Neix la plataforma Costa Brava Girona Festivals amb l'objectiu de "reactivar" l'oferta cultural de la demarcació La República\nNeix la plataforma Costa Brava Girona Festivals amb l’objectiu de “reactivar” l’oferta cultural de la demarcació\nACN Barcelona.-Una trentena de festivals de la Costa Brava i el Pirineu gironí s’han agrupat sota la marca ‘Costa Brava Girona Festivals’ amb l’objectiu de “reactivar” l’oferta cultural de la […]\nACN Barcelona.-Una trentena de festivals de la Costa Brava i el Pirineu gironí s’han agrupat sota la marca ‘Costa Brava Girona Festivals’ amb l’objectiu de “reactivar” l’oferta cultural de la demarcació. “És una acció de promoció conjunta entre el Patronat de Turisme Costa Brava Girona i els festivals que en formen part per tal d’obtenir sinergies per impulsar la cultura i alhora la promoció turística”, ha explicat el director del patronat, Norbert Bes. La plataforma es materialitza amb una web on es publiquen les novetats, programacions, cartells i activitats complementàries dels diferents festivals. Amb tot, Bes ha destacat la “gran varietat” de propostes, que inclouen òpera, dansa, màgia o humor, entre altres.\nBes ha explicat que un element “molt important” dels 32 festivals que s’agrupen sota la plataforma Costa Brava Girona Festivals (CBG!Festivals) és la “vinculació” al territori i als “diferents elements patrimonials”. En aquesta línia ha posat com a exemples el Festival de Sant Pere de Rodes, que se celebra al monestir amb el mateix nom; el Portalblau de l’Escala, que es fa als jaciments d’Empúries; o Cap Roig, als jardins de Cap Roig. Així mateix, ha destacat que les propostes han de tenir un “impacte turístic significatiu”. La marca no és quelcom excepcional d’aquest estiu, sinó que preveu mantenir-se en el temps. De fet, el portal web ofereix la possibilitat de cercar propostes per estació de l’any, municipi, tipologia i data. Des del patronat han assegurat que estan “oberts” a ampliar l’oferta dels 32 festivals actuals, sempre que les propostes vagin en la línia dels seus requisits. “Cada festival té la seva singularitat”, ha dit Bes. La plataforma s’ha activat tan sols en català, malgrat que està previst que aviat també estigui disponible en castellà, anglès i francès. Els organitzadors han explicat que aquest any derivat de la covid-19 la proposta s’enfoca a un públic més local, malgrat que la previsió és ampliar-ho també a escala internacional. En aquesta línia, el web compta amb una secció específica d’experiències on es mostren propostes per “complementar i ampliar” les estades dels visitants amb rutes i itineraris culturals o visites a museus i exposicions. Entre els festivals participants hi ha l'(a)phònica de Banyoles, l’Emergent al Gironès, el Portalblau de l’Escala, l’Amb So de Cobla de Palamós, el Sons del Món de Roses, els festivals de Begur i Cadaqués o el Planestiueja’t de les Planes d’Hostoles. També potencia festivals icònics i de renom internacional com el Porta Ferrada de Sant Feliu de Guíxols, el Festival Castell de Peralada, el Festival de Torroella de Montgrí, el Festival dels Jardins de Cap Roig, o el Festival de Sant Pere de Rodes.En una roda de premsa, el director del festival Castell de Peralada, Oriol Aguilà; el director del festival de La Veu (a)phònica de Banyoles, Francesc Viladiu; i director del Festival de la Vall de Camprodon, Jordi Palau, han celebrat poder formar part d’aquest “paraigües”, que permetrà “teixir complicitats” entre les diferents propostes. Tots han coincidit a dir que cal “mantenir l’esperit d’acostar la cultura a llocs emblemàtics”.


El City reacciona, tomba el Hoffenheim i acaba líder del seu grup (2-1) - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nEl Manchester City ha capgirat el partit amb dos gols de Sané. L'Olympique de Lió s'ha classificat com a segon de grup després d'empatar a Kíev\nJosep Coch 12/12/2018 - 23.42 Actualitzat 13/12/2018 - 00.12\nEn el Grup F el Manchester City rebia al Hoffenheim amb la feina feta. Però l'equip alemany, que ja estava eliminat, els ha donat un ensurt en el minut 16. Un penal transformat Kamaric els ha posat per davant, 0 a 1. El City, fidel al patró de joc del seu entrenador, Pep Guardiola, ha continuat buscant el gol de l'empat. Però aquest no ha arribat fins al temps afegit del primer període. Un llançament de falta de Leroy Sané, imparable, en què Baumann no va poder fer res, 1-1.\nEls britànics han capgirat el marcador gràcies al mateix protagonista Sané, que ha aprofitat una assistència de Sterling per establir el definitiu 2 a 1 al marcador. El City acaba primer la fase de grups amb quatre victòries un empat i una derrota.\nL'Olympique de Lió suma un empat d'or a Kíev\nEl partit decisiu el jugaven a Kíev, seu provisional dels partits del Xakhtar, que rebia l'Olympique de Lió amb una plaça per als vuitens en joc i amb la neu de convidada molt especial.\nUn gol de Junior Moraes en el minut 22 donava el passi a la següent fase als ucraïnesos. Però l'Olympique ha estat el conjunt que més ha buscat porteria, com ho demostren els 12 xuts que han fet a la primera meitat, sense obtenir el premi del gol.\nEl premi ha arribat a la segona meitat, en el minut 65, quan Fekir ha batut Pyatov amb un gran xut i que, alhora, servia per donar-los el pas als vuitens de final, deixant al Xakhtar el consol de jugar la Lliga Europa.\nEls germans Márquez, a punt per pescar els títols mundials


Biblioteca Lambert Mata - Ripoll - Dossier de premsa - La línia de tren de Ripoll i Puigcerdà, tallada tot ahir\nDiverses avaries van afectar ahir la línia de tren R-3 entre Vic i Puigcerdà, que va estar tallada tot el dia almenys en el tram entre Ribes de Freser i Puigcerdà. Renfe va habilitar un servei per carretera per cobrir els trams afectats.\nUna avaria va deixar a les 7 del matí sense subministrament elèctric el tram entre la Molina i Puigcerdà, i a 3/4 de 8 la caiguda d'un llamp a Sant Quirze de Besora va causar la caiguda d'un suport elèctric. Això va fer que fins a mitja tarda tot el trajecte entre Vic i Puigcerdà (i estacions intermèdies com Ripoll) es fes per carretera. Segons va informar Renfe, a 1/4 de 6 de la tarda es va arreglar l'avaria de Sant Quirze, però poc abans s'havia reproduït...


Jinjiang Inn Yueyang Railway Station Yueyang Xina - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 270 allotjaments a Yueyang.\nNo.274 Zhanqian Road, Yueyanglou, Yueyang, Xina - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Jinjiang Inn Yueyang Railway Station?\nBarri Yueyanglou Yueyanglou\nMés informació sobre Jinjiang Inn Yueyang Railway Station\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Jinjiang Inn Yueyang Railway Station és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Yueyang. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Els visitants d'aquest hotel, poden gaudir d'anar a les atraccions més importants de la ciutat: GuangHong ShangYe GuangChang, YunTong ShangYeJie, TuQiao MeiShiJie.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Yueyang. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com seguretat 24 hores, servei de neteja diari, recepció 24 hores, magatzem d'equipatge, Zones públiques amb Wi-Fi.\nEntri en una de les 130 habitacions i escapi de l'estrès del dia amb una ampla gama de comoditats com televisió de pantalla plana, habitacions per a no fumadors, aire condicionat, escriptori, telèfon. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Jinjiang Inn Yueyang Railway Station.\nTots els tipus de viatgers (14)Viatger de Negocis (2)Parelles (5)Viatgers en solitari (5)Famílies amb infants petits (1)Famílies amb infants grans (1)


Feliu Sirvent/viurealspirineus 11:40 23/02/18\nEl Conselh Generau d’Aran destina 12.480 € a la redacció d’aquest projecte arquitectònic que ha de permetre la recuperació del accés i reforma del campanar per què en un futur sigui visitable. Aquesta actuació del Conselh Generau respon a dos objectius, la recuperació i manteniment del patrimoni de la Val d’Aran i que aquest es converteixi en un nou atractiu turístic vinculat a la historia del país.\nsant projecte andreu conselh generau salardú\nEsglésia de Sant Andrèu de Salardú, a la Val d'Aran\nEl Govèrn d’Aran ha encarregat a l’arquitecte i director de la School of Architecture de la UIC (Universitat Internacional de Catalunya) de Barcelona, Josep Luis i Ginovart, la redacció del projecte executiu d’accessibilitat al campanar de l’església de Sant Andrèu de Salardú. El Conselh Generau d’Aran destina 12.480 € a la redacció d’aquest projecte arquitectònic que ha de permetre la recuperació del accés i reforma del campanar per què en un futur sigui visitable. Aquesta actuació del Conselh Generau respon a dos objectius, la recuperació i manteniment del patrimoni de la Val d’Aran i que aquest es converteixi en un nou atractiu turístic vinculat a la historia del país.\nEl Conselh Generau d’Aran ja ha portat a terme altres actuacions d’aquestes característiques com en el cas de la recuperació del campanar de l’església de Sant Fèlix de Vilac. El Dr. Josep Lluis i Ginovart, és arquitecte pel ETSAB de la UPC (1982) i Doctor arquitecte per la ETSARQ de la UIC (2002). En l’actualitat des de 2016 és professor titular i Director de la School of Architecture de la Universitat Internacional de Catalunya, UIC de Barcelona. Ha estat Director del Departament d’Arquitectura de la Universitat Rovira hi Virgili (2014-2016). És investigador actiu, i va dirigir com IP el Grup de Recerca reconeguda Architectural Heritage (PATRIARQ). Actualment és al capdavant de la primera Càtedra de Catalunya d’Intervenció en el Patrimoni Arquitectònic\nL'església de Sant Andrèu de Salardú llueix un estil arquitectònic exterior propi del romànic tardà del segle XIII, la planta és de tipus basilical, amb l'encapçalament de tres absis i portada exempta de timpà. A l'angle sud-oest hi ha adossada una torre campanar del segle XV que conserva a la planta baixa un espai habitable estructurat en cúpula i nervadures.\nA l’interior manté una elegant estructura arquitectònica gòtica sostinguda sobre pilars de base quadrada i voltes de creueria. Amb una de les pintures murals més extenses i millor conservades de la Val d'Aran, del segle XVII. A l'absis central, es troba erigida la talla en majestat del Crist de Salardú, del segle XII, obra mestra del taller d'Erill la Vall.


El sueño del cartógrafo Recursos de Geografía: Depressions, anticiclons, pluja, núvols (vídeos Edu3.cat)\nDepressions, anticiclons, pluja, núvols (vídeos Edu3.cat)\nNivell ESO BT\nQuè passa quan dues masses d'aire (fred i càlid) es troben? En aquest programa trobarem diversos exemples de fronts depressius amb concentració de vapor d'aigua. I veurem la seva importància en el cicle de l'aigua dolça. Treballarem també els processos d'evaporació, de condensació i de canvis tèrmics,...\nLes depressions i els anticiclons\nNivell EP ESO BT\nEn aquest programa trobarem diversos exemples de l'evolució de cobertures nuvoloses de les illes Açores a l'Europa central mitjançant imatges per satèl·lit. Explicarem els moviments de masses d'aire càlid i d'aire fred, i també les possibilitats que ofereixen les previsions meteorològiques.\nÀrea Tutoria, Coneixement del medi: social i cultural, Ciències socials, Llengua catalana i literatura, Coneixement del medi: natural, Educació per la ciutadania i els drets humans, Ciències de la naturalesa\nEl programa "Caçadors de paraules" busca paraules relacionades amb els fenòmens meteorològics, és a dir, amb la pluja, el vent, els núvols o les previsions dels meteoròlegs. El presentador del programa, Roger de Gràcia, viatja a Camprodon, el lloc on plou més de tot Catalunya. Allà, Antoni Surinyach,...\nPublicado por ENRIQUE JIMENO en 10:34:00\nEtiquetas: anticiclons, clima, depressions, núvols, pluja, vídeos Edu3.cat


Els ingressos del forn no s'han de dedicar a fer rotondes, fonts de colors, pagar assessors o funcionaris”\nCarles, vols dir que no vols opinar de tot? va dir..Carles, Vols dir que no vols opinar de masses coses? Ara ets un expert en economia per dir en que s'ha de gastar els ingressos? Una cosa es que puguis expressar la teva opinió, i una altra que donis classe en materies de les que només estas qualificat per ser un alumne.\nCal estar qualificat o tenir un títol nobiliari per dir veritats com punys? Ridiculitzar i silenciar una persona per pensar i parlar clar només demostra ignorància.\nEl que diu les veritats perd amistats, políticament incorrecte, ummm....\n#1 Carles, vols dir que no vols opinar de tot?\nCarles, Vols dir que no vols opinar de masses coses? Ara ets un expert en economia per dir en que s'ha de gastar els ingressos? Una cosa es que puguis expressar la teva opinió, i una altra que donis classe en materies de les que només estas qualificat per ser un alumne.


Sis sessions impulsaran estratègies conjuntes de lluita contra el canvi climàtic – FÒRUM.ad\nSis sessions impulsaran estratègies conjuntes de lluita contra el canvi climàtic\nOn: 05/11/19 17:41\nAndorra acollirà aquest dijous i divendres la Trobada Anual de la Xarxa Iberoamericana d’Oficines del Canvi Climàtic (RIOCC), emmarcada en els actes de la Cimera Iberoamericana 2020. L’objectiu de continuar impulsant estratègies de lluita contra el canvi climàtic i per la transició energètica. La trobada s’inaugurarà oficialment el dijous al Centre de Congressos d’Andorra la Vella a les nou del matí amb les paraules de benvinguda del director de l’Oficina de l’Energia i del Canvi Climàtic d’Andorra, Carles Miquel, i el subdirector de l’Oficina Espanyola de Canvi Climàtic, Eduardo González.\nDurant el primer dia de treball es realitzaran un total de quatre sessions. La primera estarà estretament relacionada amb el reforç de les temàtiques de medi ambient i canvi climàtic, l’àmbit que centrarà la Cimera Iberoamericana de caps d’Estat i de Govern. En la xerrada hi participarà el mateix Carles Miquel, el secretari d’Estat de Medi Ambient, Agricultura i Sostenibilitat, Miquel Rossell, l’ambaixador d’Andorra per la Cimera, Jaume Gaytán, i el director de Plantejament, Coordinació, Evolució i Seguiment de la SEGIB, Ignacio Uriarte.\nAmb la voluntat d’enfortir les relacions amb els països iberoamericans i intercanviar experiències, la segona ponència centrarà el debat en la tasca que duen a terme els observatoris i centres d’investigació en ecosistemes concrets com el marí a Panamà, el terrestre a Paraguay i el muntanyós. En aquest darrer cas l’experiència recopilada l’explicarà el director de la Comunitat de Treball dels Pirineus, Jean-Louis Valls i la coordinadora de l’Observatori Pirinenc del Canvi Climàtic (OPCC), Idoia Arauzo.\nAixí, la segona sessió també permetrà recollir les diferents experiències de l’efecte del canvi climàtic en zones de muntanya, espais vulnerables per les dificultats que suposa a les espècies arribar fins a altura. Precisament, per potenciar les col·laboracions a nivell regional per aquelles zones on es comparteixen característiques similars, el director del CENMA, Ramon Copons, presentarà la xarxa ibèrica d’investigació de muntanya on hi participa Andorra. En el primer dia de treball també s’explicarà la feina que duu a terme l’Observatori Iberoamericà de Desenvolupament Sostenible i Canvi Climàtic de la Rábida.\nLa segona jornada de treball centrarà les ponències en analitzar l’estat dels projectes i activitats que té en marxa la RIOCC així com també per posar sobre la taula els principals resultats dels fòrums sobre el canvi climàtic celebrats recentment com la PreCOP25 que va tenir lloc el mes passat a Costa Rica. Així, també s’enfocaran els reptes de la COP25 que finalment acollirà Espanya sota el lideratge de Xile.\nLa trobada servirà de prèvia a la reunió ministerial de medi ambient, que tindrà lloc en el marc de la Cimera Iberoamericana que acollirà Andorra el 2020. La sectorial no se celebra des del 2009 i la voluntat del Principat, que actualment ostenta la Secretaria Pro Tempore de la Cimera, ha estat recuperar-la per posar el debat al centre de la cimera.\nDe forma paral·lela i prèvia a la RIOCC, aquest dilluns i dimarts s’han coorganitzat uns tallers a Madrid de caire tècnic per desenvolupar estratègies a llarg termini per impulsar estratègies de lluita contra el canvi climàtic i transició energètica.\nPrevious Post: Presentades als Jutjats de la Seu autoinculpacions per l’1-O\nNext Post: Es posa en funcionament la primera instal·lació fotovoltaica que funciona amb autoconsum


Epidemologia en la baixa visió | BCNbaixavisio\nDiscapacitat visual en el món\nEn el món existeixen prop de 285 milions de persones amb discapacitat visual (ceguesa + baixa visió), el 90% de les quals viuen en països no desenvolupats, segons dades de l’OMS de 2014.\nEl 80% d’aquests casos podria curar-se, sent els errors de refracció no corregits la causa principal en general, i les cataractes com a causa principal de ceguesa en països amb menys ingressos.\nLes principals causes de la discapacitat visual en el Món són:\nI les principals patologies que produeixen Baixa Visió en països desenvolupats són:\nPatologies del Nervi Òptic\nLa pèrdua d’un ull (suposant l’altre sa) implica una reducció del 25% de la visió total i un 24% de discapacitat. El 27% dels afectats tenen una agudesa visual inferior a 20/200.\nEn països en desenvolupament es produeixen més casos de trauma ocular monocular i/o binocular, com a Nepal, on 1 de cada 4,3 pacients de trauma ocular són binoculars. D’altra banda, en països desenvolupats els casos bilaterals és inferior.\nSi desitges ampliar aquesta informació, corresponent al capítol “Ajudes visuals en baixa visió post-traumàtica” escrit per Ferran Casals, et suggerim consultar el llibre complet TRAUMATOLOGIA OCULAR (José García *Arumí | Álvaro Fernández-Vega Sanz) disponible aquí.


Baixen a 13 els contagiats ingressats pel virus\nSalut notifica 21 positius més i un augment de l'afectació a les escoles\nActualitzada 04/05/2021 a les 17:15\nEls pacients ingressats per la Covid continuen baixant i avui el centre hospitalari té 13 persones amb el virus, quatre menys que ahir a la tarda, segons ha informat el Govern. Una desena dels malalts estan en habitacions de planta i es redueix a 3 el total de persones a l'UCI, de les quals només hi ha una amb ventilació mecànica.\nSalut ha notificat avui 21 positius nous per coronavirus que augmenten el total d'afectats per la pandèmia a 13.316, amb 371 casos actius, quatre menys que els registrats dilluns. Les recuperacions ascendeixen a 12.818 amb les 25 altes donades en les últimes hores.\nL'actualització sanitària de la pandèmia mostra un lleuger increment de l'afectació als centres educatius ja que hi ha tres aules més amb alumnes confinats a casa que sumen 20 en total i es mantenen en 19 les classes amb tots els escolars aïllats per positius entre el grup. En vigilància passiva hi ha 23 aules.\n1. Govern s'uneix un any més al Dia Internacional ...\n2. En Comú Podem ataca el Principat per criticar ...\n3. MoraBanc negocia la compra de BancSabadell...\n4. Tyson Pérez, entre 9 i 10 mesos de baixa\n5. Els organitzadors de l'òpera asseguren que no ...\n6. La Fundació Crèdit Andorrà amplia la co...\n7. Benazet critica el Col·legi de Psicòlegs per n...\n8. L'equip nacional es marca el Mundial com a...\n9. Una comercial defrauda 88.500 euros a la seva...\n10. Salut registra 45 positius des de divendres


COMUNICAT: Resultats de la votació sobre la resposta a la inhabilitació del MHP Quim Torra - Assemblea Nacional Catalana\nPublicat a 28/09/2020 29/09/2020 per Nil Camps\nDesprés d’haver consultat les bases, un cop es faci pública la inhabilitació del MHP Quim Torra, l’Assemblea convocarà a les 19 h davant els Ajuntaments. Les sòcies i socis han deixat clar que estan en total desacord que el Govern acati la inhabilitació del MHP Quim Torra i que es volen mobilitzar per exigir una resposta política contundent per part de les institucions.\nDissabte 26 de setembre, l’Assemblea va posar en marxa un sistema de votacions per tal de decidir i orientar les possibles accions de mobilització de l’Assemblea a partir de la inhabilitació del MHP Torra.\nL’entitat va decidir obrir aquest procés participatiu després de constatar que els partits de Govern i el mateix MHP Quim Torra estaven decidits a acatar la decisió judicial del Tribunal Suprem.\nL’Assemblea ha decidit que convocarà concentracions a les places dels ajuntaments d’arreu del país. Les sòcies i socis han deixat clar que estan en total desacord que el Govern acati la inhabilitació del MHP Quim Torra. Sota el lema “Defensem el President, lluitem la independència”, l’entitat es mobilitzarà per exigir una resposta política contundent per part de les institucions.\nEn aquest sentit, tan bon punt es faci oficial la inhabilitació, l’Assemblea convocarà a la ciutadania a les 19 h davant dels ajuntaments.\nSí: 344 vots / 5,41%\nNo: 6.016 vots / 94,59%\nVots totals: 6.360\nCap: 396 vots / 6,58%\nConcentracions a les places dels ajuntaments o davant institucions de l’Estat: 2.443 vots / 40,58%\nDavant del Parlament: 1.565 vots / 26,00%\nMarxes lentes de vehicles a les fronteres amb l’Estat espanyol: 1.616 vots / 26,84%\nVots totals: 6.020\nL’Estat ocupant agressor: 3.050 vots / 50,83%\nEn defensa de la Institució i del President: 3.966 vots / 66,10%\nEn exigència d’una resposta política contundent per part de les institucions: 4.532 vots / 75,53%\nVots totals: 6.000\nAquesta entrada va ser publicada a General i etiquetada Assemblea, Inhabilitació, No acatem, Quim Torra.


TV3 estrena ‘Benvinguts a la família’\nFICCIÓ S?EMETRAN TRETZE CAPÍTOLS FINS A L?ABRIL\nUna nova sèrie d’humor negre que reflexiona sobre el valor dels vincles familiars || Protagonitzada per Melani Olivares, Yolanda Ramos, Ivan Massagué i Leïti Sène\n© Els protagonistes de la sèrie, que reflexiona sobre la família.\nBenvinguts a la família és la nova sèrie de ficció que TV3 estrena a les 21.55 hores. Es tracta d’una comèdia d’humor negre creada per Pau Freixas i Ivan Mercadé, i produïda per Arca Audiovisual, del Grup Filmax. La protagonitzen Melani Olivares al paper de l’Àngela, una mare de família desestructurada que farà el que sigui necessari per tirar endavant els fills. L’acompanyen al repartiment Yolanda Ramos, Ivan Massagué, Leïti Sène, Georgina Amorós, Nonna Cardoner, Miquel Fernández, Àlex Maruny, Betsy Túrnez, Francesc Ferrer, Carme Sansa, Eva Santolària i José Pérez.\nL’acció arranca quan l’Àngela, lluitadora i separada, s’ha quedat sense casa per les dificultats econòmiques. Aleshores decideix enfrontar-se a la seua por més gran, el seu pare, un conegut escriptor de novel·les, amb el qual fa més de vint anys que no es parla.\nLa sèrie s’emetrà fins a l’abril a la mateixa franja que ocupava Merlí. Seran tretze capítols, en els quals els guionistes asseguren que a banda de la comèdia i el thriller “volíem parlar de la família, intentant que la gent s’hi sentís representada. La comèdia hi havia de ser, però també havíem d’emocionar”. Una de les seues grans preocupacions va ser trobar el to adequat perquè ningú s’ofengués, i creuen que finalment l’han encertat.\nEl director de TV3, Vicent Sanchis, està convençut que funcionarà: “En el context actual, la gent té ganes de riure. Estic segur que el producte apareix en el millor moment.”


Biblioteca Jaume Vicens i Vives - Roses - Dossier de premsa - Teatralitzar la part fosca de la festa\nTeatralitzar la part fosca de la festa\nacte. L'Ajuntament de Roses fa una ‘performance' amb casos impactants per alertar 800 joves d'institut del perill de les drogues i l'alcohol. L'alcaldessa diu que cal pedagogia per evitar que “es desllueixi” la festa\nFins a setanta casos de joves amb un coma etílic va arribar a atendre la Creu Roja en una sola nit de carnaval a Roses fa dos anys. Aquesta dada, que recordava ahir l'alcaldessa, Montse Mindan, va posar en alerta l'Ajuntament rosinc, que considera que això “desllueix” la festa i que cal actuar per evitar-ho. “No som tutors legals, però podem fer pedagogia”, defensa. Per això, l'Ajuntament ha decidit incidir directament per alertar els joves dels perills de la droga i l'alcohol.\nL'any passat ja va fer una xerrada als estudiants i va aconseguir reduir el nombre de casos a nou el 2013. Tot i això, enguany l'Ajuntament ha volgut seguir amb aquesta campanya i ho ha fet amb una aposta atrevida qu...


El racó del llibre: Mor J. G. Ballard, escriptor britànic de culte per les seves obres visionàries\nMor J. G. Ballard, escriptor britànic de culte per les seves obres visionàries\nL'escriptor de ciència-ficció britànic James Graham Ballard, conegut per l'obra "L'Imperi del Sol", ha mort aquest matí als 78 anys a Londres. Steven Spielberg va dirigir la versió cinematogràfica d'aquesta novel·la. Graham era un autor de culte al món anglosaxó per les seves obres visionàries. També és l'autor de la controvertida obra "Crash", que David Cronenberg va adaptar a la gran pantalla el 1996. J. G. Ballard va néixer a Xangai i durant la Segona Guerra Mundial va ser tancat amb la seva família en un camp de concentració japonès. Una experiència que va relatar a "L'Imperi del Sol".\nA més, "L'Imperi del Sol" també va ser guardonada amb el premi a la millor novel·la de ficció que atorga anualment el diari "The Guardian".


Londres endureix la llei antiterrorista per facilitar la deportació dels extremistes\nEl "premier" britànic, Tony Blair, ha respost a les amenaces proferides per Al-Qaeda contra Londres i Washington anunciant noves mesures en la lluita contra el terrorisme. En la seva darrera roda de premsa abans de marxar de vacances, Blair ha anunciat un reforçament de la llei antiterrorista actualment en preparació que facilitarà l'expulsió i retirarà el dret d'asil dels extremistes que facin apologia del terrorisme. El primer ministre britànic ha fixat en un milió d'euros diaris la despesa en vigilància policial de Londres.\n05/08/2005 - 00.00 Actualitzat 06/08/2005 - 08.34\nTony Blair ha respost aquest matí a les amenaces d'Al-Qaeda, que dijous va advertir els ciutadans britànics de les conseqüències negatives de la política del "premier" britànic, mitjançant el número 2 de la xarxa terrorista en una cinta de vídeo difosa per la cadena de televisió per satèl·lit Al-Jazira. "Les regles del joc han canviat. Donem la benviguda a la gent que respecta la llei. Però qualsevol estranger que s'impliqui en l'extremisme serà expulsat".\nBlair anuncia noves mesures antiterrorsites, com la revisió de la legislació per facilitar les deportacions i la retirada del dret d'asil. Quan se li ha preguntat a quantes persones podria afectar aquest enduriment de la legislació, Blair ha respost que correspon al ministeri de l'Interior parlar de xifres, encara que considera que "qualsevol que practiqui l'extremisme hauria de ser expulsat". El govern britànic es gasta actualment un milió d'euros diaris en la vigilància policial de Londres.\nSegons la nova legislació, el procés per aconseguir la ciutadania britànica s'endurirà, i pel que fa a les detencions d'aquells que estiguin acusats de terrorisme, es pretén ampliar el termini d'arrest i, també, incrementar el nombre de jutges que treballin en aquests casos. Blair aposta també per fer llistes dels centres de culte per impedir que es converteixin en focus d'extremisme, així com dels imams que fomentin aquesta radicalització.\nEl primer ministre ha volgut remarcar que aquestes noves mesures no són contra els musulmans, sinó contra l'extremisme, que no representa l'islam. Ha agraït el suport de la comunitat musulmana arran dels atemptats i la seva lluita contra el fanatisme. Blair ha destacat que tant govern com comunitat musulmana treballaran conjuntament per la integració de tothom, perquè són veritables socis en la lluita contra el terrorisme.\nAmenaces del número 2 d'Al-Qaeda\nLa xarxa terrorista Al-Qaeda va amenaçar dijous el Regne Unit amb més atemptats i més mortífers. En una cinta de vídeo difosa per la cadena de televisió Al-Jazira, el lloctinent d'Ossama bin Laden responsabilitza la política del primer ministre britànic, Tony Blair, dels atemptats perpetrats a Londres ara fa quatre setmanes i adverteix que hi haurà "més destrucció i desastres" si no s'atura "l'agressió contra els musulmans".\nEl número 2 de la xarxa terrorista Al-Qaeda, Ayman al-Zawahiri, va advertir els ciutadans britànics de les conseqüències negatives de la política del primer ministre, Tony Blair. En una cinta de vídeo divulgada per la cadena de televisió per satèl·lit Al-Jazira, el lloctinent d'Ossama bin Laden ha amenaçat amb accions "més sagnants" que els atemptats de Londres del juliol.\n"Blair us ha portat destrucció i us portarà més destrucció i desastres, si no freneu l'agressió contra els musulmans. Abandoneu els nostres països", va amenaçar Al-Zawahiri, en la seva primera aparició pública des de fa uns quants mesos mesos.\nInculpen tres persones per amagar informació sobre els atemptats frustrats del 21-J a Londres\nPolèmica a Nova York pels escorcolls aleatoris als usuaris del transport públic


Laura a la ciutat dels sants | Lengua y literatura | Wikiteka, apuntes, resúmenes, trabajos y exámenes de Secundaria, Bachiller, Universidad y Selectividad\nEscrito el 14 de Marzo de 2017 en catalán con un tamaño de 2,37 KB\nSímbols Laura: Boira: Aïllament. / L'etimologia la vincula al nom "llorer": símbol d'immortalitat, divinitza a Laura. / Laura s'identifica amb la imatge angèlica, representada per l'ocell a qui Tomàs buida els ulls. Significa igual que Laura l'alegria que passa i emmudeix.\nInfluències Laura: Solitud: desplaçament geogràfic = evolució íntima de la prota. Solitud (cicle ascens i descens) i Laura (cicle de costa cap a terra). En comú la inadaptació al nou àmbit, després del viatge la prota no recupera el món d'origen. Pilar Prim (novel·la vuitcentista): tenen en comú l'entrada en un món desconegut.\nSimetria Laura: Simetria estructural de dues parts. Llor parteix la narració en 2 blocs, sense divisions en capítols i amb simetria interna. A cada part hi ha una aventura sentimental que manifesta una idèntica seqüència psicològica: d'il·lusió - desercis - frustració. Els 2 anys i escaig que dura la novel·la es reparteixen en 12 i 14 mesos. Els dos s'obren i es tanquen amb gris i a la tardor.\nOmniscència Matisada: El narrador intervé introduint valoracions negatives fetes per els habitants de comarquinal. El narrador introdueix la ironia amb tots els personatges. El lector pot percebre els fets desdel punt de vista de laura mitjançant diàlegs monòlegs interiors, que són habituals a la novela psicològica. Les veus del narrador i dels personatges s'han fet tant properes que no s'endevina qui parla.\nSímbols laura a la ciutat dels sants mes omniscència matisada catala laura simetria laura important Laura a la ciutat del sants


Jaime Peñafiel, a punt de morir pel coronavirus Jaime Peñafiel, a punt de morir pel coronavirus – El Món\nJaime Peñafiel, a punt de morir pel coronavirus\nEl periodista ja ha superat la covid-19 però ha relatat com de malament ho va passar\nRedacció 02/04/2021 9:56 am\nJaime Peñafiel ha confessat que ha estat a punt de morir per culpa del coronavirus. El periodista i escriptor ha explicat al programa ‘Sálvame’ que ja està vacunat. Però quan ho ha revelat, també ha aprofitat per sincerar-se amb la presentadora Paz Padilla -que també ha superat la covid-19- sobre com de malament ho va passar.\n“Estic viu més que de miracle. No vaig estar ingressat però si m’ingressen m’hagués mort perquè els hospitals estaven infectats. Va haver-hi un dia en què el metge li va dir a Carmen ‘deixa al teu marit morir en pau’, ha recordat. Peñafiel també ha confessat que en aquest temps havia pensat molt en la seva filla i en deixar-ho tot resolt. A més, va demanar perdó a la seva dona per si en alguna ocasió l’havia ofès.\nJaime Peñafiel i Paz Padilla | Telecinco\n“Una matinada vaig pensar que quan es posés el sol jo me n’aniria. Li vaig dir a Carmen que obrís la finestra perquè s’acabava el dia i jo me n’anava amb ell. Aquella matinada va fer crisi la malaltia. Em vaig despertar com un roure, com si hagués estat un malson”, ha relatat.\nPeñafiel ha assegurat que no va sentir ni por ni dolor davant la mort. “L’única cosa que em feia mal és que deixava a Carmen sola però marxava tranquil. Ja en la meva vida he fet tot el que havia de fer”, ha dit. Ara creu que malgrat haver tingut una vida plena, encara li queda gaudir-la més.\nJaime Peñafiel Paz Padilla


Maquinària » Fregadores » Fregadora Vispa\nLa versió amb bateries és molt més pràctica per a espais amb obstacles ja que es mou amb independència. Gràcies a la facilitat de moviment i l'eficàcia en les tasques de neteja per a l'operari, Vispa 35 permet reduir fins a un 30% la productivitat dels operaris davant els sistemes de neteja tradicionals amb la fregadora.\nPermet la neteja amb molta facilitat sense esforç per part de l'operari. Augmenta la productivitat de l'operari en un 30% amb menor esforç\nBOQUES D'ASPIRACIÓ PARABÒLIQUES: FREGAT I ASSECAT PERFECTE.\nFregadora molt pràctica i àgil. L'assecament és perfecte fins i tot a les corbes gràcies al conjunt de secat corbat\nL'aigua bruta es diposita dins d'un dipòsit d'aigua bruta molt fàcil de netejar.\nManual d'ús i manteniment Ultra Vispa 35B\nManual d'ús i manteniment Vispa 35 BS\nManual d'ús i manteniment Vispa 35 E


ca.energia-nuclear.net > Definicions > Moderador de neutrons\nL'objectiu per mantenir una reacció de fissió en cadena és que aquests neutrons xoquin contra altres àtoms físsils però a tal velocitat resulta molt difícil. L'objectiu del moderador és reduir aquesta velocitat i, d'aquesta manera, obtenir un millor rendiment del reactor.\nFuncionament físic del moderador\nEls neutrons, per la seva velocitat, tenen una gran energia cinètica. En trobar amb àtoms del material del moderador, els neutrons xoquen amb aquests àtoms transmetent part de la seva energia cinètica als nuclis dels àtoms del moderador. Els neutrons, en perdre energia cinètica, perden velocitat.\nEls materials adequats per a realitzar la funció de moderador són els que posseeixen una massa atòmica baixa per maximitzar l'energia transferida en cada xoc. Generalment es tracta d'hidrogen, deuteri (present en l'aigua pesada) o carboni.\nModerador del reactor\nEn un reactor de neutrons tèrmics, el nucli d'un element combustible pesat com l'urani absorbeix un neutró lliure de moviment lent, es torna inestable i després es divideix fissió nuclear) en dos àtoms més petits. El procés de fissió per als nuclis de 235 O produeix dos productes de fissió, dos o tres neutrons lliures que es mouen ràpidament, més una quantitat d'energia que es manifesta principalment en l'energia cinètica dels productes de fissió de retrocés. Els neutrons lliures s'emeten amb una energia cinètica de 2 MeV cadascun. Perquè hi ha més neutrons lliures. S'alliberen d'un esdeveniment de fissió d'urani que els neutrons tèrmics són necessaris per iniciar l'esdeveniment, la reacció pot tornar autosuficient, una reacció en cadena, sota condicions controlades, alliberant així una).\nLa secció transversal de fissió, és una funció de l'energia (anomenada funció d'excitació) del neutró que topa amb un nucli d'urani-235. La probabilitat de fissió disminueix a mesura que augmenta l'energia cinètica dels neutrons (i la velocitat). Això explica per què la majoria dels reactors alimentats amb urani-35 necessiten un moderador per mantenir una reacció en cadena i per què l'eliminació d'un moderador pot apagar un reactor.\nLa probabilitat de nous esdeveniments de fissió està determinada per la secció transversal de la fissió, que depèn de la velocitat (energia) dels neutrons incidents. Per als reactors tèrmics, els neutrons d'alta energia en el rang de MeV són molt menys propensos a causar més fissió. Els neutrons ràpids recentment alliberats, que es mouen aproximadament a un 10% de la velocitat de la llum, han de reduir-se o "moderar", en general a velocitats de a uns pocs quilòmetres per segon, si és probable que causin més fissió en els nuclis dels àtoms veïns d'urani-235 i, per tant, continuïn la reacció en cadena. Aquesta velocitat passa a ser equivalent a les temperatures en els pocs centenars de graus Celsius.\nEn tots els reactors moderats, alguns neutrons de tots els nivells d'energia produiran fissió, inclosos els neutrons ràpids. Alguns reactors estan més termalitzats que altres; per exemple, en un reactor CANDU gairebé totes les reaccions de fissió són produïdes per neutrons tèrmics, mentre que en un reactor d'aigua a pressió (PWR), una part considerable de les fissions són produïdes per neutrons de major energia. En el reactor d'aigua supercrítica (SCWR) refrigerat per aigua proposat, la proporció de fissions ràpida, no cal excedir el 50%, el que tècnicament és un reactor de neutrons ràpid.\nUn reactor ràpid no utilitza cap moderador, però es basa en la fissió produïda per neutrons ràpids no moderats per sostenir la reacció en cadena. En alguns dissenys de reactors ràpids, fins al 20% de les fissions poden provenir de la fissió directa amb neutrons ràpids de l'urani-238, un isòtop que no és fissionable amb els neutrons tèrmics.\nEls moderadors també s'utilitzen en fonts de neutrons que no són reactors, com el plutoni - beril·li i fonts de espalación.\nÚltima revisió: 19 de desembre de 2018\nEl moderador nuclear és un element per reduir la velocitat dels neutrons en una reacció de fissió nuclear en cadena.\nLa fissió nuclear és un mètode d'obtenció d'energia mitjançant una reacció nuclear que es basa en la partició del nucli d'un àtom. Generalment s'utilitza urani o plutoni.\nUn reactor nuclear és una instal·lació capaç d'iniciar, controlar i mantenir les reaccions nuclears. Pot tenir diferents usos, per exemple la producció d'electricitat.\nEN - Neutron moderator


Inici > Jusèp Amiell, traductor del Nou Testament, rep el reconeixement del govern d’Aran\n(Bisbat d’Urgell) El capellà Jusèp Amiell Solé ha estat guardonat  pel Conselh Generau de la Val d’Aran amb la Medalla d’Or de la Val. El guardó, aprovat per unanimitat pel Plé del Conselh, reconeix la seva tasca pastoral i “la seva contribució en recuperar i reviscolar la llengua del poble”. Mossèn Amiell, capellà del bisbat d’Urgell , ha estat el traductor del Nou Testament a la llengua aranesa publicat recentment i actualment està traduint els Salms. Ha estat l’Arxiprest de la Vall al llarg de 14 anys, durant els quals ha fet un intens treball quotidià envers la normalització lingüística de l’aranès en la litúrgia i en la vida de la Vall. Actualment està adscrit a la parròquia de Vielha.\nLa Medalla d’Or és una de les màximes distincions que atorga el Conselh Generau . L’entrega s’ha fet aquest dimecres a la tarda en el marc del lliurament dels “Prèmis 17 de junh” que cada any el Conselh Generau atorga –després d’una votació popular– a diversos personatges de la Vall, dins de la Festa d’Aran. A la celebració al Santuari de Nòsta Senhora de Mijaran hi ha assistit l’arquebisbe d’Urgell Joan-Enric Vives.\nURL d'origen: https://www.catalunyareligio.cat/ca/jusep-amiell-traductor-nou-testament-rep


ciutat[s] possible[s] · sessió inaugural | Coboi\nciutat[s] possible[s] · sessió inaugural\nDes de Coboi lab hem dissenyat un cicle de converses sobre les possibilitats de la ciutat del futur. La pandèmia ens ha fet qüestionar, entre d’altres coses, el model de metròpolis on volem viure, és a dir: com ha de ser la ciutat post-covid? A ciutat[s] possible[s] conversarem sobre noves maneres de co-dissenyar la ciutat amb diferents actors i sobre alternatives per fer front a les problemàtiques urbanes emergents: l’habitatge, la transició ecològica, i l’espai públic.\nLa sessió inaugural es durà a terme el proper 14 de maig a les 9.00h, i comptarem amb l’Alcaldessa Lluïsa Moret, qui ens parlarà del perquè d’aquest cicle; l’Alessandro Rancati, representant de la Comissió Europea, contextualitzarà les converses en el Nou Bauhaus Europeu; i des de Coboi lab farem públic el cartell de les converses que venen, fins l’octubre/novembre!\nAlessandro Rancati, analista de la Comissió Europea, afirma que les polítiques d’aquesta tendeixen a estar desconnectades de la vida real, i el projecte de la New European Bauhaus és un intent de connectar i enllaçar el New Green Deal amb les diferents realitats que ja estan passant a nivell local.\nLa New European Bauhaus és guiada per tres paraules: beautiful, sustainable i together. Tots els projectes que es presenten, han de complir amb aquests tres pilars: de bellesa més enllà de l’aparença, sostenibillidad i inclusivitat. Rancati remarca que ja existeixen exemples i referents a tot Europa que ajunten aquestes tres paraules, però els hi manca atenció, suport o fins i tot credibilitat. Finalment, Rancanti advoca per un co-disseny de la ciutat, on la creació no sigui l’obra d’algú sinó la creació de molts. Escapant la lògica de la competitivitat, ell dona suport a la idea de dissenyar junts la ciutat, a més aposta per una transició cap a la noció de ciutats que dissenyen noves realitats i interaccions.\nD’altra banda, l’alcaldessa Lluïsa Moret va explicar que, per a ella, Sant Boi és una ciutat efervescent, on s’han de vincular les persones amb el planeta i la prosperitat. A més, destaca el paper de Coboi lab que permet reflexionar i construir una ciutat millor per a tots, i alhora remarca que som responsables de la ciutat que deixarem a les generacions futures.\nFinalment, Carme Arcarazo ens avança el futur de l’cicle de ciutat[s] possible[s], un espai per debatre temes emergents. La primera etapa de sessions es pregunta el com, i la segona etapa ja al setembre i octubre, es preguntarà quin tipus de ciutat?. Les dues etapes han estat pensades des de dues perspectives transversals: la perspectiva multiactor i des d’una clara voluntat feminista.\nCal centrar-nos en el que ja existeix, no cal inventar coses noves. Així assegurem el contacte de la Unió Europea amb diferents realitats de diferents nivells, que podem aprofitar per connectar amb el New Green Deal.\nEstà havent-hi una transició de el disseny de les ciutats cap a les ciutats que dissenyen elles mateixes.\nPreguntar-nos qui han de ser els protagonistes en aquest procés del disseny de les ciutats.


Seminari Acolliments familiars: recursos i metodologies socioeducatives - Seminaris i cursos - Universitat Oberta de Catalunya (UOC)\nEl seminari tracta de l'acompanyament socioeducatiu necessari que duen a terme els professionals encarregats de fer el seguiment en els processos d'acolliment familiar.\nTítol: Acolliments familiars: recursos i metodologies socioeducatives\nAquesta funció té com a finalitat vetllar per una atenció correcta de les necessitats i les demandes de l'infant o l'adolescent acollit. Per a fer-ho, cal elaborar una hipòtesi sobre les demandes i les dificultats que pugui tenir la família d'acolliment, de manera que se li pugui oferir un suport i una orientació particular.\nConèixer aspectes fonamentals en la protecció de la infància.\nObtenir elements de detecció per a discriminar les potencialitats de la família d'acolliment.\nTransmetre la importància del treball en xarxa en l'acompanyament dels infants o els adolescents acollits.\nConeixement bàsic dels criteris de protecció de la infància i l'adolescència.\nCapacitat per a valorar els recursos de la família acollidora respecte a les necessitats que poden presentar els infants o els adolescents acollits.\nCapacitat de detecció i anàlisi del suport i l'orientació que necessiten les famílies per a oferir una atenció adequada a la situació que presenten els infants o els adolescents (reaccions emocionals, familiars, etc.).\nConeixement del treball en xarxa amb altres professionals implicats en l'atenció de l'infant o l'adolescent.\nPer a accedir als objectius i els continguts, es treballa a partir de l¿anàlisi de textos, el visionament de vídeos i la lectura de documentació associada a l'acolliment familiar.\nAspectes i àrees rellevants en el seguiment socioeducatiu adreçat a l'infant o l'adolescent: situació personal i evolutiva, escolar o de formació, de salut, de lleure i interessos, de relació amb la família d'origen i de relació amb la família d'acolliment.\nAspectes i àrees rellevants en el seguiment adreçat a la família d'acolliment: situació de convivència, actuacions i respostes a les necessitats de l'infant o l'adolescent acollit, acompanyament que es porta a terme i recursos de què es disposa.\nConeixement dels dispositius i els agents socioeducatius: funcions, possibilitats i límits en la pràctica professional.\nVicenta Quiñonero i Xavier Benito – Servei d'acolliment familiar Drecera SCCL


Instalació d'Ascensors - Ascensors Baró\nInstalació d'Ascensors. Montcada i Reixac, La Llagosta, Cerdanyola, Ripollet, Sant Adrià. Instal·lació, manteniment o rehabilitació. Truqueu-nos. Ascensors Baró és una empresa de Barcelona especialitzada en Instalació d'Ascensors.\nA Ascensors Baró trobarà una àmplia oferta de serveis entre els quals Instalació d'Ascensors hi està present.\nEls nostres professionals tenen l'experiència necessària per a poder afrontar qualsevol projecte. Estan disposats a ajudar-lo en la tasca de Instalació d'Ascensors, per així poder aconseguir la solució adecuada que vostè necessita. Som una de les empreses de manteniment d'ascensors amb més llarga experiència en el sector. La nostra continuada activitat ens permet oferir amb garanties la instal·lació d'ascensors, el servei tècnic 24 hores i la instal·lació d'ascensors a mida. Des de la nostra seu a Barcelona actuem en tot el territori català. Les nostres instal·lacions es troben a prop de Torre Baró, Sant Andreu, El Guinardó, Verdun, Canyelles, La Maquinista, Horta, Guinardó, Vallcarca, Sarrià, Gràcia. Barcelona, el Maresme i Mataró i els vallesos.\nMillorar tots i cadascun dels nostres serveis com pot ser Instalació d'Ascensors ha sigut, és i serà la nostra manera de fer. Així doncs, amb el pas del temps, els nostres serveis s'han vist ampliats a la vegada que els coneixements dels nostres professionals, fet que facilita la cerca de la millor opció per a una correcte resolució de les seves necessitats. Posem a la seva disposició plans de manteniment que inclouen el rescat de persones les 24 hores del dia i la reparació dels ascensors els 365 dies de l'any. Sabem que quan un ascensor s'espatlla el trasvals per els inquilins és molt important, sobretot si és l'únic de la finca, i que resulta imprescindible arreglar-lo en el menor temps possible, ja que és un element necessari per a la mobilitat de les persones grans i per al transport de coses pesades com les compres d'alimentació. I també reconeixem que en molts casos, la gent que necessita pujar als pisos més alts dels edificis necessita que les averies siguin solventades amb tanta brevetat com sigui possible. És per això que els nostres manteniments permeten incloure la opció d'actuació les 24 hores del dia per a fer el rescat de persones que s'hi hagin trobat atrapades. També els oferim la opció d'actuar els 365 dies de l'any per retornar la funcionalitat als ascensors i elevadors quan abans millor.\nAlgunes de les nostres especialitats: Ajudes Ajuntament Instal·lació d'Ascensors , Instal·lació Elevadors a Barcelona , Elevadores , Empreses d'Instal·lació d'Ascensors\nAjudes Ajuntament Instal·lació d'Ascensors , Instal·lació Elevadors a Barcelona , Elevadores , Empreses d'Instal·lació d'Ascensors. També volem fer-lo sabedor que som conscients que la instal·lació d'un ascensor és una inversió important i que en molts casos, quan l'ascensor és compartit, és difícil que totes les families que en faran ús tinguin la disposició econòmica necessària. És per això que periòdicament les administracions catalanes emeten plans de subvencions i ajudes a la instal·lació d'ascensors. Des d'Ascensors Baró fa temps que aprofitem la nostra experiència en el sector per assessorar els nostres clients pel que fa a l'obtenció de les subvencions dels ajuntaments i ajudes de la Generalitat. Gestionem en la mesura d'allò possible les subvencions i si no ho podem fer nosaltres mateixos, indiquem clarament als nostres clients quins passos han de seguir per obtenir-les.


Utøya 22. juli (Erik Poppe, 2018) – Competició\nEl títol, ” Utøya 22. juli “, fa referència al lloc i data de la tragèdia: Un atemptat que va seguir a l’explosió a la seu del parlament a Oslo i que va ser dut a terme per un extremista de la ultra dreta. Per descomptat que no ha estat una tasca fàcil rodar en una sola presa una pel·lícula, en especial els 72 minuts de l’atac que va patir el campament d’estiu de les joventuts del Partit Laborista Noruec. Estem davant la recreació no tant dels fets, com de l’angoixa viscuda pels cinc-cents joves a qui la incursió d’un boig armat a l’illa els va sorprendre en plens jocs d’adolescència, portant-se per davant diverses desenes de vides.\nLa pel·lícula arrisca molt més des del plantejament visual que des del guió, a estones trampós i previsible. Es tracta d’un exercici durament assajat durant setmanes i dut a terme per Poppe i el seu equip de la mà del seu director de fotografia, Martin Otterbeck .\n3 Days in Quiberon (Emily Atef, 2018) – Competició\nEmmarcada en un moment de clar declivi, la pel·lícula es basa lliurement en una entrevista que Romy Schneider va concedir a Stern i que va ser il·lustrada per una sèrie de meravelloses fotografies de Robert Lebeck, amic personal de Schneider i qui va influir en la seva decisió de concedir-la. Des del primer fotograma es compon el retrat íntim d’un mite que perfila i contrasta la seva bellesa generosa, dolç i riallera, associada al personatge que la va llançar a la fama, definitivament ficció i passat, enfront de la dona trist, deteriorada, desequilibrada, necessitada de companyia i conscient de la seva pròpia desastre personal.\nPart de la brillantor d’aquest relat de tres dies en la vida de Romy Schneider resideix en la bellíssima fotografia en blanc i negre i, especialment, l’extraordinari semblança física de l’estrella amb Casa Bäumer , l’actriu que, més que interpretar-la, la torna a la vida (apuntant a premi, sens dubte). Tot s’emmarca en un moment de decadència i declivi, previ a la gran tragèdia en què va acabar els seus dies, en què el desig de l’actriu de reconciliar amb si mateixa i amb el seu entorn encara mostrava un indici d’esperança.\nPel·lícula basada en els fets ocorreguts el juny de 1976, quan un comando del Front Popular per a l’Alliberament de Palestina va segrestar el vol d’Air France Tel-Aviv – París. Entretinguda a estones com ho és un telefilm, encaixa amb calçador una coreografia (molt a l’estil de Pina Bausch) a manera de metàfora que no aconsegueix aixecar l’interès de la pel·lícula. Es recrea tant l’acció i evolució del comando terrorista com l’activitat del gabinet de crisi del primer ministre Rabin amb el seu ministre de Defensa, Peres.\nEl repartiment, encapçalat per Daniel Brühl i Rosamund Pike i amb actors de la talla d’ Eddie Marsan o Lior Ashkenazi , no és capaç d’elevar l’interès per una pel·lícula que se centra en relatar els fets d’una forma més aviat superficial, jugant amb prou feines amb la sorpresa o amb l’evolució psicològica dels personatges principals.


Text de l'Evangeli (Mt 13,54-58): En aquell temps, Jesús arribà al seu poble i instruïa la gent a la sinagoga. Ells se n'estranyaven i deien: «D'on li vénen, aquesta saviesa i aquests miracles que fa? ¿No és el fill del fuster? La seva mare, ¿no és aquella que es diu Maria? Els seus germans, ¿no es diuen Jaume, Josep, Simó i Judes? I les seves germanes, ¿no viuen totes entre nosaltres? D'on li ve, tot això?». I no eren capaços d'acceptar-lo. Jesús els digué: «Un profeta només és menyspreat al seu poble i a casa seva». I no va fer allí gaires miracles, perquè ells no tenien fe.\n«D'on li ve tot això?»\nMn. Xavier PARÉS i Saltor (La Seu d'Urgell, Lleida, Espanya)\nAvui celebrem la festa de sant Josep obrer. És un dia festiu per a descansar del treball quotidià, i celebrem la Festa del Treball. Els treballadors i els seus sindicats solen aprofitar aquest dia per a fer les seves reivindicacions en defensa de llurs drets. L'Església ens posa, avui, l'exemple de sant Josep, el fuster de Natzaret, que va ser un model de treball per a sostenir la seva família i desenvolupar el seu ofici. Aquesta és la forma normal de viure en aquest món, guanyant-nos el pa de cada dia amb el suor de nostre treball. El drets humans ens diuen que tota persona té dret a un treball digne i ben remunerat. És així com complim amb els nostres deures i ens guanyem el salari que ens correspon. Sant Ambròs diu que «és un homicidi negar a un home el salari que necessita per a viure». Avui, l'Església prega pel món del treball, perquè tot treballador pugui complir els seus deures i viure amb dignitat.\nEl mateix Evangeli ens presenta Jesús com a «fill del fuster» (Mt 13,56), en el seu poble de Natzaret on es va criar i on va viure la major part dels anys de la seva vida terrenal. Tot i amb això, la gent de Natzaret no van arribar a conèixer la persona de Jesús. Es creien que el coneixien, però no en sabien res. Per això no es podien explicar d'on li venia la saviesa i el poder de fer miracles.\nI nosaltres, els cristians, coneixem Jesús? També som del seu poble, del poble de Déu, de l'Església, i ens podria passar com als habitants de Natzaret, que no el coneixien prou bé. Si de qualsevol persona en podem aprendre coses positives i bones, molt més en podem aprendre de Jesús de Natzaret. Bo i escoltant l'Evangeli de cada dia és la manera com coneixem i aprenem moltes coses bones de Jesús. És així com enriquirem la nostra vida i la nostra fe. Demanem-ho a sant Josep, que tan bé va saber tenir cura de Jesús i estimar-lo.


Bruixes i bugaderes, cites ineludibles per entendre l'entrega a Terra de Trobadors - Empordà\nBruixes i bugaderes, cites ineludibles per entendre l'entrega a Terra de Trobadors\nEls dos grup, formats majoritàriament per dones, esdevenen un espai de disbauxa per a les seves protagonistes\nSònia Duñach 07.09.2020 | 19:07\nA dalt, el grup de bruixes davant el Cau, a baix, les bugaderes. bruixes\nA dalt, el grup de bruixes davant el Cau, a baix, les bugaderes.\nHi ha, sense cap mena de dubte, dues entitats que demostren l'ànima de Terra de Trobadors: les bugaderes i les bruixes. Qualsevol visitant habitual de la festa castellonina tindrà marcada la visita obligatòria al rentador i al Cau, encara que poques vegades trobarem canvis substancials en els espectacles que ofereixen. Però tot i això, any rere any, les dones del carretó i les de la capa negra fan endinsar el públic en els seus respectius mons medievals.\nA primera hora de la tarda, puntuals com les agulles d'un rellotge, un grup de dones travessa la plaça amb un carretó de fusta. Crits i xerrameca que s'escolten des de tots els carrers del voltant. És inconfusible: són les bugaderes. Des del moment en què surten de casa fins que tornen, l'energia els desborda per cada porus de la pell. La majoria són dones que ja han passat l'edat de jubilació, però que tenen un esperit que arrabassa el de molts joves. Són admirables. En el seu camí fins al rentador van incorporant visitants que, sorpresos i enganxats per l'alegria de les dones, les segueixen, encara no saben on.\nAl rentador la disbauxa es desferma: balls, converses pujades de to –en tots els sentits– i fins i tot persecucions... dones entregades a la diversió. El menys important de tot és com queda la roba.\nTot i que ningú revisa si la roba que renten intensament les bugaderes al rentador queda neta, elles, durant l'any, es reuneixen per fer el sabó natural que després utilitzaran per rentar tota la roba blanca i draps que durant els dies de Terra de Trobadors porten amunt i avall dins el carretó.\nExcepte les trobades per fer sabó, les dones que conformen les bugaderes asseguren que «no preparem els espectacles», són expertes improvisadores del món de l'espectacle amateur. «A nosaltres ens donen unes idees i, a partir d'aquí..., fem!». No té secret. O sí, en té molt. Malgrat totes les situacions personals que puguin viure durant l'any, quan s'ajunten amb l'objectiu de ser bugaderes, tot queda apartat. «Qui més qui menys té coses, i fent de bugadera et marxen tots els mals», aquest deu ser el secret, apassionar-se. Aquell cap de setmana és per a elles, per gaudir i riure. I confessen que «ens costa, però un cop estem arriades, no hi ha qui ens pari».\nMentre les bugaderes atrauen el públic cap al rentador, davant del Cau de les Bruixes es va formant una llarga cua de persones, impacients per entrar per una petita porta des d'on se senten rialles que més aviat posen la pell de gallina. Entrar en aquell camí obscur i sinuós, trobar esquelets, gàbies amb ocells ja dissecats, teranyines i bruixes fent pocions, és una cita ineludible quan et vols endinsar en el món medieval de Castelló d'Empúries.\nEl grup de bruixes «deu tenir cap a 28 anys», diuen les més veteranes. Algunes de les protagonistes també van participar en el bordell, «jo estava dins d'un cossi, ensenyant la pantorrilla», recorden rient, «i algun turista també es pensava que era de veritat i m'oferia calerons!».\nAra són gairebé una vintena de bruixes adultes i una bona colla de mainada. Després del sentit comiat a la bruixa més gran, la Maria Periquilla, la Pilar – ara la més gran del grup– diu que l'any vinent li pertocarà el càrrec de «bruixa superiora», i totes riuen. Estant entre elles es respira un ambient alegre, d'harmonia i amistat. «És la primera vegada que ho faig oficial: un cop l'any soc bruixa», anuncia una d'elles com si hagués destapat un gran secret. Totes coincideixen que «ser bruixa és molt divertit», i així ho transmeten. Per això, segurament, estan en creixement, «haurem d'organitzar un càsting per fer de bruixa» diuen fent broma (o no...).\nExpliquen que durant l'any agafen idees de pel·lícules o la televisió i quan s'aproximen els dies assenyalats, s'ajunten per preparar-ho tot i «tothom té la seva feineta». La més jove de les bruixes recorda que «no havia fet mai teatre, no pensava que sortís tan bé» i se li dibuixa un gran somriure als llavis transmetent una gran il·lusió per continuar actuant amb la capa negra.\nCau tancat i sabó guardat\nLes bugaderes confessen que estan tristes. «Ens agrada i en gaudim molt. És la festa més gran del poble». Encara que la majoria de les bugaderes són població de risc, «en teníem moltes ganes». Tot i això, les guarden per a l'any vinent. Igual que el sabó que han fet aquest any.\nLes bruixes tampoc podran recitar els seus encanteris dins del Cau, el segon cap de setmana de setembre. Admeten que enyoraran la festa, «és molt trist, però no perdem la il·lusió, l'any que ve més i millor». La més jove confessa que ja les troba a faltar, «ens veiem pel poble, però és molt diferent, la festa medieval és estar totes juntes, l'ambient que es crea». Per aquest trentè aniversari les bruixes tenen dues màquines de fum noves, i algunes propostes de canvis que haurem d'esperar a l'any vinent per veure'ls. Coincideixen en el fet que «fent trenta anys no es podia fer en format reduït». Lamenten no poder interpretar els seus papers ni veure Castelló ambientat per primera vegada en trenta anys, i confessen que «ningú es pensava que això fos tan llarg». Tot i això, durant aquests mesos «ja ens hem anat fent a la idea que no el podríem tirar endavant». I fan un exercici de realitat «el tema principal de la Covid és evitar les aglomeracions, i tenim la gent fent cua abans que obrim el Cau». No obstant això, es mostren molt positives de cara a l'any vinent: «Tindrem temps per preparar-nos millor per aquest 30è (+1) aniversari».\nTot i que la festa no se celebrarà aquest any, les bruixes tenen debats de la idoneïtat d'ambientar-se en algun moment durant aquell cap de setmana «per simbolitzar la festa», però «són moments difícils, i potser no és adequat, hi ha molta gent que ho passa malament». Però bé que és cert que s'ha celebrat la festa major, s'han fet sardanes i petites festes als pobles, seguint les mesures de seguretat indicades, per què no vestir-se o adornar el poble per recordar que, malgrat la pandèmia, la il·lusió perdura?\nTerra de Trobadors ajorna a l'any 2021 el seu XXXè aniversari .


Francesc Amaro / Director de teatre: de setembre 2013\nLa companyia Nozomi 700 teatre representa fins el 13 d'octubre en La Seca-Espai Brossa l'obra Dau al 7, un espectacle sobre aquest moviment avantguardista català, que va representar la negació de la societat del seu moment, en prendre una postura de provocació i agitació constant, que entronca amb Dada i els surrealistes. Els Dau al Set s’autoexclouen de l’ambient de tenebra cultural dels primers anys del franquisme.\nEl grup Dau al Set es crea al voltant de la revista del mateix nom, l’octubre de 1948, fundada per Joan Brossa, el filòsof Arnau Puig i els pintors Joan Ponç, Antoni Tàpies, Modest Cuixart i Joan-Josep Tharrats.\nL´obra l'interpreten Maria Donoso, Jordi Sanosa, Miquel Segovia i Pau Bou, amb direcció de Xavier Giménez. L'espectacle es compon de cinc peces avantguardistes de poesia escènica de Joan Brossa de 1947, maridades amb música del grup ZA! Inclou textos de la revista Dau al Set, un text biogràfic d'Antoni Tàpies i un de Carles Hac Mor. L'objectiu de la companyia segons el director Xavier Giménez és explicar Dau al set a les noves generacions, ja que va ser un dels projectes d'art contemporani més importants del segle XX. Va néixer a final dels anys quaranta per trencar amb una Barcelona trist, fosca i derrotada després de la Guerra Civil.\nDau al 7 de Nozomi 700 Teatre és com una apassionada lliçó sobre les avantguardes catalanes encapçalades per Joan Brossa i la seva poesia escènica. Els quatre actors ens endinsen a una bogeria artística on la diversió i el joc de l’art són els ingredients principals. Els membres de Dau al 7 s’ho passaven bé fent-ho, la companyia Nozomi 700 Teatre s’ho passen bé representant-ho i el públic s’ho passa perfectament bé sent testimoni d’aquest huracà artístic.\nUna de les peces que componen l'espectacle és Els assistents en fila índia de Joan Brossa, escrita l'any 1948. Planteja que els espectadors facin una fila índia darrera un mestre de cerimònies i que es moguin cap a l'indret on tindrà lloc la representació. Darrera hi van personatges estrafolaris, amb màscares i barbes. Els tres actors diuen un text, relacionat amb el número 3 i després el Mestre de cerimònies els respon.\nEls assistents en fila índia es reserva per al final de l'espectacle ja que, seguint les indicacions del poeta, se sortirà en fila índia cap al Passeig del Born, on es farà la representació. És una peça de cinc minuts de durada. Tant aquesta com dues altres peces de Brossa que formen l'espectacle, no s'havien estrenat mai. I és que totes cinc són força agosarades. Són textos antiteatrals, rupturistes, els actors s'arrosseguen pel terra o repeteixen compulsivament les mateixes paraules.\nSi aneu a veure Dau al 7 veureu cinc peces de la poesia escènica de Joan Brossa on haureu d’obrir bé la ment, els ulls i els somriures. El joc està servit, només heu d’estar disposats a veure una peça teatral totalment diferent, sorprenent i divertidíssima. És una anada d´olla amb un final apoteòsic al carrer.\nSis actors (Xavi Álvarez, Pepo Blasco, Rosa Cadafalch, Oriol Genís, Òscar Mas i Sergi Torrecilla) desgranen una història que comença quan el jove que interpreta en Sergi Torrecilla troba el seu gos mort a la carretera dels afores del seu poble. Aquest fet i els seus propòsits d’enterrar-lo seran el pretext per desvelar-nos el relat familiar tal com el viuen respecte a ells mateixos i respecte al poble on viuen.\nI és que la història escrita per Albert Boronat (Vamos a por Guti) conté en si mateixa, i gràcies a la intel·ligent direcció de Judith Pujol (Companyia Obskené), cosa difícil d'aconseguir i de trobar: una aura màgica, estranya barreja de tristesa , malenconia i magnetisme que, al costat d'un conjunt de personatges tan patètics com deliciosos, fan d'aquesta obra un imprescindible.\nEl protagonista d'Este no es un lugar adecuado para morir és un jove de mirada trista que coneixem just en el moment que acaba de trobar mort a la carretera al seu gos, perdut des de fa dies. Ell mateix ens explicarà, en un aparentment desordenat relat, els seus plans per enterrar a l'animal. Seguint el seu relat coneixerem poc a poc la seva família i el seu món, el d'un poble qualsevol en què no passa res però en què la mirada dels altres, el què diran, és capaç de canviar-ho tot i, al mateix temps, tot segueixi igual. Un entorn trist i misteriós capaç d'esdevenir un personatge més de la història i influir en tot i tots. Un paisatge en què l'humor, tan necessari com improbable, prové del lloc menys pensat: el propietari de la ferreteria del poble i les seves ganes boges de compartir amb tothom la seva passió pels documentals.\nTot i que és una obra bastant coral en què de cadascú podríem ressaltar moments. espectaculars i intensos com l’escena del cotxe amb els actors Pepo Blasco i Rosa Cadafalch, o aquest pare i fill interpretat per l’Oriol Genís i en Xavi Álvarez respectivament i aquest jardí real i metafòric que el pare intenta mantenir net i que simbolitza una relació que arrenca l’alè quan sents unes paraules tan dures, sense anestèsia ni màscares que les atenuïn… El fil de la història ens el va descabdellant el personatge que interpreta en Sergi Torrecilla que combina magistralment el paper de narrador i fill alhora.\nÉs ell qui ens porta del present al passat i, també, ens anticipa el futur amb uns marcadors temporals perfectament integrats en una línia cronològica imaginària en què queda ben palès com s’han anat construint aquests retalls d’una història que anem esbrinant. És ell qui ens endinsa en una geografia humana plena de racons secrets i ens obre les portes d’aquests mons subterranis des de modalitats discursives tan variades com la narrativa o la descriptiva i la força poètica amb què ens capbussen en les entranyes dels personatges. I, per descomptat, el pes que recau en uns diàlegs plens de metàfores, de paraules que costen que surtin i que per fi veuen la llum. Diàlegs a dues o tres veus amb rèpliques i contrarèpliques discontínues que aporten dinamisme i agilitat a un text que malgrat que té moments en què se’t va clavant en les capes més profundes de la pell, també aconsegueix arrencar-te algunes rialles gràcies al to irònic que embolcalla les situacions que planteja.\nInspirat en el llibre El infarto del alma de Paz Errázuriz (fotografia) i Diamela Eltit (textos), El otro parla de la supervivència afectiva en una institució de malats mentals. El referent concret i immediat és el Psiquiàtric de Putaendo (Xile) que té cabuda per a 900 pacients. Amb el llibre i l’estudi in situ dels interns, els del Teatro Niño Proletario (Xile) han construït aquest espectacle d’estètica pràcticament hiperrealista. És un espectacle dur, amb algun toc d’humor i molta tendresa que deixa a l’espectador enganxat a la cadira. Bojos i boges enamorats, embogits d’amor... en qualsevol cas, persones en un estat d’alienació mental absoluta internats en una institució en tristes condicions d’higiene i salubritat. Dos tipus de marginalitat que convergeix en uns éssers humans que, malgrat tot, estimen i expressen com poden el seu amor.\nL'elenc ( José Soza , Paola Lattus , Greta Nilsson , Eduardo Soto , Rodrigo Velásquez, Daniel Antivilo i Carolina Xifres ) actua rols diferenciats entre si i , generalment, sense connexió amb els altres, fins i tot quan es constitueixen les parelles. Tots els actors conserven sense errors la matriu catatònica, repetint sempre un moviment base.\nDos són els recursos expressius primordials en aquesta producció : el gest corporal que defineix cada actor -personatge, i l'univers sonor i musical compost per Jaime Muñoz, de gran protagonisme. La banda sonora és monumental i aclaparadora . És rica en matisos industrials, de vegades segueix o persegueix un o més moviments, acoblant o avançant el gest humà. Hi ha sons musicals harmoniosos, sorolls molestos ... També silencis que valoritzen el conjunt escènic .\nNo hi ha textos en boca dels personatges, sí frases que es projecten en els murs i que transporten el que busca emfatitzar l'obra, l'amor. La primera és “Me enamoro ".En conjunt, actors i actrius mostren en escena certes conductes catatòniques que revelen davant l'espectador un món desconegut o que no es vol conèixer, pobre i abandonat, del qual convé mantenir-se allunyat .\nA través del gest corporal què disposa cadascú es van delineant els actors - personatges. Amb el suggeriment que cada actitud particular obeeix al trauma que va provocar la seva bogeria, el gest corporal personal equival a una resposta instintiva de l'ésser humà en condicions extremes, el que permet la supervivència .\nL'instint no es perd en aquestes condicions precàries i emergeix trencant fins i tot la reiteració catatònica. En aquest sentit, la sensualitat i l'amor s'expressen dislocats, però físicament, sense perdre el seu caràcter reiteratiu, en relació a les persones i a les coses, a la conservació de l'existència. Els nus femenins i posar-se sota dutxa equivalen a un crit per la vida i la sensualitat . Encara que l'única realitat sembla ser l'afirmació de l'altre a través de la negació d'un mateix.\nEn tot aquest trajecte, els actors, construeixen els seus petits universos personals a través de la repetició d'un moviment . El caràcter catatònic del gest, pertorbador per definició, posa a l'espectador a la vora d'un abisme en el seu intent de comprendre els seus significats. En aquest sentit , les imatges que proposa l'obra formen part d'una proposta que no pretén narrar una història personal o col·lectiva, una cosa gairebé impossible per la distància física i afectiva en què s'ubiquen els personatges. Sí equival a un mostreig de conductes que conformen una realitat global a l'interior d'un psiquiàtric, on la tendresa està present com una baula afectiva pilar de la vida en estat d'abandó, escàs en la "vida real" .\nDes d'aquest punt de vista, si es considera que allò dramatúrgic no es desenvolupa i es presenta com un procés inconclús, l'obra exhibeix millor la desconnexió dels habitants del psiquiàtric amb el món extern i no tant com a reserva de "resistència " respecte de la societat actual .\nL’espai triat per presentar l’espectacle és el més adient de la Fira: Les Sitges, un espai desmantellat on l’espectador (molt a prop dels actors) se sent interpel·lat i, d’alguna manera, violentat per haver irromput de sobte en l’estranya intimitat dels personatges. Aquesta jove companyia xilena ha volgut centrar el seu discurs artístic en els marges de la nostra societat. Aquest és el seu quart espectacle (a la Fira de Tàrrega 2011, s’havia vist El Olivo) però ja han estrenat a Xile el seu cinquè muntatge amb les mateixes premisses de compromís social i rigor estètic. Haurem d’estar atents a les propostes del Teatro Niño Proletario perquè, en la seva curta vida, ja han demostrat que tenen moltes coses a dir i que saben bé com fer-ho.\nTorno a l´activitat després del parentèsi estival. Espero que la nova temporada teatral i de cinema ens depari propostes interessants que ens facin oblidar encara que sigui ni per un moment de les penúries que travessa la cultura en aquest país. Us desitjo sort i que les ganes no minvin. No llancem la tovallola!\nHi ha pel·lícules que el més gran interès de les quals es troba en els marges, en la perifèria del relat, a l'ombra del tema principal . És el cas de Perder la razón , l'última pel·lícula de Joachim Lafosse (Propiedad privada) . El director construeix un intens i no massa subtil drama protagonitzat per una dona belga ( Émilie Dequenne , la Rosetta dels Dardenne ) atrapada en un asfixiant i patriarcal entorn familiar format per un marit masclista i irresponsable d'origen marroquí (Tahar Rahim, protagonista d'Un profeta), una germana díscola en qui no es pot recolzar i el padrí del seu marit, un ric doctor que els manté econòmicament i els vampiritza emocionalment .\nLa pel·lícula és la crònica naturalista , cassavetiana (Una mujer bajo la influencia) i hanekiana (aquest final fora de camp), d'un procés de desintegració, de l’enfonsament psicològic d'una dona provocat per les tensions derivades del xoc cultural, la manca de planificació familiar, l'absència d'intimitat i la pressió ambiental . El director ens mostra què hi ha darrere d'aquests successos " monstruosos " que esquitxen de tant en tant l'actualitat, el context on es forgen aquestes tragèdies que desafien els límits morals i racionals ( la pel·lícula està inspirada en un cas real ).\nPerò ocult després d'aquest tema principal s'amaga el major al·licient de la pel·lícula : el fosc personatge del doctor (encarnat per Niels Arestrup, que repeteix duel interpretatiu amb Rahim després d´Un profeta. Tota la subtilesa que li falta a la descripció de la convivència del matrimoni protagonista la té el relat de la relació que manté la parella amb aquest personatge .\nQui és aquest doctor ? Un desinteressat benefactor que vol el millor per el seu fillol i la família marroquina d'aquest? Un sibil·lí xantatgista que utilitza els diners i les emocions com a arma de pressió ? Un home que té gelosia de la dona de l' home que estima? Un ésser solitari que busca una família amb qui viure? Qui és aquest doctor ? Un extraordinari personatge , d'enorme riquesa dramàtica i simbòlica, sota l’escrutadora mirada del qual es desenvolupa aquest contundent drama, narrat per mitjà d'eficaces el·lipsis , però hi ha alguna cosa tosca en la seva construcció (la redundant seqüència de la cançó al cotxe, la cosa estereotipada caracterització del personatge del marit).\nEl cas és que la pel·lícula no explica el per què íntim del descens als inferns de la protagonista Murielle : no sembla suficient el masclisme del seu marit d'origen marroquí ni la intromissió constant del seu sogre en el seu espai vital ni molt menys l'angoixa de criar a quatre nenes per si sola .\nEl director va sembrant pistes a partir d'aquests elements del context vital d'aquesta dona fins a la seva explosió final que és, com tot en ella, silenciosa i soferta. Atès que no se'ns permet abocar-nos a l'interior de Murielle, el punt de vista de la qual és l'únic que es planteja la posada en escena, un hagués agraït -almenys -una major definició dels personatges que l'envolten .\nUna pel·lícula que, per mitjà d'un cas extrem, posa en evidència una fosca veritat : les lluites de poder i domini que impregnen i condicionen les relacions humanes.


Moren quatre ancianes en inundar-se una residència d'Agramunt per una riuada - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nMoren quatre ancianes en inundar-se una residència d'Agramunt per una riuada\nL'aigua va arribar a una altura de 2,5 metres a l'habitació i tres residents es van salvar perquè estaven lligats al matalàs\nefe | agramunt 04.11.2015 | 07:39\nBombers realitzant les seves tasques davant de la residència inundada d´Agramunt EFE\nQuatre ancianes van morir ahir a la matinada en una residència d'Agramunt (Urgell), a causa d'una rovinada del riu Sió, que va inundar fins a una altura de 2,5 metres el semisoterrani on les víctimes dormien amb cinc ancians més, rescatats amb vida. La residència, Ribera de Sió, tenia tots els papers en regla i havia superat l'última inspecció el 2014.\nLes quatre víctimes, totes veïnes d'Agramunt, no estaven lligades als seus llits quan es va produir la riuada, a diferència de tres dels cinc supervivents, que es van salvar perquè el matalàs on estaven lligats va flotar a l'aigua. La subjecció d'usuaris als llits quan dormen s'utiliza com a mesura de contenció per evitar que es lesionin.\nQuan els equips d'emergència van arribar a la planta semisubterrània de la residència, només van poder rescatar amb vida cinc usuaris, tres dels quals van ser atesos per hipotèrmia, tot i que van poder ser donats d'alta. Els altres dos continuen hospitalitzats, encara que no es tem per la seva vida. Els altres ancians del centre, en què hi havia una seixanta persones en el moment dels fets, no van patir cap dany, ja que la resta de plantes no es van veure afectades.\nL'alcalde de la població, Bernat Solé, que va ser un dels primers a personar-se a la residència i va intentar entrar al local sense èxit, a causa de la gran quantitat d'aigua i fang, va explicar que alguns ancians "estaven lligats per dormir", ja que tenien problemes de mobilitat i per evitar que caiguessin.\nQuan van arribat els Bombers, van haver d'esperar la presència d'un equip dels GRAE (els grups especials) i de la unitat subaquàtica, ja que la planta inferior de la residència, que dóna al jardí, estava inundada i l'aigua arribava als 2,5 metres d'altura. En accedir a les habitacions de la planta semisubterrània, on dormien els nou afectats, els Bombers només en van pdoer rescatat amb vida cinc.\nLa vicepresidenta de la Generalitat en funcions, Neus Munté, que es va dirigir al lloc amb el titular d'Interior, Jordi Jané, va defensar que els sistemes de contenció que s'utilitzen habitualment en els geriàtrics són "per preservar la seguretat" de les persones afectades per demències o problemes de mobilitat i sempre han d'estar prescrits per un facultatiu i comunicats als familiars.\nPer la seva banda, el Síndic de Greuges, Rafael Ribó, va obrir una investigació d'ofici per aclarir les circumstàncies de la mort de les quatre ancianes. Entre altres diligències, va demanar informació sobre si abans de construir el centre s'havien calculat les avingudes d'aigua i per conèixer el sistema d'emergència de l'establiment.\nA més a més de la residència d'ancians, a Agramunt molts baixos d'habitatges pròxims al curs del riu es van inundar, així com la guarderia municipal i l'escola de música, mentre que moltes places i carrers van aparèixer també negats d'aigua.


HumanITCare guanyador del premi 4YFN 2022 | Facultat d'Informàtica de Barcelona\nInici » La FIB » La Facultat » Premis i Reconeixements » HumanITCare guanyador del premi 4YFN 2022\nHumanITCare, guanyador dels 4YFN premis 2022, global startup competition del GSMA MWC Barcelona.\nUnai Sánchez, alumni FIB, i Nuria Pastor, primera dona guardonada d’aquest premi, fundadors de HumanITCare, han estat guanyadors dels premis 4YFN awards 2022 del GSMA Mobile World Congress Barcelona. El 4YFN és l’esdeveniment d'inici de l'exposició més gran del món per a la indústria mòbil, l’objectiu del qual és donar suport als inversors i a les empreses perquè connectin i posin en marxa projectes juntes.\nNuria i Unai, es van conèixer a l’edició del 2017 del 4YFN durant una hackató anomenada Imagine Creativity Center. Un any més tard, van fundar HumanITCare amb seu a Barcelona. L’empresa, utilitza Intel·ligència Artificial (IA) per a què els pacients puguin ser atesos a casa pels seus referents sanitaris, i també els hi puguin realitzar el seguiment mèdic mitjançant monitoreig. Actualment, poden connectar més de 100 dispositius mèdics remots amb alarmes personalitzades per a milers de pacients.\nL’any 2019, amb HumanITCare, Unai Sánchez, va obtenir la menció Fiberemprenedor a la Festibity, la Festa de les tecnologies de la informació.\nEls guanyadors han comentat que la salut digital és un dels sectors més difícils d'innovar, perquè és important seguir tots els reglaments i demostrar proves. Han començat a treballar amb hospitals públics i a connectar la seva solució als Registres de salut electrònics, la qual cosa permet que les persones amb malalties cròniques puguin accedir al control de la seva salut remotament.\nNuria Pastor, primera dona participant i guanyadora d’aquest premi, destaca la importància de l’educació per superar la bretxa de gènere, amb models de rol per les nenes i les joves a l’educació secundària. També que no es perdi la inversió en empreses liderades per dones, que va caure al 2020 un 0,5% respecte el 2019 que era del 2,8%. Pastor destaca la vocació que tenen per posar la tecnologia al servei dels pacients amb la finalitat de millorar les seves vides, i la importància de l’humanisme. En un futur, imaginen un món en el qual totes les persones puguin ser ateses des de casa amb la seva solució.\nWeb del 4YFN 2022


La Política de sostenibilitat del Grupo Unicaja Banco es fonamenta en un conjunt de principis que es detallen a continuació:\nLa integració dels criteris ASG en el nucli de la seva estratègia empresarial, en els seus instruments de gestió i en el desenvolupament dels seus plans d’actuació, així com en l’estratègia a mitjà i llarg termini, a través d’un enfocament que permeti prevenir l’ocurrència de possibles impactes negatius en el medi ambient i en la societat.\nLa consideració dels criteris ASG amb l’objectiu de promoure, entre altres finalitats, la inclusió social i financera i la contribució en la lluita contra el canvi climàtic i la preservació del medi ambient, sota l’òptica de la gestió empresarial eficient i l’harmonització de tot això amb les finalitats dels diferents grups d’interès.\nLa identificació i la quantificació de tots els riscos, financers i no financers, i, específicament, dels riscos físics i de transició relacionats amb el canvi climàtic, així com la seva avaluació i gestió adequades i prudents.\nLa promoció de pràctiques sostenibles i eficients que evitin o minimitzin la contaminació generada per l’activitat del Grupo, inspirades en l’ús eficient dels recursos naturals i energètics.\nEl diàleg continuat amb tots els grups d’interès per conèixer les seves expectatives pel que fa als factors ASG i la gestió que en fa el Grupo.\nLa implicació i la sensibilització en matèria de sostenibilitat de tots els grups d’interès, inclosa la plantilla del Grupo, amb el desenvolupament d’accions de formació i informació.\nL’avaluació de l’impacte del canvi climàtic en la inversió que es finança i l’impacte de la inversió finançada en el canvi climàtic.\nLa incorporació de productes i serves financers socialment i mediambientalment sostenibles a l’oferta de l’entitat, d’acord amb el sistema de classificació de la Unió Europea.


la mullena: Presentació del llibre "Donzelles de l'any 2000" a Tarragona\nIntervenció durant la presentació del Donzelles de l'any 2000 al Cafè del Teatre Metropol, aquest 15 de maig:\nAmb Rosa Comes, Sandra D. Roig i Mireia Companys (fotografia de Carles Llop Vallespi)\nSom aquí per parlar de la poesia que ha fet un grup de dones nascudes a partir dels anys 70 del segle vint, sota l’aixopluc del vers de Maria Antònia Salvà “A les donzelles de l’any 2000”. Penso que posar a aquests poemes l’etiqueta de “poesia de dones” és el més fàcil a l’hora de definir el conjunt, però que aquesta etiqueta ens podria fer oblidar massa coses, potser altres possibles trets significatius d'aquests poemes. Aquestes característiques que podem considerar importants, podrien sorgir per raó del gènere, però també estar intensament marcades per una època, un moment històric, per exemple. Està clar que la poesia que fan les dones, dit així en general, no tracta una sola temàtica ni és dita d’una sola manera. Per començar, potser ens hauríem de preguntar: quins són els trets distintius d’això que en diem més o menys informalment “poesia de dones”? aquí deixo la pregunta i us llegeixo el poema, inclòs al Donzelles de l'any 2000, en el qual parlava dels condicionants del gènere:\nConeixeràs la línia que separa\nel cel i sega l’ull. No veuràs plans\nni muntanya, només la transversal\nque escapça el que avui està per fer, encara.\nEncara ni una meitat del que projecten\nles possibilitats amb parada aquí.\nMira’t, quan vulguis veure les plantes,\nveuràs que sota els peus et creua la línia\nde la condició i els seus fills tallants\ntot senyalant el gènere que guardes.\nVoldràs tornar a una paraula asexuada\nque t’empunyi amb més justa definició.\nEm penso que per situar-nos és bo que coneguem qui són els que ens han precedit. Podria tirar més enrere en el temps i posar el punt de mira en una altra direcció, però seguint els noms que la poeta i traductora Montserrat Abelló, prologuista també d’aquest llibre, ens ha deixat en català, podem anomenar Sylvia Plath, com a part de l’herència que tenim els qui fem poesia en aquest país, dones i homes. Ella, juntament amb d’altres més o menys contemporànies, són part del mite, en gran part responsables de les connotacions que ara té el fet de pensar en la poesia feta per dones. Aquí, també podríem parlar de la mateixa Abelló, de l’altra tarragonina Olga Xirinacs, o de Maria Mercè Marçal, per dir-ne algunes més o menys aleatòriament, totes filles d’un temps, d’un lloc i també d’un gènere. El que volia amb tot això, era destacar que, més enllà de les qüestions de gènere, és que fins ara les dones també ens han sabut parlar de la manera en què veuen el món, que la seva preocupació s’estén més enllà de la seva pròpia condició. Us en llegeixo un de Montserrat Abelló:\nTot és un immens buit\nTot és un immens buit,\nrecordar voldria tants noms\nque ja no retinc.\nI la nit esdevé cada cop\nmés fosca, més misteriosa.\nAmb l’encens espès de flors\nesfullades, de nines esventrades.\nDe retaules vivents;\nde terribles imatges\nde pobles vençuts, de cossos\nllençats dins fosses comunes.\nI voldria tenir el do de poder\naplacar-ne el dolor.\nDe cridar sense fre,\nI un de la poeta Sílvia Bel, també inclòs al Donzelles de l'any 2000\nUll de Beirut\nAlgú ha perdut un ull\nal centre de Beirut.\nLa guerra ha fet estralls;\ni jo davant la tele\nfaig el primer badall\nabans de caure morta\nals braços de Morfeu.\nI aquesta indiferència?\nSerà que em miro el món\namb pegats de vellut\nper fer-lo més suau\nal tacte aspre i brusc\ndel bèl·lic ull per ull.\nI aquest que inclouré al poemari Esferes coincidents, que ha de sortir pròximament:\ni la seva ombra s'allarga\namb un temps que et pesa\nI un altre escrit després del terratrèmol i el tsunami devastadors del 2011 al Japó, i que apareixeran al mateix poemari:\n11-M al Japó\nEs fa malbé el terme\nde tota resposta\nper als carrers\ndel gran nipó:\nno us guardaran\nde veure el nou planter\nde cossos de cara buida\nque mou l’esma\nni la panoràmica que els reconeix.\nfins que el dins ens toca fons:\nnomés la vostra carn\nvetllarà per les juntures\ndel que estigui en reconstrucció.\nPublicat per Raquel Estrada Roig a 19:47\nEtiquetes de comentaris: Donzelles de l'any 2000, Mireia Companys, poesia, poesia Raquel Estrada, Rosa Comes, Sandra D. Roig\nTeresa Duch 19 de maig de 2013, a les 13:22\nHavia de ser molt especial aquest recital, Raquel. I jo me'l vaig perdre. Si en feu un altre totes quatre, fes-m'ho saber. Crec que les Esferes coincidents prometen arribar a la conciència. Ho veig bastant clar llegint els dos darrers poemes.\nRaquel Estrada Roig 19 de maig de 2013, a les 19:48\nSí, Teresa, suposo que va ser bastant especial (aquest i tots els que es fan del llibre), perquè no ens devem trobar gaire sovint unes quantes dones d'edats semblants per llegir els poemes que fem. Espero que l'Esferes coincidents, com a mínim arribi a persones com tu, que deus llegir a consciència. Una abraçada\n"La Planenca", la informació local i el debat\n"Esferes coincidents", viatge per tres elements es...\nPresentació del llibre "Donzelles de l'any 2000" a...\nTemps de cançons. “Gràcies, Ovidi” al Bravium Teat...


Ignasi Murillo, nou conseller delegat de Paradigma Barcelona\nPer Redacció TheNBP | 27 Nov 2020\nL'agència de màrqueting i publicitat presidida per Germán Ramón-Cortés reforça la seva cúpula amb el nomenament d'un nou conseller delegat i un director general per a l'oficina de Barcelona.\nL’agència Paradigma Barcelona estrena cúpula directiva per impulsar el creixement del seu negoci. El consell d’administració de la firma ha nomenat a Ignasi Murillo com a nou conseller delegat i Jordi Tomàs com a director general de l’oficina de Barcelona. Tots dos són socis de l’empresa des de 2017 i 2011, respectivament.\nMurillo, que substitueix en el càrrec a Germán Ramón-Cortés, és professor a la UPF i abans de fitxar per Paradigma havia treballat en HC Healthcom i en Adding Omnicom.\nFundada el 2007, l’agència de màrqueting i publicitat presidida per Germán Ramón–Cortés, també és president de la Fundació Catalunya-la Pedrera i de la Fundació Alícia, compta amb una plantilla de més de 30 professionals i el 2017 va créixer amb la posada en marxa de la línia de negoci Paradigma Health, especialitzada en salut i benestar. Paradigma va facturar dos milions d’euros l’any 2019, xifra que preveu mantenir aquest any i incrementar en un 10% el 2021.\nGermán Ramón–Cortés acumula una dilatada trajectòria en el sector de la publicitat, on va estar vinculat al grup BBDO durant gairebé 30 anys, treballant a les oficines de Dallas, Nova York i Barcelona. Va ser president de l’agència TiempoBBDO i conseller delegat de tot el grup de publicitat a Espanya fins al 2008.\nIgnasi Murillo, Victor Morales, Germán Ramón-Cortés, Jordi Tomàs y Jerónimo Campins, socis de Paradigma.\nFerran Reverter: “Dirigir el Barça és una oportunitat que passa només un cop a la vida”\nJoan Laporta fitxa al conseller delegat mundial de MediaMarkt com...\nJaume Guardiola, nou president del patronat de la Fundació Esade\nSubstituirà a Xavier Torra quan acabi el seu mandat, el...\nAlstom nomena Cristina Andériz nova directora del centre de Santa Perpètua\nSubstituirà en el càrrec a Miguel Ángel Martín, que s'encarregarà...\nGamificació: quan la transformació digital converteix el treball en diversió\nAmb la tecnologia com a aliada i la innovació com...\nGuayente Sanmartin: “La impressió 3D és transversal, és una tecnologia que ens impactarà a tots”\nEn una trobada amb Aijec, la directiva d'HP ha animat...\nJuan M. Hernández Puértolas, director de comunicació del grup Fundació La Caixa\nEl periodista serà el màxim responsable de l'àrea de comunicació...\nFerran Pellisé, primer cirurgià europeu nomenat secretari de la Scoliosis Research Society\nEn un moment en què la sanitat i els seus...\nSusana Guardiola: “Barcelona pot ser un referent mundial de la pau”\nAra que hem fregat (o encara freguem) una Tercera Guerra...\nLes compres de Mercadona a proveïdors catalans superen els 4.000 milions\nAmb una xarxa de 251 supermercats, el grup de distribució...\nL’IESE i ESADE, entre les cinc millors del món en formació d’executius\nEn la segona i la quarta posició, respectivament, les escoles...\nPhibo rebrà fons europeus per innovar en materials per a pròtesis dentals\nUna proposta d'innovació i desenvolupament digital del fabricant d’implantologia dental...\nVeepee centralitza a Catalunya la logística de la roba de segona mà\nLa plataforma de venda en línia llança a Espanya el...


Esperem resposta, marc aloy - Regió7\nEsperem resposta, marc aloy\nGemma Boix i Pou\n16·06·21 | 06:25\nQuan es reunirà el Patronat d’Althaia? Aquesta és la pregunta que des del desembre del 2020 estem realitzant a l’alcalde de la nostra ciutat i que, fins avui, s’ha negat a contestar. El passat mes de desembre es va aprovar la moció presentada per Fem Manresa que perseguia l’objectiu de garantir el dret a l’avortament a la Catalunya Central. Per contextualitzar, cal recordar que a Manresa només es pot interrompre voluntàriament l’embaràs farmacològicament fins a les 11 setmanes i que a l’Hospital Sant Joan de Déu no es realitzen avortaments quirúrgics sinó que es deriva a les persones gestants que volen interrompre el seu embaràs a clíniques privades de fora del territori, en la majoria de casos a Barcelona.\nHa estat el mateix orde religiós de Sant Joan de Déu qui ha reconegut públicament que en els «seus»centres no es realitza ni es realitzaran interrupcions voluntàries de l’embaràs. És a dir, reconeixen sense embuts que aquesta vulneració de drets al propi cos de les persones de la Catalunya Central ve motivada per motius religiosos. Aquest mateix orde religiós forma part del Patronat de la Fundació d’Althaia, que és l’òrgan de govern i del qual l’alcalde Marc Aloy és el president.\nDes de Fem Manresa hem sol·licitat al Sr. Aloy que informi de quan serà la pròxima reunió del Patronat, que sabem que ha de tenir lloc aquest mes de juny, però l’alcalde s’ha negat a donar aquesta informació: no responent els correus electrònics que les regidores li hem enviat, negant-se a respondre la pregunta que li vam formular al ple del mes d’abril (arribant a afirmar que «vosaltres podeu fer les preguntes que vulgueu, jo responc allò que crec que he de respondre. I si vull no hi responc») i, fins i tot, amb l’únic objectiu de negar-nos aquesta informació, amagant aquesta reunió fins i tot de l’agenda pública de l’alcalde, a diferència del que havia passat amb les anteriors.\nDes de Fem Manresa no comprenem aquesta protecció del Patronat d’Althaia, dels interessos de l’Església, sobretot perquè estem plenament convençudes que tant l’alcalde com la regidora de Feminismes i polítiques LGTBI, com tot el govern municipal estan plenament a favor de garantir el dret a l’avortament a la Catalunya Central. Aleshores, per què un alcalde d’ERC posa per davant els interessos d’un orde religiós enfront dels drets de les persones gestants de Manresa i territori? Des de quan els interessos institucionals són més importants que els drets de totes? Per què protegir el Patronat fins i tot arriscant-se a que s’acusi el govern de manca de transparència?\nÉs per això que fem aquesta petició pública a l’alcalde Marc Aloy perquè ens respongui a la pregunta que li portem realitzant des del passat mes de desembre: que concreti el dia i l’hora de la reunió del Patronat, que ens respongui i demostri el seu ple compromís amb el moviment feminista i la lluita per garantir plenament el dret a l’avortament a la Catalunya Central.


La OTSO Travessa d'Encamp incorpora una marató pels pic més emblemàtics\nLa prova tindrà lloc els propers 4, 5 i 6 de juny i les inscripcions ja estan obertes\nUn instant de la cursa de l'any passat.\nActualitzada 07/05/2021 a les 12:25\nLa 38a edició de la OTSO Travessa d'Encamp incorporarà una marató de muntanya pels pics més emblemàtics de la parròquia. Durant els 42 quilòmetres de cursa, els corredors passaran per l'Alt del Griu, Ensagents, Pessons i el refugi de l'Illa, en plena Vall del Madriu. La prova tindrà un recorregut circular, amb sortida i arribada al centre d'Encamp.\nA més, es mantindran tres modalitats més de 7, 12 i 21 quilòmetres, i totes seran puntuables per a la Copa d'Andorra. "La Travessa d’Encamp és una cursa emblemàtica al país, ja ho era per la seva antiguitat, i ara s'ha convertit en un "símbol" de la capacitat de tirar endavant tot i la difícil situació de pandèmia, per ser la primera que es va fer després del confinament", exposa el conseller de Joventut i Esports del Comú d'Encamp, Xavier Fernàndez.\nLes inscripcions ja estan obertes a la web del comú i d'OTSO a un preu de 30 euros i amb un 20% de descompte per als titulars del Carnet Jove. Un euro de totes les inscripcions serà per a l'Unicef Andorra.


Dossier d’aprenentatge: Bon comunicador\nAbans que nosaltres, els futurs mestres, aprenguem i arribem a ser bons comunicadors per els nostres alumnes, ens hem de formar basant-nos en exemples.\nUn exercici proposat a classe era buscar un bon comunicador i posar tres característiques per les quals creiem que ho era.\nEl que jo he escollit és Ernesto Che Guevara.\nErnesto Guevara, conegut com el “Che Guevara” va néixer a Rosario, el 14 de Maig de 1928 i va ser capturat i executat per un exercit bolivià i en col·laboració de la CIA a La Higuera, el 9 d’Octubre de 1967. Va ser un polític, escriptor, periodista i metge argentí-cuba, un dels ideòlegs i comandants de la Revolució cubana.\nVa escriure un llibre “La guerra de Guerrilas” , és un manual on s’esposen les tàctiques i estratègies utilitzades a la guerrilla cubana.\nHan fet diferents pel·lícules dedicades total o parcialment a la figura del Che Guevara, entre les quals destaca Diarios de Motocicleta (2004). Us deixo enllaçat un vídeo al youtube que ens mostra el tràiler de la pel·lícula.\nLes tres característiques que defineixen l'habilitat lingüística d'aquest comunicador en els discursos són; la senzilla per expressar-se, la claredat per exposar les seves idees i el coneixement que té sobre els temes que tracta.\nTot seguit us adjunto un dels vídeo més famosos d'un discurs que va fer davant l'Assamblea General de la ONU perquè veieu les característiqes exposades anteriorment.\nPublicado por Miss Lilith Warrior en 23:41