La Patrona / 2012 / 2013 / 2014 / 2015 / 2016 / 2017 / 2018 / 2019 / 2021 / Patrocinadors\nMenu La Patrona 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2021 Patrocinadors\nVes per on, un dia hora de sopar varen tocar la porta de ca nostra; era la batllessa i el regidor de festes. Directament, em varen dir que volien que jo fes el pregó de festes.\nEl primer que em va passar pel cap va ser: “quin mèrit tinc jo per ser pregoner de festes”.\nVaig demanar 24 hores per contestar.\nJa el mateix vespre, el meu raonament va ser, que el mèrit que jo tenia, igual que tots vosaltres, és ser d’aquest poble. Que no es necessitava més mèrit que ser del poble i estimar-lo; per això vaig decidir acceptar aquest repte i aquest honor.\nBatllessa, regidors, moltes gràcies per concedir-me aquest honor, esper no decebre.\nTambé vull donar les gràcies a tots vosaltres per escoltar-me. Gràcies a tots per endavant.\nAnem a començar el pregó.\nPregó de festes Santa Praxedis 2012.\nSanta Praxedis s’acosta\ni jo no tinc cap dobler\nno sé com ho he de fer\nper alegrar l’amor vostre.\nCom podeu veure aquesta és una cançó molt adient per encetar aquest parlament, donats els temps que corren, però també és una bona introducció, ja que l’antiguitat de la mateixa ens dóna un brot d’esperança, en el sentit de que ja n’hem passat altres, de temporades tan magres i difícils com aqueixa. Esperança que hem de refermar en aquests propers dies de festa, de bulla comunitària, de retrobament, amb les tradicions d’aquest poble. Tot plegat, les festes ens han de servir per carregar el nostre esperit d’esperança, d’il·lusió en un futur, no llunyà, més bo, més basat en valors morals, que no en valors materials.\nEstic convençut de que ho aconseguirem.\nPerò el tema d’avui no és la “crisi”, sinó l’alegria d’entrar de ple a les nostres festes patronals. Santa Praxedis.\nCom bé sabem, les festes en aquest poble, d’arrel pagesa, arriben després de la culminació del cicle dels cereals, (antany primera font d’ingressos) i d’omplir el rebost per a tot l’any. Era el moment de relaxar-se, de celebrar la bona anyada, i de prendre forces per la temporada d’ ametlles, figues i garroves.\nTambé és per a nosaltres una aturada dins el que és quotidià; i ha de ser una font d’energia per afrontar la resta de l’any amb esperança i il·lusió.\nAnem a veure quines eren les festes per a la nostra generació, baix el meu punt de vista, i la relació directa que hagi pogut tenir amb la nostra festa d’avui.\nDes de que acabava l’escola fins a mitjans juliol el temps era llarg i el desig de que arribessin les festes, molt gran. El senyal de que les festes havien arribat era la instal·lació de més “cocaveteres” (Na Maria “des cocavets” venia cada diumenge), i amb elles altres tipus de llepolies i de joguines, molt senzilles: record les pilotes de cuir plenes de serradís i amb un elàstic, que tots fèiem servir per encalçar-nos, a veure qui feriria més fort a l’altre. També era un element per establir conversa amb les nines, i els més primerencs ja sabien quina nina havien de encalçar.\nRecordem el dimoni, que crec que és l’element que més ha perdurat dins les festes, que acompanyava l’Ajuntament a completes i a l’ofici, i a més obria el cercavila per recollir joies, pràcticament el mateix que fa ara. Avui, però, la importància del dimoni és molt més gran ja que amb ell hi participem petits i grans, mentre que antany tant sols era una bulla dels més petits.\nRecord amb molt de plaer els xeremiers: un any venia la colla de Muro i l’altre venia la colla de Sencelles; llavors eren pràcticament les úniques colles que existien, autodidactes, que aplegaven el repertori directament dels seus mestres (pares o padrins). El so de les xeremies sols es sentia durant les festes, i amb paraules d’avui, diríem que era, i és la sintonia de Santa Praxedis.\nMés endavant ens comencen a interessar les berbenes, i deixem de xerrar de pilotes de cuir i “cocaveteres” i comencem a parlar de:\n- Qui duran a ses berbenes?\n- I que t’hi deixaran anar?\n- Fins quan pots vetllar?\n- Has parlat amb ses nines?\n- Na fulana que hi serà?.\nEra un despertar a una nova etapa de la vida.\nD’aquesta etapa, tots els aquí presents en tenim un caramull d’ anècdotes i recordances. Feis un esforç i ara recordau-les amb alegria… Segurament, a molts de vosaltres, se vos dibuixarà un somriure a la cara i vos donarà tema per xerrar avui vespre.\nLes berbenes, durant una època relativament llarga, varen ser el signe extern de si les festes eren bones o xereques. Si hi havia uns bons conjunts dèiem que les festes eren molt bones, i en cas contrari dèiem: “sempre fan el mateix”. Hi havia una espècie de competició entre els pobles de veïnat per aconseguir, dintre de les seves possibilitats, els millors grups musicals del moment.\nPerò, això necessitava inversió, doblers, a més implicava un risc. Aquest risc no el podia córrer l’Ajuntament i, per això, durant uns anys les berbenes eren organitzades per algun particular.\nA Petra va ser així durant uns anys amb més o menys guanys per als organitzadors, i arribem a l’any 1972, un any desprès de les famoses festes dels “Diablos” (qualcú encara se’n recorda), i un grup de joves ens plantegem dur les festes.\nDe manera incomprensible, situeu-vos a l’any 1972 , i poseu-vos dins el cap, que els joves que preteníem aquella fita, estàvem entre els 17 i 19 anys, l’Ajuntament va acceptar, i ens donaren el vist i plau, amb les següents condicions: per anar a completes hi havia d’haver la banda de música, i per anar a l’ofici, els xeremiers. A canvi d’ això i un ajut econòmic podíem fer les festes.\nAquí neix el concepte de festes participatives en aquest poble, de festes per a tothom i no solament oficials.\nVa ser un estiu ple de feina (un mes i mig per tancar un programa de festes i dur-lo a terme) ple de noves experiències, d’aprendre a fer feina en equip de conèixer-nos entre nosaltres no solament com a companys de bauxa, sinó com a persones que comparteixen un projecte, que té una vessant econòmica. Varen anar bé.\nA partir d’ aquest any, i després de que aquests joves obríssim camí, les festes passaren a ser organitzades per entitats esportives o culturals del poble, com una forma més de recaptar diners per als clubs que representaven.\nUna de les entitats que més va participar en les festes va ser la U.E. Petra, i a través d’ella me torn trobar immers en l’organització de les festes. Festes que en aquell moment tenien dos components, primerament el d’ oferir al poble unes festes allà on hi cabessin totes les activitats (ciclisme, tir, ball de bot, festes infantils etc), i després un component econòmic important, a través de les berbenes. En aquests temps s’introduïren festes per als al·lots, amb grups especials per a ells, ja que fins aleshores només tenien el dimoni i les cucanyes.\nAl llarg dels anys vàrem agafar experiència i s’aconseguí, combinar els dos aspectes, de manera que els guanys econòmics fossin prou elevats i incrementessin de manera substancial la caixa del club. Record especialment els anys en els que vingueren en Miguel Gallardo (estrella en aquells moments, que ens va demanar un “camerino” amb mirall; nosaltres el posàrem a una aula de l’escola vella), els Diablos (aquesta vegada vingueren), els Javaloyas (diversos anys) etc.\nAixò és el que fèiem en aquells anys en els que jo vaig viure les festes dintre de la seva organització, temps de records inesborrables amb anècdotes diverses, i experiències que m’han servit al llarg de la meva vida, sobretot en l’aspecte del coneixement de la gent.\nHem parlat d’una entitat, l’U.E. Petra, que crec que és la més antiga del nostre poble, ja que es va fundar el 1926. És una entitat que ha tangut alguna època més magra que les altres, que fins i tot alguns anys no ha existit com a tal, però que el seu esperit sempre ha estat present al llarg de tot aquest temps.\nÉs una institució aglutinadora, que es nodreix de tots els segments del poble, (infants, joves, adults, majors, dones etc,) de qualsevol part del poble, de qualsevol estament, perquè tots tenen sempre en comú el mateix objectiu de practicar i progressar en l’esport que estimen.\nCrec poder assegurar i no equivocar-me, que totes les famílies de aquest poble, al llarg d’aquests 86 anys, han tangut relació amb el club. Per haver estat jugadors, pares o mares de jugadors, col·laboradors, directius, socis etc… . Per això podem dir, sense equivocar-nos, que el club és tots nosaltres, és una de les entitats més representatives del nostre poble pel que respecta a la diversitat de gent que el conforma.\nParlar de la U.E. Petra i de tota la seva història seria llarg, però sí que crec que podem parlar de l’època més recent.\nDevers l’any 1970, a Petra, l’equip de futbol no existia com a tal (era una d’ aquelles èpoques poc brillants del nostre club), i un grup de joves, amb moltes de ganes de divertir-se, i de cremar adrenalina, varen decidir que havien de muntar un equip de futbol i participar en les competicions oficials.\nPosaren fil a l’ agulla, i el primer que necessitaven era que el camp estigués en condicions. Per això, els primers entrenaments d’ aquells joves va ser espedregar de valent, si no volien que les genolleres fossin grosses. A més, les porteries, element imprescindible per jugar a futbol, queien, i què feren? Varen anar a un pinar tallaren dos pins i un fuster els va fer les porteries (les col·locaren el dia del Corpus).\nMuntaren una directiva i s’apuntaren a les competicions oficials. Això va fer renéixer les ganes de fer futbol al poble i en els propers anys es va estructurar, una altra vegada el club i tornà participar-hi molta gent.\nDe cada any s’avançava en la consolidació del club, augmentant els equips federats, fent petites reformes a les instal·lacions, sempre en la mesura de les possibilitats del club. La col·laboració de l’ajuntament era minsa, i molts d’anys no passava de cedir les instal·lacions.\nPassat uns anys es fa la primera gran modificació de les instal·lacions, la construcció d’uns vestidors que varen ser l’orgull del nostre club. Vestidors que es feren un estiu, els horabaixes (en haver acabat el jornal), i que hi prengueren part tots els que en aquells moments érem al club, jugadors, directius, entrenadors, socis, i altres.\nMentrestant esportivament el club puja i cobra vida pròpia, i sobreviu als canvis naturals de gestors gairebé sense adonar-se’n, i cada gestor nou que arriba enriqueix l’entitat amb alguna aportació nova.\nDesprés d’ uns anys l’Ajuntament compra els terrenys i duplica la zona esportiva, es torna fer una gran remodelació del camp (crec que la més gran i més avançada en aquell moment, es construeixen les graderies uns vestidors nous i el terreny de joc rebé una millora que el fan pràcticament l’enveja d’ altres pobles com el nostre.\nAra ja estam a l’època més recent i més contemporània del nostre club, i es van imposant noves formes de fer, no solament es modernitzen les instal·lacions sinó que també es modernitza la gestió i les formes de veure el futbol. I passa de ser un esport merament competitiu, a una organització que tracta amb al·lots petits, amb adolescents i amb adults. I es comença a introduir el concepte d’ensenyament, d’ensenyar a jugar a futbol, però no solament a jugar a futbol, ja es pretén introduir les altres aspectes de l’ensenyament: conviure, respectar, fer veure als al·lots que els contraris solament ho són dins el camp i que després poden ser amics o companys en altres vessants de la vida. Que el futbol es practica per fer relacions humanes, perquè passats uns anys recordem aquells companys o adversaris i puguem mantenir amb ells unes relacions professionals, o d’amistat.\nAixò és una de les pretensions dels gestors del nostre club durant els darrers 20 anys, i crec que en certa manera s’ està aconseguint.\nHem de recordar que al llarg dels darrers anys el nombre de practicants s’ha anat incrementant i actualment les fitxes del club sobrepassen llargament el centenar.\nDes d’aquí encoratgem els actuals gestors a seguir en el camí traçat i en el de potenciar de manera ferma els valors morals i esportius en els al·lots.\nPerò ara hem de donar un pas enrere i situar-nos als voltants de l’any seixanta, i descobrim que en aquells moments el club no es diu U.E. Petra, sinó “Hispanidad”.\nI és a l’any 1962, concretament al maig, quan es produeix un fet que creiem que ha de ser recordat per a nosaltres, l’Hispanidad, es proclama campió de Balears d’ aficionats, i ha de jugar una eliminatòria amb un equip de la península. Aquest equip és, ni més ni manco, el Barcelona. (A la segona part d’aquest acte, s’ aprofundirà en aquest tema).\nJo sols vull aprofitar aquesta fita per posar-los com exemple, ja que anaren a lliurar una batalla que sabien que la tenien perduda, però no defalliren i a més hi posaren tot el seu coratge i il·lusió.\nI d’ aquesta batalla perduda en sortiren el fonaments del nostre club a l’era moderna, i que encara perdura.\nImitem aquesta postura, avui que les coses vénen mal dades, i afrontem els nostres reptes amb il·lusió, coratge, i sobre tot amb molta esperança, no hem de defallir per por al fracàs, d’ una batalla perduda en pot sortir un victòria final.\nAprofitem les festes per divertir-nos, per xerrar amb aquell que feia temps que no havíem vist, per gaudir en família de les activitats festives i, sobre tot, per refermar l’esperança en el homes, i les dones, en la humanitat.\nSalut, i que per molts d’anys visca Petra, els petrers i les petreres, que visca Santa Praxedis, i que comenci la festa!


maig | 2010 | INS Miquel Bosch i Jover\nEl dimecres 26 de maig, alguns alumnes de 1r de Batxillerat van fer un passeig en vaixell per recollir diverses dades físico-químiques i biològiques, que van analitzar a la tarda a l’Escola del Mar de Badalona.\nPer veure algunes de les fotos que van ser fetes durant… Llegeix més»\nL’Albert Vega ha guanyat el concurs de fotografia matemàtica celebrat per l’ABEAM, en la categoria de Batxillerat.\nSi vols veure la fotografia, consulta la notícia anterior.\nL’Albert Vega, alumne de 1r de Batxillerat A, és finalista en el concurs de fotografia matemàtica de l’ABEAM (Associació de Barcelona per a l’estudi i l’aprenentatge de les Matemàtiques).\nQuin repte vols que figuri a les agendes dels nostres representants europeus perquè es faci realitat el 2030?\nParticipa en aquesta iniciativa i fes sentir la teva veu: vota!\nTrobaràs més informació de com fer-ho a Notícia completa.\nVes a la pàgina: http://www.reto2030.eu/ i escull l’idioma… Llegeix més»\nAvui 10 de maig comença el termini per a les preinscripcions dels ensenyaments postobligatoris: PQPI, batxillerat, formació professional de grau mitjà, cicles d’arts plàstiques i disseny i ensenyaments artístics superiors. El termini acaba el 21 de maig.\nClica a Notícia completa per accedir a la… Llegeix més»\nEls alumnes de 3r d’ESO que participen en el projecte Comenius marxaran el dilluns 10 de maig a Bremen i tornaran el dia 20 de maig. Els desitgem una bona estada i un bon … (clica a Notícia Completa i ho sabràs).\nFotos Sant Jordi 2010\nSi voleu veure les fotos de la celebració de Sant Jordi d’enguany, cliqueu aquí.


RAMON MATA I COLL, I L'ESTANY DE BANYOLES. Articulos, publicaciones y proyectos en curso de Joan Anton Abellan\nRAMON MATA I COLL, I L'ESTANY DE BANYOLES\nnúm.168, desembre 2013, p.56\nNascut a Olot, l'any 1867, va començar a estudiar la carrera de farmàcia a la ciutat de Barcelona, al mateix temps que treballava de practicant en una farmàcia de la ciutat comtal, un lloc on s'acostumaven a dur a terme tertúlies literàries i on va conèixer a Mn. Cinto Verdaguer, que li dedicà uns volums de poesia que guardà sempre com un tresor en la seva ben asssortida biblioteca.\nPerò abans d'acabar la carrera es va veure immers en certs incidents, de caire republicà, en els que participà activament, un fet que va fer que a partir d'aquell moment tingués clar el seu futur: dedicar-se a la política. Va abandonar els seus estudis, però va tenir la sort d'aconseguir que li convalidessin certes assignatures de manera que va poder exercir de mestre, donant classes d'adults a l'Ateneu Republicà d'Olot.\nCasat amb la banyolina Carme Gabañach, varen residir durant un temps a la capital de la Garrotxa fins que es traslladaren a Banyoles, per fer-se càrrec del negoci familiar de confecció (sastreria), que la família de la Carme tenien a la Plaça Major. D''aquesta unió va néixer en Pere Mata Gabañach, sastre, pintor i music de guitarra i mandolina, que fou membre de l'Orfeó Banyolí a començaments dels anys vint. En Ramon fou un gran aficionat a la pintura, alumne d'en Manel Pigem, amb qui compartia a més l'afició per la pesca i els escacs. D'idiologia federal, fou membre directiu de l'Ateneu Republicà banyolí, essent escollit alcalde de Banyoles el gener de 1914, en substitució del monàrquic Martirià Butiñà Oller. Durant el seu mandat, aconseguí que la escriptura de 1685, atorgada pel monestir a favor de la Vila i en la que s'acreditava la propietat municipal de l'Estany i estanyols, fos inscrita en el Registre de la Propietat de Girona. Una aspiració que diverses corporacions havien intentat veure realitzades però que no havien aconseguit.\nEl juliol de 1916, l'Ajuntament decidí renovar —segons podem llegir en La Gazeta Banyolina del 6 d'agost— els gegants «després d'una pila d'anys d'exhibir pels nostres carrers aquells dos ridícols ninots, disfressats amb cobrellits [...]», tot i l'oposició de Mata, que aleshores n'era regidor, ja que el 14 d'abril d'aquell any havia dimitit com alcalde al·legant motius de salut, «[...] que no estima la conveniencia de dicha adquisición», segons consta en l'acta municipal del dia 10.\nL'any 1930, essent sots-caporal del sometent banyolí, sota les ordres del caporal Ramon Gussiñer, un carlí aferrissat, formà part de la formació encarregada de rebre el rei Alfons XIII en el decurs de la seva visita a la vila banyolina. Cal a dir, que en Mata seguia sent republicà, però que una de les característiques d'aquesta formació era que el sometent no entenia de colors polítics, per la qual cosa, la filiació política dels seus membres era molt diversa.\nEl 12 d'abril de 1931, formà part de la candidatura d'esquerres a les eleccions generals i en les que tot i que varen guanyar les forces monàrquiques, encara que per un estret marge de vots, —2769 vots, enfront dels 2729 republicans—, el fet de que a la majoria de capitals guanyessin els republicans va conduir a que el 14 d'abril de 1931, des del balcó de l'Ajuntament es proclamés la República Catalana, en un acte presidit per Lluís de Ametller, Ramon Mata i Jacint Masgrau.\nEscollit regidor, amb el càrrec de síndic suplent i de batlle d'aigües, ho va ser fins el desembre de 1932 en que arrel d'unes dures acusacions fetes per Mata, en una conferència a l'Ateneu Republicà, contra l'alcalde Jacint Masgrau Butinyà al qui acusà públicament d'estar manat pels monàrquics, va costar la dimissió d'aquest i dels seus dos tinents d'alcalde, Joan Duran i Amadeu Vilardell. Davant la crisi provocada, en el Ple Municipal de 29 de desembre es varen dur a terme noves votacions, que varen donar de nou l'alcaldia a Jacint Masgrau, obrint-se una nova legislatura de la que Mata ja no en forma part. Va morir el 18 de desembre de 1935, havent sigut un dels impulsors, l'any 1933 de la fundació d'Esquerra Republicana de Catalunya, a Banyoles. El 27 de març de 2000 el consistori banyolí aprovà posar el seu nom a un dels carrers del Pla de l'Ametller.


Ets a: Inici > Vilanova tema a tema > Serveis socials > Equip d'Atenció a la Dependència i Gent Gran > Preguntes més freqüents sobre la dependència\nCom sol·licitar una valoració del grau de dependència?\nQui pot demanar una valoració del nivell de dependència?\n• Grau I: Dependència moderada: quan la persona necessita ajuda almenys una vegada al dia o té necessitats d’ajuda intermitent o limitada per la seva autonomia personal\n• Grau II: Dependència severa: quan la persona necessita ajuda dues o tres vegades al dia, però no requereix de la presència permanent d’un cuidador o té necessitats d’ajuda extensa per a la seva autonomia personal\n• Grau III: Gran Dependència: quan la persona necessita ajuda diverses vegades al dia i, per la seva pèrdua total d’autonomia mental o física, necessita la presència indispensable i contínua d’una altra persona o té necessitat d’ajuda generalitzada per la seva autonomia personal\nDurant el 2007 seran reconeguts els drets de les persones que tinguin una valoració de Grau III; els altres graus s’incorporaran progressivament.\nPer què serveix un reconeixement del grau de dependència?\nQuè aporta el reconeixement del Grau de Dependència?\nPer aquelles persones dependents acollides i, segons la seva situació, la llei garantirà i regularà dos tipus d’aportacions:\n¿ Serveis de prevenció de les situacions de dependència i de promoció de l’autonomia personal\n¿ Serveis de teleassistència i d’ajuda a domicili\n¿ Serveis de Centre de Dia i d’Atenció Residencial\n¿ Per a la cura de l’entorn familiar i ajuda a cuidadors no professional\nCom podem saber si una persona podria tenir una dependència de Grau III?\n- Necessita que algú l’alimenti?\n- Necessita que l’arreglin (pentinar, afaitar, rentar les dents...)?\n- Necessita que l’aixequin o el posin al llit o a la cadira?\n- Necessita ajuda per desplaçar-se, i si va amb cadira de rodes l’han de portar?\nSi es respon afirmativament 7 preguntes o més, es pot iniciar un procés de reconeixement de la dependència, ja que és possible que s’estigui en una situació de Gran Dependència (Grau III).\nÚltima actualització: 17/11/2011


Haus am Panoramaweg Wallgau Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nSonnleiten 34, Wallgau, Wallgau, Alemanya, 82499 - Veure al mapa\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Haus am Panoramaweg és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Wallgau. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nHaus am Panoramaweg ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com transport hotel/aeroport, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa, servei de llançadora.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com jardí. Haus am Panoramaweg és una elecció inteligents per a viatgers a Wallgau, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nTots els tipus de viatgers (67) Parelles (29) Viatgers en solitari (4) Famílies amb infants petits (15) Famílies amb infants grans (15) Grups (3)


L'equip masculí del programa d'alt nivell torna de la seva concentració a Itàlia | Federació Catalana d'Esports d'Hivern\nHome / L’equip masculí del programa d’alt nivell torna de la seva concentració a Itàlia\nL’equip masculí del programa d’alt nivell torna de la seva concentració a Itàlia\nJuan del Campo (Atomic), Pol Rocamora (Atomic) i Miquel Mateu (Fischer), membres del programa d’alt nivell d’esquí alpí de la FCEH, han realitzat una concentració tècnica a la glacera de Passo Stelvio (Itàlia) del 24 al 29 de Setembre.\nDesprés d’un període de preparació física intensa i de l’última concentració a Landgraaf a principis d’agost, els esportistes han compartit 5 dies d’entrenament amb l’equip femení, integrat per Nuria Pau, Ona Rocamora, Mariona Boix i Julia Bargallo.\nLa concentració ha tingut una durada de cinc dies durant els quals els esportistes han pogut introduir el treball tècnic específic progressivament, després de realitzar des del maig al juliol, un treball més enfocat a estabilitzar el treball de base.\nSegons l’entrenador de l’equip masculí de la FCEH, Joan Orriols, ‘les condicions han estat òptimes i els objectius marcats s’han pogut portar a terme’. El proper dilluns 7 d’octubre, l’equip es desplaçarà a la glacera de Stubai, per fer una altre concentració de 7 dies a Àustria. Aquesta, serà la 6a concentració tècnica en aquesta temporada.


El Temps: Quina Europa? - El Temps\nLa Cambra britànica dels Comuns ha estat l’enèsim escenari de la trista realitat que viu Europa. Hi ha una desconnexió important entre els ciutadans i les elits polítiques, que prometen complir amb les demandes dels seus votants sense saber com fer-ho. El Brexit pactat entre Theresa May i la Unió Europea ha provocat protestes en tots els sectors polítics, fins i tot en el de la primera ministra, amb dimissions incloses al si del Govern. Mentrestant, és impossible pronosticar cap desenllaç en un país que podria viure unes eleccions anticipades o, fins i tot, un segon referèndum pel Brexit.\nCom s’ha arribat fins aquí? Des de fa anys, distintes veus menyspreades, han anat vaticinant que Europa tocaria fons si no encarava els problemes que es plantejaven sobre la taula. La bonança econòmica, del tot artificial, era l’excusa per silenciar les veus que eren titllades de catastrofistes però que, finalment, han acabat tenint raó. La ciutadania confiava en unes elits que semblaven tenir la paella pel mànec i que han demostrat tot el contrari. El divorci entre la ciutadania i la política a Europa és evident. I per això el Brexit, l’ascens de l’extrema dreta i l’estat de la socialdemocràcia, que agonitza en la majoria dels Estats, víctima del seu alineament amb el neoliberalisme des del 2008 i de la seua incapacitat per aturar les ambicions depredadores del mercat financer.\nDeu anys després, Europa continua sense estar a l’altura. El populisme s’ha imposat en molts països dels que la van fundar i en altres creix sense aturador. Els pronòstics són més foscos si es té en compte que Angela Merkel encara la recta final del seu mandat a Alemanya i a la CDU. La líder conservadora ha estat capaç, malgrat molts desencerts, de combatre les temptacions xenòfobes i populistes que en altres països no s’han sabut frenar. La política de Merkel és molt millorable. El drama, però, és que a hores d’ara no compta amb substituts que semblen poder millorar la seua obra.\nTambé, però, hi ha motius per pensar en clau optimista. Malgrat els seus errors, Europa continua sent el gran projecte polític per a la major part dels seus ciutadans. La major part dels qui desconfien de les elits tampoc no s’imaginen un futur fora d’Europa. Si molts d’ells cauen en les temptacions euroescèptiques és perquè altres partits no han estat capaços d’oferir un missatge més convincent. El futur, en gran part, està en les seues mans.\nTal com es pot llegir en aquest número d’EL TEMPS, la setmana passada vam viatjar a Bèlgica, al cor d’Europa, on ens va rebre Carles Puigdemont. Un president exiliat a l’Europa del segle XXI. Ell mateix és testimoni, amb més d’un any d’exili a les esquenes, de com Europa és, “per damunt de tot, una idea participada pels ciutadans”. Segons explicava, “hi ha un interès social per què té a dir la crisi catalana sobre el futur d’Europa”. I és que a ningú se li escapa que Catalunya té molt a dir en tot això. Perquè Europa només es pot construir sobre la base dels pobles. La dels Estats ha fracassat.\nDe fet, el silenci davant la situació que es viu al Principat és una mostra més com Europa està fracassant com a idea i com a projecte. També ho és el Brexit, la política racista de Matteo Salvini, de Viktor Orbán, de Sebastian Kurz, l’ascens d’Alternativa per Alemanya, la consolidació de Le Pen o, per què no dir-ho, el possible impuls de VOX. Malgrat tot, Europa continua sent el projecte per als ciutadans que la formen. I aquesta arma, si és ben utilitzada, és la millor possible per refundar-la amb garanties. Perquè avui, malauradament, qualsevol alternativa a una Europa democràtica fa feredat.


Un grup de membres externs caracteritzats per la seva visió estratègica i seleccionats entre experts reconeguts internacionalment en el seu camp, que abasten les tres principals àrees d’activitat de l’IRTA: Producció Vegetal, Producció Animal i Indústries Alimentàries. Els membres del SAB són proposats pel director general de l’IRTA i nomenats per la Junta Directiva per un període renovable de 3 anys. El president del Consell Assessor Científic és designat entre els membres del SAB per un període renovable de 3 anys.\nLa tasca principal del Consell Científic Assessor és proporcionar assessorament i guia per orientar les activitats de R+D de l’IRTA i fer front a la missió de l’Institut. Els membres del SAB participen en els panells que regularment avaluen el Pla Estratègic de les Àrees de l’IRTA. Alguns membres també són designats per participar en la revisió i avaluació integral de l’IRTA que realitza periòdicament el sistema CERCA. El Consell Científic Assessor revisa i supervisa les activitats científiques de les Àrees i dels Programes, assessorant i orientant, si cal, sobre el rendiment dels científics/es i la captació de nous talents. El Consell Assessor Científic també orienta sobre altres temes proposats pel director general de l’IRTA.\nEls membres del SAB es reuneixen periòdicament un cop a l’any amb el director científic i els investigadors en una reunió de tres dies per dur a terme la missió anteriorment exposada.\nMembres del SAB\nRubén G. Echeverría és director general emèrit del Centre Internacional d’Agricultura Tropical de Colòmbia (CIAT). Ha treballat en temes d’agricultura, medi ambient i desenvolupament rural en el Banc Interamericà de Desenvolupament (BID, Washington DC), en el Consell Científic del CGIAR (FAO, Roma) i al Centre Llatinoamericà de Desenvolupament Rural (RIMISP, Xile).\nEn l’actualitat, Rubén és investigador sènior a l’Institut Internacional d’Investigació sobre Polítiques Alimentàries (IFPRI, Washington DC), des d’on participa en el desenvolupament i la implementació d’una agenda d’innovació alimentària i agrícola de la FAO per a l’Amèrica Llatina i el Carib. Presideix el Consell Assessor Científic de l’IRTA i la Comissió Mundial d’intensificació Sostenible de l’Agricultura (CoSAI). És membre de diversos consells mundials i associacions professionals. Echeverría va estudiar agronomia a Uruguai i economia agrícola als Estats Units, i té experiència professional en innovació agrícola, sistemes alimentaris sostenibles, creació de capacitat dels sistemes nacionals d’agricultura i extensió, seguiment i avaluació i gestió de la investigació agrícola per al desenvolupament.\nMargarita Arboix ha estat rectora de la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB) des de 2016 fins a 2020. Nascuda a Ribesalbes, Castelló, l’1 d’agost de 1950, llicenciada en Biologia per la Universitat de Barcelona i doctora en Biologia per la UAB, el 1976 es va incorporar al Departament de Farmacologia de la Facultat de Medicina de la UAB.\nHa dedicat la seva carrera docent i investigadora a l’àrea de la farmacologia, i el 1993 va ser nomenada professora titular de la UAB. Ha estat degana de la Facultat de Veterinària i directora de Departament de Farmacologia, Terapèutica i Toxicologia. També ha estat subdirectora general de Medicaments Veterinaris a l’Agència Espanyola de Medicaments i Productes Sanitaris de l’Ministeri de Sanitat i Consum, i directora dels Serveis Regionals de Salut a Barcelona. Ha estat directora general d’Agricultura i Ramaderia del Ministeri de Medi Ambient i Medi Rural i Marí. Va formar part del Comitè Europeu de Medicina Veterinària de l’Agència Europea del Medicament i va presidir el Grup Europeu de Resistència als Antimicrobians. A més, també ha estat membre del Panel d’Experts en Additius per a l’Alimentació Animal de l’Agència Europea de Seguretat Alimentària i de el Comitè Científic de l’Agència Espanyola de Seguretat Alimentària i Nutrició. En 2019 va ser nomenada membre de la Reial Acadèmia de Farmàcia de Catalunya.\nEl Dr. Declan J. Troy és el director adjunt de Recerca de Teagasc, l’Autoritat Irlandesa per al Desenvolupament de l’Agricultura i l’Alimentació, amb especial responsabilitat en la transferència de coneixements científics al sector alimentari. És químic col·legiat de la Royal Society of Chemistry i va completar els seus estudis de postgrau en el University College de Dublín el 1986, investigant la bioquímica de les proteases musculars en funció del pH. Posteriorment, va ser cap de Departament de Ciències de la Carn en el Centre Nacional d’Alimentació de Dublín.\nLa seva recerca s’ha centrat en la bioquímica de les proteïnes musculars i els seus efectes en la textura de la carn. El seu treball ha contribuït a la introducció de noves tecnologies a nivell industrial, especialment en el competitiu sector de la carn de boví a Irlanda. Ha coordinat nombrosos projectes científics de la UE sobre productes carnis. En l’actualitat és el director de la Iniciativa d’Investigació d’Aliments Funcionals Marins (NutraMara), un programa multidisciplinari destinat a descobrir components bioactius de fonts marines irlandeses per al seu ús en productes alimentaris funcionals de valor afegit. Declan també ocupa el càrrec de vicepresident de l’Institut de Ciència i Tecnologia dels Aliments a Irlanda.\nPippa Heylings és directora general i fundadora de Talking Transformation Ltd. Va treballar com a facilitadora durant la creació de la Reserva Marina de les Illes Galápagos (Equador) i el seu Pla de Gestió. Des de 2006, ha treballat a la Fundació Futur Llatinoamericà (FFLA), una organització dedicada al diàleg col·laboratiu i la transformació de conflictes cap al desenvolupament sostenible, com a directora d’Iniciatives Estratègiques, i posteriorment com a directora executiva (2009-2012).\nDes de 2010 ha estat directora regional per a l’Amèrica Llatina i el Carib de la Xarxa de Coneixement sobre el Desenvolupament Climàtic (CDKN), i en 2015 es va convertir en líder de Polítiques i Pràctiques. Al 2013 va fundar Talking Transformation Ltd, que treballa a nivell internacional per facilitar el canvi cap a un món sostenible, baix en carboni i resilient al clima a través del diàleg entre múltiples parts interessades i la promoció del canvi en els tractats internacionals, les polítiques públiques a nivell nacional i els plans d’acció, la cooperació publico-privada i els acords institucionals a múltiples escales per al clima, el desenvolupament i la gestió dels recursos naturals, vinculant el local amb el global. Pippa té un màster en educació ambiental per la Universitat de Rhodes, i ha escrit diversos articles i publicacions sobre governança i gestió de conflictes.\nChristine Cherbut ha estat directora general adjunta de ciència i innovació de l’Institut Nacional d’Investigació Agrària, Alimentària i Mediambiental de França (INRAE, antic INRA), de 2017 a 2021. Enginyera bioquímica i doctora en fisiologia gastrointestinal, va ser directora del Centre de Recerca en nutrició humana de Nantes, on va desenvolupar activitats orientades a l’exploració de noves fronteres científiques (per exemple, l’impacte de la microbiota intestinal en la salut) i la investigació traslacional per informar sobre polítiques públiques (va ser vicepresidenta del comitè de nutrició humana a l’Agència francesa de Seguretat Alimentària) i per a la innovació industrial.\nEn 2003 es va incorporar a Nestlé a Suïssa, on va dirigir la divisió corporativa “Suport Científic i Nutrició”. Allà va desenvolupar la base científica del programa “Nutrició, Salut i Benestar”, que abasta més de 100 països, i va crear una xarxa internacional de nutricionistes amb l’objectiu de traduir els resultats de la R+D en productes i serveis comercials. Va tornar a l’INRAE el 2011, on, com a directora científica d’alimentació, nutrició i bioeconomia, ha contribuït a impulsar la investigació per al desenvolupament de sistemes alimentaris saludables, segurs i sostenibles i a fomentar un entorn propici per a la innovació. Segueix treballant a l’INRAE i actualment prepara un estudi de prospectiva científica i organitzativa sobre la investigació per a la nutrició humana a França, Europa i el món.


La continuació de ‘Blancanieves y la leyenda del cazador’ és una poposta amb un guió estrany. Inicialment assistim al despertar dels poders de la reina del gel del títol (correcta Emily Blunt), una personatge inspirat de manera gens dissimulada en la taquillera pel·lícula d’animació ‘Frozen’, en que retrobem a la malvada Ravenna (una Charlize Theron que es limita a repetir el rol de l’original) i coneixem l’origen del personatge del caçador (Chris Hemsworth que manté la seva inexpressivitat habitual) i del seu amor (Jessica Chastain que demostra una vegada més que resulta convincent en qualsevol personatge). Aquest pròleg ens ofereix els millors minuts del metratge amb diferència.\nDesprés fa un salt temporal i ens situa després dels fets de la pel·lícula anterior. Però la seva protagonista, Blancaneus, desapareix fruit d’un forçat apunt de guió. És en aquest moment quan comença el leit motive del film: recuperar el mirall fins arribar a un desenllaç, fàcil i previsible, que recorda massa el de la primera.\nL’anterior film recordava a la mítica trilogia de Peter Jackson ‘El señor de los anillos’ pels diferents éssers que hi apareixien així com per la seva èpica en moments puntuals. Aquesta segona també en segueix la línia, ja sigui per la importància dels nans o bé per l’efecte que el mirall és capaç de provocar en les persones. També com l’anterior, la seva factura tècnica està molt aconseguida (direcció artística, vestuari i fotografia).\n‘El cazador y la reina del hielo’ resulta una pel·lícula bastant entretinguda, tampoc aspira a més, i malgrat està lluny de l’excel·lent ‘Blancanieves y la leyenda del cazador’ n’és una prou digna continuació.\nPrevious Post: « ORGULLO + PREJUICIO + ZOMBIS\nNext Post: NUESTRA HERMANA PEQUEÑA »


Què fa la Federació de Mitjans de Comunicació Locals de Catalunya? - FMCLCQuè fa la Federació de Mitjans de Comunicació Locals de Catalunya? - FMCLC\nQuè fa la Federació de Mitjans de Comunicació Locals de Catalunya?\nFormar part del lobby nacional més important en comunicació local.\nJornades i cursos de formació\nDesafiaments tecnològics que es presenten i donar-ne tot l’assessorament\nDifusió cultural i turística\nGestió de publicitat no local\nInformació sobre actualitat de la comunicació local.\nPlataforma d’interlocució amb tots els sectors professionals vinculats a la comunicació.


Vols barats de Jerez de la Frontera a Melilla des de 127 € a Iberia\tSituada al nord d'Àfrica, a la vora de la Mediterrània, la ciutat espanyola de Melilla ha estat des d'antic un enclavament on cristians, musulmans, jueus i hindús han conviscut pacíficament. Limítrof amb el Marroc, en l'actualitat una…\nVols barats Melilla Jerez de la Frontera-Melilla\nNecessitem que ens indiquis les dates concretes del viatge per poder mostrar-te els preus per a aquest trajecte. Vols barats de Jerez de la Frontera a Melilla (MLN) de Jerez de la Frontera a Melilla Jerez de la Frontera-Melilla, Espanya On et portem?\tSi l'origen i la destinació són a Espanya, se't mostrarà l'opció de "família nombrosa". Si, a més, esculls com a origen o destinació algun punt de les Illes Canàries, les Illes Balears o Melilla, se't mostrarà l'opció de "resident" en alguna d'aquestes regions. I, si el vol és entre Madrid i Barcelona, s'activarà l'enllaç de "Buscar Pont Aeri".\nVols Jerez de la Frontera-Melilla\nConsulta l’oferta de vols de Jerez de la Frontera a Melilla i reserva el teu bitllet d’avió en línia. Iberia et garanteix els millors preus d’última hora per a la nostra oferta de vols barats de Jerez de la Frontera a Melilla. Els preus mostrats corresponen a cerques de vols a de Jerez de la Frontera a Melilla fetes recentment per clients. Poden canviar segons la disponibilitat de places, possibles variacions de tarifes, taxes i altres suplements en el moment de fer la consulta. Els preus per trajecte són aplicables comprant bitllets d’anada i tornada.


Toni Soriano - ONDA Estudios\nSóc en Toni Soriano. Després d’un llarg període com a tècnic de so en directe, al 1995 vaig començar la meva carrera com a enginyer de gravació als estudis Jorbasa de Sant Cugat (Barcelona), on vaig gravar música per a grups i artistes.\nQuatre anys més tard se’m va presentar l’ocasió de crear ONDA Estudios, el meu propi estudi de gravació a Barcelona, on actualment dirigeixo i porto a terme multitud de produccions musicals.\nAl meu estudi he tingut l’oportunitat de gravar i mesclar projectes de diferents estils musicals, com ara Clàssic, Corals, Flamenc, Pop, Rock, Rockabilly, Heavy, Jazz, Ska, Infantil, Líric, Rockabilly, Country, Salsa, Llatí o Electrònica, entre d’altres. Això m’ha permès treballar conjuntament amb alguns dels millors músics i productors de Barcelona.\nEm defineixo com un amant del so i de la música. La meva passió és transmetre emocions a través del so, implicant-me en tots els processos d’una forma creativa.\nAra estic iniciant una nova etapa com a productor musical amb el meu projecte (ToSo) de música electrònica experimental i buscant artistes per al meu segell discogràfic de música Pop / Electrònica / Urbana.\nAlguns dels meus treballs:


Especialitats formatives | Fundació Escolta Josep Carol\nInici » Escola FORCA » Especialitats formatives\nEscola FORCA. Especialitats formatives\nCurs de caps d’unitat - Monitors/es de lleure infantil i juvenil: introdueix l'alumnat en el significat global de l’educació, i es centra en les particularitats de l’educació no formal. Alhora, posa a l’abast diverses tècniques i recursos (teòrics i pràctics) perquè el futur monitor/a pugui desenvolupar qualitativament la seva tasca educativa. Es composa d'una part teòrica i una de pràctica sobre la qual cal realitzar unes memòries tutoritzades. La formació està homologada i reconeguda per la Direcció General de Joventut de la Generalitat de Catalunya.\nCurs de caps d’agrupament - Directors/es de lleure infantil i juvenil: plantejat perquè l'alumnat tinguin una visió més àmplia de l’educació, no tan sols en l’actuació directa amb infants i joves, sinó especialment en la direcció, coordinació i gestió de centres i grups educatius. Es composa d’una part teòrica i d'una part pràctica, a banda de la realització d’unes memòries del període de pràctiques i d’un projecte d'intervenció socio-educativa, ambdós tutoritzats. Formació també homologada i reconeguda per la Direcció General de Joventut de la Generalitat de Catalunya.\nCursos de Reflexió-Acció (formació especialitzada i monogràfics): aquests cursos donen una visió més profunda sobre diferents aspectes relacionats amb l’educació en el lleure i la societat, i alhora faciliten eines útils per a la pràctica educativa. Tant per la seva temàtica com per la metodologia (seminaris, grups de treball...) és un tipus de formació versàtil, adreçada a públics i àmbits diversos: escoltisme, lleure educatiu, escola, joventut, participació o altres. Tots els cursos tenen una durada mínima de 8 hores, i són útils per ampliar i complementar la formació rebuda als cursos de monitors/es i directors/es d'activitats de lleure infantil i juvenil. El ventall de formacions especialitzades que s'ofereixen des de l'Escola varia anualment, en funció de les necessitats identificades en els educadors i educadores, així com les temàtiques educatives d'interès en la societat.\nConsulteu la nostra oferta formativa d'enguany.


Visions de la Mediterrània, el gran concert del Centenari – Newsletter Costa Brava\nVisions de la Mediterrània, el gran concert del Centenari\nEl concert extraordinari Visions de la Mediterrània. Centenari Costa Brava reuneix prop de 400 persones del món polític, cultural i social al voltant d’un esdeveniment lúdic i festiu.\nEl 17 de juliol a les 22.30 h, l’Espai Port de Sant Feliu de Guíxols va acollir amb èxit d’assistència el concert extraordinari d’homenatge als 100 anys de la Costa Brava, Visions de la Mediterrània, emmarcat en el programa del Festival Internacional de la Porta Ferrada de Sant Feliu de Guíxols.\nVisions de la Mediterrània, concert ofert pel Patronat de Turisme Costa Brava Girona i el Festival Internacional de la Porta Ferrada, va reunir diferents veus mediterrànies amb l’objectiu de realçar la personalitat mediterrània de la Costa Brava. A l’espectacle, hi van intervenir alguns dels cantautors més emblemàtics i reconeguts dels països mediterranis: Joan Manel Serrat, Noa, Maria del Mar Bonet, Gino Paoli, Franca Massu i Savina Yannatou, acompanyats de l’Orquestra Simfònica del Festival, i dirigits per Joan Albert Amargós.\nEl concert del Centenari va congregar 1.700 persones, entre les quals hi havia personalitats del món de la política, com el president de la Generalitat, José Montilla, els consellers de Cultura, Justícia i Acció Social, i els alcaldes dels municipis de la Costa Brava; de l’esfera cultural, com Jaume Lanaspa, de la Fundació La Caixa, i el director del Museu Thyssen; i del món econòmic i social, com el director de Gas Natural, Antoni Peris, i els directors de El Periódico, La Razón i El País. Abans del concert, el Patronat de Turisme Costa Brava Girona, presidit per Enric Vilert, va oferir una recepció a la terrassa del Club Nàutic per a les personalitats assistents a l’esdeveniment.\nCom en anteriors concerts del cicle «Nits musicals del Centenari», el Patronat de Turisme va aprofitar l’acte per emplaçar un estand informatiu a la zona del Port i oferir material informatiu i promocional del Centenari i de l’oferta turística de la Costa Brava al públic assistent a l’acte.


Superherois en transformació\nThor i el Capità Amèrica no són els únics herois que canvien de raça o sexe als còmics. Truc publicitari o adaptació als nous temps?\nKate Kane, la Batwoman de l’univers DC des del 2006, s’havia de casar amb la seva nòvia el 2012, però l’editorial ho va prohibir.\nBarcelonaAquesta setmana el portal satíric The Onion va publicar que Marvel havia decidit fer un canvi radical en un dels seu personatges clàssics, el Follet Verd. En la seva nova versió, explicava l’article, el gran enemic de Spiderman seria ara... esquerrà. L’article era, esclar, una resposta irònica a l’anunci fet per Marvel uns dies abans sobre la nova encarnació d’alguns dels personatges icònics: Thor passaria a ser un personatge femení i el Capità Amèrica un home negre, Sam Wilson, conegut també com el Falcó.\nLa conya de The Onion evoca la distància amb què perceben aquests canvis alguns aficionats que coneixen la llarga història de metamorfosis i mutacions que caracteritza el gènere. Julián M. Clemente, director editorial de Panini, que publica els còmics Marvel a Espanya, apunta que “és un fenomen que s’ha repetit al llarg del temps” i cita els canvis que van viure a finals dels 80 els grans herois de Marvel. “El Capità Amèrica va ser substituït per un paio d’extrema dreta, Thor per Thunderstrike i l’Iron Man per la Màquina de Guerra. Com a aficionat, innocent, pensaves que res tornaria a ser igual, però al cap d’uns anys els personatges tornaven a ser els d’abans”.\nSantiago García, guionista i teòric especialista en còmic, critica “el cicle de represa contínua” que viuen els còmics de superherois de Marvel i DC. “Durant els últims temps, els personatges importants han viscut cicles de mort, substitució, resurrecció i retorn triomfal. I cada vegada més curts. Ja no sé quantes vegades he vist morir i ressuscitar Spiderman en els últims anys. L’última gran història del Capità Amèrica va ser aquella en què el maten i el substitueixen pel Soldat d’Hivern i, tot i que sembla que fos ahir, ja preparen una altra història en què el substitueixen pel Falcó”.\nLa cultura de l’esdeveniment\nEl que no es pot negar és el gran impacte mediàtic que encara tenen anuncis com els que ha fet Marvel. “Els mitjans sobredimensionen aquestes notícies”, apunta Clemente. “Sobretot a l’estiu, sembla que es tirin damunt del teletip. Tot i això, sempre és bo que una cosa que passa als còmics salti als mitjans perquè, es tracti amb més o menys seriositat, atreu l’atenció de molta gent. Jo sempre tindré gravat en la memòria el dia en què Iñaki Gabilondo va donar la notícia de la mort del Capità Amèrica. Esclar que, uns mesos després, va informar de la seva resurrecció”.\nEl canvi de sexe de Thor, per exemple, no es va fer a través d’una nota de premsa, sinó al popular talk show nord-americà The view, presentat per Whoopi Goldberg. Marvel busca descaradament la complicitat dels mitjans en un tipus d’accions que García qualifica d’“esdeveniments prefabricats per mirar de cridar l’atenció” però que Clemente no veu del tot malament, “sempre que siguin esdeveniments que realment responen a necessitats de la història”. I posa l’exemple dels canvis del Capità Amèrica i Thor, “perquè els guionistes feia molt de temps que els preparaven”.\nPerò d’on ve aquesta cultura de l’esdeveniment? Kevin Feige, productor de la divisió cinematogràfica de Marvel, confessava fa un mes que encara no havien esbrinat com podien traslladar l’èxit de les pel·lícules als còmics. “Els còmics de superherois cada vegada tenen menys impacte -opina García-. Avui dia molts nens coneixen Spiderman pel cinema, els dibuixos animats o els videojocs però no saben que és un personatge de còmic. Quan s’adapta al cinema una novel·la gràfica, les vendes sí que augmenten. Però amb els films de superherois no passa el mateix perquè, en realitat, no adapten un còmic, sinó un personatge”.\nRevolució o maquillatge?\nUn dels arguments que van circular després de les transformacions de Thor i el Capità Amèrica és que els còmics de superherois volien combatre l’acusació de ser un reducte masclista i wasp per atreure un públic més divers. De fet, molts dels esdeveniments del gènere que han saltat als diaris els últims anys tenen a veure amb l’orientació sexual dels personatges, com ara el matrimoni del mutant Northstar. “El Green Lantern de la sèrie Tierra 2 és ara un personatge obertament gai amb parella i tot -explica Francisco Calderón, director d’ECC, que publica els còmics DC a Espanya-. I Batwoman també és lesbiana. Es tracta de reflectir la societat d’avui dia amb normalitat, tot i que el fet que això encara sigui objecte de debat vol dir que les coses encara no estan normalitzades”. “Als còmics de Marvel hi ha una gran pluralitat de races i gèneres -afegeix Clemente-. Hi ha col·leccions amb protagonistes femenines, de diferents races i gent que professa religions diverses”. Santiago García recorda que als 70 Marvel va “aprofitar la moda blaxploitation” amb personatges com Luke Cage. “40 anys després seguim amb la mateixa història. És maquillatge. El que seria revolucionari no és que Sam Wilson sigui ara el Capità Amèrica, com si fos allò a què en el fons aspira, sinó que Steve Rogers es convertís en el Falcó”.


Efemèrides - Diario de Mallorca\n19·11·20 | 01:00\nDurant aquest mes de novembre i a l’espera de la gran efemèride musical de l’any, la del naixement de Beethoven, també ens trobam amb alguns compositors que, bé sia pel naixement o la mort, complirien un nombre rodó d’anys. Podem començar pel belga, nacionalitzat francès, Cesar Franck, el gran organista, famós en el seu temps per les improvisacions i que morí mesos després d’haver sofert un accident quan anava en un taxi de l’època. Franck és autor de dues obres del repertori habitual: La gran Simfonia en re menor i la Sonata per a violí i piano. També és el compositor que escriví una petita joia del cant: Panis angelicus, que han cantat tots els grans solistes vocals. Franck morí el 8 de novembre de 1890, ara ha fet 130 anys.\nEl passat 12 novembre es cumpliren deu anys de la mort d’Henryk Górecki, el compositor polonès, un dels grans noms de la música de la segona meitat del segle XX. Si bé va encetar una prometedora carrera com a compositor de línies d’avantguarda, l’èxit de públic i comercial li va venir quan es va passar al minimalisme.\nI de les morts passam a un naixement, el de Paul Hindemith, el qual va néixer el 16 novembre de 1895 i un dels grans de la generació sorgida entre les dues guerres mundials del segle passat. D’ell és sempre recomanable l’òpera Mathis der maler (Maties el pintor).\nEn cuarentena veinte nuevos grupos en los centros educativos de Baleares\nPasajeros internacionales entran en el aeropuerto de Palma sin mostrar su PCR\nEl nuevo juez de paz de Pollença justifica su elección: «Me ha votado la mayoría»


Intervals de núvols baixos al matí i més sol a la tarda • Ràdio Capital de l'Empordà\nEntrem en el període de l’any de vestir com les cebes: amb capes; perquè el matí és fresc o fins i tot fred a l’interior del Baix empordà, temperatures mínimes per sota els 10 ºC que conviden a sortir de casa amb jaqueta, això sí, al migdia la màniga llarga fa una mica de nosa ja que l’ambient és força suau amb 21/23 ºC de máxima.\nDurant el matí tindrem aquests intervals de núvols baixos i mitjos fins a migdia, amb més clarianes i sol a la tarda. Demà de fet tindrem un temps molt semblant, fins i tot amb algun banc de boira o boirina matinalperò ambient més assolellat a la tarda i una temperatura sense canvis.\nDijous la temperatura pujarà fins i tot podría superar els 25/26 ºC de máxima però entre divendres i dissabte arriba un nou canvi de temps que farà baixar novament la temperatura i portarà temps més iestable durant la jornada de dissabte.\nArticle anteriorSupermatí – 29 setembre 2020\nArticle següentEntren en funcionament, a partir de l’1 d’octubre, els canvis de circulació a Mas Mascort


Creada una taula de treball per al reconeixement de la fibromiàlgia | BonDia Diari digital d'Andorra.\nLa celebració del Dia mundial de la fibromiàlgia va tenir lloc a la seu de la Federació Andorra d’Associacions de Discapacitats.\nDt., 14/05/2019 - 03:10\nCreada una taula de treball per al reconeixement de la fibromiàlgia\nL’Associació de Malalts Reumàtics, Fibromiàlgics i de la Síndrome de Fatiga Crònica (Amare) participa en un grup de treball format pel SAAS, la CASS i el ministeri de Salut que té la finalitat de “dotar de protocols de diagnòstic els professionals”. Això farà que les persones afectades per fibromiàlgia no hagin d’anar a l’estranger per tenir un diagnòstic i puguin tenir les mateixes condicions que la resta de malalts. Aquest és un dels principals anuncis que va fer ahir el president d’Amare, Manuel Fernández, en la celebració del Dia mundial de la fibromiàlgia i de la síndrome de la fatiga crònica. El president va assenyalar que en breu esperen tenir aquests protocols de tractament i que per ell “el primer és treballar els aspectes mèdics” de manera que l’atenció a la fibromiàlgia “entri a formar part de la cartera de serveis del SAAS”.\nUn altre dels aspectes que volen aconseguir des de l’associació és la creació “d’una bona xarxa de metges formats per poder diagnosticar la malaltia al país”, va puntualitzar Fernández. També es va referir a la possible creació d’una unitat especialitzada per tractar la malaltia i va assenyalar que podria estar formada per especialistes en diverses àrees, com ara metges internistes, reumatòlegs, psiquiatres i psicòlegs, i va valorar de manera molt positiva que “el treball coral i global pugui atendre les necessitats dels malalts i trobar així com minimitzar els efectes de la malaltia”.\nLa celebració d’aquest Dia internacional va servir per presentar alguns dels resultats de l’Informe sobre les persones que pateixen fibromiàlgia, realitzat a partir d’una enquesta que el Centre de Recerca Sociològica (CRES) va fer a 21 persones diagnosticades de fibromiàlgia. Segons la investigadora del CRES, Núria Segués, tot i que a Andorra “no tenim una dada oficial sobre les persones que pateixen aquesta malaltia, es calcula que hi pot haver entre un 3 i un 4% de la població afectada”. Ara bé, es tracta d’una malaltia invisible i que molts dels afectats no la tenen diagnosticada, va assenyalar. L’estudi revela que la fibromiàlgia afecta molt més les dones que els homes. També mostra que bona part dels afectats han hagut de deixar la seva feina o bé adaptar els seus horaris. “Una de les dades curioses, va dir Segués, és que hi ha un desconeixement social de la Comissió nacional de valoració (Conava)” que és la que dictamina sobre el grau d’invalidesa.\nD’altra banda, la psicòloga Nora Pérez, va compartir els resultats del treball de grau que recull una intervenció realitzada en nou pacients de fibromiàlgia de la Seu d’Urgell i d’Andorra basada en Mindfulness (consciència plena). La psicòloga va començar recordant que la fibromiàlgia és un dolor crònic generalitzat que provoca alteracions del son, fatiga, problemes cognitius i emocionals, com ara depressió i ansietat, i que normalment s’aborda amb tractaments pal·liatius del dolor. Amb la teràpia de Mindfulness els afectats, va comentar Pérez, van tenir una major acceptació del dolor i a millorar la seva qualitat de vida, excepte en els aspectes relacionats amb l’escala emocional, com ara la depressió, l’estrès o l’ansietat. L’estudi mostra, va concloure, que el Mindfulness “ajuda el malalt a empoderar-se i poder afrontar la malaltia de manera més activa, no des de la resignació”.\nDurant la jornada també es va presentar el nou tríptic de l’associació que ha dissenyat l’alumna de batxillerat Tània Prats, com a projecte d’un treball escolar. “Ajuda’ns a ser visibles” és el nou eslògan d’Amare, va anunciar Prats, a qui precisament la invisibilitat de la malaltia és una de les coses que més li va cridar l’atenció quan va entrar en contacte amb l’associació Amare.\nEscrit per manuela el Dt., 14/05/2019 - 10:33 Enllaç permanent\nYo fuy socia y espero que se agan más cosas pues yo no recuerdo nada positivo alguna vez fuimos a una sala del Credit a hacer terapias de relajación pero poco más y la presidenta mari carmen Le gustaba mucho el protagonismo


A Gràcia, juguem o ens avorrim | L'Independent de Gràcia\nA Gràcia, juguem o ens avorrim\nper Enric Albaladejo\nJa ha arribat l’estiu i amb ell els jocs a les places. Des de fa ja uns anys, Virreina, Sol i Diamant entre d’altres, són testimonis de somriures i emocions al voltant de jocs i activitats lúdiques diverses. A Virreina trobem les Tardes de Circ els dimecres, on nens i no tan nens, poden participar de forma activa als tallers de circ i malabars. A Sol el ja conegut Quiosc de jocs de dilluns a divendres totes les tardes, més les Intervencions Artístiques, on la creativitat i l’expressió a través de l’art prenen el control de la plaça. I a Diamant, els divendres tarda, el futbol botons, els jocs de taula i la ludoteca infantil són protagonistes del joc en família.\nParalel·lament, a les mateixes i d’altres places, com per exemple a la del Poble Romaní, es realitzen diverses activitats, com Castells, escacs o taller de sembra entre d’altres. Amb nous emplaçaments i activitats s’amplia l’oferta respecta a l’any anterior.\nPer tant, estem davant d’una oferta de lleure amplia i important, que s’emmarca dins de la campanya Juguem a les Places 2019 que organitza i impulsa el Districte de Gràcia de l’Ajuntament de Barcelona. L’objectiu es disposar d’un canal per promoure la participació veïnal i familiar i la convivència a les places.\nI més enllà d’això: què significa pels habitants de Gràcia el disposar de totes aquestes activitats al seu abast? D’entrada, ara en període de vacances escolars, és el de tenir com a recurs a l’abast de les famílies -pares, mares, àvies, tietes i cangurs-, un espai de diversió i entreteniment atractiu. A l’espai lliure, on toca amb el bon temps i amb jocs adequats per a cada edat.\nTambé s’entén que en una vida tant enfeinada, agafada a horaris i múltiples tasques, molts pares i mares sovint no tenen tot el temps que desitjarien per jugar amb els seus fills. Des d’aquest punt, Juguem a les Places ofereix uns espais tant físics com temporals, perquè les famílies i grups d’amics gaudeixin d’estones de qualitat, en les que relacionar-se, emocionar-se, riure, saltar, fer equilibris, pintar, crear o llençar el diàbolo. Jugar no té edat, compartir el joc encara menys i a més és de les coses que fem que sabem que són sanes i no generen colesterol o altres rareses.\nL’experiència d’altres anys i la de l’any en curs ens diu que les activitats lúdiques a les places sí millora i aprofundeix la convivència. A més la introducció de la pilota d’escuma, amb menys soroll i impactes que la pilota de cuir, ha millorat la tolerància del veïnat respecte a la presència quasi constant del futbol a les places. Gràcia està plena de messis i neymars, duggans i alexias, que marquen gols per l’esquadra de cracks infantils, en la millor modalitat de futbol que existeix: el futbol de carrer. El benefici per a famílies, infants, veïns és clar: els jocs a les places ens aporten més qualitat de vida i més felicitat almenys durant unes hores. Només cal passar-se per alguna d’aquestes places i veure les expressions d’emoció i felicitat dels més petits.\nUn capítol a part de la diversió és que si ens mirem el programa de jocs, veiem les activitats in situ i observem el material, ens adonarem que són jocs i activitats pensades i escollides pel seu valor educatiu, cultural i artístic amb els objectius d’estimular i transmetre valors positius. Per posar un exemple, quan anem a jugar ens adonem que en qualsevol joc les regles són les mateixes per a tothom. El joc no n’entén de gèneres, races o creences; més bé posem les fitxes, despleguem un tauler i tothom assegut o dempeus te les mateixes possibilitats de guanyar o perdre, a menys que sigui un joc col·laboratiu on tothom guanya. El joc és igualitari, però això queda per un altre article, el del joc com a transmissor de valors. De moment, el que si tenim és la possibilitat d’anar a qualsevol d’aquestes places (o a totes), el dia assenyalat i és tan fàcil com asseure’t i que una monitora t’expliqui un joc emocionat que es per compartir i passar una estona divertida amb familiars o amics. És una bona proposta per a les tardes d’estiu, nomes cal decidir si juguem o ens avorrim.\nRebrotar al cor de Gràcia\nMàgia, música i dansa en l’última nit del NunOff


Com es pot determinar l'embaràs? 2021\nEls primers signes d'embaràs apareixen molt d'hora - uns dies abans que passés la latència de la menstruació. Per descomptat, el 100% no es pot jutjar sobre l'embaràs que ve, però és molt possible sospitar-ho.\nLa majoria de les dones en l'embaràs primerenc nota els següents canvis que es produeixen al seu cos:\ninestabilitat emocional. El fons hormonal després de la concepció comença a canviar, cosa que pot afectar l'estat del sistema nerviós. L'embaràs indicarà un fort canvi d'humor durant el dia, augmentar la irritabilitat, la plasticitat, de vegades fins i tot agressió.\nDe vegades en els primers dies de l'embaràs, una dona té una malaltia que es pot prendre per una malaltia freda inicial. Alhora, la fatiga i les particions estan presents tot el temps, malgrat la rutina habitual del dia.\nS'observa la somnolència, i el somni es fa inquiet. Fins i tot un recàrrec d'uns 12 hores al dia, una dona en els primers períodes d'embaràs se sentirà insuficientment descansada.\nEn el camp dels òrgans pèlvics, es pot produir un sentit de gravetat o tall, que s'associa amb la millora de la circulació sanguínia en aquesta àrea.\nA la zona de l'úter, es poden produir ocasionalment les pastilles lleugeres, que no ofereixen ansietat expressada.\nApetite comença a augmentar literalment des dels primers dies de concepció, però el desig de menjar alguna cosa inusual i canviant de sabor de l'addicció pot manifestar una mica més tard.\nAl matí, pot haver-hi un sentiment de nàusees, que es fa més fort en els records d'alguns aliments.\nA les olors, una dona embarassada també es fa més sensible. Això s'aplica a les aromes que emanen d'aliments, esperits, productes químics domèstics, etc.\nPer a moltes dones, l'embaràs és una felicitat tan esperada. Per això, en planificar aquest esdeveniment, una dona escolta els seus propis sentiments per entendre que l'embaràs va arribar finalment. Si la dona no estigués embarassada anteriorment, llavors entendre els primers signes d'embaràs en una etapa primerenca és bastant difícil.\nQualsevol embaràs comença amb la concepció. Perquè això passi, la cel·la d'ou ha de ser fecundada per espermatozoom. Durant el període d'ovulació, la cel·la d'ou madura surt de l'ovari i es mou al llarg d'un tub phallopyan a l'úter, si en aquest moment es produeix amb un esperma, es produeix la concepció.\nL'ou fecundat ha d'adherir-se a la paret de l'úter per poder desenvolupar-se més.\nDesprés d'això, l'ou comença a compartir ràpidament. És tan ràpid que la 8a setmana del desenvolupament de l'embrió és una col·locació d'òrgans vitals.\nEn el moment primerenc és difícil determinar l'embaràs sense l'ús de proves especials. Tanmateix, si escolteu el vostre cos, podeu trobar els primers signes d'embaràs en els primers termes. Es van deure als canvis en el cos i de l'hormonal Splash:\nA més d'aquests primers signes d'embaràs en els primers períodes, les extremitats d'edema poden aparèixer, especialment a la nit, impulsar freqüentment a la micció, especialment a la nit.\nCada dona vol saber com es pot convertir en una mare, si es va produir una concepció i quins signes ho indiquen. En aquest article aprenem a determinar l'embaràs en temps inicial a casa sense proves.\nAl començament de la data límit, és bastant difícil de determinar, va aconseguir quedar embarassada o no a la noia. Tot i que els canvis en el cos es coneixen, sense passar proves i proves, el fet de concepció és del 100% no es pot confirmar. Tanmateix, escoltant el vostre cos, podeu reconèixer els primers símptomes causats per la reestructuració hormonal del cos.\nCom determinar l'embaràs a casa? Quin tipus de mètodes enganyosos existeixen per entendre si esteu embarassades?\nSi sospiteu que podeu estar embarassades, i la menstruació més propera ha d'estar esperant un temps, proveu de traçar la condició i les sensacions. Escolteu-vos, i podeu, notareu el primer al que no presten atenció. Per exemple, la sensació de gravetat i inflor de les glàndules mamàries. Per descomptat, aquest signe també pot testificar sobre la menstruació que s'apropa, de manera que només és impossible jutjar l'embaràs.\nprestar atenció als següents signes: canvi d'humor, irritabilitat, nerviosisme; Canviar les addiccions i olors de gust; augmentar la fatiga, el desig constant de dormir; Signes de toxicosi primerenca -. Si heu descobert diversos d'aquests signes, l'embaràs és probable. Llavors és hora de fer el següent pas: una prova fàcil de fer a casa.\nLes proves es poden comprar a cada farmàcia, de manera que no serà difícil per a vostè trobar casolà. Les proves difereixen de la sensibilitat i, en conseqüència, el preu. Per a la majoria de les proves és necessari recollir l'orina (ha de ser fresc i preferiblement el matí), ometre a la tira líquida o deixar caure un parell de gotes en un embut especial i obtenir el resultat. Aquest fabricant de proves recomana fer un retard.\nHi ha les anomenades proves d'injecció de tinta que substitueixen suficientment per obtenir un corrent d'orina per obtenir el resultat. És aconsellable triar proves amb alta sensibilitat: donen resultats més precisos, i és possible dur a terme aquesta prova abans del retard. Inici: la manera més senzilla i eficaç de determinar l'embaràs a casa.\neines de programació per detectar l'embaràs\nAquests són tots aquells signes dels quals es pot pensar en el diagnòstic addicional en termes d'embaràs. No obstant això, la presència d'aquests símptomes no és de cent per cent de garantia d'una interessant posició d'una dona.\nProves d'embaràs a l'hora\nBé, per descomptat, tots els mètodes coneguts i populars són una prova que mostra un termini primerenc d'embaràs. Les proves expresses són econòmiques, molt precises en complir totes les recomanacions de la tècnica, que li permet aprendre molt d'hora en l'embaràs. Dones, així que vol estar en aquesta posició, s'esforça per conèixer els resultats dels seus esforços amb una parella sexual tan aviat com sigui possible.\nEl primer període de prova d'embaràs: què triar?\nDe moment hi ha un gran nombre de proves d'embaràs que es poden adquirir a qualsevol mercat, a qualsevol botiga, supermercat o farmàcia. A primera vista, totes les proves semblen dispositius idèntics amagats en envasos de cartró. I què triar és el cas del cas de la majoria de la gent: a mesura que s'aconsegueix una mà, es durà a terme.\nDe fet, ningú no guanya la posició de les coses d'aquestes dues opcions. No hi ha proves dolentes per a l'embaràs, però, hi ha una conducció tardana d'un estudi de diagnòstic mitjançant un sistema de proves inadequat.\nmaneres fiables d'aprendre sobre la vostra meravellosa posició és una prova, un examen d'ultrasons o una prova de sang per a HCG. Però, què passa si no es pot aprofitar les tecnologies modernes? Intenteu determinar l'embaràs sense una prova en les primeres etapes. Aquests mètodes no es poden anomenar fiables pel 100%, però poden fer almenys certa claredat. A l'article explicarem les formes d'aquestes persones.\nCom comprovar l'embaràs sense massa\nmètodes "babushkina" per aprendre sobre la posició\nPrimers canvis en el cos\nPrimer escolteu-vos: sentiments, canvis en el cos. Des dels primers dies després de la fertilització de l'ou, l'organisme femení comença a respondre a una nova vida que s'origina en ella. Tot i que la majoria de les dones ho noten només després de 3 setmanes.\nL'avortament artificial pot ser molt perillós\nEls preparatius per a un avortament en termes primers són fons que es poden utilitzar per interrompre l'embaràs en termes no superior a 7 setmanes (des del primer dia de la darrera menstruació). A causa de l'eficàcia, així com el fet que aquesta tècnica dóna menys complicacions que altres tipus d'interrupcions d'embaràs: s'anomena avortament de vellut.\nQuè és important per a la salut de la mare i del futur fill\nQuines poses poden estar en 3 trimestre. Sexe durant l'embaràs: postures segures i prohibides\n5 avantatges de sexe durant l'embaràs\nÉs possible fer una epilació de bikini: es permeten espècies prohibides\nMillora la bilirubina total i recte durant l'embaràs\n4 embaràs bioquímic i planificació de dos anys\nRetardar 7 dies i a les tires de la massa feble\nCom distingir la llet i la infecció del tracte urinari? - Insider mèdic.\nRuixeu de la gola Dolor: títols i formes d'aplicació\nDolor rodant a la vagina durant l'embaràs\nEmbarassada després de l'eliminació de quists Potser el més important de seguir les recomanacions del metge assistent per utilitzar els mitjans segurs moderns per restablir la identificació de la funció fisiològica dels ovaris.


AMPLIACIÓ:L'Open Arms reclama a Espanya i Itàlia que garanteixin els "mitjans necessaris" per anar a Mallorca\nAMPLIACIÓ:L’Open Arms reclama a Espanya i Itàlia que garanteixin els “mitjans necessaris” per anar a Mallorca\nACN Barcelona/ Madrid.-L’Open Arms considera “completament incomprensible” que Espanya i Itàlia hagin acordat que el vaixell de salvament hagi de desembarcar a Mallorca. “Amb el nostre vaixell a 800 metres de les costes de Lampedusa, els estats europeus estan demanant a una petita ONG, com la nostra, que afronti, després de 18 dies d’espera, mil milles més i tres dies de navegació, en condicions climàtiques adverses, amb 107 persones esgotades a bord”, exposen en un comunicat. En cas que es confirmi aquest acord entre els dos estats, l’organització els reclama que garanteixin “els mitjans necessaris” perquè el desembarcament en un port segur es dugui a terme amb èxit. L’entitat insisteix que continuarà treballant per “protegir els drets humans d’aquestes persones” fins a trobar “una vertadera solució”.\nOpen Arms recorda que entre l’1 i el 10 d’agost van dur a terme tres operacions de rescat marítim diferents, salvant un total de 163 persones, entre les quals hi havia dues dones embarassades i 32 menors d’edat. Des del primer moment van demanar un port per desembarcar aquestes persones als estats més propers, Itàlia i Malta, com recorden que “exigeix el dret marítim internacional”, però van rebre una resposta negativa. Fins ara s’han dut a terme sis evacuacions mèdiques d’emergència. Afegeixen que han adoptat totes les mesures necessàries per garantir els drets de les persones que porten a bord, recorrent al Tribunal de Menors i la Fiscalia de Palerm, el TAR de Laci i el Fiscal d’Agrigent.La Moncloa desmenteix acord amb Itàlia Des de la Moncloa, han sortit a desmentir que existeixi cap acord amb Itàlia. Segons confirmen des de l’executiu de Pedro Sánchez, l’ONG al·ludeix “de manera confusa” en el seu comunicat a aquest “suposat acord”. “L’únic que és cert és que el govern d’Espanya ha ofert a l’Open Arms poder dirigir-se al port espanyol que estigui més pròxim a la seva ruta i que l’executiu italià està incomplint la llei a l’impedir el desembarcament dels migrants a Lampedusa o qualsevol altre port proper”, expliquen des de la Moncloa. En el comunicat, reiteren que els ports espanyols “es mantindran a disposició de l’Open Arms” vista la situació “d’emergència humanitària”. A més, com ha explicat la vicepresidenta en funcions aquest matí a la Cadena Ser, el govern espanyol ha posat a disposició de la tripulació tot allò que necessitin per arribar fins a costes espanyoles de manera segura. Fins al moment, però, des del govern espanyol asseguren que no han rebut “una resposta clara i directa”. Des de l’executiu espanyol defensen la gestió feta i segueixen reclamant una solució comú i recorda que quan es produeixi el desembarcament es prosseguirà amb el repartiment acordat entre diversos països europeus, entre ells Espanya.


FOLLET ORIOL I LA ROSA MÀGICA, EL. SARDÀ, ÒSCAR. 9788448946524 La llar del llibre\nFOLLET ORIOL I LA ROSA MÀGICA, EL\nEn aquesta nova aventura del follet Oriol, coneixerem com, gràcies al nostre amic, regalar una rosa quan arriba la primavera esdevé una tradició al seu poble, perquè regalar una rosa és molt més que regalar una flor: és un acte d'amistat i amor que fa dibuixar un somriure a la cara dels qui participen de la festa. Això sí, el follet Oriol també haurà de viure un munt d'aventures en aquesta ocasió i el drac no li ho posarà gens fàcil.\nFOLLET ORIOL I L'ESPERIT DE LA TARDOR, EL\nEn aquesta nova aventura, el follet Oriol s'adona que la tardor s'està allargant massa i que alguna cosa estranya deu estar passant...El nostre heroi descobrirà que l'esperit de la tardor està atrapat en un cau molt profund del qual no pot sortir. Amb l'ajuda del follet Oriol, l'esperit de la tardor podrà finalment sortir a l'exterior, restablir el cicle de la natura i donar pa...\nFOLLET ORIOL I EL CASTELL DELS CONJURS, EL\nEl follet Oriol viu una nova aventura. Aquesta vegada, la bruixa del castell de la vall decideix deixar de ser lletja. Per aconseguir-ho, enganya i empresona el follet i converteix l'Escarabat, el seu fidel ajudant, en un doble del nostre amic perquè rapti la petita Laia, l'amiga més llaminera de l'Oriol. Però el savi i vell druida del poble ajudarà el nostre heroi a alliberar ...\nFOLLET ORIOL I LA FESTA D'ANIVERSARI, EL\nEn aquesta aventura, el druida demana al follet Oriol que li vagi a buscar una falç nova a l'altre costat de la vall. Però això només és una excusa per tenir el follet allunyat del poble perquè entre tots volen preparar-li una sorpresa: una festa d'aniversari. Serà una festa molt especial perquè hi assistiran tots els amics del follet i també alguns " enemics " , que han compa...\nFOLLET ORIOL I LES PEDRES MÀGIQUES, EL\nAl poble arriben males notícies: el bruixot Ut ha segrestat el savi Càlam i li ha fet un encanteri. Només les pedres màgiques poden formular el conjur que el trenqui. No hi ha temps a perdre! El follet Oriol, acompanyat dels seus amics, haurà de portar les pedres màgiques fins al cau del bruixot Ut, però, per arribar-hi, és necessari superar alguns perills com ara pujar dalt d'...\nFOLLET ORIOL I LA LLANÇA MÀGICA, EL\nEn aquesta nova aventura, el follet Oriol surt a la recerca de la llança que custodiava el seu poble, que ha estat robada per un cavaller per tal de defensar el seu poble d'un temible drac. Però res no és el que sembla: la llança no és una simple llança i el drac no és pas tan ferotge com el pinten. Aconseguirà el follet Oriol recuperar la llança, convèncer el cavaller perquè n...\nFOLLET ORIOL I EL DRAC MÀGIC, EL\nUna mala notícia va despertar els habitants del poble on viu el follet Oriol: " Un drac que llança foc per la boca s'ha emportat la Sara, la donzella més bonica del poble " . El follet vol salvar la Sara i, juntament amb l'Arnau, el seu amic, emprén aquesta aventura, que, gràcies a la seva valentia i als consells d'un savi ancià, aconsegueix resoldre satisfactòriament. Un cop ...


Consells energètics 2018: Novembre - Regulació del termòstat durant l’hivern ~ A Manlleu Fem Xarxa\nConsells energètics 2018: Novembre – Regulació del termòstat durant l’hivern\nEscrit per Fem Xarxa el 6 de Novembre de 2018 . Publicat a Consells energètics, L'article d'opinió\nAls comerços i edificis d’oficines la despesa energètica durant els mesos d’hivern és molt elevada. A Manlleu, de manera habitual, es pot arribar a unes temperatures molt baixes, per sota dels 0 ºC. Això implica un elevat règim d’ús dels aparells i sistemes de calefacció dels locals, per donar confort als seus usuaris.\nEs recomana que la temperatura interior estigui entre 19 i 21 graus. Qualsevol increment, a més de provocar un excés de calor, suposa una despesa important. Només per cada grau que pugem la temperatura de la calefacció s’incrementa en un 7% el consum d’energia.\nUna de les propostes per ajudar a estalviar energia i diners és la instal·lació de termòstats i rellotges programables per a regular la temperatura de les diferents zones i els temps de funcionament. Permeten programar diferents temperatures, adaptant-se als horaris de treball i ús de l’establiment. Com més opcions de programació millor, ja que cada dia de la setmana el règim d’ús serà diferent.\nSegons el tipus d’instal·lació es recomana mantenir una temperatura mínima d’uns 17 ºC. Consulteu el vostre instal·lador de confiança per tots el dubtes que tingueu en relació al funcionament òptim dels vostres equips.\nEnllaç permanent d'aquest article: https://femxarxa.cat/l-article-opinio/2018/11/consells-energetics-2018-novembre/


El Tribunal Europeu de Drets Humans desestima el recurs de Valtònyc - À Punt\nEl Tribunal Europeu de Drets Humans desestima el recurs de Valtònyc\nEstà condemnat a tres anys i mig de presó per diversos delictes.\n19 de novembre 2019 - 13:15\nEl Tribunal Europeu de Drets Humans (TEDH) ha declarat inadmissible el recurs presentat pels advocats del raper mallorquí, Josep Miquel Arenas, més conegut com a Valtònyc, contra la condemna a tres anys i mig de presó per delictes d'enaltiment del terrorisme, calúmnies i injúries greus a la Corona i amenaces que li va imposar l'Audiència Nacional en 2017 pel contingut de les lletres d'algunes de les seues cançons.\nAl mes de juny el tribunal de drets europeu va rebutjar la mesura sol·licitada pel cantant perquè es declarara nul·la l'orde d'ingrés en presó que va dictar contra ell l'Audiència Nacional una vegada que la seua condemna va ser confirmada tant pel Tribunal Suprem com pel Tribunal Constitucional. Després de presentar el recurs davant del TEDH, ara s'ha conegut que un jutge d'Estrasburg li ho va denegar i comunicar el passat juliol.\nActualment, el cantant resideix a Brussel·les, on es troba a l'espera d'una orde de detenció que han de decidir els tribunals belgues.


Equiparació salarial del PTFP | STEPV\nPer l’equiparació salarial del professorat tècnic d’FP\nCartell Full volant\tCartell amb codis QR\nVols una samarreta reivindicativa?\nLes mobilitzacions presencials previstes per reivindicar l'equiparació del professorat tècnic de Formació Professional es postposen fins que la situació es normalitze després de l'estat d'alerta per COVID19.\nLes comandes de samarretes reivindicatives es poden continuar fent però es distribuiran, com fins ara en les seus de STEPV, quan acabe el confinament necessari per combatre la pandèmia.\nPer col·laborar en la campanya, imprimeix els cartell proposats i penjal's al teu centre quan torne a estar obert i es reprenga l'activitat lectiva presencial.\nCanal Telegram (CONSULTA WEB) Canal Telegram (SUBSCRIPCIÓ)\nPer què aquesta reivindicació?\nSTEPV ha defensat històricament que s’agrupen tots els cossos docents en un únic cos, i l’equiparació salarial del professorat tècnic d’FP (PTFP) amb el professorat de secundària (PS) és un pas mes endavant en eixe camí.\nActualment els requisits d’accés als dos cossos de professorat amb docència en Formació Professional ja són titulacions universitàries i el màster pedagògic, i només es manté l’accés amb titulacions equivalents en 10 de les 29 especialitats de PTFP, de moment.\nLa realitat del dia a dia i la normativa demostra que les condicions laborals del professorat d’ambdós cossos són les mateixes: desenvolupament de currículums comuns, nombre d’hores lectives i complementàries, responsabilitat per càrrecs en els mateixos centres, i amb docència amb el mateix alumnat.\nNo estem parlant d’una equiparació de competències i funcions a l’hora de l’atribució docent per especialitats, sinó simplement d’una equiparació salarial una vegada els requisits d’accés i les condicions laborals són les mateixes en els dos cossos. No té sentit mantindre aquesta diferència salarial, ja que a igual treball igual salari.\nDe qui és competència l’equiparació salarial?\nLi correspon a l’estat modificar l’escala retributiva en què està enquadrat el PTFP (A2) i equiparar-lo al PS (A1). Aquesta és una reivindicació que ja ha traslladat la Confederació d’STEs al Ministeri d’Educació i al Consell Escolar de l’Estat. Mentrestant, els governs autonòmics poden treballar per compensar aquesta desigualtat salarial amb un complement específic. Això és el que reclamem a la Conselleria d’Educació en aquesta campanya.\nQuè passa en altres territoris?\nEn el País Basc existeix un complement salarial que equipara les retribucions de PTFP amb les de PS, i estan en marxa en estos moments diverses accions judicials en altres comunitats autònomes per aconseguir-ho. Per tant, és possible aconseguir-ho.


Sóc la Noni Barea i Ledesma, l’ànima i fundadora de Noni Barea.\nSóc dissenyadora, patronista i costurera però sobretot sóc una persona feliç treballant en el que més m’agrada. Des de petita que tinc devoció pels fils, les agulles i els teixits; sempre recordaré la meva mare dient-me que baixés a jugar amb els amics en comptes de quedar-me al seu costat sargint mitjons. La marca Noni Barea és el projecte de la meva vida. Creo col·leccions per a la dona actual.\nDes de sempre he defensat la moda des d’una visió compromesa, treballant de manera sostenible i sense seguir els cànons i temporalitats imposades. És per això que Noni Barea s’ha convertit en una marca que treballa amb teixits de km0 i producció ètica: el disseny, la confecció i la producció la faig tota al meu taller d’Olot (La Garrotxa).\nSóc amant de l’estil nòrdic i japonès, i temporada rere temporada proposo col·leccions de patrons únics i impregnades de color. Treballo amb teixits de punt, entre ells, el cotó orgànic, aquest gènere aporta l’elasticitat i textura necessàries per a la comoditat de les dones a les que m’agrada vestir.\nBotiga online: www.nonibarea.com\nCiutat: Olot (La Garrotxa)


Villa San Lorenzo Appartamento Dei Cavalieri Treia Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Villa San Lorenzo Appartamento Dei Cavalieri és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Cingoli. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Cingoli. L'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, habitació familiar per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, aparell de televisió, nevera, forn microones, renta vaixelles per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com piscina exterior, jardí que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Villa San Lorenzo Appartamento Dei Cavalieri és una selecció idònia per a la vostra estada a Cingoli.


Nacho Corredor fitxa Marta Pascal per a la seva consultora Nacho Corredor fitxa Marta Pascal per a la seva consultora – El Món\nNacho Corredor fitxa Marta Pascal per a la seva consultora\nL'exdirigent del PDeCAT es passa al sector privat\nMarta Pascal, secretària general del PNC, en una foto d'arxiu / ACN\nBarcelona Quico Sallés 07/09/2021 9:23 am\nBeBarlet, la consultora que dirigeixen els politòlegs Nacho Corredor i Adrian Jofre ha fitxat, Marta Pascal, l’exlíder del PDeCAT i cap de files del Partit Nacionalista de Catalunya. Segons ha explicat la mateixa consultora en un comunicat, Pascal formarà part de l’Observatori de NousLideratgesbB de l’empresa. Una sectorial de negoci que “analitzarà les tendències dels líders ememergents de l’àmbit empresarial, polític i social.\nSegons el director de l’Agència, Adrián Jofre, aquest nou espai tindrà tres seus -Madrid, Barcelona i Nova York- i vol ser un “punt de trobada intergeneracional” pel descobriment de nous lideratges. De Pascal, asseguren que és “valenta” i en destaquen la seva “determinació”. En aquest sentit, la consultora remarca que com a líder del PDeCAT va ser “determinant en la moció de censura que va portar Pedro Sánchez a la Moncloa”. Fins ara Pascal, llicenciada en Polítiques i Història, donava classes com a professora associada a la Universitat Pompeu Fabra.\nCorredor, influent analista en diversos mitjans espanyols i catalans, va fundar beBartle que actua en el mercat com un “gabinet d’incidència pública” amb presència a Madrid i Barcelona. Be Bartle es dedica a l’anàlisi del context polític, social i econòmic i desenvolupem estratègies d’aliances, mobilització social i diplomàcia corporativa que contribueixen a la reputació i lideratge dels nostres clients. Aquesta setmana, Corredor ha fet un doble desembarcament a Catalunya. A més de fitxar Pascal, s’ha estrenat com analista al FAQS de TV3, el programa líder de les nits de dissabte. En aquesta ocasió va debatre l’actualitat amb Pilar Rahola, una veterana del programa.\nMarta Pascal Nacho Corredor\nRoser 07/09/2021 10:58 am\nA aquesta inutil, no li consultaria ni el tarot, i demostra fins a quin punt les consultores son maquines de vendre fum\nCagliostro 07/09/2021 11:33 am\nLa porca fent de trepa, que és l'únic que sap fer.\nmala peça 08/09/2021 8:58 am\nsempre els hi podrà ensenyar com enfonsar un partit polític, com treure menys de 5000 vots en unes eleccions, o com falsejar els teus principis per mantenir el càrrec, com menystenir els anhels d'un poble o criticar el teu cap, i com no ser una vividora de la societat. Ara per primera vegada començarà a treballar, tot i que ja veurem el que dura


UCEV - Responsables de l'entitat austríaca Hilfswerk Salzburg d'atenció sociosanitària visiten Salus amb vista a desenvolupar pràctiques i cobrir llocs de treball\nResponsables de l'entitat austríaca Hilfswerk Salzburg d'atenció sociosanitària visiten Salus amb vista a desenvolupar pràctiques i cobrir llocs de treball\nS’està treballant en l'elaboració d’un projecte de formació professional dual per als alumnes de cures auxiliars d'infermeria i en un conveni de col·laboració perquè alumnes de Salus puguen realitzar pràctiques als seus centres\nEl Centre de Formació Coop Salus ha rebut a la seua seu de Castelló una representació de l'entitat austríaca Hilfswerk Salzburg, dedicada a l'atenció sociosanitària tant a domicili com en residències geriàtriques, per a realitzar una sessió de treball, propiciada per la consultora Conexus Consulting, a a qual també ha assistit la directora territorial d'Educació, Maria de la Fuente Esteve.\nLa directora territorial va explicar als representants de Hilfswerk l'ordenació de la Formació Professional Sanitària a la Comunitat Valenciana, mentre que la directora de Salus, Mª Carmen Hernández, va fer una presentació sobre la formació impartida i la manera de fer del centre.\n"Els representants de l'entitat austríaca han mostrat el seu interès per la formació pràctica en centres de treball que reben els nostres titulats sanitaris, amb l'objectiu de conèixer les competències d’aquests professionals per a poder equiparar-les amb les titulacions del sistema educatiu austríac, ja que tenen la intenció de cobrir 40 llocs de treball a la seua Institució", segons ha explicat la directora de Salus.\nParal·lelament ambdos centres estudien la possibilitat de desenvolupar un conveni de col·laboració mútua perquè alumnes de Salus puguen realitzar les pràctiques als seus centres i també es puga elaborar un projecte de Formació Professional Dual per als alumnes de cures auxiliars d'infermeria.\nDurant la segona part de la jornada de treball, la tècnic de RRHH i la persona responsable de infermeria de Hilfswerk van entrevistar tots els aspirants, ja preseleccionats per Conexus Consulting, amb l’objectiu d’estudiar les competències de cadascun i els seus interessos professionals.\n"Valorem molt positivament la trobada per a la inserció laboral del nostre alumnat i per a obrir una línia d'internacionalització als seus currículums", comenten des de Cooperativa Salus.


Sagrada hispanitat, per Pilar Rahola, por Pilar Rahola\n12/10/2012 00:00 Actualizado a 12/10/2012 21:34\nAbans de res, felicitats als Pilar, Serafí, Tomàs, Rotobald, Romà, Pacífic, Opili, Maximilià, Hedist, Domni-na, Fèlix i Josep que ho celebrin en aquest dia. Però més enllà del santoral, si algú té el mèrit d'esdevenir un sant en el dia d'avui, un de debò, d'aquells que mereixen pregàries amb mantellina, pietoses estampetes i adolorides processons, és sens dubte el senyor Wert. Sant Wert, beat i màrtir per la glòria del déu de Rouco Varela, el primer manament del catecisme del qual és prou explícit: estimaràs Espanya per damunt de totes les coses.\nI com que ja sabem, verbigràcia de l'entranyable Paco Marhuenda, que Espanya ja existia a la Bíblia, no cal dir que Wert serà un sant molt popular. Així que avui, antic dia de la raça, n'hi haurà molts que sortiran al carrer per glorificar-lo. Diuen fins i tot que han llogat autocars d'arreu d'Espanya per venir a Barcelona a cridar una, grande y libre. La feina més intensa l'està fent la Falange, que té una llarga història d'intentar ficar Espanya a clatellades als catalans, per molt que sembla que tenim la clepsa dura. A l'època que anaven amb camisa blava pels pobles de Catalunya cercant rojos separatistes, van tenir una gran eficàcia, sobretot als vorals de les carreteres. I a banda dels falangistes de vella i nova fornada, sant Wert també serà molt estimat per tots aquells que consideren que Espanya no és un dibuix polític mutable, sinó una fe religiosa obligatòria, la negació de la qual mereix tota mena de suplicis. Això ja ho té l'integrisme religiós, que no permet el dubte transcendent, i com que Catalunya és plena d'infidels, han tornat les croades.\nAvui, doncs, és el dia de sant Wert i de la santa croada espanyola. En un dia com aquest es glorifiquen tots els que creuen que imposar és més eficaç que seduir; els que entenen la unitat com una imposició dels forts, i no una suma dels diferents; i els que, davant la impossibilitat de la convivència, amenacen, pressionen i espanten els que es volen divorciar; és el dia dels patriotes de veritat, vinculats a una idea de nació imperi que s'imposa per damunt de la voluntat i de la raó. En un dia així, el verb eixordador dels hooligans com Wert castiga els timpans d'aquells que no hem après la lliçó, i és aleshores quan ens cau al damunt el càstig diví. Diu Margallo que el nacionalisme és com el nazisme i el marxisme, igualment responsable de tota mena de tragèdies. I té raó. El nacionalisme espanyol va causar milers de morts, és el responsable de dictadures, repressions i agressions i encara ara és el principal obstacle per a l'entesa entre els pobles. Per això mateix és molt lògic que avui sigui el seu dia. El mateix dia en què es commemora la desaparició de la majoria de poblacions índies d'Amèrica, es crida el visca Espanya. I per això volen fer-ho a Barcelona. És lògic, som els darrers indis que els hi queden.


Studio in Kosljun Pag Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Studio in Kosljun\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Studio in Kosljun és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Pag. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nStudio in Kosljun ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com instal.lacions de barbacoa.\nL'ambient de Studio in Kosljun es reflexa en cada habitació. cuina americana, nevera, plat de dutxa, cafetera/tetera, estris de cuina són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent pesca. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Studio in Kosljun.


Diari de l'Absurd: Nàdia Ghulam, un acolliment singular\nNàdia Ghulam, un acolliment singular\nAD' Iniciatives Socials ha complert quinze anys treballant a favor dels nens i dels adolescents desemparats, en risc social i amb trastorns personals i promovent els processos d'acollida temporal familiar i d'adopció, la intervenció comunitària amb centres oberts, casals, acompanyaments a l'escolaritat, acolliments residencials (CRAE Seone) i programes de formació i d'inserció laboral pels joves.\nTot plegat matèria delicada per una tasca ingent i necessària portada a terme per un equip de professionals del camp social que treballen amb l'ajud de voluntaris i entitats col·laboradores i amb convenis establerts amb la Generalitat i amb altres organismes públics.\nDiumenge, aquesta associació sense ànim de lucre va celebrar a Girona el seu quinzè aniversari amb un acte que va tenir com a convidada especial a la jova afganesa Nàdia Ghulam, protagonista i coautora del llibre “El secret del meu turbant” (premi Prudenci Bertrana 2010).\nDesprès de quatre anys de convivència, els seus pares d'acollida, un metge i una psicòloga residents a Badalona, van poder explicar l'experiència que comporta acollir a casa una noia procedent d'una societat tant diferent, una persona castigada, tant a nivell físic com psicològic, per les circumstàncies de la guerra i per la duresa de les tradicions. Una decisió valenta i una prova de foc superada amb èxit tal i com van corroborar tant els pares com la pròpia Nàdia.\nLa seva història, explicada en el llibre escrit junt amb la periodista Agnès Rotger, comença amb vuit anys d'infància feliç a Kabul fins que el 1993 una bomba destrossa l'habitatge familiar, li esmicola el present i li marca el futur. Passa sis mesos en coma en un hospital de la capital afganesa i, amb el rostre desfigurat per les cremades, ha de ser sotmesa a tot un seguit d'operacions. Entrarà catorze vegades al quiròfan, les darreres a Barcelona, però, enmig d'aquest procés hi ha la lluita diària per la supervivència de la família. La barbàrie de la violència la segueix colpejant: el germà desapareix assassinat pels sicaris d'algun senyor de la guerra, el pare pateix una demència i els talibans imposen finalment una pau en la qual les dones perden tots els drets fins i tot la possibilitat de treballar fora de casa per poder sobreviure. Moltes d'elles, que han quedat soles, moren de fam.\nLa Nàdia, als onze anys, ha de fer el cor fort i adoptar, sota la roba masculina, la personalitat de Zelmai, el germà mort. D'aquesta manera, disfressada d'home durant deu anys, podrà aportar els aliments necessaris perquè la mare i les seves dues germanes puguin tirar endavant. Treballa cuidant bestiar, estudia l'Alcorà, fa d'ajudant d'una mesquita de Kabul, fuma haixix amb els talibans i, sobretot, pateix perquè ningú descobreixi la noia que s'amaga sota el turbant. Una disfressa que amb l'edat es fa cada vegada més difícil de mantenir. “Com és que no et creix la barba?, em preguntaven els nois”.\nAls setze anys, després de la caiguda dels règim talibà, Nàdia por tornar a l'escola però interpreta durant força temps més el personatge de Zelmai fins que opta per abandonar la disfressa i , gràcies a la mediació de l'Associació per els Drets Humans a l'Afganistan (ASDHA), dirigida per Mònica Bernabé, ex-periodista d'El Punt, i a la fundació Cirujanos Plástikos Mundi pot viatjar a Barcelona, on serà novament operada i trobarà la seva actual família d'acollida.\nAra, quatre anys després, la Nàdia, protagonista d'aquesta singular història de superació, és feliç. Té dues famílies, la d'aquí (amb germana catalana inclosa) i la d'allà, ha estudiat informàtica i un mòdul professional d'integració social, parla català i castellà, i pot ajudar a la seva mare i germanes enviant-los diners. Ja ha viatjat alguna vegada a Afganistan i la seva idea és més endavant retornar-hi per aportar el seu gra de sorra a tirar endavant el país.\nEl seu pare d'acollida explica que ell abans era poc partidari de l'acolliment i de les adopcions però que aquesta experiència amb la Nàdia l'ha fet canviar completament d'opinió. “Tots plegats ens hem enriquit mútuament. Som millors”.\n- Campanya d'acolliments familiars AD' Iniciatives Socials\nFoto: Nàdia amb els seus pares d'acollida. / David Borrat / El Punt\nPublicado por Toni Dalmau en 4:01 p. m.\nEtiquetas: catalunya, món, societat\nUna portada per a republicans\nUn Audi A7 de cartolina\nStreet View i la senyora i la nena per terra\nUna pipa en pau\nCor trencat, anell en venda\nEl diari Olé segons l'As\nLa mà de Ferrusola i el nas de Duran\nFarmaciola contra la crisi\nEl sac culer fa goig però encara no és ple