La Selva TV - El Patge Carter visita a casa més d’un centenar de nens i nenes\nEl Patge Carter visita a casa més d’un centenar de nens i nenes\nCap de setmana de moltes emocions i il·lusió a Riells i Viabrea perquè entre dissabte i diumenge, un Patge Carter dels Reis Mags de l’Orient ha visitat a casa seva 112 nens i nenes d’entre 3 i 10 anys.\nEl Patge Carter de Melcior, Gaspar i Baltasar, acompanyat d’uns ajudants, ha recorregut tot el municipi, durant tota la jornada, per a recollir la carta dels infants i nens i nenes riellencs i riellenques, aplicant els protocols de seguretat i d’higiene necessaris per a la pandèmia. El Patge ha saludat a les famílies i els ha deixat un detall.\nPer a poder rebre la visita del Patge Carter i els seus ajudants, les famílies han hagut de sol·licitar prèviament la visita a l’àrea municipal de Joventut.\nA tres setmanes per l’arribada de Ses Majestats, petits i grans s’han assegurat que les seves il·lusions i desitjos arribaran directament a Ses Majestats, que ja estan en camí, en un any molt diferent i especial.\nMelcior, Gaspar i Baltasar arribaran a Riells i Viabrea la nit del 5 de gener, però a causa de les restriccions per la Covid19, serà una nit de Reis atípica.\nEls nens i nenes que vulguin, el pròxim 23 de desembre, també podran preparar el seu fanalet perquè l’Ajuntament ha organitzat un taller al Centre Cultural amb limitacions d’aforament i prèvia inscripció.


Els nens entrevistaran Messi | FCBarcelona.cat\nEls nens entrevistaran Messi\nEls nens entrevistaran Messi al Camp Nou\nLeo Messi, ambaixador de bona voluntat d’UNICEF, respondrà aquest dijous les preguntes que li plantegin un grup d’infants que participen en el programa Enreda’t, una iniciativa d’UNICEF Espanya d’Educació pel Desenvolupament.\nAquesta iniciativa aporta als alumnes formació sobre la situació de la infància i els seus drets des d’una perspectiva global. Infants d’Argentina, per exemple, tot i la distància, també podran formular preguntes al crac del FC Barcelona i de la selecció argentina.\nSetmanes de treball\nLa trobada se celebrarà aquest dijous a les 12:30 h a la Sala París, a les instal•lacions del FC Barcelona. Allà, un grup d’infants d’educació primària formularan a Leo Messi les preguntes que ja fa algunes setmanes que estan elaborant.\nImplicació de Messi\nDes que Leo Messi va ser nomenat ambaixador de bona voluntat d’UNICEF , el mes de març passat, ha participat en diverses activitats amb l’organització i ha viatjat a Haití, on aquest estiu va conèixer la realitat dels infants després del terratrèmol.\nDret al joc i el temps lliure\nLa trobada d’aquest dijous està centrada en l’esport, i el dret al joc i el temps lliure, reconegut per la Convenció sobre els Drets de l’Infant i conegut pels escolars que hi participaran.\nFoto de família per acabar\nL’acte es clourà amb una fotografia de família amb Leo Messi, els infants, els representants del FC Barcelona i de la seva Fundació i els representants d’UNICEF.\nMessi, després de ser nomenat ambaixador de bona voluntat d'UNICEF. Foto: Arxiu\nEnreda’t amb UNICEF\nEnreda’t amb UNICEF promou l’Educació pel Desenvolupament i la participació infantil, canalitzant l’acció d’UNICEF en l’àmbit escolar. El programa ofereix recursos multimèdia als educadors orientats a sensibilitzar i animar els seus alumnes a participar en la construcció d’un món en què es fomentin valors solidaris en les seves vides i en el de les seves comunitats amb l’objectiu final de promoure una ciutadania global.


Trastorn datenció amb dèficit dhiperactivitat i impaciència quotidiana | CAT.Superenlightme.com\nUna de les coses que vaig notar quan va intentar per primera vegada medicaments per al TDAH era una diferència en la meva reacció a situacions quotidianes que requereixen d'espera.\nDempeus a la cua del supermercat, la navegació per una vorera plena de gent, o escoltar al seu amic acabar la seva línia de pensament en la conversa - aquests podrien no semblar moments que provocaria una epifania de la salut mental, però realment va cridar l'atenció el diferent que el meu cervell respost a aquestes situacions.\nen medicaments: "OK, estic esperant que passi X".\nOff medicaments: "Anem, anem, anem, apura't, apura't, apura't."\nEn el seu estat natural, el meu cervell simplement anticipa que qualsevol que sigui el costat que està esperant a succeir és a dir, aquesta cosa ha de succeir ara. En medicaments, el meu cervell es tomba i és una mica més tolerant que les coses van a succeir cada vegada que es produeixin.\nVaig a trucar a aquest "impaciència cada dia", ja que s'expressa més clarament en petites tasques del dia a dia. Em acaben de fer les coses una mica massa ràpid, perquè el meu cervell s'espera que sigui capaç de passar al que es ve immediatament.\nA vegades aquest símptoma pot ser molest per a altres persones. Crec que és part de la raó les persones amb TDAH tenen una tendència a interrompre als altres en la conversa.\nAltres vegades, no és un problema tan gran. Per exemple, si estic en medicaments o no, encara he d'esperar a la cua del supermercat. Però crec que la diferència en com el cervell reacciona a aquesta situació, el front de medicaments és un baròmetre interessant per als meus símptomes de TDAH.\nParlant del cervell TDAH, alguns psicòlegs han fet mirat com el cervell respon a TDAH espera i trobat alguns patrons interessants.\nCuriosament, un estudi va trobar que quan les persones sense TDAH es veuen obligats a esperar que alguna cosa, activitat en una part específica del cervell, l'amígdala dreta, tendeix a disminuir amb el temps. Per a les persones amb TDAH, el contrari és cert - el més esperin, més activitat en aquesta regió al cervell augmenta. A més d'això, la quantitat d'activitat en aquesta part del cervell augmenta es correlaciona amb l'aversió al retard, una tendència a preferir obtenir recompenses més petits més d'hora que les recompenses més grans més endavant.\nPer tant, què signifiquen aquests resultats? Segons els investigadors: "Aquests resultats donen suport a la idea d'un estat emocional negatiu exacerbat durant l'anticipació i el processament de retard en el TDAH".\nAra, jo puc dir que mai m'he relacionat amb més força a una sentència tan tècnic de so en la meva vida! He estat trucant al fet que "la impaciència cada dia," però crec que "un estat emocional negatiu exacerbat durant l'anticipació i el processament de demora" encaixa a la perfecció força bé!\nTé dificultat en esperar? És vostè una mica escàs en la virtut de la paciència? Té massa activitat en el seu amígdala dreta quan s'experimenten retards? Si us plau, comparteixi el seu punt de vista de sota!\nImatge: Flickr / Maciej Wisniewski\nLa història del prn pill-mill\nTemes de vol durant les vacances\nEtapes de la desordre de dèficit datenció\nInicieu la novetat i els carbohidrats per augmentar la serotonina i la dopamina\nUna breu visió de tot\nAtenció a lestat dànim: lefecte ara i la vostra salut mental\nLocus de control i depressió\nDesvetlleu la vostra vida ara mateix: el pressupost de dilluns amb carl jung


COM S'ESCRIVIA I ES LLEGIA A L'ANTIGUITAT?\nAl llarg de l'antiguitat grecoromana el llibre va circular sobretot en el format de uolumen. El material dels uolumina era el papir, extret de la planta del mateix nom. La fabricació i l'ús del papir era originari d'Egipte, però després es va estendre a tot el món grecoromà. S'utilitzava en forma de tires de cinc o sis metres, que s'enrotllaven al voltant d'una o dues varetes de fusta, os o marfil (umbilicus), formant un uolumen. S'hi escrivia en columnes horitzontals (paginae) de manera que per llegir s'havia d'anar desenrotllant amb la mà dreta i enrotllant amb l'esquerra. A un extrem del umbilicus penjava una tira amb el títol (titulus). Una obra extensa solia ocupar diversos uolumina o libri, coincidents amb la divisió interna en llibres. Els rotllos eren escrits a mà per copistes (literatti), normalment esclaus que treballaven per al llibreter (librarius). Els instruments per escriure'ls eren la canya de jonc (calamus) o la ploma metàl·lica, i la tinta (atramentum), fabricada amb goma i sutge. Els uolumina es guardaven sovint en un estoig (capsa) o en prestatges.\nVolumina dins una capsa en un fresc de Pompeia, Museo Archeologico Nazionale, Nàpols.\nFresc de la Vil·la dels Misteris, Pompeia, que mostra un infant llegint un papir al costat de la seva mare amb un papir enrotllat a la mà.\nLes tauletes encerades (tabellae) es feien servir per a escrits no permanents, com les feines escolars, els comptes o els esborranys. Eren taules rectangulars, de fusta o marfil, cobertes de cera. S'hi escrivia marcant les lletres amb un punxó o stilus, amb un extrem esmolat i l'altre en forma d'espàtula per esborrar. Es podien ajuntar unes quantes tauletes passant una anella o un cordó per uns orificis fets a l'esquerra.\nEl còdex té forma de quadern que conté fulls fabricats amb la pell d'un animal relligats i era, doncs, més semblants als nostres llibres. Era un suport més econòmic, manejable i durador, que existia des de feia temps. El nom deriva de Pèrgam perquè el rei Eumenes II d'aquest regne hel·lenístic hi va recórrer al s. II a.C. per donar una solució a l'embargament de papir decretat per Egipte.\nEls grecs se servien de l'escriptura contínua. En canvi els romans escrivien separant les paraules amb espais en blanc o punts, fins que en van perdre el costum per influència grega. En general no posaven signes de puntuació. La lectura no era generalment silenciosa sinó que, de manera més còmoda, s'escoltava mentre llegia un altre, que podia ser un esclau.\nEstris d'escriptura: a l'esquerra, tauletes i un punxó; a dalt, tinter i càlams; a baix, tauletes i tinters. British Museum, Londres. Fotos: SG.\nLes eines d'escriure (en català): secció del web de T. Esquirol que proporciona un breu recorregut per la història dels mitjans d'escriptura.\nEl medi literari


El Gabinet Jurídic de CCOO de Catalunya guanya una nova sentència que reconeix el dret d'una família monoparental a gaudir la suma dels permisos de maternitat i paternitat - CCOO CAT\nCCOO » Notícies » El Gabinet Jurídic de CCOO de Catalunya guanya una nova sentència que reconeix el dret d’una família monoparental a gaudir la suma dels permisos de maternitat i paternitat\nEl Gabinet Jurídic de CCOO de Catalunya guanya una nova sentència que reconeix el dret d’una família monoparental a gaudir la suma dels permisos de maternitat i paternitat\n1 d'octubre de 2021 29 de setembre de 2021\nEl Gabinet Tècnic Jurídic de CCOO de Catalunya ha guanyat una sentència que reconeix el dret d’una mare soltera i la seva filla a gaudir del permís de maternitat i de paternitat, sumats tots dos encara que tan sols hi hagi un progenitor, ja que segons recull la sentència, aquesta nena té el mateix dret a ser cuidada directament per la seva mare durant el mateix període de temps que un altre fill nascut en una família biparental, i això sense comptar amb guarderies, suport familiar o cangurs.\nActualment, els coneguts permís de maternitat i permís de paternitat, s’anomenen Prestació per Naixement i Cura de Menor i està regulat en l’article 48.4 de l’Estatut dels Treballadors en concordança amb la disposició transitòria tretzena apartat 1, del mateix text legal que va graduant i equiparant els dies de permís per a tots dos progenitors.\nEn el cas que ens ocupa, la demandant havia donat a llum la seva filla en l’any 2020 pel que, atenent a l’apartat 1 d) de l’esmentada disposició, sol·licitavem en la demanda que la mare gaudís del període de les 12 setmanes addicionals que li hauria correspost a l’altre progenitor que, acumulades a les seves 16 setmanes, resultaria un període de 28 setmanes de permís.\nSi el naixement s’hagués produït en l’any 2021, en aplicació de l’apartat 1 f), on ja s’equiparen els períodes de suspensió del contracte de treball i a cada progenitor li corresponen 16 setmanes de permís, l’acumulació d’ambdós sumaria 32 setmanes.\nLa novetat d’aquesta sentència dictada pel Jutjat del Social número 29 de Barcelona amb data del 5 de juliol de 2021 és que la magistrada resol de manera valenta i encertada en favor de la demandant que forma part d’una família monoparental, quan la norma no contempla aquest model de família i només ho fa amb l’anomenat model biparental a l’indicar “al progenitor diferent de la mare biològica”.\nLa sentència que ha guanyat el GTJ de CCOO de Catalunya es basa en la que va ser dictada pel Tribunal Superior de Justícia del País Basc amb data del 6 d’octubre de 2020 on els magistrats destacaven les tres vies clares de la reforma introduïda en l’article 48 de l’Estatut dels Treballadors que eren la protecció del menor i en general de la infància, la introducció d’una mesura d’igualtat de la dona i un element de conciliació de la vida familiar. Aquella sentència puntualitzava en el fet que el sistema de família nuclear biparental havia variat en els darrers 50 anys donant pas en moltes ocasions a famílies monoparentals que en la seva immensa majoria estan constituïdes per dones. En conseqüència, el que també atenia aquella sentència i la que ara ens ocupa és una clara actuació contra la tradicional desigualtat de la dona.


Captura de pantalla del vídeo en el moment en què les activistes són atacades.\nLes agressions de Mas de Barberans mobilitzen a boxejadors fins a Tordesillas per defensar els animals\nEls membres del 'Fight Club' espanyol mostren el seu rebuig cap a les festes amb toros en un vídeo a Facebook\nActualitzada 05/05/2016 a les 15:06\nDesprés que dues activistes de l'associació animalista AnimaNaturalis fossin violentament agredides durant un correbou de Mas de Barberans per defensors de la festa, Javier García Roche, boxejador del 'Fight Club' espanyol i més conegut com a 'Rey Chatarrero', ha demanat, a través d'un vídeo a la pàgina de Facebook Chatarras Palace, que els defensors dels animals es mobilitzin fins a Tordesillas per demostrar el seu rebuig cap a aquests tipus de celebracions i boicotejar-los la festa. «Les paraules se les emporta el vent, ens hem de moure fins allà», sentencia al vídeo, on es mostra indignat pel tracte que les dues activistes van rebre aquest cap de setmana al municipi del Montsià.\nEl torneig del Toro de la Vega de Tordesillas ha estat molt criticat al llarg dels anys pels activistes, que demanen que es deixi de torturar i agredir l'animal fins a la mort. Això és el que enguany volen evitar el 'Rey Chatarrero' i altres membres del grup de lluita, demanant la col·laboració i mobilització ciutadana dels seus seguidors per tal d'unir esforços per evitar el sofriment del toro.\nNormalitat i policia en el primer correbou amb animalistes després de les agressions a Mas de Barberans


Relat "Els Hobbits"\nInici > detall del relat: Els Hobbits\nUn relat de: Daniel\nUna vegada al mon hobbit va passar una cosa terriblement perillosa, el Maligne es va despertar de la seva tomba i va ressuscitar els morts que hi havia al cementiri de la vall de les ombres.\nMentrestant al castell del rei hàbit s'estava parlant de les dos pedres màgiques que havien d'aconseguir per forjar l'antiga espasa que els seus avantpassats van fer servir per derrotar-los, abans que el maligne els ataques. Al dia següent al palau es va decidir qui aniria a buscar la primera i la segona pedra màgica.\nEl rei va escollir el seu fill Lizmo de 24 anys i els seus soldats més lleials, Sheran i Sherak.\nAquests tres aventurers van marxar del palau a la busca de les dos pedres màgiques.\nEn aquell moment al cementiri de la vall de les ombres, els esquelets van començar a reconstruir el castell que hi havia fa 6 segles.\nEl tres hobbits es van dirigir cap a l'altra punta del planeta, a les muntanyes d'Helvecia, però per això havien de tenir un vaixell de transport, i se'n van anar cap al port Rin.\nAbans de pujar al vaixell van comprar provisions perquè el viatge seria llarg i dur.\nUn cop van tenir les provisions van pujar al vaixell. Era un vaixell molt gran, tenia vuit canons, quatre a cada banda. Durant el viatge ells tres van conèixer la tripulació. Al segon dia van ser atacats per pirates. En la batalla va tenir molt més avantatge el galeó pirata, cada cop que els pirates disparaven el capità del vaixell cridava-Tots a terra!.A la batalla va morir més de la meitat de la tripulació, i els dos guardes del príncep. El príncep es va escapar en una barca petita.\nEn arribar a Helvecia, el primer que va fer va ser comprar menjar. Després es va dirigir cap a la muntanya nevada. Un cop va trepitjar la neu li aparegueren dos llops. El príncep va treure l'espasa i els va matar, després de la batalla amb els llops va descansar, va menjar i va veure una mica.\nPassada una mitja hora va emprendre la marxa.En arribar al cementiri de la muntanya va saltar la tanca per entrar. Per agafar la pedra màgica va haver d'endevinar la combinació del cofre. Un cop la va tenir a les mans va marxar, però es van despertar quatre esquelets i li van barrar la porta. Ell va haver de lluitar de valent aquest cop. Quan va tallar a trossets els esquelets va marxar a buscar la segona pedra.\nEn arribar al poble es va comprar un cavall i s'hi va quedar a dormir, l'endemà va emprendre la marxa cap Alika.\nEn arribar-hi va anar fins al volcà de la muntanya Everka, pel camí va trobar un hobbit i els hi va preguntar cap a on era. Ells li van dir que era cap al nord. En arribar al volcà va haver de deixar el cavall perquè no podia pujar. El príncep va córrer tan com podia, a mig camí va veure una pedra que tenia marcada la forma d'una ballesta, va continuar i en arribar al túnel va trobar la ballesta que li faltava a la pedra, va tirar enrere i la va posar al seu lloc, en aquell moment es va obrir la cova i va sortir una aranya gegant, el príncep va lluitar amb ella fins que la va matar. Dins la cova va trobar la pedra que li faltava. La va agafar i va marxar cap al seu poble. En arribar va ajuntar les dues pedres i va sortir l'espasa sagrada i es van preparar per la guerra.\nL'endemà l'exèrcit del dimoni va atacar. Van fer servir catapultes per destrossar les muralles, van agafar un tronc amb punxa per destruir la porta, mentrestant els soldats hobbits disparaven amb fletxes. Hi va haver molts morts però van guanyar gracies a l'espasa sagrada amb la que van matar el maligne.\nC.E.I.P. Els Aubis\nAlkaios | 22-07-2006\nJo també penso que hauria pogut ser una mica més llarg i que hauries pogut desenvolupar més alguns episodis... de tota manera està molt bé i demostra que tens força imaginació, felicitats!\nSi fos més llarg...[Ofensiu]\nmartaplanet | 28-05-2006 | Valoració: 7\nEstà molt bé. Encara que sempre haguès quedat millor si haguès sigut mès llarg.\nValoració de l'autor: 7.11


Jornada d’usuaris de la RES – El blog del CSUC\nPàgina d'inici / Jornada d’usuaris de la RES\nJornada d’usuaris de la RES\nCSUC / 13/06/2017 / Comentaris tancats a Jornada d’usuaris de la RES / Serveis TIC\nLa Red Española de Supercomputación (RES) organitza cada any una jornada d’usuaris per informar sobre les novetats d’aquesta xarxa, difondre els resultats científics obtinguts i fomentar l’intercanvi d’experiències.\nEnguany, aquesta reunió tindrà lloc a Santiago de Compostel·la el 28 de setembre i comptarà amb la col·laboració del CESGA. Des de fa uns anys, la jornada d’usuaris s’organitza de forma coordinada amb la reunió de l’HPC Advisory Council Conference, que consisteix en una jornada amb ponències de tècnics, investigadors i empreses sobre les tecnologies HPC. Aquesta jornada s’organitzarà en el mateix lloc el 29 de setembre.\nAl web de la RES trobareu accés al programa. La jornada és gratuïta però cal inscriure’s a través del formulari d’inscripció que estarà obert fins al 21 de setembre.\nEtiquetes: Congrés d'Arxivística de Catalunya, HPC, Serveis TIC, supercomputació, xarxa\n← Apreneu a catalogar amb les Pautes del CCUC en RDA en vídeo: part 8\nEl CSUC participa a les XXVIII Jornadas Técnicas de RedIRIS →


Prop d'un centenar de persones es concentren davant l'Ajuntament en suport a la presidenta del Parlament, Carme Forcadell – 772.cat\nProp d’un centenar de persones es concentren davant l’Ajuntament en suport a la presidenta del Parlament, Carme Forcadell\n16/12/2016 19/12/2016 Vicenç Moliné Política4 comments\nProp d’un centenar de persones es van concentrar ahir davant l’Ajuntament de Castellbisbal en suport a Carme Forcadell, presidenta del Parlament de Catalunya i que avui ha de declarar davant el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya per la votació a l’organ que presideix d’una declaració rupturista amb Espanya.\nLa concentració, convocada per l’Assambla Nacional Catalana com a prèvia local a la que avui s’ha produit a les portes del TSJC, va començar amb unes breus paraules de la líder de l’ANC local, Glòria Comellas.\nSeguidament, l’alcalde, Joan Playà, va llegir el manifest de suport a Carme Forcadell criticant la politització de la justícia i que es persegueixi a càrrecs electes per permetre debats parlamentaris com el que es va celebrar al Parlament de Catalunya.\nPlayà, a més, ha participat avui en la concentració d’alcaldes de l’Associació de Municipis per la Independència celebrada a Barcelona i que ha acompanyat Forcadell des del Parlament de Catalunya al TSJC. En total s’hi han reunit més de 400 alcaldes, segons les dades facilitades per l’AMI.\nPublicat el 16 de desembre de 2016 a les 10:00 per Vicenç Moliné\nTagged: AMI Independència


El PSC de Salt defensa que Afuera representi la PAH a la taula d'habitatge - Diari de Girona\nEl PSC de Salt defensa que Afuera representi la PAH a la taula d'habitatge\nsalt | ddg 09.07.2013 | 07:12\nEl PSC de Salt defensa que Marta Afuera sigui la interlocutora de la Plataforma d'Afectats per la Hipoteca (PAH) a la Taula pel Dret a l'Habitatge. Els socialistes, encapçalats per Iolanda Pineda, consideren que "l'Ajuntament de Salt, ni el seu alcalde poden decidir qui és o deixa de ser el líder de la Plataforma d'Afectats per la Hipoteca. L'equip de govern ha de respectar la interlocutora o interlocutor que la PAH decideixi".\nEl govern local va anunciar divendres que no tornaria a convocar la PAH a la Taula pel Dret a l'Habitatge si no canviaven la interlocutora. Per al PSC, però, la decisió només "amaga la nul·la voluntat de l'equip de govern de cercar solucions en referència a l'habitatge a Salt". Els socialistes consideren que la "duresa de les discussions en el si de la Taula pel Dret a l'Habitatge també vénen determinades per la situació d'extrema pobresa que es viu a Salt" i que sovint quan s'acaba de parlar "cal tornar a seure i tornar a parlar i ser més valent en els plantejaments per donar solucions als problemes".\nEl PSC pot marxar de la Taula\nEl PSC lamenta també la lentitud dels passos per donar utilitat a aquesta taula. Es va aprovar tirar-la endavant l'octubre del 2011 i fins nou mesos després no es va constituir. Segons els socialistes, "l'única feina efectivament feta ha estat l'edició d'un fullet informatiu fotocopiat pels possibles afectats per aquest problema". I anuncia que si la PAH no és convocada, el PSC tampoc no hi serà.


Pastís de porros amb tomàquet i formatge de cabra: – Rodamón\nPublicado pornachorodamon 22 enero, 2021 Publicado en Sin categoría\nRecepta lleugera, vegetariana i senzilla de fer.\nAgafarem 4 porros, els netejarem i els tallarem en fines rodanxes, que courem en una paella durant uns 15 minuts a foc mig/alt, i ho salpebrem mentre remenem de forma continua perquè no es cremin, 5 minuts abans d’acabar la cocció hi afegirem 100 gr. de pinyons i uns 200 gr. de panses de Corint. Un cop tot cuit ho reservarem apart.\nCol·locarem la pasta brisa en una safata rodona (de Pirex), punxarem la seva base amb l’ajuda d’un ganivet o forquilla i la posarem al forn a 200 graus durant uns 10 minuts.\nUn cop transcorregut aquest temps, traurem la safata i posarem els porros que prèviament hem cuit en el fons, tallarem els tomàquets, formarem una segona capa a sobre dels porros, els salarem i a sobre col·locarem el formatge de cabra cobrint els tomàquets (també en talls rodons), i per últim salpebrem, tirarem una mica d’orenga, un bon raig d’oli d’oliva i ja ho tenim a punt de solfa per gratinar.\nAquest plat té l’avantatge, que el podem preparar molt abans i 7 minuts abans d’asseure’ns a taula, el posem al forn a gratinar i ja el tenim calent altre cop. També el podem fer amb d’altres formatges com mozzarella, parmesà o maó.\nUn entrant lleuger, molt gustós i de magnífica presencia.\nPer aquest plat, us recomano un vi negre lleuger com el Dotze DO Conca de Barberà (75% Trepat i 25% garnatxa negra), i si ens el prenem a l’estiu, podem posar-lo 10 minuts abans a la nevera i no fem cap delicte.


La UGT alerta que 9.500 gironins s'han fet autònoms perquè no han tingut altra sortida i corren un alt risc d'endeutar-se\nEl sindicat critica que la nova llei estatal "és insuficient, plena de pedaços" i fa que el col·lectiu continuï a la "precarilàndia"\nGirona .- La UGT ha alertat que 9.500 gironins s'han hagut de fer autònoms perquè no els ha quedat cap altra sortida, ja que fa temps que no troben feina, i que corren "un alt risc" d'endeutar-se. Representen fins a un 15% del col·lectiu a la demarcació i, segons subratlla el sindicat, la gran majoria d'aquests "autònoms per obligació" desapareixeran al cap d'un any i mig. Al costat d'aquests, la UGT també critica que a la demarcació hi ha fins a 6.000 falsos autònoms; és a dir, aquells a qui l'empresari no assumeix en plantilla –tot i fer la feina d'un assalariat- i els obliga a donar-se d'alta al règim. El secretari general del sindicat a les comarques gironines, Xavier Casas, ha definit la situació d'aquests autònoms com "la precarilàndia" i ha assegurat que la nova llei estatal que regula el col·lectiu, i que s'ha publicat aquest dimecres, "és insuficient i plena de pedaços".\nActualment a les comarques gironines hi ha 63.300 autònoms. D'aquests, gairebé set de cada deu treballen al sector serveis i pràcticament la meitat –en concret, el 46%- tenen entre 40 i 54 anys. El sindicat UGT, però, alerta que darrere d'aquesta xifra s'hi amaguen tres realitats.\n"S'estavellen en un any i mig"\nSandra Zapatero assegura que la nova llei ha estat una operació de "maquillatge" i que, tot i que hi ha millores, encara hi ha molta feina a fer per millorar la situació dels autònoms. Per la seva banda, el secretari general de la UGT a les comarques gironines ha dit que el col·lectiu continua abocat a la "precarilàndia" i ha reclamat mesures més efectives per evitar que als empresaris "els continuï essent més atractiu i més barat" forçar els treballadors a fer-se falsos autònoms en comptes de contractar-los en plantilla.


Propostes Archives - Escoles Bressol Municipals de Vic\nCategories arxius: Propostes\nHome / Propostes\nReportatge EBMV realitzat pel Canal Taronja (vídeo)\nEBMV from Ajuntament de Vic on Vimeo.\nHem estrenat la pàgina de facebook de les Escoles Bressol Municipals de Vic. Esperem compartir-hi vivències, coneixements i relacions. Creiem que pot ser una eina més on trobar-hi informació útil, darreres notícies i altres comunicats d’interès. Esperem que us agradi. Si és així cliqueu m’agrada, i podreu seguir totes les novetats. PUNXA AQUÍ I FES-NOS […]\nEn l’etapa dels 0 als 3 anys els infants responen molt bé als estímuls visuals. Per aquest motiu és molt important el llenguatge no verbal, els gestos, per captar la seva atenció i fer-los riure. El Departament de Benestar Social i Família de la Generalitat de Catalunya, en el seu programa de formació per a […]\nMATERIAL FORMATIU: Créixer amb tu. Els infants de 18 a 36 mesos.\nNou web del Departament d’Ensenyament de la Generalitat adreçat a les famílies\nEl Departament d’Ensenyament de la Generalitat de Catalunya ha posat en funcionament el nou web “Família i Escola. Junts x l’Educació” adreçat a les famílies amb la finalitat de posar al seu abast informació, orientacions i recursos per millorar la seva implicació en el procés escolar i educatiu dels seus fills i filles. Anar al […]


CGT GIRONA: Manifestació a Girona contra les retallades socials\nManifestació a Girona contra les retallades socials\nEs fa una crida a tota la ciutadanía a la manifestació que tindrà lloc a Girona a les 17:30h com a punt de sortida Correus de Jaume I\nEnderroquem la dictadura dels mercats.\nPer a complaure els mercats, voldrien desmantellar completament qualsevol sistema de protecció social i retornar-nos a tots i totes a l’època de l’esclavitud. És totalment inacceptable i no ho acceptem de cap de les maneres. Com deia en Raimon : “Diguem no”. No a la dictadura dels mercats, no al servilisme sindical.


"Vull casar-me" - Les noies de 20 anys somien. "Ja és hora de casar-se" - preocupeu mademoiselle de 30 anys. "Casat amb urgència!" - acaronar dones de 40 anys. "Casat ..." - sospira amb pena les dames de 50 a 60 anys. El desig irreprimible de que les dones estiguin sempre lligades pels lligams d'Hymen és rellevant a qualsevol edat. Però si els encantadors joves somien amb els somnis romàntics del matrimoni, les dones més madures es guien pel càlcul instintiu (rellotge biològic) i la realització femenina (jo sóc la dona). Avui dia, les dones solteres no són considerades autosuficients, i fa unes poques setmanes la societat posaria un estigma insultant: "Old Maid!"\nEl segle ha canviat: s'ha anat fent més emancipat, la moral ha canviat; s'han anat afluixant amb més llibertat, però les dones segueixen sonant una alarma si el seu anell atresorat no apareix en el dit anular a temps. Per què són "totes les amigues en parelles", encara que no són massa bones per si mateixes, no difereixen en intel·ligència particular i no brillen amb enginy? Aquesta pregunta és plantejada per milions de "nenes de llarga data" que busquen raons en si mateixes, en els homes, o fins i tot en la corrupció i l'ull maligne. Per descartar perplexitats sense sentit, els prejudicis i supersticions són cridats pels psicòlegs que estudien la "corona del celibat" social. Sugereixen analitzar els estereotips conductuals de les dones, que els homes no criden a l'oficina del registrador, i esbrinar per què estan intentant casar-se soles i altres no seran empresonats amb esposes legals?\nLa noia, criada en contes de fades sobre princeses, i després en pel·lícules romàntiques sobre l'amor i les novel·les femenines, sovint es converteix en ostatge del model "fabulós" de les relacions. Està esperant el príncep, que la seguirà en un cavall blanc, un Mercedes o un avió i el portarà al Regne llunyà. Anys passen, el príncep passa per laberints de la vida, i la princesa segueix construint-se a si mateixa una fortalesa inexpugnable, que està protegida amb els seus propis "dracs" alimentats per la mà, en forma d'ambicions, una incansable millora personal i reclamacions exorbitants als sol·licitants per a la mà i el cor. El punt culminant del problema: La princesa està segura que si hi ha una dona ideal (és a dir, ella), llavors en algun lloc hi ha un home ideal en tots els sentits. Ella ha estat intentant relacionar-se amb el príncep hipotètic tota la seva vida, creient erròniament que com més perfecta sigui, més possibilitats té en el mercat d'amor d'elit. No obstant això, augmentant el seu "preu", aquesta dona es converteix en una "cosa" exclusiva i costosa que només es pot permetre un cercle molt estret de "compradors".\nSolució de la situació: per descomptat, no s'apressin als extrems i baixin la barra a "com totes les dones normals". Però les creences encara han de redibuixar i començar a actuar. En primer lloc, prendre la iniciativa a les teves pròpies mans i deixar la teva fortalesa. En segon lloc, ampliar el cercle d'interessos i visitar amb més freqüència on hi ha potencials "prínceps". I, en tercer lloc, acceptar un home normal, però prometedor, i desenvolupar-se junts.\n"Vull casar-me, vull casar-me!" No tingueu por, pagaré per tot! ". Les paraules de la cèlebre cançó mostren les tàctiques de moltes dones modernes, que intenten no casar-se, sinó que es casen amb el seu futur marit. Tot el que tenen: la casa: una copa plena, una carrera amb pics conquistats i l'estatus d'una lleona secular. Només en la recerca de l'autosuficiència que imprudentment van descuidar les visites, van trencar els cors enamorats i ara han de cridar llibertat per la solitud. Els homes, per descomptat, admiren els "Amazones", però no es casen amb els que "tenen un bigoti". L'essència del problema: la naturalesa va dotar a l'home de la força, dels instints del defensor, del mantenidor i li va encomanar la missió de cuidar la família. Una dona que pot fer-ho tot, respectarà com un competidor de força igual, però l'altar es farà amb l'altre. Amb el que li permetrà adonar-se del seu potencial natural, que necessitarà la seva ajuda, i prop del qual se sentirà un veritable heroi.\nSolució de la situació: Amazon, que somia amb casar-se, haurà de conformar-se amb el paper de "coll". El cap en la relació sempre hauria de ser un home! No obstant això, no necessita saber que el coll està controlant el cap. Si una dona amazònica era prou forta i prou intel·ligent per tenir èxit, llavors hauria de ser suficient per ser més savi.\nLes dones que creuen que els homes somien amb casar-se només amb nyacheschka sexual - molt equivocades. Els psicòlegs, entrevistant "no cinc minuts" dels marits, van trobar que només el 20% dels homes entrevistats, descrivint les seves núvies, van qualificar de sexualitat la prioritat. Tots els altres van veure en la futura esposa, en primer lloc, les característiques de les senyores piadoses: econòmica, afectuosa, amable, fidedigna, fidel, etc. Cal destacar que més de la meitat van decidir casar-se després de la seva elecció, va ser aprovada per parents propers. No és difícil admetre que és poc probable que els pares, que reconeixin a la seva nora, somien amb veure una bomba sexual al costat del seu fill, seguit d'un coll i un babeig d'un home de 16 a 96. L'essència del problema: Contràriament a la creença popular, els homes prefereixen adoptar-se valent, però no dones sexuals. De manera inconscient, el futur marit vol assegurar-se que la seva esposa continuarà sent fidel a ell, i educarà els seus fills. A més, les dones que gaudeixen d'una major popularitat amb altres homes, pot considerar-se massa atractiu per quedar-se amb ell durant molt de temps.\nLa solució de la situació: si una dona té formes apetitoses, llavors, per descomptat, no s'ha d'ocultar tal bellesa sota el vel. Però és millor posar totes les convexitats i convexitats del cos femení en roba elegant que pugui posar èmfasi en la sofisticació i no exposar la vulgaritat. Una veritable dona sedueix a un home amb encants completament diferents.\nNo és estrany, però solteres són aquelles dones que, sembla, ja estan al peu d'un sol pis a l'oficina de registre. Es tracta d'esposes civils. Totalment superar el llindar de la Casa del Matrimoni i convertir-se en el propietari de l'anell de noces es veu obstaculitzat per la modèstia, el conservadorisme o la paciència inadequada. Els estudis dels mateixos psicòlegs mostren que esperar a la iniciativa dels homes és molt poc fiable. Els matrimonis civils acaben amb un casament, si la iniciativa és presa per les mateixes dones (explícitament o implícitament). A més, les estadístiques argumenten que les possibilitats d'una relació oficial amb una dona que va acceptar "viure junts" més d'una vegada, estan disminuint ràpidament. El punt central del problema: per als homes, un matrimoni civil és sovint un port, on és convenient esperar que ofereixi tant la seva mà com l'amor i una campanya sota la corona. Les esposes civils en aquest cas es converteixen en víctimes de la il·lusió creada, en què la convivència és una garantia d'un segell al passaport. Un home, conscient o inconscientment, no pretén legalitzar les relacions, considerant el matrimoni un major nivell d'obligacions.\nSolució de la situació: Abans d'acceptar l'oferta d'un home per viure fora del matrimoni, la dona ha de calcular quines possibilitats té un matrimoni amb aquest home i si l'oferta per casar-se seguirà. En cas contrari, hi ha un gran risc de reposar aquestes estadístiques, que afirma que després de cinc anys de convivència, les possibilitats de convertir-se en cònjuge es redueixen significativament, i després de set anys - zero.\nCom reaccionar correctament a la seva correspondència sospitosa a les xarxes socials\nConeixement dels homes casats\nLes millors màquines de dones\nCom fer la inhalació a casa?\nSobchak - a la presidència: Maxim Vitorgan es prepara per al paper de la Primera Dama, foto\nSopa verda amb sorrel\nQuè heu de fer per estar sa?\nEntrepans amb esprai i salmó fumat


Almenys cinc localitats de València se sumaran enguany al programa ‘Ciutat Lectora’ – Ciutat Lectora\nAlmenys cinc localitats de València se sumaran enguany al programa ‘Ciutat Lectora’\nLa diputació de València i FULL – Fundació pel Llibre i la Lectura obrin una convocatòria pública per a incorporar almenys cinc localitats de la província al programa ‘Ciutat Lectora’.\n(València, 21/04/2017) El diputat de Cultura de la Diputació de València, Xavier Rius, i el president de FULL – Fundació pel Llibre i la Lectura, Jesús Figuerola, han anunciat aquest matí en la 52 Fira del Llibre que el programa Ciutat Lectora, iniciat en octubre del 2016, obri una convocatòria pública per a incorporar enguany almenys cinc nous municipis de la província.\nCiutat Lectora és un programa del Pla Valencià de Foment del Llibre i la Lectura (PVFLL), que ha promogut i coordina FULL a través d’un conveni amb la Diputació de València. Ofereix un acompanyament durant quatre anys per a la implementació, estratègica i planificada, d’accions municipals de motivació lectora, adreçades a tots els ciutadans i ciutadanes d’una població.\nAmb aquest objectiu, “FULL analitza els punts forts i febles que cada ajuntament té a voltant de la lectura i amb eixa informació dissenyarà polítiques concretes que en milloren els nivells”, ha subratllat Jesús Figuerola. “Es tracta de preparar plans a mida, no extrapolables, per tal de no donar pals de cec en la dinamització de la lectura. En qualsevol política cultural si vols aconseguir un resultat, has de dissenyar primer un pla d’actuació”, ha recalcat.\n“Fa sis mesos començarem les gestions amb els primers municipis que han assumit la iniciativa: Utiel, Catarroja i Alzira”, ha apuntat el president de FULL, qui ha continuat explicant: “Per arrancar es va proposar a ajuntaments amb dinàmiques lectores importants, però a partir d’ara obrim una convocatòria pública a tota la província, ja que, de moment, és la seua diputació la que ens està donant suport. Amb els nous municipis volem arribar a dotze ciutats lectores a la província en aquesta legislatura”.\nCultura, coneixement i foment\nAl respecte, el responsable de l’Àrea de Cultura de la Diputació de València, ha assegurat que “el projecte de Ciutat Lectora és un programa d’acompanyament dissenyat per a estimular la lectura”. La fórmula creada permet la combinació de cultura, coneixement i foment de la indústria editorial en un mateix projecte” ha subratllat. Rius també ha incidit en què la complicitat mostrada pels ajuntaments en aquest projecte “resulta fonamental”, donat que “repercutirà directament en la ciutadania com a principal beneficiària”. “No hi ha cap dubte que la lectura ens fa més lliures”, ha remarcat.\nEl programa està inspirat en diverses experiències semblants en l’estat espanyol, Europa –com els britànics Book Towns– i de Sud-amèrica, “a partir de les quals hem intentat crear un model que ens servisca per a la realitat del nostre model lingüístic”, ha apuntat Figuerola. Una d’elles és el projecte Municipi lector del Consell Català del Llibre Infantil i Juvenil. D’aquest n’adopta la idea de treballar des de la dimensió municipal a partir d’un Consell de Lectura, amb l’assessorament de tècnics especialistes. Tot i així, pretén superar els límits del públic infantil i juvenil i definir accions per integrar el conjunt de la població com a beneficiària i dinamitzadora del projecte.\nEl projecte parteix de la constitució del Consell de Lectura Municipal, organisme integrat per representants dels agents més importants per a la promoció del llibre i la lectura al municipi, com són els centres educatius, les AMPA, la Biblioteca, l’administració municipal, el sector del llibre i les entitats i associacions del municipi. En municipis de més de 20.000 habitants es constituiran dos o més Consells de Lectura. I en el cas que la ciutat tinga més d’una biblioteca se’n pot muntar un per cadascuna de les seues àrees d’influència, per barris o per districtes.\n04/04/2017 /0 Comments/by alquadrat\nhttps://www.ciutatlectora.com/wp-content/uploads/2017/10/unnamed9.jpg 465 700 alquadrat https://www.ciutatlectora.com/wp-content/uploads/2016/10/Logo-300x150.png alquadrat2017-04-04 07:54:142017-10-27 09:31:15Almenys cinc localitats de València se sumaran enguany al programa ‘Ciutat Lectora’\nUtiel, ciutat lectora Bocairent, Ciutat Lectora


(S'ha redirigit des de: Rha)\nA 57° 15′ 05″ N, 32° 28′ 05″ E / 57.25133119°N,32.46796569°E / 57.25133119; 32.46796569\nEl Volga gelat al seu pas per la ciutat de Tver .\nMonestir Nilov a l'illa Stolbnyi del llac Selig, un llac que travessa el riu Volga\nEl riu Volga a Uglich .\nEl riu Volga gelat, al nord de Iaroslavl .\nEl riu Volga a Nizhni Novgorod .\nUn remolcador i la seva Gabarra es creuen amb un vaixell de passatgers a prop de Nizhni Novgorod .\n1 Curs superior del Volga\n2 Curs mitjà del Volga\n3 Curs inferior del Volga\n5 Colonització del riu\n9 Condicionament del curs fluvial\n10 Principals ciutats que travessa\n10.1 Afluents del riu Volga\nCurs superior del VolgaModifica\nEl Volga neix als turons Valdái, a 228 m sobre el nivell del mar, a prop de la localitat de Volga-Verchov'e, a la part occidental de la província de Tver, en un lloc a uns 300 km al nord-oest de Moscou i a uns 320 km al sud-est de Sant Petersburg. En el primer tram té el nom de Seližarovka i és un curt curs d'aigua de 36 km que desguassa primer en el llac Sterzh (18 km²) i després en el llac Seliger (que té una superfície de 212 km² i està a una cota de 205 m). El Volga es dirigeix primer en direcció sud-est, travessant la regió de Valdái fins a arribar a la localitat de Rjev (63.729 hab. El 2002), passada la qual vira cap al nord-est i a partir de la que poden navegar pel riu petites embarcacions de transport de mercaderies. El riu, després d'una mica més de 100 km, arriba Tver (l'antiga Kalinine, fundada el 1135, amb 408.903 hab.), La capital de l'Oblast localitzada a la carretera que uneix Moscou amb Sant Petersburg.\nCurs mitjà del VolgaModifica\nEl curs mitjà del Volga discorre en direcció est-sud-est, creuant la part central de la Rússia europea, i es comença a observar ja la dissimetria, de les seves riberes, que es manifesta més clarament en el curs baix, amb la riba dreta més alta i escarpada, a causa de la presència dels contraforts de les altures del Volga, en contraposició a una riba esquerra més baixa. En sortir de Nizhni Novgorod, el riu vira en direcció est, passant front a Kstovo i rebent per l'esquerra al riu Kerzhenets. Arriba més avall a un altre llarg embassament, el de Cheboksary, de més de 130 km, del qual una part està en la província de Nizhni Novgorod, la part central a la república de Mari El (en la que rep per l'esquerra dels rius Vetluga i Rutka) i la part final a la república de Txuvàixia, on està també la presa, construïda en la dècada dels 1980 (i per a la qual van haver de ser reallotjades unes 20.000 persones). Aigües avall de la presa hi ha les ciutats de Txeboksari (440.621 hab.) I Novotxeboksarsk (125.857 hab.). Després el Volga forma durant un tram el límit natural entre les repúbliques de Txuvàixia i Mari-El, un tros en el qual rep per l'esquerra dels rius Bolshaya Kokshaga, Malaya Kokshaga i Ilet, i per la dreta al Tsivil i en el qual, també en el marge esquerre, hi ha la localitat de Voljsk (58.987 hab.). A continuació el riu s'interna, encara en direcció Est, a la república de Tartaristan, banyant primer la ciutat de Zelenodolsk (100.139 hab.) I després Kazan (1.105.289 hab. ), la capital de la república, ambdues a el marge esquerre.\nCurs inferior del VolgaModifica\nColonització del riuModifica\nÉs durant aquest període quan el Volga es va convertir en la principal via comercial a l'est d'Europa. Controlada pels mongols de l'Horda d'Or aigües avall de Nijni Nóvgorod en el segle XIII. Va ser disputada al segle XV pels Khan de Àstrakhan i de Kazan. En els segles XVI i XVII el Volga sobre el qual hi havia la capital de l'Horda d'Or (Nova Sarai) a prop de l'actual Volgograd - va tenir un paper preponderant en les conquestes dels cosacs que la van fer passar sota el control de Moscou. Després de la presa de Kazan per Ivan el Terrible a 1552 i després la de Àstrakhan a 1556, tot el curs del riu va passar sota el control de l'imperi rus. Per establir la seva influència sobre la regió, es van construir nombrosos kremlins a la riba dreta més escarpada. Entre aquests, alguns van passar a ser grans aglomeracions: Saràtov creada l'any 1590, Tsaritsyne (avui dia Volgograd) a 1589, Simbirsk (avui dia Uliànovsk) el 1648, Samara el 1648. El poblament de la regió va ser encarregat a colons russos, als cosacs i als alemanys que fugien de la seva terra superpoblada i atrets per l'oferta d'instal·lació de la reina Caterina II (1767). El Volga es va convertir en un eix de comunicacions que va facilitar l'extensió russa per Sibèria i per la Mar Càspia en particular, sota Stenka Razin. En aquesta època, la regió del baix Volga estava ocupada principalment per poblacions mongols, turques i finlandeses.\nCondicionament del curs fluvialModifica\nPresa de Ríbinsk(1941)4.550 km²; 25,42 km³; 1100 MkWh;\nPrincipals ciutats que travessaModifica\nAfluents del riu VolgaModifica\nBraç Nom afluent Desembocadura Longitud (km) Conca (km²) Cabal (m3/s)\n↑ «Volga». L'Enciclopèdia.cat. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.\nCoord.: 45° 50′ 30″ N, 47° 58′ 17″ E / 45.84167°N,47.97139°E / 45.84167; 47.97139\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Volga&oldid=25495519»\nDarrera modificació: 23 nov 2020 a les 14:40\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 23 nov 2020 a les 14:40.


PREPROJECTE PRÀCTICUM II by Ru Rug 971 views\nPsicología educativa y rol del psic... by zrceballosv 77214 views\n1. Teresa JuliàUN DECÀLEG PER A LA COL.LABORACIÓ EAP- ESCOLESL´objectiu d´aquest article és mostrar quina pot ser la tasca conjunta de l´escolai l´assessor psicopedagògic. Des del meu punt de vista, l´objectiu final perl´escola i per l´assessor és el mateix: millorar la resposta educativa que esdona als alumnes. Aquesta finalitat comuna unifica els propòsits i pot ferentendre l´escola i l´assessor no en la seva individualitat sinó com un conjunt.Per a millorar la resposta educativa l´escola ha de fer un procés constantd´anàlisi de la pràctica, fer propostes per a canviar allò que no responadequadament a les seves intencions educatives i retornar a l´anàlisi. És,doncs, un procés d´innovació o de renovació constant. S´ha d´entendreaquesta renovació com un procés de reflexió, revisió i adequació de lesconcepcions i pràctiques escolars relacionades amb l´actualització delsconeixements sobre el fet d´ensenyar i d´aprendre els continguts escolars i lestransformacions i demandes socials que es relacionen amb l´escola. Tenir encompte les demandes socials no vol dir pas adaptar-se a qualsevol realitat i/osistema de valors. Un procés d´innovació desenvolupat des de la nostra visióprofessional i el nostre compromís social de pensar en un tipus de ciutadà queha d´actuar en una societat de futur més justa, participativa i solidària.Aquest procés de renovació constant és difícil, però, a l´ensems, engrescadorper a tots aquells que tenen ganes de treballar per un ensenyament de qualitat.Els EAPS, poden i han de col.laborar en aquesta tasca de renovació constant.El marc d´aquesta col.laboració ha de ser ampli. Ha de ser entesa com unprojecte creat per donar resposta a unes finalitats iguals. En aquest sentit l´EAPpot intervenir en qualsevol àmbit, sempre i quan sigui acordat d´una maneraconjunta. Cal que es trenqui l´estereotip de que l´EAP només està a l´escolaper ajudar a millorar la resposta educativa que es dona als alumnes amb n.e.e.L´equip d´assessorament psicopedagògic pot ajudar d´una manera útil en totsels processos que l´escola porti endavant per a millorar la resposta educativade tots els alumnes de l´escola. El que l´escola i l´EAP han de decidir és enquins àmbits i en quins moments pot ser més oportuna i útil la sevacol.laboració.Actualment, amb el repte d´elaborar els projectes curriculars de centre, és unmoment bo per definir millor com ha de ser aquest tipus d´intervenció del´assessor. En aquest sentit he elaborat un "decàleg" d´alguns temes o àmbitscabdals per a mi en el moment de decidir i portar a terme d´una manera més omenys satisfactòria aquesta col.laboració. No pretenc acotar en aquests deupunts el tipus de col.laboració, ans els contrari, pretenc obrir la discussió peraportar-ne de nous o per modificar-los. -4-\n2. Teresa JuliàAquests deu punts són: 1. La finalitat és la mateixa. La tasca és diferent. 2. La pròpia història té un valor de coneixement. Hem d´aprendre i treballar des de la nostra identitat com a professionals de l´ensenyament per anar cap a la creació de noves realitats i identitats. 3. La relació ha de ser viscuda com útil per ambdues parts. 4. La diversitat de maneres de pensar, actuar o sentir del professorat del centre i del propi assessor, com un element enriquidor del treball en comú. 5. Concretar i clarificar la feina de l´assessor. 6. La relació entre la teoria i la pràctica. Paper de l´assessor. 7. El currículum escolar i el seu desplegament com una eina conjunta de treball de l´escola i de l´assessor. 8. La recerca d´instruments i recursos facilita el treball conjunt. 9. L´escola ha de prendre l´iniciativa en la coordinació de serveis o recursos que se li ofereixen. 10. Regular i revisar la tasca conjunta per modificar d´una manera flexible els acords presos.1. La finalitat és la mateixa. La tasca és diferent.L´assessor té la mateixa finalitat de l´escola, però, com és obvi, la seva feina iel seu rol és diferent al del mestre.El psicòleg, quan va començar a treballar a les escoles, feia un treball dediagnòstic dels alumnes amb dificultats, i donava al mestre unes pautes o unprograma de treball per tal de que l´alumne millorés en aquells aspectes que esveien més deficitaris. El psicòleg, doncs, feia un treball d´anàlisi de l´alumne idesprés preparava un programa o unes activitats que li semblaven adients peraquell alumne. El mestre atorgava l´anàlisi i les possibles solucions de lesdificultats de l´alumne al psicòleg, malgrat que després se li feia difícil seguiraquell programa prescrit, en el sí de la classe.En aquests moments, les escoles i els seus mestres -donat que ens movem enun marc curricular obert i flexible- són protagonistes del disseny curricular quefan pels seus alumnes, per tant, pren un paper més rellevant la seva tasca devaloració i programació del que ensenyen, com ho ensenyen i de quines sónles seves finalitats educatives. -5-\n3. Teresa JuliàDins d´aquest marc, l´EAP pot col.laborar a analitzar millor quines són lesnecessitats i quines són les respostes més adequades. És per aquest motiuque l´assessor no pot orientar quina és la tasca a fer amb un alumne o en unaclasse sense tenir en compte o sense saber en quina situació està i, al´ensems, l´escola no pot demanar la intervenció de l´EAP, sense que aquestno conegui o intervingui en el funcionament general de l´escola.Per això és necessari un marc d´intervenció comuna davant de les dificultatsque es troba un centre escolar. Si l´assessor coneix o intervé en les decisionsque pren el centre (PCC, programacions d´aula, criteris d´avaluació, etc.) seràmés fàcil poder treballar conjuntament per donar resposta a les dificultats d´unalumne, d´una classe o d´un cicle. És un treball conjunt on l´EAP i l´escolapoden rebre i oferir ajudes mútues, cadascú des de la seva professionalitat.L´assessor i l´escola poden analitzar conjuntament: els problemes que es plantegen fer hipòtesis de treball conjunt de quines són les possibles solucions decidir quin paper ha de jugar cadascú. decidir el pla d´actuació2. La pròpia història té un valor de coneixement. Hem d´aprendre itreballar des de la nostra identitat com a professionals de l´ensenyamentper anar cap a la creació de noves realitats i identitats.No podem mai desestimar la història que tenim com a professionals i com amembres d´una escola o d´un Equip Psicopedagògic. Hem d´aprendre delsnostres errors, però també dels nostres encerts. Davant de qualsevol propostanova, feta per l´Administració o per qualsevol altre estament, no podem deixarla nostra història i començar de nou.La nostra experiència, els nostres pensaments o els nostres sentiments, formenpart de la nostre identitat i no els hem d´oblidar. Cal reflexionar i millorar oinnovar, recuperant tot el que té de bo la nostra història. No podem caure en elseguiment de modes pensant que la darrera ens donarà la solució a tots elsnostres problemes i dificultats. L´experiència viscuda sempre és plural i diversai, per tant, rica.Hem de valorar críticament la pròpia experiència, però superant el sentiment ipensament de que sabem poc i que constantment ens hem de reciclar. La -6-\n4. Teresa Juliàformació constant no ha de prendre aquest sentit. La formació ha de respectarla pròpia experiència, i ha de respectar els processos personals. El procés deconstrucció de la pròpia realitat mai és lineal ni igual per a tots.Per tant hem de treballar sobre les diferents realitats de cada un delsprofessionals i de cada centre, i treballar cap a la creació de noves realitats iidentitats mitjançant un projecte comú que, vist des d´aquest punt de vista,prendrà el sentit veritable de formació.3. La relació ha de ser viscuda com útil per ambdues parts.L´escola ha de ser conscient de la utilitat de la intervenció de l´assessor i l´hade viure com un col.laborador i ensems l´assessor ha de veure que la sevatasca no cau en sac buit malgrat no sempre respongui a les seves expectativeso a les finalitats de la seva feina.L´escola ha de poder atorgar d´alguna manera el rol d´"expert psicopedagògic"a l´assessor. Ha de confiar en la seva capacitat de professional que pot ajudar,mitjançant les seves aportacions, a millorar els problemes a resoldre. Per altrabanda, també ha de veure que l´assessor no té una vareta màgica quesoluciona qualsevol tema que es presenta. L´assessor pot aportar una altravisió del problema a tractar per trobar la solució conjuntament. Visió que li dónael fet de no està immers en la situació concreta que es tracta.Per altra banda, l´assessor ha d´entendre que els mestres que treballen al´escola són professionals de la seva feina i, per tant, competents en laresolució dels problemes que tenen. Amb el treball comú es pot millorar laresolució d´aquests problemes. Qui sap, però, estar a la classe i treballar ambels alumnes, és el mestre des de la seva professionalitat.L´escola i l´assessor han de trobar aquell marc comú on l´intervenció del´assessor pot ser útil. Que li pot donar aquesta utilitat? el coneixement per part de l´escola d´on i quan és necessària la seva intervenció la decisió conjunta dels llocs i moments on intervenir la flexibilitat de l´assessor i de l´escola la clarificació de rols i responsabilitats el coneixement de la pràctica quotidiana del centre -7-\n5. Teresa Julià les aportacions teòriques de l´assessor la visió del problema des del punt de vista de l´assessor4. La diversitat de maneres de pensar, actuar o sentir del professorat delcentre i del propi assessor, com un element enriquidor del treball encomú.D´una manera il.lusa, sovint pensem que seria més fàcil treballar conjuntamentsi tots penséssim o actuéssim dins dels mateixos paràmetres. Hem vist, através de l´experiència, que això no és possible ni amb els alumnes, ni amb elscompanys d´escola ni en el propi EAP.La diversitat és una component inherent a la humanitat i com a tal pot serenriquidora i útil pel treball en equip. Quan pensem en tractar la diversitat delsalumnes que tenim en una classe, busquem estratègies de treball queafavoreixin l´intercanvi, el treball cooperatiu entre els alumnes i procurem quetothom s´enriqueixi i sigui tolerant i flexible envers els seus companys. Repartimresponsabilitats a través dels càrrecs, fem projectes de treball i vetllem perquètots els alumnes participin i siguin solidaris.Per què no fem el mateix en la relació amb els companys del claustre, o ambels serveis educatius que té el centre? Els mateixos continguts que treballemamb els alumnes de valors, normes i actituds, per tal de que desenvolupin lescapacitats de tolerància, solidaritat, etc., ens poden ser útils per el treball quehem de fer els adults a l´hora de gestionar i tirar endavant el nostre projecte.També nosaltres podem fer un treball cooperatiu per tal de portar endavant elnostre projecte comú, essent flexibles amb els nostres companys, arribant aconsensos que facilitin la feina i utilitzant tot el que sabem per organitzar-nosde la manera que faciliti millor la tasca a fer.5 . Concretar i clarificar la feina de l´assessor.La tasca a fer pels mestres és sempre, en principi, més clara que la que han defer els assessors. El mestre ha d´estar a la classe amb els seus alumnes iprocurar que aprenguin tot el que ell o ella pretengui. No és tan simple comsembla, però. El mestre o la mestra ha de pensar com avalua, què programa icom actua, no solament a la seva classe i amb cada alumne amb concret, sinóque ha de treballar amb l´equip de mestres per tal de pensar i tirar endavant lesintencions educatives que tenen per aquella escola. Programar, actuar, avaluar. -8-\n6. Teresa JuliàL´assessor és un servei educatiu i per tant i, en qualitat de "servei", no té unatasca directa amb els alumnes. Què fa doncs un assessor?. Un assessorassessora als mestres, als equips de mestres, a les famílies o als propisalumnes sobre temes que impliquen al procés d´ensenyament-aprenentatgeUn servei, però, no significa "estar al servei de qualsevol cosa". Aquest serveieducatiu, format per els equips d´assessorament psicopedagògic, té unesfinalitats i uns objectius que venen definits per un marc teòric de referència i perles directrius de l´Administració.Com s´ha dit el principi, la finalitat de l´escola i d´aquest servei educatiu és lamateixa i aquest és el marc on moure´s. Com fer-ho? Cada any, les escolestenen un pla de treball on s´especifiquen totes les tasques que es faran aquellcurs i com es duran a terme. L´EAP també té un pla de treball ons´especifiquen totes les tasques que farà aquell curs en una escola. Aquestestasques depenen, però, dels seus objectius com a servei educatiu i del marged´intervenció que li doni l´escola.Perquè la col.laboració sigui profitosa per ambdues parts, en la negociació delPla de treball de l´EAP s´haurien de complir vàries condicions: 1. Les tasques de l´EAP han de ser concretes i emmarcades en el pla de treball del centre, per tal de que formin part d´un projecte més ampli. 2. El compromís de portar-les a terme ha de ser real per ambdues parts, tenint molt clar els graus d´implicació de cadascú en cada tasca. 3. L´EAP i l´escola han de ser conscients de les pròpies limitacions de temps i de recursos per tal de que les previsions de treball siguin el màxim d´ajustades a la realitat. 4. Cal analitzar els recursos que es disposen per dur a terme les tasques proposades 4. L´escola i l´EAP han de ser flexibles i tolerants6. La relació entre la teoria i la pràctica. Paper de l´assessor.D´una manera més o menys conscient, darrera els arguments i les actuacionscom professionals de lensenyament, sempre hi ha una base teòrica en la qualens fonamentem. Aquesta és fruit de les nostres vivències, de la nostra manera -9-\n7. Teresa Juliàdentendre i dafrontar el treball, la nostra ideologia, del nostre sentit comú.Aquest marc de referència lutilitzem per entendre i explicar el nostre treball, itreuren conclusions més o menys reflexionades i pertinents. Tanmateix i enalguns moments, ens cauen una mica lluny, o veiem lluny, les teoriespsicològiques, pedagògiques, socials, que expliquen els processosdaprenentatge, de relació, etc., dels infants.D´aquesta manera és difícil arribar a uns acords, ja que no es posen en comúels pensaments, ni tampoc es contrasta la pràctica amb els companys i amb lareflexió teòrica.Reflexionar sobre la pràctica, implica fer propostes per canviar alguns aspectes. Aquests processos de canvi cal entendre´ls com un procés de reflexió, revisiói adequació de les concepcions i pràctiques escolars per tal de contribuir a lamillora de la qualitat de l´ensenyament, en referència als alumnes i al seuprocés d´aprenentatge.Val a dir que els processos de canvi comporten problemes d´inseguretat id´incertesa que s´han de comprendre i acceptar.L´assessor psicopedagògic pot ajudar a l´escola a fer aquesta reflexió teòrica,tot ajudant a contrastar la pràctica. L´assessor i els mestres han de tenirpresent que la reflexió sobre la pràctica té la finalitat de millorar la qualitatpedagògica del centre. L´assessor pot facilitar aquesta tasca col.laborant ambels mestres en fer un treball conjunt de : analitzar les dades del que volem millorar en funció de les dificultats que hem vist identificar on és el problema i perquè es dona: comprensió del problema fer un parèntesi entorn els prejudicis o les idees preconcebudes veure la situació des d´un altre punt de vista fer propostes de canvi: resolució del problema analitzar posteriorment aquestes propostesDarrera qualsevol innovació hi ha construcció de cultura professionalinterdisciplinària. En aquesta construcció l´assessor reelabora i ajuda al mestrea fer-ho tot donant-li autonomia, i aquest, per la seva part, aprèn i millora laseva pràctica docent. -10-\n8. Teresa Julià7. El currículum escolar i el seu desplegament com una eina conjunta detreball de l´escola i de l´assessor.En aquests moments de canvi, molts mestres i moltes escoles es troben amb eldilema d´haver d´elaborar els projectes curriculars i, per tant, de llegir-se moltsdocuments i articles que, de vegades, poden ser feixucs o poden posar encontradicció la seva pràctica o el seu pensament. En el moment de començar aelaborar el segon nivell de concreció, alguns mestres veuen una dissociacióentre la prescripció curricular i la seva pràctica, i és aleshores quan no trobenni significat ni sentit a la tasca encomanada per l´administració educativa alscentres escolars.L´assessor pot ajudar l´escola a entendre l´elaboració del PCC i, més enconcret, el desplegament curricular com a mitjà per fer una línia d´escola. Potfomentar que el desplegament sigui un lligam entre la pràctica real de l´escola iel 1è nivell de concreció, proposat per l´Administració. Pot potenciar ladiscussió i la reflexió en lequip de mestres per tal de recollir, elaborar idecidir criteris per arribar a un coneixement compartit.Cal que l´escola abordi el desplegament curricular, en termes de comprensiódel nivell prescrit proposat per l´Administració i la pròpia pràctica del centre.Entendre el nivell prescrit com una proposta fonamentada en unes basesteòriques que en aquests moments poden ser vàlides i que cal desenvolupartenint en compte la pràctica i la "línia d´escola".És important no plantejar la tasca com la resolució d´un problema imposat perinstàncies alienes a la pròpia escola, sinó plantejar-la com una reflexió i presade decisions en relació a les intencions educatives del centre, o sia, en lescapacitats que pretenem desenvolupar en els nostres alumnes mitjançantl´aprenentatge d´uns continguts.És quasi imprescindible que tots els professors s´impliquin d´una manera realen aquest procés ja que el desplegament curricular ha de recollir elements deconsens de tots els mestres i no pas de la majoria de claustre. Tot i això calrespectar, però, els diferents graus d´implicació dels seus membres.Per encetar o per continuar el desplegament curricular és bo proposar untreball conjunt de: autoavaluació que haurà de realitzar-se a lentorn de qüestions concretes que preocupin a l´escola, i que pensem que no estan resoltes. recollida de totes les decisions comunes que ja té el centre i que puguin ser el punt de partida per el desplegament curricular. -11-\n9. Teresa Julià anàlisi de tots els components del currículum (objectius generals, continguts, objectius terminals) (criteris metodològics i d´avaluació) des d´una doble perspectiva: la prescripció curricular de l´Administració, concretada en el primer nivell de concreció i les orientacions didàctiques de les Àrees. la pròpia pràctica del centre, concretada en el que ja tenim consensuat, el què fem i el que ens sembla que no tenim resolt.8. La recerca d´instruments i recursos facilita el treball conjunt.Com ja s´ha dit abans, el fet de tenir organitzada i estructurada la feina decadascú facilita el treball. De totes maneres, i per tal de poder gestionar i portarendavant una feina comuna són necessaris d´altres recursos o instruments queen aquests moments són a l´abast de l´escola, però que estan infrautilitzats ocal anar a buscar. Hem d´analitzar els recursos a la llum dels objectius quepretenem aconseguir, per tal de guanyar en eficàcia. En aquest sentit l´EAP il´escola, o l´equip que la gestiona, han de facilitar al claustre les einesnecessàries per tal de poder fer la tasca encomanada. Uns quants factorsimportants en aquest sentit són: Vigilar que les formes d´organització responguin als objectius proposats Potenciar i utilitzar al màxim els recursos personals de la pròpia escola, tenint en compte les competències individuals de cadascú i així afavorir la participació de tothom. Fer intercanvi d´experiències en d´altres escoles, quan es tracta de renovar o canviar algun aspecte de l´escola. Les experiències dels altres ajuden a millorar la nostra. Demanar els recursos formatius necessaris per tirar endavant el projecte de treball Elaborar tots els documents que calgui perquè la informació i la comunicació del que s´està treballant sigui a l´abast de tothom. Recollir tots els documents escrits ja elaborats pel centre que facin referència a qualsevol aspecte tractat i consensuat. Elaborar documents escrits de temes ja tractats, que ajuden a fer línia d´escola i faciliten la incorporació de nous professionals.En aquest sentit l´EAP pot facilita el coneixement d´experiències i documentselaborats per d´altres escoles que poden ser d´utilitat per la tasca a fer. -12-\n10. Teresa Julià9. L´escola ha de prendre l´iniciativa en la coordinació de serveis orecursos que se li ofereixen.A l´escola intervenen serveis educatius o recursos de la comunitat i cadavegada més, és necessària la seva coordinació per tal d´evitar el solapamentde funcions. Sobre el paper escrit sembla clar quina és la feina de cadascú,però en el moment del treball es provoquen situacions conflictives i de vegadesdifícils de resoldre.Cal un esforç de cada servei per tal d´evitar aquest solapament de funcions,però l´escola i el seu equip directiu ha de prendre un paper protagonista enl´organització d´aquests serveis en el seu centre. Hi ha experiències reeixidesd´equips directius que organitzen unes trobades periòdiques d´aquests serveisper tal de coordinar el treball a fer. D´aquesta manera, en lloc de restar,l´escola multiplica el resultat del treball de cada servei. Cada servei, però, ha detenir clares les seves funcions i fer un esforç per tal d´entendre el punt de vistadels altres.10. Regular i revisar la tasca conjunta per modificar d´una manera flexibleels acords presos.Com ja s´ha dit al principi és important elaborar un pla de treball conjuntconsensuat i realista. De totes maneres i durant el curs es poden provocarsituacions que obliguin a modificar i o revisar el pla de treball.S´han de crear espais per veure en quins moments la col.laboració es fa difícil ivalorar quins són els errors o les dificultats amb que ens trobem. Lescomunicacions entre l´EAP i l´escola han de ser el màxim de fluides ifuncionals. Cadascú ha de poder explicitar el seu punt de vista per tal d´arribara uns acords.L´EAP ha de saber en quins moments i en quins llocs és necessari retirar elseu ajut, ja que l´escola és prou autònoma per gestionar aquell projecte, sensela intervenció de l´assessor.També és important que l´escola valori en quins moments i llocs és necessaril´ajut d´un assessor i en quins pot ser una tasca assumida per l´escola. Peraixò cal trobar espais per valorar els processos que s´estan seguint, veure les -13-\n11. Teresa Juliàdificultats que sorgeixen i buscar, d´una manera conjunta, la solució mésadequada.BIBLIOGRAFIABASSEDAS,E. (1989). "El asesoramiento psicopedagógico: una perspectivaconstructivista". Cuadernos de Pedagogia, 168, 78-81.DEL CARMEN,L., ZABALA,A. (1992) "Guia per a l´elaboració del projecteCurricular de Centre". Barcelona ICE/GRAÓ.HERNANDEZ,F. (1992). "la cultura de la reflexión y la planificación delcurrículum". Aula de Innovación educativa,3, 56-59MAURI,T.(1994) "Las tareas de los grupos de intervención en la elaboración deproyectos curriculares". Aula de Innovación educativa, 27, 9-12.SOLÉ, I. (1994). "El asesoramiento en el proceso de elaboración y revisión delos proyectos curriculares. Cuadernos de Pedagogia,208 -14-


'Odd Youth + Out': dues mirades fotogràfiques en una única exposició | Barcelona Cultura\n'Odd Youth + Out': dues mirades fotogràfiques en una única exposició\nDos en una. Veniu abans del 3 de març a La Hormigonera i podreu gaudir de dues mirades fotogràfiques, les de Macarena Catalán i Tania Sierras, en una doble exposició. Benvinguts a Odd Youth + Out.\nLa Hormigonera és un espai de coworking del barri de Sants que també inclou una associació de tipus cultural. L'associació aplega creadors de diverses sensibilitats artístiques i organitza des d'exposicions a projeccions cinematogràfiques, entre d'altres activitats.\nAquests dies, el centre posa en comú els projectes paral·lels de dues fotògrafes que treballen a la nostra ciutat. Són dues artistes que projecten mirades personals sobre la vida nocturna barcelonina, però també sobre personatges diversos o espais que adquireixen un caràcter oníric.\nMacarena Catalán investiga en la identitat individual i col·lectiva des d'un vessant antropològic i sociològic, però sempre sotmetent-se als dictats de la fotografia documental. Així, mostra unes peces en les quals queden reflectides les subcultures actuals en una tria d'imatges a les quals, com si llegíssim un llibre il·lustrat, no els falten els peus de foto que ofereixen explicacions addicionals.\nPer la seva banda, Tania Sierras ens mostra les seves imatges nocturnes, en les quals sovint incorpora un element misteriós i de somni que atorga a les imatges d'espais urbans i als retrats un caràcter de vegades màgic i sempre extremament suggerent. Si veient les fotos us vénen al cap imatges dels films de David Lynch o de Gaspar Noé, possiblement és que heu connectat amb la manera de mirar de l'autora.\nSi voleu més informació sobre La Hormigonera o sobre la doble exposició Odd Youth + Out, consulteu aquests enllaços.


Diari d'un jove maniàtic: 15 anys sense Guillem Agulló!\n15 anys sense Guillem Agulló!\nRecorde aquell dia que hem van explicar qui era Guillem Agulló, crec que tindria com 13 anys (l'any 2000 pot ser) feia tant sols 7 anys que Guillem se l'havien emportat per sempre. La veritat que hem vaig quedar prou sorprés de com l'havien assassinat, tenia 13 anys i començava a empapar-me de tot allò que m'envoltava. A casa alguna volta m'han parlat d'ell i hem deien que la resposta al carrer havia sigut burtal però que com sempre, la premsa havia manipulat i que una volta ja no "interessava" s'havia quedat en l'oblit la seva mort. I , com passa el temps de pressa, avui 11 d'abril del 2008, fa 15 anys de la seva mort.\nAhir per la vesprada vaig assistir a una xerrada al Terra que organitzava Maulets, on trobavem als companys de Carlos de Madrid, a un ex-militant de Maulets i als familiars de Guillem. La veritat que va ser una xerrada molt emotiva, on els sentiments i el records a Carlos, però sobretot a Guillem, ens posaren els pels de punta. Personalment, hem va ensissar amb les seves paraules el pare de Guillem. Mai l'havia vist i sempre m'havien dit que era un home molt "canyero" i que no es callava res, tot i el gran colp que s'havia pegat. I la veritat, que ho vaig poder comprovar. De les seves paraules destacaria una frase que hem va agradar i que hem va fer reflexionar molt. Guillem, el pare, va dir que no calia que idealitzarem a Guillem Agulló, que conforme va ser ell haguera pogut ser un altre company seu, que a ell no el van matar per ser ell sinó pels seus ideals antiracistes, antifeixistes i per un canvi social radical. I ahi, vaig vore la força en que els seus pares seguixen avant, on gran part de la societat ha deixat en un calaix aquest fet i que tant sols és recordat pels seus antics companys i els que hagueren sigut els seus nous companys de lluita.\nEnguanyt, ja fa 15 anys que ens el van emportar, i la impunitat d'aquest estat s'ha saldat amb més de 600 agressions al nostre país Valencià. Les agressions van des de gravades d'esvàstiques al company de Castelló, apunyalaments, atacs al Terra, etc, que venen sempre acompanyades per la indiferència mediàtica i governamental... Per molts anys que passen, Guillem, com tots els altres companys assassinats per defensar unes idees revolucionàries i antifeixistes, sempre estaran al nostre cap i al nostre cor. La memòria de la seva lluita ha de seguir sempre cap endavant i per això, totes i tots hem de seguir-la per a fer-li l'homenatge que es mereix Guillem Agulló: la victòria revolucionària i independentista!\nTemàtica Antifeixisme, Dietari, Internacionalisme, Països, València\nRealment la xerrada d'ahir no ens va deixar a ningú indiferents. Va ser molt emocionant i a mi personalment em va posar la pell de gallina diverses vegades.\nResulta increïble que les dues morts tinguen quasi 15 anys de diferència però, en canvi, la situació política que les envolta és pràcticament la mateixa. Ara, igual que abans, els feixistes prenen els carrers, ens ataquen i mai els passa res. No és sols que els òrgans de govern giren el cap i facen com si no veieren, és que aquesta plaga nazi compta amb el recolzament secret de la policia, la guàrdia serril...\nPerò tot açò ens ha de fer agafar forces, hem de tindre consciència que serà un camí dur, difícil i llarg. Però un llarg viatge comença amb el primer pas i ja hi ha gent que va començar aquest viatge com Guillem Agulló, com els seus companys i com tantíssima gent abans d'ells. La nostra tasca és continuar el viatge, aplanar el camí per a les noves generacions i seguir recordant que el camí de la punxa conclou sempre en la rosa.\n11 d’abril de 2008 a les 12:44


Moltes empreses anuncien literalment la seva sortida del negoci amb una senyalització de baixa qualitat. Sembla que aquestes empreses no s’adonen de l’impacte altament negatiu que pot tenir aquest tipus de senyalització. Un estudi recent realitzat pel doctor James J. Kellaris del Lindner College of Busin ...\nEls rètols led exterior no només estan en tendència, sinó que són mitjans per promocionar el vostre negoci. Si sou propietari fins i tot d’una petita parada, aquest és el vostre negoci i és molt important que crideu l’atenció dels vostres clients potencials. Com que vivim en una època moderna, els dies d’han ...\nLes investigacions indiquen que la senyalització LED exterior exerceix un paper clau en la decisió d’un client o d’un client potencial d’interactuar amb el vostre negoci. Gairebé el 73% dels consumidors van dir que havien entrat a una botiga o negoci que mai havien visitat abans basat simplement en el seu rètol. El vostre rètol exterior sol ser el vostre avet ...


La paradoxa del turisme | Opinió | Indicador d'Economia\nLa paradoxa del turisme\nÉs paradoxal que la turismofòbia arreli a un país on aquest sector representa una part molt important del seu PIB\nFa uns dies, un destacat representant d'una destacada família dedicada al negoci hoteler em traslladava, al costat de la piscina d'un dels seus destacats resorts, on he tingut el privilegi de passar uns dies de descans (crec que merescuts, però això és opinable), el que ell anomenava una "paradoxa existencial". El neguit d'aquest empresari era que, malgrat haver aportat creixement econòmic, ocupació i riquesa al seu estimat territori natal, sempre havia trobat millor acollida i més facilitats a la llarga llista d'altres àrees del món on el seu grup hoteler ha fet inversions. En la meva humil opinió, l'explicació d'aquesta paradoxa és un fenomen profundament arrelat a la nostra manera de ser: la preocupació, de vegades un xic garantista, per l'impacte negatiu de les activitats econòmiques. Una virtut que, darrerament i per efecte de diverses disfuncions molt centralitzades a la ciutat de Barcelona (i molt ben aprofitades per algunes ideologies oportunistes), ha degenerat en la denominada turismofòbia.\nCertament, és paradoxal que la turismofòbia arreli a un país on el turisme representa una part molt important del seu PIB. I que això condicioni, per allò de l'electoralisme, les polítiques de les administracions. El turisme l'impulsa la iniciativa privada, i així ha de ser. Però necessita, i molt, complicitats en l'àmbit públic. El sentit de la geopolítica és precisament aquest: que els Estats defensin amb la seva política les seves activitats econòmiques principals, les que creen més riquesa i afavoreixen el progrés. Ens hi posem com ens hi posem, a Catalunya i a la nostra demarcació, el turisme és i serà una d'elles (afortunadament no l'ùnica, perquè això si seria un risc). L'allotjament il·legal, l'encariment de l'habitatge, els impactes mediambientals, el turisme de borratxera... tot són efectes nocius reals, però que es poden pal·liar amb les adequades regulacions i complicitats entre el sector i les administracions. Això sí, tot plegat serà possible si apartem els debats maximalistes i puritans de turisme sí o turisme no i afinem a l'hora de prendre mesures que configurin un model sostenible, realista i competitiu. Aquest ha de ser el debat.\nLa col·laboració público-privada a la Costa Daurada és un model d'èxit. Però no està exempt d'assignatures pendents. Algunes d'elles són: una lluita més decidida (i més sancionadora) contra l'allotjament il·legal, més agilitat burocràtica per tramitar les inversions, garantir les millors infraestructures de telecomunicacions (la connexió de qualitat és una exigència clau dels clients i és difícil de garantir sense fibra òptica), l'aplicació estricta de les ordenances contra l'incivisme, el transport públic i les infraestructures... I el transcendental microurbanisme: una destinació de primer nivell amb hotels de cinc estrelles no pot tenir voreres i carrers de tercera.\nTotes aquestes demandes no són tractes de favor o regals, com podria dir algun turismofòbic. Es tracta senzillament de millorar el marc regulatori i l'entorn per conciliar el creixement del sector amb la societat autòctona. El sector de l'allotjament de la Costa Daurada ha invertit 260 milions en els últims 4 anys per fer una destinació millor. Una inversió privada que redunda en qüestions d'interès general: l'ocupació i el creixement econòmic. Seria una paradoxa que els responsables del bé públic no ho tinguin prou en compte.


Un altre Londres\n181 lectures 0 Comentaris Imprimir Enviar notícia +A\n26/07/2012 Un altre Londres\nUna exposici� a la Tate Modern repassa el Londres del 1930 a 1980 a trav�s de l’�ptica de grans noms hist�rics de la fotografia internacional.\nEntre els anys 1930 i 1980 alguns dels millors fot�grafs del moment, com Henri Cartier-Bresson, Robert Frank, Dora Maar, Bill Brandt o Irving Penn es van despla�ar a Londres per retratar-ne la seva ess�ncia.\nL’exposici� 'Another London' permet veure la capital anglesa en una �poca en qu� va ser especialment din�mica, diversa i plena de contrastos. Aquestes particularitats les van saber captar molt b� aquests fot�grafs, tot i que per ells era una ciutat forana.\n180 fotografies per copsar la identitat brit�nica a trav�s d’imatges que qualsevol visitant podia tenir al cap, com els autobusos vermells o els barrets de bomb�. Aquestes fotografies, juntament amb les que documentaven la poblaci� urbana pobra que sobrevivia per la ciutat, com els artistes o m�sics de carrer i els captaires, permeten fer una mirada enrere i aproximar-se a un fragment molt important de la hist�ria londinenca del segle XX. X (0 en total)\tOpini sobre la not�cia que acaba de llegir.


Dimecres XXXII durant l'any\nText de l'Evangeli (Lc 17,11-19): Un dia, tot fent camí cap a Jerusalem, Jesús (...) digué: «¿No eren deu, els qui han quedat purs? ¿On són els altres nou? ¿No n'hi ha hagut cap que tornés per donar glòria a Déu fora d'aquest estranger?». I li digué: «Aixeca't i vés-te'n: la teva fe t'ha salvat».\nLa pregària d'acció de gràcies\nAvui, imitem el leprós guarit, que torna a Jesús a donar-li gràcies? De fet, només «un d'ells, quan s'adonà que havia estat guarit, va tornar enrere glorificant Déu». Jesús troba a faltar els altres nou. Sant Agustí donà la següent sentència: «‘Gràcies a Déu!’: no hi ha res que hom pugui dir amb major brevetat (...) ni fer amb major utilitat que aquestes paraules».\nCom en altres circumstàncies, Jesús pronuncia l'expressió: «La teva fe t'ha salvat». És la fe la que salva l'home, tot restablint-lo en la seva relació profunda amb Déu, amb si mateix i amb els altres; i la fe es manifesta en l'agraïment. Qui sap agrair, com el samarità guarit, demostra que no considera ho tot com quelcom degut, sinó com un do que, inclús quan arriba a través dels homes o de la naturalesa, prové en definitiva de Déu.\n—La fe requereix que l'home s'obri a la gràcia del Senyor; que reconegui que tot és do, tot és gràcia. Quin tresor s'amaga en aquesta petita paraula: "gràcies"!


Ofertes – El racó de la Delfi\nAquest nadal t’ho portem a casa!!\nVols estalviar-te les cues, i comprar còmodament des de casa? Doncs entra a la nostra web ho tens tot en un sol clic, i per compres superiors a 25€ t’ho portem a casa gratis!\n*Oferta vàlida fins el 06 de Gener\nPer nadal….El Racó de la Delfi!\nPer aquestes festes, i en aquests moments, sabem l’important que és ajustar-se en preu, sense renunciar a la qualitat del Racó! Per això us oferim uns preus de festa!! Perquè no falti de res en aquests dies…\nDescarrega’t Buzoneo Nadal 13\nOferta vàlida 15.11.14 al 04.01.14\n5€ de descompte només per registrar-te\nNomés, has de fer clic a usuaris i quan vulguis comprar rebràs 5€ de descompte automàticament només pel fet d’haver-te registrat!\nA més podràs rebre infos, promos…a través de la nostra newsletter.\nAquest més el millor del mar…..només per tu\nAl Racó, qualitat al millor preu:\nOfertes Racó Octubre’13\nLes ofertes del raco-Setembre 2013\nLes ofertes del Racó-Setembre’13


Sueca se suma a la celebració de la Setmana Verda Europea | infoniu\nLes regidories de Medi Ambient i Educació de l’Ajuntament de Sueca han volgut sumar-se a esta efemèride amb una sèrie d’activitats destinades als i les més joves\nDel 31 de maig al 4 de juny, s’està celebrant la Setmana Verda Europea i, des de les regidories de Medi Ambient i Educació de l’Ajuntament de Sueca, han volgut sumar-se a esta efemèride amb una sèrie d’activitats destinades als i les més joves, en este cas, a l’alumnat de 6é de Primària i 1r d’ESO de tots els centres escolars de la localitat.\n“Considerem que la finalitat és molt important i, per això, des de les dos regidories, i al llarg d’esta setmana, repartirem entre l’alumnat uns quaderns amb activitats pràctiques perquè puguen treballar-los en classe i els ajuden a entendre millor, i a actuar, davant la situació d’emergència climàtica”, ha explicat el regidor d’Educació, Joan Carles Vázquez.\nJunt al quadern d’activitats, s’entregarà a l’alumnat uns fullets informatius sobre la importància de protegir el corriol camanegre, una espècie d’ocell característic de les platges i arenals costaners.\n“La nostra intenció és que coneguen esta espècie, la importància que té i quines són les seues necessitats per a poder sobreviure”, ha assenyalat la regidora de Medi Ambient i Benestar Animal, Carmen Pérez, qui ha afirmat també que, a més, se’ls entregarà informació sobre com actuar per a evitar la propagació del mosquit tigre.\nAixí mateix, des de les dos regidories entregaran a cada centre, gràcies a la col·laboració del Consorci Ribera i Valldigna, el llibre titulat Desfem, de Dani Miquel, que té per objecte conscienciar sobre la necessitat de protegir la naturalesa i el medi ambient gràcies als xicotets gestos que tots podem fer diàriament a casa o en el col·legi.\nRepte dels Taps\nFinalment, des de les dos regidories s’ha proposat a tots els centres escolars que participen en el ‘Repte dels Taps’, mitjançant el qual, tot l’alumnat que ho desitge, pot participar recollint i entregant en el seu col·legi taps de plàstic, “facilitarem als centres escolars uns depòsits de cartó perquè recullen els taps de plàstic que entreguen els xiquets i xiquetes. Posteriorment, eixe material serà reutilitzat per a construir bancs que instal·larem en diferents llocs de la ciutat. D’esta manera, l’alumnat podrà comprovar com la seua bona acció, consistent a recollir residus que anaven a ser rebutjats, pot transformar-se en nous objectes d’utilitat per a tots i totes”, ha explicat Joan Carles Vázquez.\nPer la seua banda, Carmen Pérez ha assenyalat que “l’objectiu d’esta acció és posar en valor l‘economia circular, partint d’un residu poder construir coses noves sense haver d’utilitzar més matèries primeres”.\nTags:ajuntament de suecamedi ambientsueca\nOliva organitza unes jornades per a elaborar el nou Reglament de Participació Ciutadana del municipi


Ryanair volarà a Milà i Frankfurt des de l'Aeroport de Lleida-Alguaire ! directe!cat\nEconomia Última actualització Divendres, 18 de desembre de 2009 10:32 h\nLa companyia aèria Ryanair ha anunciat aquest divendres a la capital del Segrià que volarà a Milà i Frankfurt des de l'Aeroport de Lleida-Alguaire que s'ha d'inaugurar el pròxim 17 de gener. L'anunci l'ha fet el director de Noves Rutes de Ryanair, Ken O'Toole, en una roda de premsa on també hi ha participat els membres del consorci de l'aeroport, que és el primer que construeix la Generalitat.\nEn concret, Ryanair operarà amb els aeroports de Milà-Bèrgam, a cinquanta quilòmetres de la ciutat italiana, i l'aeroport de Hahn a la ciutat alemanya de Frankfurt. Recordem que la companyia Vueling ja va anunciar que també operaria des d'Alguaire, en aquest cas, amb un vol a París.\nLa companyia Ryanair també ha explicat que l'aeroport de Lleida es vendrà a través de la marca comercial 'Lleida-Pirineus' esdevenint així l'únic aeroport del país que no es vendrà sota la marca 'Barcelona', tal com passa amb els de Girona i Reus. Així mateix, Ryanair ha assenyalat que els bitllets de Milà i Frankfurt es començaran a vendre a través de la seva pàgina web a partir d'aquesta mitjanit.\nVueling i Ryanair, primeres companyies que operaran al Lleida-Alguaire 07.12.2009.\nNadal avança que el Lleida-Alguaire no rebrà vols amb esquiadors aquesta temporada 27.11.2009.\nEls retards de l'Aviació Civil espanyola podrien retardar l'inici de vols comercials al Lleida-Alguaire 26.11.2009.\nEl Lleida-Alguaire, al servei de Madrid 18.11.2009.\nL'Aeroport d'Alguaire començarà a funcionar només els caps de setmana 01.11.2009.\nSpanair preveu volar a Lleida-Alguaire un cop la companyia millori la situació 27.09.2009.


Les famílies poden obtenir a la xarxa informació completa i detallada de mainaderes disponibles a la seva localitat, i també contactar amb altres pares per a compartir els seus serveis\nPares busquen persona afectuosa, responsable, educada, pacient, amb iniciativa, puntual, ferma, preferiblement amb titulació, idiomes i, per descomptat, amb experiència i referències perquè cuidi els seus fills.\nEl procés de cerca i selecció d’una mainadera que es faci càrrec dels petits de la casa durant unes hores al dia posaria en un compromís l’expert més prestigiós en selecció de personal. I és que trobar la cuidadora de nens idònia, que compleixi tots els requisits que exigeix la família, és una tasca dura i complicada.\nPer a començar la cerca, l’opció a què recorren els pares amb més freqüència és el “boca a boca”; és a dir, indagar en el seu entorn més proper per obtenir recomanacions o referències d’una candidata adequada.\nUna altra pràctica habitual és consultar el personal de l’escola o guarderia on van els fills sobre la seva disponibilitat per a fer hores extra a la llar o sobre altres possibles cuidadores que coneguin. Tot i això, aquests canals de cerca no sempre donen resultat. En aquest cas, hi ha altres alternatives.\nInternet, una opció més\nA través de diverses plataformes virtuals, avui dia les famílies poden buscar i seleccionar a Internet els perfils de mainaderes que s’ajustin millor a les seves necessitats. En alguns casos, són webs especialitzades en les quals els candidats per a cobrir un lloc de mainadera s’han triat prèviament.\nUn exemple n’és Nidmi. Segons la creadora d’aquesta plataforma, Montse Piquer, els assistents que s’anuncien passen els filtres del seu equip de selecció de personal. A partir d’aquí, els pares poden utilitzar el cercador per a consultar els perfils disponibles o optar per una selecció personalitzada després de detallar les seves preferències.\nAltres portals funcionen només com a punt de trobada entre famílies i cuidadores, a manera del clàssic tauler d’anuncis, però amb tots els avantatges tecnològics que ofereix la xarxa. La geolocalització per a buscar les candidates més properes, la visualització d’imatges i fins i tot els vídeos de les aspirants o l’accés directe a les opinions i experiències d’altres famílies són alguns dels valors afegits que aporten aquestes pàgines.\nAmb tot, cal tenir clar que es tracta d’un lloc d’anuncis i que no substitueix l’interessat a l’hora de contractar una mainadera o de fer les comprovacions necessàries, tal com apunta Alexis Deneux, pare de tres nenes i impulsor d’una altra plataforma d’aquest tipus denominada Topnanny.\nAixí i tot, algunes d’aquestes webs disposen d’eines d’ajuda com a referències, identitats validades o xarxes socials de les candidates perquè hi augmenti la confiança del progenitor. A més, tot sovint, aquests taulers virtuals ofereixen l’opció de posar en contacte dues famílies entre si per a compartir cuidadora i, així, estalviar costos i fomentar les relacions socials dels seus fills amb altres petits.\nSis webs per a buscar mainadera:\nQuierocanguro. Aquesta web, activa també a Holanda i a Itàlia, es defineix com un lloc de trobada en línia entre pares, cangurs i mainaderes d’una mateixa zona. Per a accedir a la llista de cuidadores o de famílies disponibles, tan sols és necessari inscriure-s’hi de forma gratuïta i assenyalar les característiques de la candidata que es busca. Per a contactar amb els perfils de les aspirants és necessari subscriure’s a l’opció premium (un mes són 10 euros).\nTopnanny. Mainadera particular o compartida, mares de dia, cangur ocasional o au pair són els perfils que es poden trobar en aquesta web que permet seleccionar i contactar les candidates sense cap cost.\nCanguroencasa. El servei d’aquest tauler virtual és gratuït i deixa buscar i contactar amb les aspirants o publicar un anunci que detalli les necessitats específiques de la família. Els perfils de les mainaderes inclouen informació personal, disponibilitat, horaris i opinions o referències.\nNidmi. Amb més de 13.000 candidates en la seva base de dades, aquesta pàgina especialitzada en la selecció de personal en línia ofereix a les famílies la possibilitat de consultar gratis la informació bàsica de les mainaderes validades prèviament pel seu equip o accedir a les dades detallades i l’opció de contactar mitjançant el pagament d’una quota (15 euros al mes).\nYoopies. Les famílies poden fer servir aquest portal per a trobar la seva mainadera idònia utilitzant fins a 50 criteris de cerca diferents. El registre gratuït permet contactar amb un sol perfil i l’opció premium (6,90 euros al mes), contacte il.limitat i accés a opinions i referències.\nBePoppins. Aquesta plataforma funciona com una agència de selecció de mainaderes a la xarxa. Ells s’encarreguen de triar, entrevistar i gravar un vídeo de presentació de cada candidata per a facilitar l’elecció de les famílies. Els seus serveis tenen un cost d’1,99 euros per hora per a les cangurs i de 149 o 199 euros per als contractes de mitja jornada o completa (aquests costos no inclouen el salari de la mainadera).