntament, els ciutadans tenen altres vies per col·laborar en la lluita contra l'expansió del mosquit, com la plataforma de ciència ciutadana Mosquito Alert nascuda amb la voluntat de recollir el màxim d'informació possible. La membre del projecte Marina Torres ha posat de relleu la importància de recollir dades.\nÉs una plaga, un mosquit nou i invasor. Creiem que és molt poderosa perquè la ciutadania puguia avisar si el veu, on n'hi ha molts i cal un tractament.\nExperts i tècnics coincideixen, això sí, en que el mosquit tigre ha vingut per quedar-se i que el màxim al que es pot aspirar és a limitar-ne l'expansió.\nEl mosquit tigre actua especialment entre el juliol i el setembre / Foto: Santcugat.cat


Ídols - Wikisofia\n(del grec εἴδωλα eídola, imatges)\nAquest terme té, almenys, tres significats diferents:\nA) En l'àmbit de les creences religioses, màgiques o animistes, els ídols són aquells objectes que efectuen una ocupació sagrada de l'espai, i que provoquen una actitud de devoció i culte. En aquest sentit, la idolatria és el culte als ídols. Aquests ídols poden ser imatges de qualsevol material (fang, marbre, fusta, metall, etc.) i, fins i tot, en determinades creences, poden considerar-se ídols certs objectes naturals. En tant que meres imatges, la seva capacitat per a expressar el sagrat ha d'entendre's en el context de tot un sistema de creences, i revela aspectes de formació del simbòlic.\nB) En la filosofia de Demòcrit, de Lucreci i els estoics, els ídols (entesos en el seu significat etimològic) són les imatges que es formen en la sensació i en el pensament, i que procedeixen del món extern.\nC) Per a Francis Bacon, són prejudicis o errors que dificulten o impossibiliten un autèntic coneixement de la naturalesa i, per a ell, l'eliminació d'aquestes fonts d'error és prèvia a una adequada fonamentació del saber. Bacon considera quatre tipus d'ídols:\nels idola tribus o ídols de la tribuse deuen a la naturalesa humana mateixa, i són tendències naturals en tot individu, com confondre la realitat amb el desig o l'engany dels sentits. Els ídols de la tribu són els errors en què la ment cau per causa de la seva mateixa naturalesa, procliu a treure precipitadament conclusions, a trobar regularitats on no n'hi ha, a confondre idees amb dades, a ser massa crèdul, etc.\nels idola specus o ídols de la caverna són tendències que depenen de l'educació, els hàbits i la manera de ser de cadascun.\nels idola fori, o ídols del mercat o de la plaça, es deuen a les relacions socials, i el seu origen està en un ús incorrecte del llenguatge, és a dir, sorgeixen per a usar un llenguatge ordinari inadequat per al coneixement científic.\nels idola theatri, o ídols del teatre procedeixen dels errors de raonament, de les falses filosofies i de les falses creences fundades en l'argument d'autoritat o produïts per la fidelitat acrítica als sistemes filosòfics.\nLa idea de saber com a coneixement útil i la de mètode per al coneixement científic són les dues grans aportacions de Bacon a la història del pensament. Va criticar la lògica aristotèlica com a incapaç de proporcionar coneixement científic i va proposar una teoria pròpia del mètode científic: cal començar recollint dades observacionals, en els quals s'observaran atentament relacions i correlacions que permetin extreure principis generals, dels quals, al seu torn, s'extrauran principis encara més amplis. És, doncs, pròpiament una inducció, no una deducció com era l'ideal de ciència d'Aristòtil. En el moment de recollida de dades, cal alliberar a la ment de tots els prejudicis o ídols que impedirien una bona anàlisi d'aquells (veg. text).\nTambé Descartes, en insistir en la necessitat de partir d'un principi immediat, el cogito, volia eliminar tot prejudici o tot ídol en el sentit baconià. En aquest sentit poden distingir-se diversos tipus de pressupòsits, que generalment s'agrupen en:\npressupostos físics (la suposició de la isotropia de l'espai, o la suposició de la uniformitat causal, per exemple, que va ser destacada per Hume),\npressupostos cognoscitius (que fan referència a les condicions de validesa del coneixement\nAquests pressupostos han de distingir-se de les meres suposicions, però ha de tenir-se en compte que, segons Collingwood, tota suposició implica ja una pressuposició. D'aquesta manera, les mateixes hipòtesis i suposicions de la ciència es basen, en cada època, als pressupostos vigents en la seva corresponent etapa històrica. Per a aquest autor, llavors, la metafísica és l'estudi dels pressupostos absoluts que, en cada època històrica, dirigeixen el pensament.\nVegeu prejudicis, pressupòsits.\nObtingut de «https://www.wikisofia.cat/w/index.php?title=Ídols&oldid=55152»\nDarrera modificació de la pàgina: 18 maig 2018 a les 00:47.


Neix Ponent Coopera, per impulsar la creació de cooperatives i projectes d'Economia Social a les Terres de Lleida\nPer Redacció el\t 15/03/2018 Actualitat, Comarques\nAhir al matí va tenir lloc la presentació oficial de Ponent Coopera, l’Ateneu Cooperatiu de les terres de Lleida. L’acte es va celebrar a la Sala de Juntes de la Facultat de Dret, Economia i Turisme de la Universitat de Lleida, i va comptar amb la presència de representants de les cooperatives i administracions que donen suport a l’Ateneu. A la taula, presidint l’acte, s’hi van asseure Josep Vidal, director General d’Economia Social, el Tercer Sector, les Cooperatives i l’Autoempresa del Departament de Treball, Afers Socials i Famílies de la Generalitat; Neus Cortada, vicedegana de la Facultat de Dret, Economia i Turisme de la Universitat de Lleida, i Anna Maria Capdevila, membre de l’equip tècnic de Ponent Coopera.\nEl projecte que forma part del Programa Aracoop, l’impulsa i finança el Departament de Treball, Afers Socials i Famílies de la Generalitat de Catalunya. D’aquesta manera, Ponent Coopera es converteix en un dels 14 ateneus cooperatius que s’han posat en marxa al territori català. Ponent Coopera neix amb l’aposta clara d’impulsar l’economia social i solidària en aquest territori i amb l’objectiu de crear nous llocs de treball, estables i de qualitat a partir de la creació de noves cooperatives. L’equip promotor del projecte està format per l’Associació Alba i les cooperatives Tres Cadires, L’Olivera, La Cuina del Comú i el Risell.\nLa vicedegana de la Facultat de Dret, Economia i Turisme de la Universitat de Lleida, Neus Cortada, va destacar la importància de la creació de Ponent Coopera i els seus beneficis pel territori de Ponent subratllant els valors afegits del cooperativisme. Cortada va accentuar l’oportunitat que suposa la creació de Ponent Coopera per fer xarxa entre les entitats i les administracions dels diferents municipis “hi ha una necessitat de generar cohesió social i crear economia més social i solidària, i estem molt contents que per fi hi hagi un agent que s’encarregui d’impulsar aquesta tasca al territori de Ponent”.\nAixí mateix, el director General d’Economia Social, el Tercer Sector, les Cooperatives i l’Autoempresa, Josep Vidal, va destacar el valor del cooperativisme per resoldre desigualtats i empoderar les persones, “l’Ateneu ha de contribuir a la generació de riquesa i ocupació i, sobretot, a la transmissió dels valors de justícia social i igualtat d’oportunitats” i va recordar que l’economia cooperativa ha superat la crisi mantenint més llocs de treball que l’economia capitalista.\nVidal va concretar en 4 milions d’euros l’aportació econòmica a tot el programa per aquest 2018, una mica més que la destinada l’any anterior. “Amb la creació dels 14 ateneus s’ha acabat constituint una xarxa que dóna l’abast a tot el territori de Catalunya amb la col·laboració de 692 entitats i amb un impacte l’any 2017 de més de 6.000 persones formades i 153 cooperatives creades”, va constatar Vidal.\nAnna Maria Capdevila, tècnica de Ponent Coopera, va destacar els objectius principals de l’Ateneu, que impliquen fer arribar informació i assessorament sobre economia social i solidària i cooperativisme a un miler de persones, i que a finals de 2018 s’hagin constituït 30 noves cooperatives al territori de Ponent que generin un mínim de 30 llocs de treball. També, però, donar a conèixer l’economia social i les bones pràctiques d’aquesta, fer-ne difusió i promoció entre la població en general, i oferir formació per a emprenedors i estudiants de batxillerat i cicles formatius.\nArticle AnteriorVent, núvols i pluja\nSegüent Article Un miler d’alumnes participen en les xerrades escolars de Down Lleida


Puig lliura la Distinció Lluís Vives a la comissària europea Malmström\nMalmström mostra el seu suport al Corredor Mediterrani i assegura que la Comunitat és un exemple a seguir.\nEl president de la Generalitat, Ximo Puig, ha lliurat, durant la recepció oferida a Brussel·les per a celebrar el Dia de la Comunitat i el 600 aniversari de la Generalitat Valenciana, la Distinció Joan Lluís Vives dels Premis 9 d’Octubre a la comissària europea de Comerç, Cecilia Malmström, qui, segons el cap del Consell, representa “un indicatiu del que ha de ser la Unió Europea”.\nEl Consell va decidir concedir aquest reconeixement a la comissària sueca per “obrir nous mercats als productes valencians i avançar en el procés de construcció d’Europa com un espai d’oportunitats i creixement”, així com per negociar i defensar acords de lliure comerç en territoris tradicionalment orientats a l’exportació com la Comunitat Valenciana.\nEl president ha assenyalat, per açò, que, amb la comissària Malmström, s’esvaeix “aqueix paradigma que parla de l’Europa allunyada i burocratitzada que no connecta amb la ciutadania”, i ha reconegut que a la Comunitat es té clar “que no hi ha futur sense Europa” perquè les arrels d’aquesta autonomia “han estat sempre lligades” al sentit del que significa la UE.\n“Des del punt de vista del comerç hem connectat amb la comissària per una qüestió fonamental: la Comunitat mai va ser proteccionista”, ha assegurat Puig, qui ha afegit que la valenciana és una autonomia l’ADN de la qual “és cent per cent europeista” perquè els seus habitants eren “emprenedors quan encara no existia la paraula emprenedor”.\nEl cap del Consell ha destacat a més que, en matèria de comerç, s’han d’impulsar tractats “que fixen les regles del joc”, i en aquest sentit ha recordat que els signats per la comissària “tenen una càrrega de principis fonamentals de la Unió Europea”.\nPer la seua banda, la comissària de Comerç, Cecilia Malmström, ha ressaltat que és “un honor” rebre aquesta distinció per part de la Generalitat, i ha subratllat l’aposta valenciana per les exportacions a través del transport marítim “amb el port de València com el primer port de contenidors del Mediterrani i el cinquè d’Europa”.\nMalmström ha oferit a més el seu suport a la Comunitat en les seues reivindicacions sobre el Corredor Mediterrani, així com perquè l’autonomia valenciana, a la qual ha definit com una regió “moderna, acollidora, emprenedora i oberta al món”, siga un exemple a seguir per a la resta d’àrees de la Unió.\nPrèviament, Puig ha mantingut una reunió amb l’ambaixador representant permanent d’Espanya davant la Unió Europea, Pablo García-Berdoy.\nLa Generalitat realitza una donació de llibres valencians a l’Institut Cervantes de Brussel·les\nEl president de la Generalitat, Ximo Puig, ha subscrit un acord pel qual el Consell dóna més de 50 llibres d’autors valencians a la biblioteca de l’Institut Cervantes de Brussel·les, uns exemplars que, en paraules del cap del Consell, suposen “una xicoteta part” de l’aportació de les lletres valencianes a la cultura.\nPuig s’ha pronunciat així en la seu de la institució cultural en la capital belga, i ha assegurat que la intenció del Govern valencià és la de subministrar més llibres a una entitat que, gràcies a aquesta iniciativa, ja compta amb obres divulgatives d’autors valencians com Teodor Llorente, Constantí Llombart, Carles Salvador o Manuel Sanchis Guarner, així com també sobre Jaume I.\nEl president ha signat l’acord amb el director de l’Institut Cervantes de Brussel·les, Felipe Santos, en un acte que ha comptat amb l’assistència del president dels Corts, Enric Morera, i l’ambaixadora d’Espanya a Bèlgica, Beatriz Larrotcha.\nEl cap del Consell ha reivindicat a més un major espai i millors possibilitats de desenvolupament per a totes les cultures hispàniques perquè són, tal com ha destacat, “identitats que sumen i no competeixen” i que formen part de la riquesa de tot el territori. A més, s’ha mostrat convençut que el Govern d’Espanya farà “el màxim esforç perquè açò siga possible”.\n“La Comunitat és bilingüe; hi ha zones castellanoparlants i altres valencianoparlants”, ha prosseguit Puig, qui ha afirmat també que la via valenciana “és la del diàleg entre llengües i cultures, d’aquells que, com Lluís Vives, van mirar a Europa com la gran talaia de les llibertats”.\nPuig ha mostrat la disposició de la Generalitat a organitzar iniciatives amb autors valencians en aquesta institució de Brussel·les.


Jornada informativa sobre el nou polígon industrial de Torreblanca amb els enginyers agrònoms — Regidories d’Urbanisme, Mobilitat, Vialitat, Trànsit i Horta i d’Habitatge i Transició Ecològica – La Paeria – Ajuntament de Lleida\nEt trobes a:Inici/Urbanisme i Planejament/Notícies/Jornada informativa sobre el nou polígon industrial de Torreblanca amb els enginyers agrònoms\nJornada informativa sobre el nou polígon industrial de Torreblanca amb els enginyers agrònoms\nEl primer tinent d’alcalde i regidor d’Urbanisme, Toni Postius, ha explicat avui a aquest col·lectiu professional la situació en què es troba la tramitació d’aquest gran sector industrial, "que marcarà un punt d’inflexió en el creixement i desenvolupament de la ciutat".\nData publicació: Dimarts 22, mar� del 2022\nLa delegació a Lleida del Col·legi Oficial d’Enginyers Agrònoms de Catalunya ha acollit aquesta tarda una jornada informativa sobre el nou polígon industrial de Torreblanca-Quatre Pilans, a càrrec de Toni Postius, primer tinent d’alcalde i regidor d’Urbanisme de la Paeria.\nLa trobada s’ha celebrat dins del procés participatiu endegat per a l’elaboració del Pla Director Urbanístic d’Activitat Econòmica i fruit de la jornada celebrada el mes passat a la Llotja sobre Torreblanca, ja que l’entitat va sol·licitar aleshores poder celebrar una jornada específica pels seus col·legiats atesa la importància del nou polígon per al futur de les Terres de Lleida.\nPostius ha explicat als assistents la situació en la qual es troba la tramitació d’aquesta nova gran àrea industrial, amb els treballs que s’estan duent a terme dins de la fase d’avanç d’aquesta figura de planejament urbanístic, i ha recollit les aportacions i resolt els dubtes dels professionals que han assistit a la trobada.\n“Aquest és un projecte que marcarà un punt d’inflexió en el creixement i desenvolupament de la ciutat, i prova d’això és que ja estem rebent moltes peticions d’informació de diferents empreses que volen implantar-s’hi”, ha afirmat el regidor. Postius ha destacat que “els treballs del Pla Director avancen a bon ritme i la coordinació entre la Generalitat i la Paeria és constant per poder complir amb els terminis i que Torreblanca sigui una realitat en breu”.\nAquest Pla Director ha de permetre posar al mercat d’aquí a un any més de 240 hectàrees de sòl industrial i logístic, amb connexió ferroviària i capacitat per a disposar de parcel·les de diferents mides per encabir tota mena de projectes empresarials, inclosos els de grans dimensions.\nActualment, està obert el procés de participació ciutadana al web participa.gencat.cat per tal d’incorporar propostes i opinions del conjunt de la ciutadania, en especial, dels actors més vinculats amb el projecte.\nUna vegada acabi el procés participatiu, es redactarà el primer document concret del PDUAE, que aprovarà inicialment la Comissió territorial d’urbanisme de Catalunya, previsiblement durant la primavera de 2022.\nS’obrirà llavors el preceptiu període d’informació pública per presentar al·legacions. Aquestes donaran la forma final al document del PDUAE que la mateixa Comissió de territorial d’urbanisme de Catalunya aprovarà definitivament el segon semestre de 2022. El Pla entrarà en vigor en ser publicat al Diari Oficial de la Generalitat (DOGC).\nCategories: polígon industrial de Torreblanca, 2022


Quim Torra: ratafia «suau», política dura - Empordà\nQuim Torra: ratafia «suau», política dura\nQuaranta dies de repòs a sol i serena potser no anirien malament a la política catalana, somoguda des que el gener de 2016, amb l'arribada de Carles Puigdemont a la Presidència, el «procés» va fer un salt quàntic · Quim Torra i Pla (1962), blanenc d'ascendents colomencs, relleva l'hereu de can Crous d'Amer al capdavant de la missió (im)possible, segona part, de «la República» · Explica el seu nebot, Ernest Morell, que Torra, independentista de soca-rel i de gustos polítics forts, fa, en canvi, una ratafia «suau» · La recepta de l'avi del successor designat inclou ingredients insospitats que la fan «molt especial». N'afegirà el net algun de nou a l'olla política?\n14.05.2018 | 06:30\nQuim Torra: ratafia «suau», política dura Confraria de la Ratafia\nNous verdes, netes i aixafades o tallades, l'ingredient essencial que aporta gust amarg i dona color. Entre tres i nou, no més. Una nou moscada i clau. Herbes dolces (el poniol o la maria lluïsa són vàlides). D'altres herbes al gust (aquí la llista és llarga i va des de la farigola al brot de romaguera, passant per la sàlvia, el romaní o la fulla d'olivera).\nFlors, com la malva, la magnòlia, el saüc o la rosa. Llavors (fonoll, comí, coriandre o ginebró) i arrels (regalèssia, malví, valeriana o equinacea). Tot això, que s'ha de tenir collit i ben a punt el mes de juny, es posa a macerar amb aiguardent en una garrafa de vidre de coll ample que s'ha de fer trontollar de tant en tant i que s'ha de passar quaranta dies a sol i serena.\nAl setembre es cola i es torna a fer reposar i, si el procés (!) s'ha fet com Déu mana, per Nadal ja es pot degustar la ratafia de nous de la Selva, la terra del (sembla) imminent 131è president de la Generalitat, el mig colomenc, mig blanenc, Quim Torra. L'estiu passat, el successor designat per Carles Puigdemont va elaborar els seus primers litres d'aquest licor cent per cent català sota el consell d'Ernest Morell, que és confrare de la Confraria de la Ratafia de Santa Coloma de Farners. Des de divendres al vespre –ho va saber una estona abans que la resta dels mortals– l'Ernest és el nebot «més orgullós del món». Es diu Torra de segon cognom, el de la mare, i el pròxim Molt Honorable és el seu oncle.\n– I què tal la ratafia del tiet president?\n– [El nebot riu] Més suau que la que fem a casa.\n«Fins ara», explica l'Ernest, Quim Torra anava sovint a Santa Coloma, la petita ciutat de la coca de ratafia de can Tuyarro i de les galetes Trias. I de la ratafia. Hi visitava la família, avesada a llargues «discussions polítiques de sobretaula» els caps de setmana. Participava en la vida social: havia donat suport als activistes de No a la MAT; va col·laborar amb la revista local Ressò, on va publicar la sèrie d'articles «Colomenots», dedicada a oriünds il·lustres; va pronunciar un dels pregons de la Festa Major... En passat, perquè, com assenyala el nebot, l'«agenda» del president canvia la vida a qualsevol. Torra, que comença fort i parla de «procés constituent» enmig d'un diluvi de crítiques per un fil de tuits molt esquerps amb els espanyols, disposarà de molt menys temps per estar amb la seva gent i per assaborir la ratafia de la nissaga familiar, que incorpora alguns ingredients «sorprenents», revela Morell.\n– Com ara?\n– [El nebot torna a riure] Pinyes de xiprer.\n– Pinyes de xiprer?\n– Sí, i les anem a collir al cementiri [Riu altre cop]. Així ho mana la recepta del meu besavi [Josep Maria Torra i Noguer, avi del 131è Molt Honorable].\nEs veu que les pinyes que fan els xiprers del camp sagrat de Santa Coloma són «les bones», les més formoses. Josep Maria Torra ho va deixar escrit; la descendència manté la tradició. Però en la «fórmula Torra» hi ha més ingredients «poc corrents»: escorça de cirerer i de pi que, «aquest juny, per primera vegada, els incorporarem a la ratafia i tindrem la recepta original completa», avança l'Ernest.\nAmaga el successor de Puigdemont algun «ingredient» secret a la màniga per desentortolligar el cabdell polític? De moment proposa col·locar un llaç groc –el color que reivindica l'alliberament dels dirigents polítics independentistes empresonats per ordre del Tribunal Suprem– a la balconada del palau de la Generalitat, on Torra es passarà moltíssimes hores. I planta batalla.\nConviccions «de lluny»\nDe Quim Torra el seu nebot destaca les «conviccions polítiques», que «venen de lluny» i que són «lleials» a la idea que Catalunya és una nació que mereix un estat propi. Que sempre «ha estat molt a prop de la gent». L'«activisme cultural». El «compromís cívic» i la «capacitat d'escoltar».\n– A casa hi ha militants de la CUP i... [l'Ernest fa una pausa] alguns havien estat en altres partits [és el cas del pare del (futur) president Torra, Quim Torra Fàbregas, que va morir el febrer de l'any passat i que als anys noranta va ser regidor de CiU a Santa Coloma].\nQui sap si –com convé a la ratafia– a la política catalana li provaria reposar una temporada a sol i serena. Però les pistes que dona el successor de Puigdemont no apunten, de moment, cap a un procés de mínima maceració.\nNous verdes, netes, aixafades o tallades; herbes, flors, llavors, arrels i paciència. I pinyes de xiprer. I escorça de pi o de cirerer. La fórmula de la ratafia de can Torra de Santa Coloma no falla. La recepta política... temps al temps.


MES ENLLA DELS DOS RIUS - BiblioEteca\nMES ENLLA DELS DOS RIUS\nEl món de la tribu indígena nezai està desapareixent. Cada dia són menys: les persones contrauen estranyes malalties, homes i dones s’esfumen com si els haguessin segrestat, i fins i tot els seus grans enemics, els oartes, ja ni vénen a lluitar. Kaopi, el jove guerrer protagonista d’aquesta història, sap que per arribar a Paradís -on viuen els déus- cal travessar les turbulentes aigües del riu. Li ho ha explicat el seu badai (avi) i ho ha sentit en «el temps tancat a la memòria», la història del seu poble. Però tot i que arribar-hi pot ser una aventura perillosa, és el seu deure parlar amb Tau, el gran déu que té totes les respostes.\nEn el viatge Kaopi ensopega amb l’home blanc, amb les seves ciutats, amb les seves empreses, amb l’explotació, i el camí a Paradís esdevé una violenta despertada: el món ja no és el dels nezai, sinó un altre de molt gran, amb països, governs i paraules que Kaopi no entén.\nAquesta és una història de recerca, de tenacitat i de valors, en la qual l’últim nezai s’arrisca a salvar la seva vida, la seva cultura i la seva terra.


El Consell de la Selva vol retornar la gestió dels menjadors escolars a Educació - Diari de Girona\nEl Consell de la Selva vol retornar la gestió dels menjadors escolars a Educació\nEl president argumenta que la llei és «poc clara» pel que fa a la gestió indirecta de les AMPAs i apunta que «són adjudicacions a dit»\nclara julià 21.05.2020 | 23:40\nUna sessió del Consell Comarcal de la Selva. arxiu\nUna sessió del Consell Comarcal de la Selva.\nEl president del Consell insisteix que mentre ha durat la licitació dels menjadors amb les AMPAs a la comarca «s'ha negociat per arreglar el fet de la gestió indirecta i nosaltres no tenim cap pretensió, però no hi ha cap informe que avali aquesta mena d'operacions amb diners públics en contractació pública i, veient aquest percal, pensem que és millor tornar les competències a Educació». Balliu afegeix que hi ha un cas, a Vilobí d'Onyar, on Ensenyament porta directament la gestió del servei de menjador: «Nosaltres vam demanar a Ensenyament que deixés a l'Ajuntament de Vilobí fer la gestió i ens van dir que això no era possible. Al final, l'empresa que ha guanyat el concurs és de Castellar del Vallès... Després ja podem anar parlant de proximitat. Se'ns acusa constantment de voler guanyar diners a costa del servei de menjador i això no és cert», conclou Balliu.\nL'esmentada llei d'acompanyament a la Llei de pressupostos exposa que «amb la finalitat de promoure la participació de les famílies d'alumnes en la gestió dels centres educatius, les seves associacions podran gestionar els respectius menjadors escolars mitjançant la subscripció de convenis de gestió amb la corresponent administració titular», un fet que fins ara no quedava regulat –ja que la darrera normativa al respecte és de l'any 1996– i que reclamaven algunes AMPAs en considerar el servei de menjador és un àmbit educatiu del centre. Davant aquesta modificació aprovada el mes passat, la Coordinadora d'Associacions de Mares i Pares de Catalunya va reclamar als consells comarcals el compliment de la llei i, en el cas de la Selva, aquest Consell va respondre que només permetria convenis si les AMPAs en feien una «gestió directa», és a dir, que la contractació del personal es faci directament des de l'associació i no se subcontracti cap empresa. A més a més, el Consell instava les AMPAs a respondre abans del 31 de maig, argumentant que calia preparar la gestió del curs vinent –a la comarca de la Selva hi ha 8 centres on el servei de menjador és gestionat per AMPAs i un centre on és gestionat directament per Ensenyament.\nEl portaveu de la Coordinadora d'Associacions de Mares i Pares de Catalunya, Xavi Villareal, subratlla que amb la Llei d'acompanyament de pressupostos «es tanca el debat sobre la legalitat»: «La nova llei estableix un marc legal, el que passa és que alguns consells han fet una interpretació interessada i han dit que només signaran convenis amb AMPAs que facin una gestió directa i això és difícil d'assumir perquè recau molta responsabilitat sobre un òrgan ja de per si carregat». Segons el portaveu, la possibilitat que els consells comarcals retornin la gestió a Educació possibilita que s'obri la porta a la municipalització: «Entenc que el Departament d'Educació, com a titular, tindria la competència de decidir sobre la gestió final». En qualsevol cas, Villareal destaca que «tan sols demanem que es contemplin tots els models i que s'articuli el diàleg per desencallar aquest tema».\nUn Consell dividit\nEn el cas de la Selva, la situació representa una «patata calenta» per a l'administració, ja que enguany finalitza el contracte de gestió del servei de menjador dels vuit centres de la Selva gestionats per AMPAs –dos d'aquests centres fan la gestió directa i sis la subcontracten, mentre que un cas està gestionat directament des d'Ensenyament. I l'any 2021 finalitza el contracte de la resta de centres, adjudicat a Eurest Colectividades des del 2013. Ahir a la tarda, el Consell va celebrar per via telemàtica una comissió informativa on el PSC i IpS –socis de govern amb JxCat al Consell– es van mostrar favorables al retorn de competències, mentre que ERC, CUP i comuns es van mostrar en desacord i Ciutadans es va abstenir. Si no canvia res de cara a dimarts, Ensenyament recuperarà la gestió dels menjadors de la comarca de la Selva. Fonts del partit republicà no entenen el canvi de parer i demanen que es compleixi la llei.\nInterpel·lat sobre aquesta situació, el responsable dels Serveis Territorials d'Educació a Girona, Martí Fonalleras, respon que «no vull especular fins que no tinguem la confirmació oficial». Sobre la finalització d'alguns contractes, Fonalleras indica que «en aquest cas el més factible segurament seria una pròrroga d'un any». Pel que fa a l'argument del president del Consell per retornar les competències, Fonalleras apunta que «nosaltres ens regim per la normativa i aquesta és la que es va aprovar el dia 24 d'abril. La llei és totalment normativa».


Torre-Serona / Comarca: Segria\nHabt. / Ine 2009 358\nDirección Carrer Major, 29\nWeb Oficial Torre-Serona\nWeb de Interés Dades i pobles de Torre-serona\nE-mail municipio ajuntament@torreserona.ddl.net\nEl terme municipal de Torre-serona, es troba a la plana segrianenca del N de la ciutat de Lleida. Limita amb el terme de Lleida al S, i amb els de Corbins al SE i a l'E, Benavent de Segrià al NE i N i Torrefarrera a l'W. El poble de Torre-serona és l'únic nucli de població agrupada del municipi; la urbanització d'Ull-roig, també anomenada el Tossal, és compartida amb el municipi de Torrefarrera.\nLes principals associacions d'aquest poble, les catalitzadores de la seva vida cultural i lúdica, són l'Associació de Joves La Barretina i l'Associació de Dones La Rosella. Amdues tenen el seu lloc de trobada en locals situats en l'edifici de l'ajuntament. Hi ha també la Coral Nous Estels. Pel que fa a l'esport, Torre-serona disposa d'una pista polisportiva.\nLa festa major se celebra el primer diumenge de maig. És costum que parelles de dones vagin a l'ajuntament a recollir els anomenats pans i en acabat a l'església per tal de formar part d'una processó que, després d'haver recorregut els carrers del poble, retorna a l'església, on es fa una missa solemne i es beneeixen els pans que després seran repartits entre els assistents. (ftes, fotos, mas info ver links)


Notícies - Sant Cugat reflexiona sobre els efectes de la pandèmia en la salut mental d'infants i joves\nEl Síndic de Greuges de Sant Cugat ha organitzat aquesta jornada 'online' amb expertes en aquest àmbit per donar importància a la salut mental\nLa sessió ha hagut de fer-se telemàticament / Foto: Cugat Mèdia\nel 2/des/20 Martí González Societat PDF\nLa pandèmia de la Covid-19 i les restriccions socials que ha comportat han empitjorat molt la salut mental de la societat i, un dels col·lectius més afectats és el d'infants i joves. Aquesta és una de les conclusions de la jornada organitzada pel Síndic de Greuges de Sant Cugat per, precisament, donar importància a través de la reflexió a la salut mental en aquesta etapa i prioritzar-la, amb propostes, a les polítiques de les administracions. Una jornada que ha hagut de fer-se telemàticament però que ha estat oberta a tothom i ha pogut comptar amb entitats i expertes en aquest àmbit.\nEl Síndic de Sant Cugat, Ramon Palacio, ha destacat justament que infants i joves són un dels col·lectius més afectats emocionalment per la pandèmia i que sovint aquestes problemàtiques relacionades amb la salut mental queden invisibilitzades. Per aquest motiu ha organitzat aquesta jornada, en col·laboració amb la Federació Salut Mental Catalunya (SMC) i l'Àmbit de gestió de Polítiques Socials de l'Ajuntament de Sant Cugat.\nLa doctora Marta Poll, directora de la Federació Salut Mental Catalunya, que ha obert la sessió, ha agraït la iniciativa per "disposar d'espais de reflexió i debat sobre la rellevància de la salut mental". Poll ha parlat, en la seva intervenció, de "pandèmia invisible", referint-se als problemes de salut mental que s'han agreujat o que han sorgit derivats de la Covid-19 i els seus efectes. La doctora assegura que mentre factors de risc, com la manca d'accessibilitat als recursos, l'aïllament i la desesperança, han crescut amb la crisi, els protectors han disminuït, a causa de la reducció del contacte social i les xarxes de suport.\nSegons dades exposades per la doctora, el malestar emocional s'ha multiplicat per tres durant el confinament i es calcula que tres de cada deu persones poden patir ansietat en els propers mesos. A més, també s'ha detectat un augment dels quadres d'ansietat, depressió i angoixa, tant en persones adultes com en infants i adolescents.\nUn increment que també ha corroborat la doctora Astrid Morer, psiquiatra infantil i juvenil de l'Hospital Clínic i presidenta de la Societat Catalana Psiquiatria infanto-juvenil, que ha estat una altra de les ponents. Morer no només ha destacat l'augment de casos, sinó que assegura que s'han agreujat, especialment en els grups més vulnerables: els nens i nenes amb risc d'exclusió, que pateixen o patien situacions de violència familiar o que ja tenien problemes de salut mental preexistents a la pandèmia. La doctora assegura, a més, que només dos de cada cinc nens o nenes arriben a demanar ajuda i, per tant, és difícil determinar l'afectació real a la societat d'aquest tipus de problemàtiques.\nLa taula rodona, amb representants d'associacions afectades per diverses patologies de salut mental, també ha demanat més recursos per a les administracions i ha explicat com s'ha agreujat amb la Covid-19 la situació de famílies i infants amb problemes de salut mental. Montserrat Boix, presidenta de l'Associació de Familiars Afectats per Trastorns de Conducta de Sant Cugat del Vallès (AFATRAC), ha posat èmfasi precisament en el patiment de les famílies, Sara Bujalance, directora de l'Associació Contra l'Anorèxia i la Bulímia (ACAB) de Barcelona, ha detallat l'afectació en els trastorns alimentaris i la doctora Cristina García, representant de la Unitat de Trastorns de l'Aprenentatge Escolar (UTAE) de Sant Joan de Déu, ha exposat, principalment, dels infants amb Trastorn de l'Espectre Autista (TEA) amb la pandèmia i la situació actual.\nTotes elles han coincidit en demanar que la salut mental sigui una "prioritat real per a les administracions", una petició que ha entomat l'alcaldessa, Mireia Ingla, qui ha tancat l'acte. Ingla ha agraït la jornada a l'organització i les ponents i ha destacat que la tasca de les cures està en mans principalment de dones. També ha reconegut que la pandèmia ha fet "sortir els colors com societat" en aspectes com aquest, que "ara hem descobert la importància que tenia". L'alcaldessa, de fet, s'ha compromès a reflexionar i "pensar-hi més enllà" per posar-hi aquesta perspectiva un cop acabi la pandèmia.\nUn "granet de sorra", segons ha sentenciat el mateix Ramon Palacio, per posar sobre la taula una qüestió "invisibilitzada" i prendre "consciència" de la importància de la salut mental, també en l'etapa infantil i juvenil.\nD'entre els damnificats, els nens i els joves són els que més. I potser és una temàtica que no és molt visible. Amb aquesta jornada pretenem visibilitzar-la i posar els canals entre professionals i persones afectades.\nTenim un model molt fràgil, molt feble, que ja tenia moltes mancances abans de la pandèmia. Ja ens costava acompanyar la gent abans i ara encara més. Necessitem una aposta seriosa, una major inversió i una planificació orientada a l'acció comunitària.\nAquest reconeixement no només ha de ser ara, sinó que això ha vingut per quedar-se. Aquestes polítiques públiques han d'afrontar la salut mental, ara més que mai, i ens hem de preparar com a societat perquè això formi part del nostre dia a dia.


Obres d’adequació a l’heliport de Vallter 2000, al Ripollès – elgarrotxi.cat\nObres d’adequació a l’heliport de Vallter 2000, al Ripollès\nEls treballs s’emmarquen en el pla de millora i manteniment de dotze heliports d’emergències d’arreu de Catalunya que porta a terme el departament\nEl Departament de Territori i Sostenibilitat ha iniciat obres d’adequació i manteniment de l’heliport de Vallter 2000, a Setcases (Ripollès), amb l’objectiu de millorar les condicions, funcionalitat i seguretat de la infraestructura. Els treballs, amb un pressupost de 27.600 euros, tindran una durada de quatre setmanes. Les tasques que es duran a terme consistiran principalment en la repavimentació i el repintat de la pista; la instal·lació d’una nova tanca perimetral; la formació d’un nou camí d’accés a la plataforma i a l’heliport; la millora de la senyalització, i l’adequació de la màniga de vent. Els treballs, que s’emmarquen en el pla de millora i manteniment de dotze heliports d’emergències d’arreu de Catalunya, pretenen posar al dia la infraestructura i afavorir les operacions que s’hi desenvolupen.\nL’actuació a l’heliport de Vallter 2000 s’emmarca en el pla de manteniment i millora de dotze heliports d’emergències que Territori i Sostenibilitat està duent a terme des de l’any passat. Fins al moment, s’ha actuat en set d’aquestes instal·lacions i aquest mes també es preveu iniciar els treballs corresponents a l’heliport de Port del Comte, a la Coma i la Pedra (Solsonès).\nImatge de l’inici dels treballs de millora de les instal·lacions de l’heliport de Vallter 2000, al Ripollès.\nDetenen dos lladres que van arribar a fer divuit robatoris a Girona i rodalia rebentant vidres a cops de tapa d’embornal


De la cloenda a l’obertura de Tarraco Viva | FET a TARRAGONA\nUpdated: 30 de maig, 2017\nUna vuitantena de persones en l’escenari de la sala principal del Palau Firal i de Congressos de Tarragona. Foto: Laia Marín\nLi he dit personalment a Magí Seritjol, director de Tarraco Viva. Ho he comentat en privat amb amics i companys. I ara expresso la idea en públic -ben convençut- a través del fòrum obert que representa el FET a TARRAGONA: l’acte de cloenda del festival Tarraco Viva hauria de ser l’acte inaugural. Per al certamen i per a la imatge de la ciutat seria més profitós traslladar la proposta d’espectacle de tancament al dia de l’obertura.\nEncara em ratifico més en la idea després d’assistir a la recreació històrica de diumenge passat al Palau Firal i de Congressos. Es tractava d’escenificar la importància de l’edifici més gran construït mai al nostre país: el Fòrum Provincial de Tàrraco, amb la presència de l’emperador Adrià, el sèquit, el flamen, governadors, delegats, alcaldes, elits locals, assistents, famílies… Tot plegat acompanyat de la conversa amena i didàctica entre el propi Seritjol i el catedràtic d’Arqueologia, Joaquin Ruiz de Arbulo.\n“L’ÚLTIM ACTE HAURIA DE SER EL PRIMER: L’APARADOR, EL TRET DE SORTIDA DEL FESTIVAL”\nFins a una vuitantena de persones a l’escenari del Palau, una imatge que ratifica allò que dèiem aquí fa una setmana: la gent de Tarragona fa possible Tarraco Viva. Aquesta escena potent, que aplega el treball dels grups Projecte Phoenix, Nèmesis, Thaleia i Ludi Scaenici, hauria de ser l’aparador del festival, l’obertura, el tret de sortida, el punt d’arrencada, la invitació a participar de la resta d’activitats que es programen durant un parell de setmanes.\nSeria una magnífica carta de presentació per als tarragonins i la millor eina de difusió possible del festival a través dels mitjans de comunicació d’àmbit local i nacional. Aprofitem, doncs, la força de tanta gent implicada en Tarraco Viva -una cita consolidada en el calendari de la ciutat, situada entre la Setmana Santa i les festes majors de Sant Magí i Santa Tecla- per explicar al món que som dels millors a l’hora d’explicar la història i per convidar-los a conèixer Tarragona.\nEn un món turístic tan global, ens cal diferenciar-nos, especialitzar-nos, i Tarraco Viva és una de les comptadíssimes experiències singulars que ofereix la ciutat per apropar-nos al públic d’aquí i d’allà. El vintè aniversari del festival ja s’apropa. Així que tenim una magnífica excusa per a ambicionar nous objectius i fer passos endavant.


Ha esclatat una pandèmia i tan sols serveix una mirada global. | Catalunya Religió\nPer El Bon Pastor. Dij, 11/06/2020\nLes conseqüències de la crisi provocada pel coronavirus tenen un abast mundial. En un món global, on tot està interconnectat, no hi ha decisions ni esdeveniments que afectin tan sols una part del planeta. La globalització és un fenomen inevitable, si bé, per ell mateix, és neutre: ni és totalment positiu ni totalment negatiu. És una realitat ambivalent, fruit de la revolució tecnològica i del seu impacte en tots els camps (econòmic, social, polític, cultural, educatiu, antropològic, religiós), als quals s’ha afegit ara el camp sanitari. Aquest era un camp «oblidat» en el continent europeu i, en part, americà –no així en els països d’Àsia i Àfrica, que han conegut epidèmies de manera freqüent. Aquesta vegada, Europa ha estat la baula d’una cadena que, travessant el planeta, ha començat als països de l’Extrem Orient i s’ha estès fins a les costes americanes del Pacífic. Ha esclatat una pandèmia i, per tant, tan sols serveix una mirada global.\nAquesta mirada es pot dur a terme des de perspectives diverses. Aquí ens interessa el món global vist des de l’ésser humà, des de la humanitat en el seu conjunt fins a la singularitat de cada persona. I cal dir que, així com la globalització és un fenomen ambivalent, també la manera com s’ha viscut i es viu aquesta pandèmia admet moltes lectures. Ara, a tres mesos i mig vista des que el covid-19 va entrar a Europa a través de la Itàlia del Nord, el balanç de les reaccions humanes davant la pandèmia és contrastat, ni cohesionat ni uniforme. La pandèmia, sens dubte, ha posat al descobert la fragilitat humana i la fragilitat d’un sistema de vida que necessita canvis substancials. El Papa Francesc ho va afirmar de manera lapidària: «No es pot pretendre estar sa en un món que està malalt».\nSi no fos així, si el món no estigués malalt, no haurien mort, per exemple, tants ancians als hospitals, a les residències o a casa, víctimes d’un sistema de sanitat selectiva que ha emergit amb tota la seva cruesa i alhora amb tota la seva impotència. Ho va posar de relleu ara fa pocs dies el manifest «Sense ancians no hi ha futur», promogut per la Comunitat de Sant’Egidio. La solitud enmig de la qual han mort milers de persones, sobretot ancianes, és una crida als principis d’humanitat més bàsics, que comencen pel dret universal a una sanitat per a tothom, sobretot per als més vulnerables. Cert que al costat d’això hi ha hagut la feina abnegada de milers de persones del món de la salut i de l’assistència social que han abocat les energies, les que tenien i les que no tenien, per guarir i/o acompanyar les moltes persones que estaven en perill o ja es trobaven davant una mort inevitable. Cal subratllar aquí la proximitat de persones d’Església (preveres, religiosos/es, laics/ques), que s’han ocupat d’estar al costat dels qui patien el mossec de la malaltia amb una prostració agreujada per la solitud i donar-los una paraula de consol i, en molts casos, els sagraments de l’Església.\nEl punt de la balança passa per la decisió de sortir d’un mateix o de restar dins un mateix. El coronavirus ens ha sacsejat com a societat però es fa difícil de saber què ha desvetllat en cada persona. S’anirà veient en els pròxims mesos i anys. Els grans canvis comencen pel cor, per allò que hi ha de més íntim en nosaltres, per aquell àmbit de consciència al qual ningú no arriba sinó Déu Nostre Senyor, la veu dolça i suau del qual pot ser escoltada o rebutjada. La crisi d’humanitat que és el coronavirus ha deixat inermes els uns, obrint-los el cor, i n’ha rearmat d’altres que s’han limitat a esperar l’anomenada «nova normalitat». No és fàcil de remoure el propi jo, l’individualisme, l’amor per un mateix, sobretot si es viu amb les espatlles cobertes per algun dels ídols d’aquest món. Una crisi és una oportunitat per a canviar –i tot pot canviar!– però sense un moviment interior del cor les coses queden iguals. La clau del canvi és la preocupació per l’altre, l’entrada de l’altre com a proïsme en la meva vida. Així va canviar el cor del samarità de la paràbola, quan veié l’home mig mort ran del camí. Val a dir que el coronavirus ha donat vida i cos a molts «bons samaritans», que no han passat de llarg davant la necessitat dels altres.\nLes necessitats, però, només han començat. Amb una economia afeblida, amb un atur en caiguda lliure, amb una retracció del comerç i del turisme, amb una escola i una universitat condicionades per la normativa sanitària i la crisi econòmica, la situació es presenta costa amunt. Si fins ara el mot d’ordre ha estat «queda’t a casa», ara, veient què passa amb moltes persones –fins i tot força infants i joves que prefereixen tancar-se a casa seva–, cal capgirar el missatge i dir: «no et quedis a casa, absent del món i lluny dels pobres». Cal sortir a trobar els qui no saben com tirar endavant, i fer-ho en tant que comunitat cristiana, mare amatent de tots ells, una mare que es preocupa dels qui passen necessitat i busquen un aixopluc en un moment de penúria. Qui busca salvar-se a si mateix, no té en compte que tots viatgem en la mateixa barca. Som una sola humanitat. Ho ha mostrat, aquests dies, el clam mundial per la mort de George Floyd, una víctima del racisme en un món on no tots som iguals, un ésser humà sotmès sota la bota de la injustícia i la violència en un món on el color de la pell discrimina. I malgrat tot, som una sola humanitat! Diu Jesús: «Tots vosaltres sou germans» (Mateu 23,8). Sí, som una sola Església, principi d’unitat de la nissaga humana.\nCom es poden enfocar els mesos que vindran? Per Pasqua el Papa Francesc va publicar a la revista VIDA NUEVA una meditació titulada «Un pla per a ressuscitar». El text papal comença esmentant l’escena en què Jesús ressuscitat va a trobar les dones, les saluda i confirma així el canvi de la seva pena en joia (vegeu Mateu 28,9-10). Com a resultat del confinament, estem entumits de músculs i articulacions, lents de reflexos, abaltits d’esperit, potser desconcertats a l’hora de respondre la pregunta pel futur. Ens domina la incertesa. També les dones van anar en un sepulcre, lloc de mort, i van trobar que s’havia convertit en lloc de vida i d’esperança. Hi anaven apesarades i en van sortir alliberades i exultants. Tot havia canviat. La llum del ressuscitat trencava les tenebres del cos i de l’esperit.\nDurant aquests mesos ha calgut inventar moltes eines de substitució davant allò que no es podia fer. Però aquesta lògica de substitució ha de convertir-se en una nova proposta. Cal abandonar el manteniment i entrar, en paraules del Papa, en una «nova imaginació», que és l’alternativa desitjable a la «nova normalitat». Si fins al moment present la crisi ens ha fet trobar fórmules que ajudaven a suportar el que succeïa, ara cal abandonar la lògica de la disminució, del rebaix, i provar d’entendre la gravetat del que vivim. El repte que hem d’afrontar demana que rellegim l’Evangeli i entrem en la profecia de Pentecosta. En un moment en què s’aixequen moltes veus a favor de la reconstrucció de tantes coses, no es tracta de tornar a les estructures fixes i fixistes –tampoc les eclesials. Cada comunitat cristiana ha de plantejar-se el futur des del projecte comú d’un món divers. En efecte, reconstruir vol dir construir d’una manera nova, tenint en compte tota la família humana, anant més enllà de la simple organització.\nEn definitiva, cal una globalització espiritual, cal llegir el món des de l’Esperit per tal que puguem entendre l’Evangeli de Jesús i comprendre l’abast actual i present del seu missatge. El Papa parla de crear anticossos a la pandèmia, amb una imatge que apunta a la solidaritat, la justícia i la caritat, els tres objectius que cal fer possibles en un món que es desenvolupi de manera sostenible i integral. L’any de l’encíclica Laudato si’ serà una ocasió per a aprofundir en l’aixecament de noves realitats, ara que la pandèmia comença a remetre. L’afectació global del mal s’ha de convertir en la creació d’una fraternitat global i universal, font de bé per a la humanitat, necessitada de la civilització de l’amor. Després de la crisi provocada per l’atac terrorista a les Torres Bessones (2001), la crisi econòmica (2008) i la crisi sanitària i global del coronavirus (2020), el segle XXI ha d’orientar el seu pas cap a un futur de resurrecció. Les religions del món, les esglésies cristianes i, particularment, l’Església catòlica han de ser puntes de llança d’aquest futur.


Troben a Martin Ignacio, desaparegut en Gata de Gorgos\nPortava un dia desaparegut\ndimarts, 24 de març 2020 - 08:15h\nMartin Ignacio ha desaparegut este dilluns | Ajuntament de Gata de Gorgos\nActualització 24/03/20, a les 10.11 hores. L'Ajuntament de Gata de Gorgos acaba de confirmar que la Policia Local de Dénia, en la Marina Alta, ha trobat este matí a Martin Ignacio, qui va desaparéixer ahir dilluns després d'eixir de sa casa.\nEls agents de la policia l'han traslladat fins a l'Hospital de Dénia per a que els equips sanitaris li facen un reconeixement mèdic.\nMartin Ignacio ha sigut vist per última volta este dilluns, 23 de març, quan se'n va anar de sa casa a les 12.30 hores del matí en la localitat de Gata de Gorgos, en la comarca de la Marina Alta (Alacant), segons informa l'ajuntament de la localitat.\nMartin Ignacio fa 1,85 metres d'alçada, té barba i el monyo llarg. L'última volta que va ser vist portava un pantaló vaquer clar, un polo de màniga llarga de color groc, sabates de deport i una gorra negra. El desaparegut no portava damunt ni el mòbil ni la documentació.\nEs demana que si alguna persona sap alguna cosa d'ell o l'ha vist que avise a la Policia o la Guàrdia Civil per poder trobar-lo el més prompte possible.


May 06 2021 - 8:51 PM Tags: Fiscal\nQuan una societat té pèrdues, pot veure's limitada a l'hora d'accedir al finançament bancari. I si les pèrdues acumulades són importants (en concret, quan han reduït el patrimoni net de l'empresa per sota de la meitat del capital social), és necessari que els socis corregeixin immediatament la situació o dissolguin la societat.\nPer a corregir aquesta situació, els socis poden aportar fons a l'empresa a través d'una ampliació de capital o bé poden dur a terme una operació acordió (una reducció de capital per a compensar les pèrdues i una ampliació posterior).\nNo obstant això, existeix una alternativa que també permet regularitzar les pèrdues i que, en general, té un cost inferior: l'aportació directa de fons a un compte de reserves en concepte de "aportació de socis per a reposar pèrdues".\nAquesta operació evita costos de notari i registre, ja que no és necessari que s'inscrigui al registre mercantil.\nEl desemborsament que han de dur a terme els socis és, en general, més baix que el que han de dur a terme en una ampliació de capital.\nAquesta aportació de socis no es considera un ingrés per a l'empresa i per tant no li suposa cap cost fiscal.\nPer als socis, les aportacions dutes a terme suposen un valor d'adquisició dels seus participants més gran, de manera que inicialment no sofriran cap impacte fiscal. Si en el futur es desprenen de les seves participacions, aquestes tindran un valor d'adquisició superior, per la qual cosa el guany patrimonial final obtingut en aquesta transmissió (i, per tant, la tributació a l'IRPF) serà inferior.\nSi heu de compensar les pèrdues d'una societat, els nostres professionals us assessoraran sobre l'alternativa amb menys cost social.


Olga Onrubia, Jordi Oriol, Anna Hierro i Joan Carreras durant la presentació d’Europa Bull al vestíbul del TNC. TEMPORADA ALTA\nBarcelonaEuropa és el resultat d’un rapte i una violació. Si més no, això explica la mitologia grega, que parla d’una princesa fenícia de la qual Zeus es va enamorar. Per seduir-la, es va convertir en brau. “La imatge d’un toro amb una dona nua asseguda al damunt és recurrent a l’hora de parlar d’Europa. És molt estrany que la història d’un rapte i una violació simbolitzi la Unió Europea”, afirma el dramaturg i director Jordi Oriol. A partir d’aquell mite i de l’Europa actual, Oriol ha construït un espectacle que qüestiona el poder i reflexiona sobre la lluita de classes. Europa Bull, amb la qual va guanyar el premi Quim Masó 2018, s’estrena divendres al Canal de Salt dins el festival Temporada Alta. Després saltarà a la Sala Petita del Teatre Nacional de Catalunya, on es podrà veure del 28 de novembre al 15 de desembre.


ADECAT | 11 empreses ja han signat el seu compromís amb una nova edició del DECOMEETING\n11 empreses ja han signat el seu compromís amb una nova edició del DECOMEETING\n04 març 2019 11 empreses ja han signat el seu compromís amb una nova edició del DECOMEETING\nPosted at 11:18h in Notes informatives, Noticia\tby\tADECAT\nADECAT organitza la 12a edició del DECOMEETING que tindrà lloc, el proper 4 d’octubre de 2019, al Can Bonastre Wine Resort de Maquefa (Barcelona). Amb caràcter biennal, el Congrés Nacional del Decolletatge i la Mecanització és el punt de trobada de referència per a posar en valor el dinamisme del sector i les eines a l’abast de les empreses que milloren la seva competitivitat.\nDixi Polytool, Maquinser, Schunk i Total Espanya com platinum sponsors i Eitag, Gaspà Grané, Iscar, Rodin, Sidenor, Sumec i Torns com gold sponsors ja han confiat en aquesta nova edició, que s’obre a tot el territori nacional i en el qual es preveu l’assistència d’empreses de la Zona Centre, País Basc i Zona Llevant. El programa comptarà amb conferències innovadores i casos d’èxit reals que pretenen debatre sobre els reptes de futur de la fabricació mecànica dirigint-se a CEOs/propietaris i responsables tècnics de les empreses fabricants del sector. A més, Interempresas Media repeteix com a media partner i s’incorpora a aquesta categoria la revista Toolmaker.\nEn les properes setmanes s’habilitarà el portal web mitjançant el qual es podrà consultar tota la informació al minut.\nEns veiem el 4 d’octubre de 2019!


BibloSfera: gener 2008\ne-llibres a mida\nVia GOLEM Blog m'assabento de l'existència d'Issuu, una eina que permet autogenerar e-books propis a partir de documents en pdf.I com que el que fa la persona ho fa la mona (o sigui, jo), no m'he pogut resistir a provar-ho. Aquí en teniu el resultat, un e-book casolà amb els quatre Relats Conjunts que he fet fins al moment (sí, ho sé, tinc pendent el darrer que han proposat, aviat m'hi poso!):(Espero haver-ho fet bé i que el meu mestre tipogràfic no se m'enfadi! :P)\nMeme: sense títol\nLa Mireia em passa un meme i, com que sóc complidora de mena, el vaig a fer.1- Agafa el llibre que tinguis més a prop, vés a la pàgina 18 i escriu la línia 4:“...també es podreixen! Déu ha mort! Déu és mort! I som nosal-....”. La frase és del llibre El Rei, el Savi i el Bufó, El Gran Torneig de les religions, que va aparèixer un bon dia sobre la meva taula de la feina i encara no n'he identificat el propietari. Però em crida l'atenció... em sembla que me'l llegiré.2 - Si estires el teu braç dret, què arribes a tocar?El vidre de la finestra. Bé, més que finestra, que l'edifici és de vidre...3 - Què ha estat l’últim que has mirat per la televisió?Dvds de l'Stargate. Des de Nadal que ens vam comprar la caixa amb TOTS els capítols que no miro res més!4- Sense mirar, quina hora és?Ehm... hora? uhm... aaa.... ni idea, com sempre.5 - Ara mira, quina hora és?Les 12.43. D'aquí a una quart a dinar, nyami-nyami!6 - Deixant a un costat l’ordinador, què escoltes? Doncs no escolto res. Però sento teclejar ;)7 - Quant de temps vas estar fóra el dia que vas estar més temps al carrer?Fora? fora del carrer? fora de casa? uix, quina pregunta més enrevessada.8 - Abans d’estar escrivint al blog, que estaves fent?Treballar. Això representa que era un descanset...9 - Què portes posat ara mateix?Eh... roba?10 - Vas somiar ahir?Sí, sempre. Em llevo més cansada que quan m'he ficat al llit!11 - Quant de temps vas estar rient l’últim cop que vas riure?Aquest meme sembla un examen!12 - Què hi ha a les parets de l’habitació on estàs?Prestatges plens de coses, entre elles un cervell antiestrès i tasses de te en un estat higiènic discutible.13 - Has vist alguna cosa estranya últimament?Acabaria abans enumerant les coses normals....14 - Quina és la última pel·lícula que has vist?Pel·lícula? No hem quedat que només miro Stargates?15 - Si et fessis multimilionari de la nit al dia..què compraries? Doncs les mateixes coses que em compro ara, però no em caldria mirar el preu ni pensar-m'ho gens.16 - Alguna cosa sobre tu interessant ? I que vulgui confessar ara i aquí? No, que no tindria gràcia!17 - Si poguessis fer alguna cosa al món, independentment de la política, què faries?Això més que un meme sembla un examen!18 - T’agrada ballar?Ballar, jo? :D Ara sembla un acudit!19 - Què en penses d’en George Bush? Res20 - Imagina que, per reacció espontània, tens una nena; quin nom li posaries?Home, això no es pot decidir així tan ràpid! Hi ha noms que m'agraden molt però no posaria mai, així que la pregunta requereix mooooolta reflexió.21 - Imagina que, en comptes de tindre una nena, tens un nen, quin nom li posaries? Ídem.22 - T’agradaria viure a l’estranger?Aquesta és una altra pregunta amb una resposta més llarga que el que pertoca aquí.23 - Què t’agradaria que et digués Déu quan arribis al cel?Et remeto a la primera pregunta.24 - Indica el nom de les cinc persones nominades per a fer aquest testCom que aquest meme fa temps que corre, a qui encara no l'hagi fet!\nFinalitzada una altra novel·la de DiscWorld, la saga més coneguda de Terry Pratchett.És ben sabut que el vuitè fill d'un vuitè fill serà un mag. I que un mag, abans de morir, ha d'entregar la seva vara al vuitè fill d'un vuitè fill. També és ben sabut que només els nois poden ser mags (les noies han d'aprendre bruixeria). Però què passa quan Drum Billet entrega el seu bastó al vuitè fill d'un vuitè fill sense adonar-se que aquest és una nena?Equal Rites, tercera entrega de DiscWorld i primera sense Rincewind com a protagonista, presenta la primera guerra de sexes al Disc. En un costat els mags de la Universitat Invisible, a l'altre, la bruixa Granny Weatherwax i Eskarina. Aconseguirà Esk entrar a la Universitat i aprendre màgia? Una novel·la genial, que a diferència de la darrera que vaig llegir, enganxa des de la primera línia.PD: m'agradaria acabar aquest post dient que Biblosfera ha estat un dels blogs seleccionats per participar a Blogs & Literatura, primera antologia de la catosfera literària. Però com que no ha estat així, felicitats als 100 que hi sortireu!(5)\nFinalment, ahir van començar les primeres Jornades de la Catosfera de Granollers, a les que avui he assistit en el meu segon acte de desvirtualització. El programa sencer, de temàtica variada, el podeu veure aquí, però el que més m'interessava de les jornades no eren les taules rodones, sinó precisament la possibilitat de conèixer en directe altre bloggers amb els que hi tinc més o menys relació virtual. Anem per parts...A nivell de xerrades, la que més m'interessava era la de Els blogs i la literatura, precisament la primera, a les 10 del matí! Després d'una batalla titànica amb els llençols he vençut la mandra i he arribat puntual, i la veritat és que ha valgut la pena. De tot el que s'ha dit, que han estat moltes coses i la majoria interessants, m'agradaria destacar-ne especialment dues. En primer lloc la intervenció de la Laura Borràs, que ens ha fet viure de primera mà què és realment un llibre vitual, i en segon lloc la reflexió del llibre tradicional cap a l'e-book que ha fet en Jordi Ferré. I ara, si us he picat una micona la curiositat, podeu gaudir del que han dit tots plegats en descarregant-vos-en el vídeo des d'aquí.De les taules Els blogs i els negocis i Els blogs i la política catalana no en puc gaire cosa, ja que la primera l'he passat gairebé íntegra devorant entrepanets i crosanets de xocolata (m'he d'entendre, no havia esmorzat i eren quarts de dotze!) i en la segona hem anat a donar un tomb pel poble i a endrapar una altra vegada, aquesta vegada en forma de dinar. A la primera sessió de la tarda, en canvi, sí que hi he anat. En aquesta ocasió es tractava d'Associacions i xarxes de blocs, on s'ha presentat diferents xarxes com Blocs Terrassencs o els Blocaires de l'Ebre, que fins i tot regalaven uns bolis xulíssims.I un cop acabades les coses serioses, passo a les xafarderies que en realitat són el més important. I és que puc dir que la meva assistència a les jornades ha estat un èxit: hi he retrobat en Dan (que amablement m'ha acostat a casa -o si més no a la bici- en cotxe) i hi he conegut en directe, en major o menor grau, en Jacme, la Carme, en Dani, en Jesús M. Tibau i en Jordi Ferré (i estic gairebé convençuda de no deixar-me ningú). No podia haver anat millor!Ara, a esperar la propera desvirtualització. Si algú s'ha quedat amb ganes, els ebrencs ja n'han muntat una altra pel cap de setmana que ve!\nAmb retard una altra vegada, us presento el resultat de la segona Història Veïnal. Aquesta vegada m'ha tocat formar part de l'escala E (he avançat una lletra), que he compartit amb la Joana, la Rosa i el Robertinhos.Per fer-ho més divertit, en aquesta segona edició el veí ens ha canviat les normes, i cadascú tenia uns elements diferents per elaborar el relat. A nosaltres ens ha tocat fer-hi aparèixer Berlín, l'any 1859, Pere IV d'Aragó, i la professió alquimista.Per fer un tastet de com ha quedat aquesta nova història a vuit mans, aquí us deixo la meva part. En aquesta ocasió em va tocar escriure en segon lloc, i va ser força més difícil que no pas començar!"Ara, després de tant temps, he decidit tornar a Berlín per trobar la resposta a tots aquests misteris. Els amics de la mare han vingut a esperar-me a l’aeroport, i en un no-res m’he tornat a trobar en aquell pis tan ple de bons records, on espero trobar alguna pista sobre el meu origen. Ells somriuen, com sempre, i no sembla que sospitin que, aquesta vegada, la meva visita té un propòsit ocult. Al vespre, asseguts al voltant de la taula parada, els observo: tampoc m’assemblo a ells. Dubto. Els pregunto quin secret amaguen o callo? Al final no em decideixo a dir res i procuro que no es noti la tensió que sento. Per primera vegada desconfio d’ells, sé que amaguen alguna cosa. Ho han de fer. Són l’única pista que tinc, la meva única esperança de saber la veritat, i tot i així… I tot i així.Porto ja dues setmanes a Berlín, dues setmanes de cerca infructuosa, de decepcions constants, a l’ombra d’una família que actua com si no passés res. I justament avui, l’ultima nit que passo en aquesta casa, quan he pujat a la meva habitació he trobat un llibre sobre el llit. És un llibre antic, enquadernat en pell, amb el títol i l’any d’edició gravat a la coberta amb grans lletres daurades: L’alquimista, 1859. L’obro amb una barreja de por i respecte. Una nota cau entre els seus fulls: «Demà al matí, quan te’n vagis, ja no hi serem. No ens veurem mai més. Marxem de Berlín, marxem de la teva vida. Aquest llibre et donarà les respostes que cerques. Però abans de seguir endavant, pensa que hi ha coses que és millor no saber»."Llegir sencera\nDilluns passat vaig anar a Gigamesh a comprar els següents llibres de La Rueda del Tiempo i de Mundodisco, però res va sortir com estava previst. En primer lloc perquè, dels dos llibres que anava a adquirir, només vaig poder comprar Equal Rites, ja que sembla que el Nadal havia passat factura a la prestatgeria de La Rueda del Tiempo i no en quedava ni la mostra (trigaran dos mesos a tornar-los a tenir!). I en segon lloc perquè hi vaig trobar La Emperatriz de los Etéreos, que així d'entrada no havia pensat comprar però al que no em vaig poder resistir. I és que l'editor o qui sigui que n'és el responsable s'hi ha lluit -en el bon sentit de l'expressió- en l'enquadernació!La Bipa és una noia pràctica, madura per la seva edat, que viu a les Coves. Allà també hi viu l'Aer, un noi amb el cap ple de pardalsque posa la Bipa de mal humor cada vegada que es troben. L'Aer està obsessionat amb la llegenda de l'Emperadriu dels Eteris, que viu en un regne on mai fa fred, la gent és feliç i no és necessari beure ni menjar, i finalment decideix emprendre l'aventura cap al seu palau. La Bipa, fastiguejada per la seva actitud, el perseguirà per dur-lo a casa una altra vegada.A través d'aquest senzill argument la Laura Gallego ens ofereix un viatge fantàstic a través d'un món gelat on res no és el que sembla. Tot i que és un llibre infantil, o potser més aviat juvenil, La Emperatriz de los Etéreos és una obra plena de símbols on l'aventura que es narra és en realitat un viatge iniciàtic de conseqüències inesperades que, ja de bon principi, va donant pistes de que no és or tot el que lluu.Aquest llibre no és una gran història ni, tal com pertoca a una novel·la juvenil, és gens complicat. Tot i això les seves pàgines no deixen indiferent, i el seu missatge és una lliçó a aprendre. Així doncs, si us agrada aquest tipus de narrativa baixeu la calefacció, obriu la finestra i acompanyeu la Bipa en el seu viatge a través de la superfície gelada.(5)\nLa primera vegada que vaig llegir El hòbbit tenia vuit anys. Des d'aleshores ha plogut molt i l'he llegit moltes vegades, sempre en l'edició de La Magrana que hi havia a casa. Ara, aprofitant que per Nadal me n'han regalat l'edició del 70 aniversari en anglès, l'he llegit per primera vegada en versió original.Podria dir moltes coses sobre la fantàstica edició de llibre i els seus contingut extres, però com que en nightwing ja ho ha fet i a més a més molt millor del que ho anava a fer jo, us remeto directament al seu post. Això sí, traieu-li la caixa de fusta i l'edició numerada, que sembla que els anglesos no necessiten tanta faramalla per treure un llibre commemoratiu.En canvi, pel que fa a la història en si sí que diré coses. Perquè El hòbbit té el millor principi que s'ha escrit mai (i aquí ve un del motius pels que he trigat tant, ja que estic intentant fer un post decent dels tres primers paràgrafs, en anglès, i no me n'acabo de sortir). I això és especialment sorprenent si tenim que en compte que, a diferència d'El Senyor dels Anells, El hòbbit és un llibre purament infantil. Això es nota en la història però, sobretot, en la manera de narrar-la, molt planera i extremadament simpàtica però al mateix temps escrita amb una gran riquesa de matisos, que s'aprecien molt més llegits directament de la mà de Tolkien, sense intermediaris lingüístics.Si no ho heu fet encara no dubteu a embarcar-vos, juntament amb en Bilbo i els tretze nans, a l'aventura d'anar a recuperar l'or que Smaug els va robar.Enllà del fred i de boirosos monts,vers coves velles i calabossos fons,ens cal partir ans surti el solper rescatar d'oblit el nostre or.(5)\nSí, ho sé, sóc una impresentable i fa més d'una setmana que no escric res. Però prometo que molt aviat comentaré El Hòbbit, que és el llibre que vaig acabar a principis de la setmana passada, i reempendré el ritme.Espero que el molt aviat sigui demà, però fa una setmana que dic "demà", així que de moment no ho dic i em poso de límit... no ho sé... dimecres com a molt. Espero recuperar en aquests dos dies les meves capacitats físiques i mentals i trobar un forat.\n100 llibres de ciència... digitals?\nAvui m'assabento de dues notícies relacionades amb el món dels llibres, una de general i l'altra restringida al món de la ciència. Si em permeteu, començaré per la darrera, tot i que l'he llegida més tard.M'assabento a través d'Eureka de que la Direcció General de Recerca de la Generalitat i l'Institut de Cultura de l'Ajuntament de Barcelona s'han unit per editar una petita guia en la que proposen 100 llibres de divulgació científica en català i castellà que classifica en 20 matèries diferents, entre les que fins i tot s'inclou divulgació juvenil. Sens dubte una gran iniciativa per l'impuls de la divulgació a Catalunya, la gran absent de la majoria de llibreries.Per altre costat, en nightwing80 m'informa d'aquesta notícia sobre l'aparició del Kindle, el que es preveu que serà el gran competidor del llibre en paper en el segle que fa pocs anys hem iniciat (si és que en noves tecnologies podem parlar de segles, perquè sembla més aviat que va per dècades... o fins i tot més ràpid!). Kindle, que ja rep el nom d'iPod dels llibres, es ven als USA a través d'Amazon per uns 278€ i sembla que posa nerviosa la indústria del paper en emmirallar-se amb la de la música. Sobreviuran els llibres a les noves tecnologies? Espero ferventment que sí!\nBoba Fett está Muerto / Star Wars: Lazos de Sangre 2 - cómic - preventa 04/06/13


Activitat infantil "L'art de llegir" amb l'escriptor Joan de Déu Prats i l'il·lustrador Òscar Sardà — Cultura Alt Penedès\nActivitat infantil "L'art de llegir" amb l'escriptor Joan de Déu Prats i l'il·lustrador Òscar Sardà Recomanada per a infants a partir dels 7 anys http://santperederiudebitlles.penedescultura.cat/agenda/activitat-infantil-lart-de-llegir-amb-lescriptor-joan-de-deu-prats-i-lil-lustrador-oscar-sarda http://santperederiudebitlles.penedescultura.cat/agenda/activitat-infantil-lart-de-llegir-amb-lescriptor-joan-de-deu-prats-i-lil-lustrador-oscar-sarda/@@download/image/ENGRESCAT.jpg\nActivitat infantil "L'art de llegir" amb l'escriptor Joan de Déu Prats i l'il·lustrador Òscar Sardà\nRecomanada per a infants a partir dels 7 anys\nL´activitat de seducció per als llibres, en la seva doble vessant de lectura i dibuix, és diu l´Art de llegir. I es composarà d´una primera part on l´escriptor explicarà perquè és tan interesant llegir i com els lectors poden descobrir els seus superpoders a través de la lectura. En aquest apartat, l´Òscar farà alguns dibuixos divertits sobre el que l´escriptor va explicant.\nEn acabat, l´il·lustrador explicarà alguns secrets, ets i uts del dibuix, i com s´inspira a través dels textos que ha d´il·lustrar.\nDesprés, encara, parlarem d´en Roc Tempesta, com els pares d´aquest personatge divertit i aventurer se´l van inventar. Les seves històries i peripècies i els missatges amagats que es poden trobar al llegir aquests llibres.\nMés tard s'obrirà un temps de preguntes. I finalment regalaran llibres dels autors entre les joves lectores i lectors.\n"L'art de llegir" d'Òscar Sardà\nQuan 25/09/2019 de 17:30 a 18:30 (Europe/Madrid / UTC200)\nUbicació Plaça Primer Homenatge a la Vellesa, 10\nOrganitzador Biblioteca Municipal Ramon Bosch de Noya de Sant Sadurní d'Anoia


Línies de Recerca — Unitat de Mecanització Agrària. UMA — UPC. Universitat Politècnica de Catalunya\n1) Millora de les tècniques d'aplicació en vinya\nLa UMA centra la seva activitat investigadora en la millora de les aplicacions de productes fitosanitaris. Diversos projectes d'investigació, de caràcter nacional i internacional, s'han dut a terme mantenint com a objectiu comú la millora de les tècniques d'aplicació de fitosanitaris, fonamentalment centrats en el cultiu de la vinya.\nDes de l'any 2002, l'equip de treball de la UMA forma part d'un grup més ampli d'investigació en el que hi participen el Departament d'Enginyeria Agroforestal de la Universitat de Lleida, el Departament d'Enginyeria Rural i Agroalimentària de la Universitat Politècnica de València, el Centre de Mecanització Agrària de la Generalitat de Catalunya i l'Institut Valencià d'Investigacions Agràries. Aquest grup multidisciplinar treballa en la millora de les aplicacions de fitosanitaris en cultius arboris (fruiters, cítrics i vinya). L'activitat investigadora es concreta en diversos projectes d'investigació dins del marc de R+D+I del Ministerio de Ciencia e Innovación (MICINN):\n2) Aplicació sostenible de fitosanitaris i reducció de la contaminació\nLa UMA també participa en projectes europeus en col·laboració amb les més prestigioses universitats i centres d'investigació de la UE. Projectes emmarcats al programa LIFE i/o finançats per la ECPA (European Crop Protection Association). Entre ells destaquen els següents projectes:\nTOPPS-PROWADIS (més informació)\n3) Aplicació de fitosanitaris en hivernacles\nLa problemàtica de les aplicacions de fitosanitaris en hivernacle, la reducció de la contaminació i el risc per a l'operari, i el desenvolupament d'alternatives per a la determinació del volum d'aplicació és una altra de les línies d'investigació de la unitat. En aquest cas s'està duent a terme un projecte d'investigació per a la millora de les aplicacions de fitosanitaris en cultiu de pebrot en hivernacle a Almeria. El projecte s'emmarca dins d'un conveni de col·laboració amb l'empresa Syngenta Agro, S.L.\n4) Millora de les tècniques d'aplicació de fertilitzants orgànics\nLa gestió i aplicació correcta de les dejeccions ramaderes és una altra de les línies d'activitat del grup. Recents convenis de col·laboració amb GESFER, eL Consorci de Gestió de la Fertilització Agrària de Catalunya, han derivat en el desenvolupament d'aplicacions com APLIPUR o APLIFEM, eines d'ajuda a la regulació de cisternes de purí i remolcs distribuïdors de fem, respectivament.


Llagostera Ràdio - Batalla campal a Girona entre manifestants, Mossos i Policia Nacional\nBatalla campal a Girona entre manifestants, Mossos i Policia Nacional\nEnfrontaments entre manifestants i antiavalots de Mossos i Policia Nacional a Girona. / Foto: Marina López (ACN)\nL'acte de caire familiar organitzat per les entitats independentistes a la ciutat de Girona s'ha transformat en una batalla campal davant de l'edifici de la Subdelegació del govern espanyol.\nA dos quarts de nou, quan l'acte ha acabat, diversos encaputxts han llençat espelmes contra els Mossos d'Esquadra que estaven protegint l'edifici la seu del govern espanyol a Girona.\nSegons les dades que han donat el Sistema d'Emergències Mèdiques, aquest dimarts s'han atès 19 ferits entre Girona i Gurb. Es tracta de persones que han resultat ferides durant els talls de la carretera que s'han fet al llarg del dia i també el ferit per un projectil FOAM a la protesta de Girona al vespre.\nnotícia comarcal\tgirona\tmossos d'esquadra\tpolicia espanyola


L’escola bressol Els Picarols, al podcast ‘L’altaveu de l’alTERna’t’ – alTERna't\nLaia Marquès i Noe Vallejo, durant l’entrevista que els va fer Sara Blázquez, periodista de Dies d’agost, en un dels espais de l’escola bressol\nJa és en línia un nou capítol del pocast ‘L’altaveu de l’alTERna’t’. En aquest cas, Dies d’agost i Ràdio Clota es van desplaçar fins a Els Picarols, on van entrevistar a Laia Marquès i Noe Vallejo, dues de les mestres d’aquesta escola bressol municipal manlleuenca gestionada conjuntament per l’Ajuntament i la cooperativa Suara.\nEl podcast complet es pot escoltar en el següent enllaç:\nA l’entrevista van parlar, entre altres temes, del fet de ser escola cooperativa, dels fonaments pedagògics de l’escola o de com les ha afectat la pandèmia. A la primera part del podcast, Sara Blázquez i Josep Comajoan, periodistes de la cooperativa Dies d’agost, van repassar altres temes d’actualitat de l’economia social i solidària d’Osona.\nPer una banda, la publicació del treball ‘La història del cooperativisme a la Catalunya Central’, per part del Museu del Ter i l’Ateneu Cooperatiu de la Catalunya Central. També, però, dels premis Fet a Osona als millors productes de proximitat. Entre els finalistes, dues cooperatives de la xarxa alTERna’t, Sambucus i Mas Corcó Pagesos Forners.\nPodeu recuperar la resta de podcasts de ‘L’altaveu de l’alTERna’t’ en aquest enllaç.


Conveni per desenvolupar un programa de donació de medul·la òssia\nLa signatura de l’acord està prevista per a les pròximes setmanes\n2 min. Andorra la Vella 06/02/2019 19:58\n651x366 Una donant es fa la prova. / ANA Una donant es fa la prova. / ANA\nEl Govern ha aprovat aquest dimecres al consell de ministres la signatura d’un conveni amb el ministeri de Sanitat, Consum i Benestar Social d’Espanya per desenvolupar un programa de donació de medul·la òssia. Aquest programa es duria a terme amb la participació de l'Organització Nacional de Trasplantaments (ONT), l'Organització Catalana de Trasplantaments (OCATT), la Fundació Josep Carreras (que gestiona el Registre de Donants de Medul·la Ossia, Redmo), el Banc de Sang i Teixits de Catalunya (BST) i el Servei Andorrà d’Atenció Sanitària (SAAS).\nLa signatura de l’acord està prevista per a les pròximes setmanes i la posada en funcionament del programa de donació de medul·la òssia complirà diversos objectius, entre els quals destaquen oferir resposta a una demanda de la població per donar medul·la òssia, complementar l’actual programa de donació de cordó umbilical i iniciar el desplegament de la Llei d’òrgans, cèl·lules, teixits i sang amb la signatura d’acords amb els països veïns en matèria de donació.\nL’annex de l’acord amb Espanya defineix el circuit del programa de donació de medul·la òssia. D’entrada, destaca que els ciutadans interessats en ser donants podran disposar de tota la informació en una plataforma web específica o en un punt d’informació disponible al SAAS per resoldre dubtes en línia, per via telefònica o presencial. D’aquesta manera, els ciutadans que vulguin inscriure’s com a donants ho podran fer a través de la mateixa plataforma web i només caldrà fer una anàlisi de sang per poder disposar del tipatge del donant.\nCal tenir present que, si un donant s’identifica com a compatible d’algun receptor de la xarxa mundial de donants, es contactarà amb ell i després de confirmar la seva idoneïtat i conformitat amb la donació, se’l citarà per fer l’extracció en hospitals especialitzats de Catalunya. Posteriorment, també es preveu un seguiment del donant per part de la Fundació Carreras.\nCom tots els programes de donació, els actes mèdics que es duguin a terme en el marc de la donació són a cost zero per al donant i en cas que la donació fos efectiva i calgués una baixa mèdica, amb la modificació de la Llei de la Seguretat Social, la baixa mèdica estaria coberta al cent per cent.\nSuperar diferents proves per guanyar 300 euros\nPunt de Trobada reitera la reobertura el dissabte


Els grups de la majoria agraeixen la implicació ciutadana per assolir les millors dades sanitàries en mesos | BonDia Diari digital d'Andorra.\nAixí mateix, el fet que les ciutadanes i ciutadans hagin confiat en la campanya de vacunació impulsada pel Govern, ha permès també que aquest dijous s’hagi superat la barrera del 50% de la població vacunable amb almenys una primera dosi posada.\nAquestes dades creixeran notablement els propers dies, ja que s’inicia l’administració del vaccí a la franja d’edat més jove, entre els 16 i els 30 anys. Precisament, des de la coalició s’ha remarcat la indispensable tasca que estan duent a terme el SAAS, Protecció Civil, la Creu Roja, voluntaris i altres entitats perquè la logística de la campanya de vacunació estigui sent exemplar. Sense elles, no s’haurien pogut dur a terme la campanya de vacunació que ja compta amb més de 46.000 dosis inoculades.\nPer la seva banda, Ferran Costa, president del Grup Parlamentari Liberal, ha incidit en “la necessitat de ser cauts i mantenir-nos amatents per evitar possibles rebrots”. Considera que “les vacunes han ajudat molt a controlar els contagis” i ha agraït “la predisposició de la immensa majoria de la població per vacunar-se i seguir les recomanacions sanitàries”.\nFinalment, el president del Grup Parlamentari de Ciutadans Compromesos, Carles Naudi d’Areny-Plandolit, ha manifestat davant les bones dades sanitàries i el fet que no hi hagi cap pacient a l'hospital que “podem ser optimistes, però el Govern ha de seguir tenint la potestat d’aplicar mesures sanitàries com ara l'obligació de dur mascareta”. A més, ha afegit que “hem de seguir fent bondat i ser responsables com ho hem fet fins ara”.


El coronavirus també obliga a cancel·lar la Reus Viu el Vi 2020\nL'organització no descarta organitzar alguns esdeveniments promocionals en funció de quina sigui la situació\ndimecres, 13 de maig 2020 - 16:18h\nUn dels actes importants que donen el tret de sortida a l'estiu a la ciutat de Reus és sens dubte la fira Reus Viu el Vi. Enguany, però, el coronavirus està fent caure com un castell de cartes tota la planificació feta i aquesta fira no ha acabat sent l'excepció. La Cambra de Comerç de Reus, d'acord amb l'Agència Reus Promoció, ha anunciat que finalment s'ha decidit suspendre la Reus Viu el Vi 2020 per la «situació d'excepcionalitat que viu el país i la necessitat de prioritzar esforços i recursos per atendre les necessitats de les empreses».\nHabitualment, la fira arribava durant el primer cap de setmana de juny amb el bon temps i any rere any aplegava milers de persones a la plaça de la Llibertat. Aquesta imatge, incompatible amb la crisi sanitària en la qual estem immersos, no es repetirà el 2020. En un comunicat, la cambra reusenca ha explicat que la decisió s'ha pres «per responsabilitat atenent la dimensió de la crisi provocada per la Covid-19 i les incerteses que planen a l'hora d'organitzar un esdeveniment d'aquesta magnitud que concentra un número molt elevat de persones».\nAlternatives per no donar la fira per perduda\nTanmateix, no està tot perdut. L'enginy aflora en els organitzadors d'esdeveniments des de fa un parell de mesos i és per això que des de l'ens no descarten dur a terme algun acte de promoció de les Denominacions d'Origen del vi durant el darrer trimestre de l'any, això sí, «en funció de com evolucioni la pandèmia». I és que els cellers s'han vist especialment afectats durant la crisi del coronavirus, fent caure les seves vendes pel tancament forçat del sector de la restauració.\nJordi Just, president de la Cambra de Comerç de Reus, ha explicat que «no tanquem la porta a organitzar un acte de promoció que es dimensionarà en funció de la situació en la que ens trobem» perquè «hem de ser àgils per articular un operatiu que pugui donar resposta a la necessitat que ja tenen, ara mateix, molts cellers, com és la d'incrementar unes vendes que s'han vist afectades per la situació».\n"Envia el teu testimoni. La campanya que recull el confinament de reusencs i reusenques" "Quan comença la preinscripció a les escoles bressol de Reus? Ja hi ha data!"


Tarragona és capital | Les aigües turbulentes\nTarragona és capital\nPublicat el 19 de gener de 2013 per jordicc\nL’Ajuntament de Tarragona ha aprovat una moció transcendental per al futur de la ciutat: demanar que la Universitat Rovira i Virgili (URV) passi a dir-se “de Tarragona”. Ho ha fet a proposta de l’ínclit Alejandro Fernández, alcaldable del PP, i ha obtingut els vots favorables del PP (òbviament) i del PSC (sense comentaris), l’abstenció de Convergència (penós) i un únic vot en contra d’Iniciativa-Verds (encara bo).\nEl gest popular (no del poble, sinó del partit) s’inscriu en l’eterna i cansina polèmica sobre la capitalitat del Camp de Tarragona, la rivalitat entre Tarragona i Reus, el debat nominalista sobre infraestructures territorials i, en fi, en l’estèril política de curta volada o de campanar dels representants polítics de la zona, acomboiada per determinats sectors ciutadans prou poderosos.\nQuan l’antiga Extensió Universitària de Tarragona va esdevenir Universitat es va optar per denominar-la Rovira i Virgili, en record del presigiós polític i intel·lectual tarragoní i per obviar la polèmica que ara torna a resorgir. L’argumentació per proposar el canvi és rústegament simple: com que Barcelona, Girona i Lleida, capitals de província, tenen una universitat amb aquest nom, també Tarragona ha de seguir la mateixa lògica. Obliden els defensors d’aquesta postura que les facultats de la URV estan repartides entre Tarragona i Reus (i Vila-seca, ara que hi penso), que el nom d’una universitat és un tema menor, que la institució directament afectada per la maniobra no només n’està al marge sinó que ni tan sols ha estat consultada i que la decisió, en fi, correspon al Parlament de Catalunya, cambra que naturalment no entrarà al drap d’aquestes futeses.\nEs parla d’imatge de ciutat, de marca, de projecció exterior, de capitalitat… Tot això està molt bé però sembla una mica ingenu pensar que el fet de disposar d’una Universitat de Tarragona farà que el món mundial giri els ulls cap a una ciutat que no acaba de saber exercir eficaçment el lideratge en el seu territori, aferrant-se a una capitalitat vuitcentista, la provincial, que està cridada a ser sotmesa a profunda revisió els mesos venidors.\nQue Tarragona ha de ser una gran capital no ho discutim cap dels seus 135.000 habitants. Però la capitalitat d’una ciutat no consisteix en gaudir d’uns privilegis històrics o administratius o de posar el nom de la ciutat a tot edifici important que s’alci al seu terme municipal (o dels termes veïns). La capitalitat s’exerceix pràcticament, en el dia a dia, des de la societat civil, des dels barris, des de les empreses, treballant, creant riquesa, dinamitzant la vida social, millorant la ciutat, respectant-la, participant activament en el seu devenir. Això sí que fa capital, però és una feina lenta, imperceptible, poc lluïda i que, és clar, no dóna vots. Els vots que esperen obtenir el PSC i el PP amb mocions com l’aprovada ahir. Ens queden dos anys i escaig per fer que els electors canviïn de parer.\n[Imatge: Antoni Rovira i Virgili, el tarragoní més important de la història; www.lletres.net]


Apareixen brots de xarampió per la reticència a vacunar-se | Lleida.com\nLa disminució de malalties que poden prevenir-se amb vacunes ha fet que la percepció entre la població de risc de poder contreure-les sigui més baixa, i per tant, s’ha reduït la necessitat de les famílies de vacunar-se. Aquesta és una de les conclusions que es van donar ahir a conèixer a la 16 Jornada d’Immunitzacions per a professionals sanitaris, organitzada per l’Atenció Primària de Lleida i l’Agència de Salut Pública de Catalunya a la Universitat de Lleida. A l’acte, els professionals sanitaris van recordar la importància de vacunar-se i van advertir que abaixar la guàrdia i no administrar-se segons quines vacunes com per exemple la del xarampió s’ha traduït en l’aparició de brots d’aquesta malaltia.\nEls sanitaris reconeixen que durant els últims anys s’ha notat un augment dels dubtes i reticències entre la població, segons va explicar el responsable del Servei d’Epidemiologia de Lleida, Pere Godoy, que ho atribueix al fet que “les famílies perceben un risc més baix de contagiar-se i això ha provocat que no considerin necessari vacunar-se”.\nAquest no és un problema nou per a la sanitat espanyola, tanmateix Godoy defensa abordar-lo, posar-lo de manifest i saber-lo gestionar amb l’objectiu d’aconseguir que les famílies “redueixin els dubtes al mínim per augmentar la confiança i puguin obtenir bones cobertures perquè es tracta d’una cosa bàsica per continuar mantenint una incidència molt baixa d’aquestes malalties”.\nL’Organització Mundial de la Salut considera que aquestes reticències i dubtes són un dels deu problemes mundials.\nÈxit de la vacuna del papil·loma\nLa jornada també va servir per fer balanç dels deu anys de la implantació de la vacuna contra el virus del papil·loma humà. El doctor Godoy va recordar que malgrat la controvèrsia que es va crear al principi pels possibles efectes adversos que podia generar, a “Catalunya ha tingut una gran acceptació”. “La seua administració s’està traduint en una reducció de les berrugues genitals, un dels virus que cobreix la vacuna”, va explicar Godoy “encara que respecte al càncer de cèrvix, haurem d’esperar uns anys més per veure’n els resultats”, va assegurar.


Catequesi sobre el baptisme: 5. La regeneració\nLa catequesi sobre el sagrament del baptisme ens porta a parlar avui del moment del baptisme pròpiament dit acompanyat de la invocació a la Santíssima Trinitat, que és el ritu central que pròpiament «bateja» —és a dir submergeix— en el misteri Pasqual de Crist (cf. Catecisme de l’Església catòlica, 1239). El sentit d’aquest gest fa que sant Pau s’adreci als cristians de Roma, en primer lloc preguntant: «¿O bé ignoreu que tots els qui hem estat batejats en Jesucrist hem estat submergits en la seva mort?», i després responent: «Pel baptisme hem estat sepultats amb ell i hem participat de la seva mort, perquè, així com Crist […] va ressuscitar d’entre els morts, també nosaltres emprenguem una vida nova» (Rm 6,3-4). El baptisme ens obre la porta a una vida de resurrecció, no a una vida mundana. Una vida segons Jesús.\nLa pila baptismal és el lloc on es fa Pasqua amb Crist! L’home vell queda enterrat, amb les seves passions enganyoses (cf. Ef 4,22), perquè reneixi una nova criatura; de fet les coses velles han passat i n’han nascut d’altres de noves (cf. 2Co 5,17). En les «Catequesis» atribuïdes a Sant Ciril de Jerusalem s’explica als recentment batejats allò que els ha passat amb l’aigua del baptisme. És bonica aquesta explicació de sant Ciril: «Al mateix moment vau morir i vau néixer, i la mateixa ona de salvació esdevé per a vosaltres sepulcre i mare» (n. 20, Mistagògica 2, 4-6: PG 33, 1079-1082). El renaixement de l’home nou exigeix que sigui fet pols l’home corromput pel pecat. Les imatges de la tomba i de la matriu materna referides a la pila, són de fet prou incisives per expressar la grandiositat del que passa mitjançant els gestos senzills del baptisme. M’agrada citar la inscripció que hi ha a l’antic baptisteri romà del Laterà, on es llegeix, en llatí, aquesta expressió atribuïda al papa Sixte III: «La Mare Església dona a llum virginalment mitjançant l’aigua els fills que concep per l’alè de Déu. Tots els qui heu renascut d’aquesta pila, espereu el regne dels cels.» És bonic: l’Església que fa néixer, l’Església que és úter, és mare nostra a través del baptisme.\nSi els nostres pares ens han engendrat a la vida terrena, l’Església ens ha regenerat a la vida eterna en el baptisme. Ens hem convertit en fills en el seu Fill Jesús (cf. Rm 8,15; Gal 4,5-7). També sobre cadascun de nosaltres, renascuts per l’aigua i per l’Esperit Sant, el Pare del cel fa ressonar amb amor infinit la seva veu que diu: «Tu ets el meu fill estimat» (cf. Mt 3,17). Aquesta veu paterna, imperceptible a l’orella però ben audible en el cor de qui creu, ens acompanya durant tota la vida, sense abandonar-nos mai. Durant tota la vida el Pare ens diu: «Tu ets el meu fill estimat, tu ets la meva filla estimada.» Déu ens estima molt, com un Pare, i no ens deixa sols. Això a partir del moment del baptisme. Renascuts fills de Déu, ho som per sempre! El baptisme de fet no es repeteix, perquè imprimeix un segell espiritual indeleble: «Aquesta marca no és esborrada per cap pecat, per bé que el pecat impedeix que el baptisme produeixi fruits de salvació» (CCC, 1272). El segell del baptisme no es perd mai! «Pare, però si una persona es converteix en un bandoler dels més famosos, que mata la gent, que fa injustícies, el segell se’n va?» No. Per vergonya seva, el fill de Déu que és aquell home fa aquestes coses, però el segell no se’n va. I continua sent fill de Déu, que va en contra de Déu, però Déu no renega mai dels seus fills. Heu entès bé això últim? Déu no renega mai dels seus fills. Ho repetim tots junts? «Déu no renega mai dels seus fills.» Una mica més fort, que o sóc sord o no ho he entès: [repeteixen més fort] «Déu no renega mai dels seus fills.» Bé, així està bé.\nIncorporats a Crist pel baptisme, els batejats es conformen a ell, «el primer d’una multitud de germans» (Rm 8,29). A través de l’acció de l’Esperit Sant, el baptisme purifica, santifica, justifica, per formar en Crist, de molts, un sol cos (cf. 1Co 6,11; 12,13). Ho expressa la unció crismal, «per tal que, incorporats al seu poble, sigueu sempre membres de Crist sacerdot, profeta i rei» (Ritu del Baptisme dels Infants, Introducció, n. 144). Per tant el sacerdot ungeix amb el crisma sagrat el cap de cada batejat, després d’haver pronunciat aquestes paraules que n’expliquen el significat: «Déu totpoderós […] et consagra amb el crisma de la salvació, per tal que, incorporat/ada al seu poble, siguis sempre membre de Crist sacerdot, profeta i rei, per a la vida eterna» (ibid., n. 178).\nGermans i germanes, la vocació cristiana és tot això: viure units a Crist en la santa Església, participant de la mateixa consagració per dur a terme la mateixa missió, en aquest món, amb fruits que duren per sempre. Animat per l’únic Esperit, de fet, tot el poble de Déu participa de les funcions de Jesucrist, «Sacerdot, rei i profeta», i exerceix les responsabilitats de missió i servei que se’n deriven (cf. CCC, 783-786). Què significa participar del sacerdoci reial i profètic de Crist? Significa fer d’un mateix una ofrena agradable a Déu (cf. Rm 12,1), donant testimoniatge a través d’una vida de fe i de caritat (cf. Lumen gentium, 12), posant-la al servei dels altres, seguint l’exemple del Senyor Jesús (cf. Mt 20,25-28; Jn 13,13-17). Gràcies.\n «Virgineo fetu genitrix Ecclesia natos / quos spirante Deo concipit amne parit. / Caelorum regnum sperate hoc fonte renati.»


Llibres i jocs – Cavall Fort\nTel. 972 919 485\nEl 5 % de descompte en tots els jocs del web i de la botiga.\nEl 5 % de descompte en la compra de llibres.\nEl 5% de descompte en la compra de llibres.\nC. Pompeu Fabra, 43\nTel. 938 871 753\nEl 5 % de descompte en tots els llibres i enviament gratuït.


L'exseleccionador de rugby d'Escòcia estigué a Cullera\nDel 10 al 12 d'agost estigué a Cullera Frank Hadden, exseleccionador d'Escòcia de rugby de 2005 a 2009 i una autoritat mundial en este esport, on la selecció escocesa és una de les millors de tot el planeta. Gràcies als contactes de TRI (Trust Rugby International), es va poder aconseguir la presència de Frank Hadden, qui va fer un curset que comptà amb l'organització de TRI i del Cullera Forval Rugby Club.\nLa primera sessió formativa del curset es va titular "Planning to win" (Planificant per a guanyar), on Frank Hadden va fer una revisió de la seua carrera com a entrenador i la seua filosofia d'entrenament. Es va tractar d'una sessió teòrica. L'endemà es passà a la part pràctica i s'analitzà el joc per fases i el joc expansiu.\nTots els entrenador que feren el curset, que comptà fins i tot amb presència del seleccionador espanyol sub17 i inclús d'entrenadors de Gibraltar, a part d'un bon contingent d'entrenadors del Cullera Forval, destacaren el nivell del ponent. També participaren jugadors convidats que exemplificaren les jugades proposades, per tal d'estudiar millor les diferents situacions de joc.\nEn l'actualitat Frank Hadden treballa en projectes per a desenvolupar el rugby en tot el món. En definitiva, una visita de luxe a Cullera.