A l'ombra del crim: Cazeneuve i la revenja dels desvalguts, d’Oriol Molas i Ferran Grau\nCazeneuve i la revenja dels desvalguts, d’Oriol Molas i Ferran Grau\nCazeneuve i la revenja dels desvalguts, publicada per Capital Books el mes de febrer d’enguany i escrita a quatre mans per Oriol Molas i Ferran Grau, és la primera entrega de la sèrie protagonitzada per Enric Cazeneuve, el primer detectiu de la ciutat de Barcelona. Ambientada el 1909, durant els esdeveniments de la Setmana Tràgica, es tracta d’una ficció agradabilíssima de llegir que, personalment, m’ha fet passar una estona fantàstica.\nAmb el rerefons històric esmentat, referències reals molt interessants (especialment destacable la menció de l’article silenciat a l’època “La ciutat del perdó”, de Joan Maragall), una ambientació curosa i ben documentada i unes descripcions mesurades, el text resulta fàcil de llegir. Parlem d’un procedural d’època, que no deixa d’homenatjar Sherlock Holmes i que està farcit de picades d’ullet, algunes impagables.\nEl to és proper, permet somriure malgrat la truculència dels crims, i mostra un especial interès en la versemblança i en la construcció dels personatges. No se’ns escapa que els autors han volgut crear uns protagonistes amb qui ens puguem identificar i als quals puguem estimar. L’esforç és evident i ho aconsegueixen. És la llavor que justificarà que ens hi enganxem de cara a nous episodis. Ara tots estimem Cazeneuve, en Cinto, la Filo i l’Enriquet, a qui li auguro un futur prometedor.\nTanmateix, no és un text banal ni humorístic, malgrat el to lleuger. La crítica associada al cas dels diversos assassinats és punyent. El ressò feminista i de justícia poètica sura pertot, inclòs en un final que aplaudeixo especialment.\nEn fi, que ja estic esperant la pròxima. S’agraeix trobar obres ben escrites i coherents, i més amb la dificultat afegida de la doble autoria. Sí, s’agraeix molt, negrots.\nPublicat per Anna Maria Villalonga a dimecres, de setembre 12, 2018\nEtiquetes de comentaris: Ferran Grau, novel·la en català, novel·la negra en català, Oriol Molas, ressenya\nDoncs ja l'he posat a la llista. Crec que m'ho passaré força be llegint-lo.\n20 de setembre de 2018, a les 22:14\nLa meva novel·la "La dona de gris" traduida a l'it...\nCazeneuve i la revenja dels desvalguts, d’Oriol Mo...


MOCIÓ DEL GRUP MUNICIPAL DE CIUTADANS: TRANSPORT PÚBLIC I FERROVIARI AL CAMP DE TARRAGONA I A LA COSTA DAURADA — Ajuntament de Tarragona\nEsteu aquí: Inici › L'Ajuntament › Govern › Grups municipals › Grup Municipal C's › Mocions i precs › MOCIÓ DEL GRUP MUNICIPAL DE CIUTADANS: TRANSPORT PÚBLIC I FERROVIARI AL CAMP DE TARRAGONA I A LA COSTA DAURADA\nCom tots sabem, la situació actual del transport públic en general, i especialment ferroviari al Camp de Tarragona i a la Costa Daurada ha estat una problemàtica pels diferents agents implicats del territori.\nEn aquest cas, la manca de definició d’un projecte consensuat i definit per part de les administracions públiques implicades, així com la manca d’entesa entre la Generalitat de Catalunya i el Ministeri de Foment ha provocat un greu perjudici per als ciutadans de la província i turistes que visiten les nostres ciutats.\nÉs així com després de 10 anys la problemàtica del transport ferroviari continua essent objecte de lluita partidista entre els grups polítics que governen a les ciutats, a Catalunya i al govern central. De la mateixa manera, s’ha decidit de forma unilateral per part del Ministeri de Forment ubicar l’estació central de la Costa Daurada al municipi de Cambrils, deixant amb un paper secundari i marginal estacions com Tarragona, Salou o Port Aventura, que són les estacions amb més volum de passatgers i turistes.\nEl passat plenari de l’Ajuntament de Salou, celebrat el dia 1 de juny va aprovar una moció presentada pel grup municipal de Ciutadans on es proposaven els mateixos acords que s’observen a continuació. Aquesta moció va ser aprovada amb els vots a favor de tots els grups municipals tret de l’abstenció del Partit Popular i és així com es demostra tant la unitat de les diferents forces polítiques així com dels diferents municipis afectats, donat que les infraestructures és un tema que no entén de colors polítics.\nDes de la Generalitat, s’han proposat diferents solucions per a la connexió de la Costa Daurada i el Camp de Tarragona, com la possibilitat d’un tramvia, tren-tram o fins i tot la possibilitat de construir l’estació intermodal per afavorir la connexió amb la línia d’AVE al Camp de Tarragona (Perafort - La Secuita).\nD’altra banda, encara no s’ha fet efectiu el compromís de l’Estat a través del Ministeri de Foment d’una assignació pressupostària de 6,2 milions d’euros per tal de fer front a les millores i a l’arranjament de l’estació de FFCC de la ciutat. Millores que són necessàries i urgents per dignificar l’estació i adequar-la a una capital de província com és Tarragona.\nEn resum, un primer pas per a la solució ha de ser l’obertura d’un procés de diàleg per part de les diferents administracions, ja que és un projecte global, prou important i amb vistes de futur per a que sigui dut a terme amb el màxim consens possible. Per aquest motiu, la proposta de creació d’una taula/comissió hauria de ser el primer pas per tal d’acordar un projecte bàsic i positiu pel territori. En aquest marc, cada administració podrà exposar la seva opinió i els arguments per cercar una solució.\nEn segon lloc, i un cop debatuda i definida amb el màxim consens possible la proposta de projecte bàsic, es realitzarà l’exposició a l’administració competent, en aquest cas el Ministeri de Foment per a que estudiï la proposta.\nFinalment, aquesta és la voluntat de Ciutadans com a grup polític: establir el diàleg, arribar al consens i afavorir els interessos de tots els ciutadans del Camp de Tarragona i la Costa Daurada.\nPRIMER: la creació d’una taula/comissió d’estudi tutelada per la Generalitat de Catalunya (Departament de Territori) per tal de tractar la problemàtica i cercar una solució consensuada i definida per part dels agents implicats. Aquesta comissió hauria d’estar integrada pels Grups Parlamentaris amb representació al Parlament de Catalunya, els Alcaldes de Tarragona, Salou, Vila-Seca i Cambrils i la Diputació de Tarragona.\nSEGON: definir un projecte bàsic de transport públic a l’àrea del Camp de Tarragona i a la Costa Daurada en el marc d’aquesta Comissió per tal d’instar al Ministeri de Foment a adoptar la solució consensuada pel territori.\nTERCER: reclamar conjuntament per escrit i de manera oficial per part de l’Ajuntament de Tarragona, amb signatura de tots els grups municipals la inversió compromesa pel Ministeri de Foment de 6,2 M€ per a l’estació de FFCC de Tarragona.


Quina és la recepta que vols compartir amb nosaltres? Bona cuina!\nEls meus pares es diuen Carlos i Carolina, tenen 42 i 38 anys. El meu pare és un home seriós, és amable, prudent i la meva mare és simpàtica i molt divertida. la meva germana es diu Katherine i és molt alegre, divertida i simpatica. té 21 anys. la meva germana gran té 30 anys i es diu lluïa, ella és molt simpatica, amable i aviat tindrà un beu. jo sóc el menor tinc 18 anys. em dic Anderson. sóc de tant en tant divertit, alegre i amable. i vivim a barcelona amb els nostres pares. les meves àvies viuen en Nicaragua i tenen 69 i 75 anys. jo no tinc avis van morir abans que naixés.\nHola a tots sóc el Román, a la meva famila som quatre, els meus pares és diuen Angeles que té 53 anys i Carlos que té 51 anys i tinc una germana es diu Ariana té 24 anys ja está casada i el seu marit es diu Erick té 27 anys, tots viuen a Méxic a Monterrey, són molt simpatics, alegres i divertits. La meva parella es diu María té 26 anys i ella és Espanyola, la rao per la qual estic aquí.\nHola. Em dic Claudia. Et presento a la meva famiia. El meu pare es diu Antonio, el té 72 anys, el és molt simpatic, alegre, és prim. El té els ulls negres i té lents. No tinc mare, ella va morir. Jo tinc dos germans es diuen la Carla i el Manuel, ells són molt simpatics. La Carla té 43 anys, ella té els cabells llargs i els ulls negres. La Carla té dos fills, es diuen la Ione i el Nicolás. Ione té 16 anys y el Nicolás té 14 anys. El Manuel té 40 anys, té una filla, es diu Ariana, ella té 10 anys, ella té els cabells castanys, els ulls marrons. Les meus nebots son molts majos !!. Jo tinc dos cunyats, els diuen el Sandro y la Pilar, ells són molt alegres. Jo tinc un marit, es diu Yvan, el té 42 anys i es de França, és molt guapo, el té els cabells rossos i els ulls blaus i el és alto.\nHola, Em dic Leandro. Et presento a la meva familia. Els meus pares es diuen Jorge i Stella, tenen seixanta i seixanta u anys. Viuen en L´Argentina, el meu pare es serios i molt bona persona, la meva mare és sinpàtic. El meu germá es diu Matias i també es molt serios, té trenta-sis anys i viu a Lanús, una ciutat en Buenos Aires.Está ajuntat amb la Vale, la meva cunyada, que té trenta anys, ella és més seriosa i introvertida. Tenen una nena, la meva neboda , es diu Cande. té quatre anys i és esborrajada. El meu altre germá es diu Juan Cruz, té vienti-i -sis anys i és solter. Tinc un ávia es diu Gladys, es la mare de la meva mare.\nElls viuen en L´Argentina i jo visc a Barcelona con la meva dona Milena.\nLizette Nevado Stoll\nHola, Em dic lizette. Et presento a la meva família. La meva mare es diu Isabel té 54 anys, es molt alegre, bona persona. El meu pare es diu Jaime (Jaume),té 60 anys, es una mica seriós, bona persona, alegre.\nEl germà es diu David té 27 anys, es molt simpàtic, alegre i esta casat, la meva cunyada es diu Merly i tenen 2 fills. David té 5 anys i Ximena 1 any.\nElls viuen al Perú. I jo visc a Sant Cugat del Vallès amb la meva parella, es diu Xavi i te 31 anys.\nEm dic Justiniano y la meva familia tres fills que estan en Honduras, Diego que es el major te 22 anys, Gerardo que es el tercer te 21 anys y el petit que es Gabriel te 12 anys.\nLa meva mare es diu Conchita y el meu pare es diu Justiniano igual al meu nom.\nAca a Sant Cugat la meva dona es diu Jeny, ella es una persona maravellosa i te 2 filles Hany i Jeny\nHola, em dic Aitana. La meva mare es diu María Jesus. Ella té quaranta-quatre anys. La meva germana es diu Paula i ella té setze anys. Elles visc a Extremadura.\nEl meu xicot es diu Alfonso y ell té vint-i-tres anys. Ell visc a Cáceres.\nLa meva mare és una donna molt amable i prudent. La meva germana és molt simpàtica i alegre.\nLa meva parella és molt alegre i rialler. Ell és molt divertit i amable\nHola em dic *Yaritza, la meva família és molt gran, per començar *dire que tinc 14 germans, i ni parlar de quants nebots i fills de nebots. tots viuen a Veneçuela, els meus pares tenen 83 anys la meva mama, *herminia i 85 el meu papa Jesus. tots dos són molt alegres, divertits i en la meva mama trobo sempre la tendresa. viu *aqui a Espanya des de fa 5 anys i mitjà, m’he casat i juntament amb el meu marit vivim amb una avieta molt major de 89 anys, *aqui és la meva família mes directa. Isabel, l’avieta que cuidem vivim amb ella des de fa 4 anys, ha avançat molt la seva demència i per a nosaltres és com nostra nena, vivim per i per a ella. pas de ser el meu treball a la meva família, li diem *mamiña. que significa la meva mama i la meva nena *jajaj, és molt afectuosa, encara que *tambien té molt *caracter. el meu marit es diu Joaquin, té 40 anys i portem 3 anys de casats.


A l'ombra de la figuera | Blogs Gastronòmicament | Pàgina 6\nPublicat dia 7 març 2012 tes i infusions\nUn bon te sempre senta bé.\nUn bon te sempre ve de gust.\nUn bon te es pren poc a poc.\nUn bon te es pot prendre amb llet o amb llimona, sol, aromatitzat o només ensucrat.\nUn bon te fa encarar el dia amb més ganes\nUn bon te és el millor amic d’una bona conversa.\nUn bon te és el millor final per a un bon dinar.\nUn bon te fred fa més portadores les tòrrides tardes d’estiu.\nI un bon te calentó escalfa els dies de boira hivernal.\nUn bon te…\nUn bon te no falta mai a casa meva.\nPer a una tetera petita:\n3 cullerades de te blanc Mai Pu Tan\n6 roses per al te o pètal de rosa (per al consum, sobretot que no siguin de rosers tractats amb pesticides!)\n1 cullerada de mel de milflors (opcional, a mi m’agrada sense edulcorar)\nPoso l’aigua a bullir en una cassola mentre preparo a la tetera: al fons hi poso la mel i al colador que porta incorporat la meva tetera hi poso el te, la mitja beina de vainilla oberta i les beines de cardamom trencades (el que dóna gust són les llavors que hi ha a l’interior).\nQuan l’aigua bull paro el foc i espero que la temperatura disminueixi una miqueta, res, mig minut. Aboco a la tetera i tapo. Ho deixo reposar 5 minuts.\nPoso a cada tassa una flor i serveixo el te al damunt. Una mica de xocolata negra (molt negra, 90% mínim1!) per compensar tanta blancor…\nEl te blanc té moltes propietats interessants: és antioxidant, per tant protegeix dels radicals lliures i manté les defenses en forma. No té cafeina però alleuja la fatiga, mental i física, és diurètic i ajuda a eliminar els greixos,… i a més a més està boníssim, per això debia ser una beguda reservada al emperadors…\nUN ANY, UN DESIG\nPublicat dia 6 març 2012 berenar. gormanderies. xocolata\nAvui faig un any més, he sobrepassat la barrera dels 30 i, de moment, no em sento gaire més vella. Tampoc gaire més sàbia…\nCom cada 23 de març he buidat per veure què ha passat aquest any, què he fet de positiu, en què m’he equivocat i quines estan sent les conseqüències de les decisions importants que he pres al llarg dels últims 12 mesos. Aquesta íntima reflexió me la guardo per a mi però\nAbans de passar a la recepta, felicito els Oriols i dedico el post a un d’aquests Oriols perque sé que avui és un dia important per a ell i desitjo de tot cor que tingui sort i que durant el dia en doni bones noticies!\nPASTÍS DE XOCOLATA PER CELEBRAR UNA ANIVERSARI O QUALSEVOL COSA\n180 gr de xocolata fondant\nFer aquest pastís no costa res. Per començar he trencat la mantega i la xocolata en un bol de vidre i ho he fos al bany maria, mentrestant he batut els ous amb el sucre amb la Thermomix (2 min, 37º, velocitat 3). He barrejat les dues mescles i hi he afegit la farina, intgrant-la poc a poc.\nHo he posat al forn calent, a 180º mitja hora aproximadament.\nNo és un pastís molt atractiu a la vista, però tan fàcil de fer i bo que qualsevol s’hi pot aventurar, a més el pas que jo he fet a la Thermo també es pot fer a mà, no cal que estigui a 37º de temperatura, surt igual de bo.\nAixò sí: racions petites que és molt dens i calòric!\nSOL, MALETES I TRUFES\nPublicat dia 2 març 2012 cuina amb nens. gormanderies. verdures\nDeu ser aquest bo que fa, jo ja sento que la sang em circula a gran velocitat i tinc moltes ganes de fer coses. Un munt de coses. En vull fer tantes que tot deurà quedar en pura voluntat… això em passa quan oloro l’arribada de la primavera: començo a fer plans i plans i quan els tinc fets i endreçats passa el meu aniversari, entrem a la primavera de veritat, m’agafa una mena d’astènia i… tot queda en res.\nAquest any procuraré trencar la regla. De moment començo fent cosetes com gaudir del bon temps a prop del mar. Vaig a preparar una minimaleta (sí, mini, encara que al costat de la maleta hi haurà un paquet de bolquers, el carro, la bici, una bossa de joguines, els cubells, les pales, PROU! Farem un esforç per endur-nos el més mínim, sí senyor!)\nEspero que no s’esguerri el mapa meteorològic i tot continui igual fins dilluns (per cert, a partir de dilluns, senyors i senyores del temps, aniria bé que plogués que està tot molt sec!).\nDe camí de la costa m’enduc uns bombonets plens de betacarotè (que protegeix del sol) fet per la Jana amb molta il·lusió!\n(M’ha passat aquest recepta una persona a qui aprecio moltíssim i qui, casualment, avui necessita molts ànims – Des d’aquí una forta, forta abraçada per ella ;-))\n350 gr de pastanagues netes, pelades, cuites i ben escorregudes.\n150 gr de sucre de canya de comerç just\n350 gr de coco ratllat\nTrituro les pastanagues a Thermomix fins que queda una massa fina i ho passo a un bol. Amb la Jana hi afegim el sucre i el coco ratllat (de coco n’he separat una part per després). Ella s’ho passa bomba barrejant i amassant els ingredients amb les mans (súper netes).\nQuan ja està ben lligat en vaig fent trossets no gaire drans perquè la Jana en formi boles (queden curioses perquè encara no té prou destresa, però es curiós veure com de la primera a l’última ha perfeccionat la tècnica!)\nUn cop tenim fetes totes les trufes les arrebossem, la meitat amb el coco ratllat que abans he reservat i l’altra meitat amb cacao en pols.\nLes posem a la nevera perquè quedin més consistents.\nPublicat dia 23 febrer 2012 gelatina. postres. vegetarià\nUna vegada, amb una bona amiga (no sé si ella se’n deu recordar) ens vam llevar d’hora al matí, teniem un sac ple de festucs, que no sé d’on debia sortir. Ens vam asseure a la terrassa, en un balancí horrorós que hi tenia la meva mare, i ens vam dedicar a devorar el contingut del sac. No sé si parlavem, si estavem callades exclusivament dedicades als nostres paladars o si encara teniem els ulls enteranyinats de son. Però la imatge del moment la tinc ben fresca a la memòria.\nPreparant aquest postre he pensat en aquell dia i en molts altres que passàvem juntes als estius a Roda…, tot canvia, el temps passa i els camins es bifurquen però aquesta persona segueix a prop meu i qualsevol dia d’aquests vaig a buscar un sac d’aquests fantàstics i extranys fruits secs i em planto a casa seva per explicar-nos la vida i recordar vells temps!\n“DELICIES DE FESTUCS AMB PERFUM ORIENTAL”\n(Font: Revista CuerpoMente núm. 204)\n1/2 l de llet de civada\n1 branca de canyella i 1 de vainilla\ncardamom i gingebre\n1 cullerada de flocs d’agar-agar\n150 ml de crema de llet de soja\n50 gr de festucs crus sense sal\nA foc lent escalfo la llet amb la pell de la llimona i les espècies. Deixo que infusioni uns 10 minuts i paro el foc. Mentrestant poso a remullar els flocs d’agar-agar en un bol amb l’aigua mineral i l’aigua de flor de taronger.\nFiltro la llet i la torno a posar al foc amb l’agar-agar, remeno fins que es disolgui del tot. Un cop desfet afegeixo els festucs, la mel i la crema de soja. Poso la barreja en sis flameres individuals i ho deixo refredar a la nevera fins que es solidifiqui (al menys 1 hora).\nPublicat dia 17 febrer 2012 aprofitament. cuina amb nens. ous. tartaleta. verdures\nCuinar és una activitat semblant a pintar o esculpir. És per això que acostuma a agradar als petits. La cuina requereix paciència i també atenció i concentració i curiosament els nens quan cuinen, i se’ls deixa llibertat per fer-ho, semblen tenir aquestes aptituds ja adquirides.\nLa cuina també demana creativitat i fa que aquell que s’hi dedica la desenvolupi, igual que la pintura, l’escultura o qualsevol altre art. I és que la cuina és química però alhora és art, aquí rau el misteri i els nens se n’adonen.\nTocar els aliments, trobar les diferents textures, notar temperatures i olors, etc., tot plegat, desperta tots els sentits a qualsevol criatura, per això enceto aquest apartat que diferenciaré amb l’etiqueta “cuina amb nens”. Receptes senzilles i fàcils de fer però amb varietat d’aliments perquè els xics de la casa aprenguin moltes coses, del menjar i de la vida, al taulell de la cuina de casa seva.\nIngredients per a 4 tartaletes:\nxampinyons laminats i sofregits\nrestes de bròquil cuit al vapor\n3 cullerades de iogurt cremós natural\n4 “obleas La Cocinera”\nsal, nou moscada i parmesà ratllat.\nAbans de començar ens rentem les mans a consciència i ens arromanguem bé les mànigues.\nLa Jana embadurna amb mantega els motlles i després hi espolsa farina per damunt, s’ho passa pipa estenent la mantega (i més encara llepant-se els dits després!).\nLi poso una làmina de masa damunt de cada motlle i ella els premsa bé i els ajusta a les parets amb els dits. Quan acaba posa els xampinyons i el bròquil ben repartit a cada motlle.\nTrenco els ous en un bol, hi poso sal i hi ratllo una mica de nou moscada i hi afegeixo el iogurt. La Jana s’encarrega de batre aquesta barreja amb un batedor. Amb l’ajuda d’una cullera omple les 4 tartaletes amb la mescla i hi ratllem una mica de parmesà al damunt.\nLa Jana, sense que li digui res, dóna la seva feina per acabada i es trasllada a taula mentre espera que jo enforni: uns 20, 25 minuts amb el forn preescalfat a 200º.\nMmhhhhh! Ens ha costat una mica de desemmotllar-les però les hem trobat ben bones!


La Lligueta Running passa a dir-se Vall d'Aro Run Series • Ràdio Capital de l'Empordà\nL'organització ha volgut renovar la imatge, però manté l'estructura de quatre curses de muntanya\nLa Lligueta Running Vall d’Aro ja és història. Després de tres edicions, l’organització, formada per la regidoria d’Esports de Castell-Platja d’Aro i tempsXcurses, ha decidit renovar la imatge i també el nom. Ara, passa a ser Vall d’Aro Run Series, però l’essència es manté: quatre curses de muntanya de perfil tècnic amb recorreguts que transcorren per les muntanyes del municipi.\nLes quatre competicions són aquestes: cursa La Nocturna (1 de setembre), Marxa de l’Escurçó (9 de setembre), La Lineal-Camí de Ronda (7 d’octubre) i La Clàssica-Marxa de Platja d’Aro (21 d’octubre).\nLes inscripcions ja estan obertes i estan limitades a 400 persones.\nEls detalls de cada cursa\nPel que fa a La Nocturna, la cursa partirà a les 22h i el recorregut té una extensió total de 9 quilòmetres. La Marxa de l’Escurçó consta de 14 quilòmetres, amb un desnivell de 580 metres i es sortirà a les vuit del matí.\nLa Cursa Lineal constarà de nou quilòmetres i La Clàssica-Marxa de Platja d’Aro té un total de vint quilòmetres.\nArticle anteriorEl Campionat de Catalunya de Tennis Platja torna a Sant Antoni de Calonge\nArticle següentTheir Greatest Hits 1971-1975 es converteix en el disc més venut de la història als Estats Units


alcaldes.eu | Les ciutats del Pacte lideren el camí cap a un futur neutre en carboni a la UFGC 2019\nDurant una primera sessió plenària dedicada a informar dels avenços en la reducció d'emissions de CO2, Katarina Luhr, la viceprimera ministra de Medi Ambient i Clima de la Ciutat d'Estocolm i membre del Comitè Polític del Pacte, va parlar dels passos aconseguits per Estocolm en reduir les seves emissions. En particular, la ciutat va considerar que la introducció de càrregues per congestió no només era eficient per reduir les emissions de gasos d'efecte hivernacle, sinó que aquesta mesura podria rebre una càlida benvinguda pels residents, gràcies als efectes sobre la congestió del trànsit, l'acceleració dels autobusos i la reducció del soroll.\nPer tancar la sessió, es va convidar a representants de les ciutats de Lovaina, Essen, Stavanger, Roeselare, Varsòvia i Celje a signar un compromís simbòlic amb els objectius del Pacte dels Alcaldes 2030. Aquestes ciutats s'han compromès recentment a reduir al menys el 40% les emissions de carboni el 2030, en línia amb els objectius climàtics de la UE. A més, tres ciutats més - Děčín, Rimini i Sindelfingen - van signar els compromisos del 2030 més endavant.\nDesprés d’aquest dia, els alcaldes de Stavanger (Noruega), Turku (Finlàndia) i Lovaina (Bèlgica) van compartir els seus plans innovadors de descarbonització a llarg termini en un Pacte d’Alcaldes dedicat, demostrant una altra prova de l'ambició dels signants.\nL'alcalde de Stavanger, Christine Sagen Helgø, va compartir els ambiciosos plans de la ciutat per alliberar els combustibles fòssils abans del 2040, però també va demostrar com la ciutat ja està liderant accions per assolir aquest objectiu. Stavanger va introduir un paquet de peatges de carretera a la regió per reduir les emissions de trànsit, que representaven el 52% de les emissions de CO2. Aquesta mesura, al principi impopular, va impulsar l’ús de modes de transport alternatius, fins a un increment del 60% en els hàbits ciclistes en 6 mesos i en els cotxes elèctrics.\nL’alcalde de Turku, Minna Arve, va establir un objectiu molt ambiciós i simbòlic per a la ciutat: ser neutral en carboni el 2029, l’any del centenari de la ciutat. Va subratllar que no es tracta només de reduir les emissions, sinó de crear millors condicions de vida per a la població, com ara un aire més net per respirar, la cohesió social, nous llocs de treball i oportunitats de negoci. Les inversions en accions climàtiques porten tot un conjunt de beneficis a la ciutat, accelerant la innovació, la cooperació amb el sector privat i els serveis als ciutadans.\nLa ciutat de Lovaina va decidir aprofitar les oportunitats que ofereix la celebració d’una de les universitats més antigues d’Europa. Mitjançant la creació d’un partenariat amb la Universitat, la ciutat va poder dur a terme el seu inventari d’emissions i va crear un pla per a la positivitat climàtica per a l'any 2050. L’alcalde, Mohamed Ridouani, va compartir amb els participants la seva recepta per anar més enllà: va crear l’organització Leuven2030, finançada per ciutadans, organitzacions, empreses i un 50% és propietat de la ciutat. Aquest nou model de govern té com a objectiu mantenir un full de ruta que incorpora passos per a empreses, residents, institucions de coneixement, societat civil i consell municipal, fomentant la propietat de la transició energètica i climàtica a tots els sectors de la ciutat.\nAquests compromisos de ciutat i els progressos reportats durant els tallers de la UFGC van demostrar que, en intensificar els seus compromisos i desenvolupar plans d'acció climàtica locals, moltes ciutats mostren un nivell més alt d'ambició que els seus homòlegs a nivell nacional i de la UE. Les ciutats estan liderant veritablement ciutats més netes, sostenibles i habitables.


Leer más sobre La CGT de Catalunya davant el judici a Grècia de Lola Gutiérrez\nAhir 3 de setembre, les organitzacions CCOO i UGT van signar un acord amb les principals patronals catalanes i amb vigència fins el 2020. Aquest articulat té com a objectiu assolir consensos amb l’empresariat per reduir tant com sigui possible la lluita sindical en les negociacions dels diferents convenis col·lectius sectorials de Catalunya. A la pràctica, suposa una continuïtat en les principals línies mestres negatives pactades a nivell estatal pels seus referents confederals setmanes abans del preacord.\nLeer más sobre CCOO i UGT signen amb la patronal catalana el IV Acord Interprofessional de Pau Social\nLeer más sobre Comunicat de suport de CGT Catalunya al sindicat Organización de Trabajadoras Sexuales (Sindicato OTRAS)\nEstem vivint un dia històric. El que possiblement és la major mobilització feminista dels darrers 75 anys a Catalunya té, també, una notable repercussió en el món del treball de la mà de la vaga general convocada al conjunt de l’estat pels sindicats CGT i CNT (i que a Catalunya s’hi ha afegit la IAC, I-CSC, COBAS...). L’afectació laboral de la vaga s’ha fet en el marc de la convocatòria de vaga de 24 hores i al marge de les aturades de dues hores pactades per CCOO i UGT a molts llocs amb les empreses com a eina per a desactivar la vaga general.\nLeer más sobre Situació de la Vaga General a les 11h. Desenvolupament d'una jornada històrica pel Feminisme\nLeer más sobre Inici Vaga General Feminista del 8 de març\nErmengol Gassiot, secretari general de la CGT de Catalunya i professor de la UAB, ha fet arribar avui la següent nota al jutjat de Cerdanyola que està realitzant la instrucció del cas “Som 27 i més”.\nAl Jutjat d’Instrucció núm. 3 de Cerdanyola\n1) Ja vaig comparèixer davant del jutge l’any 2015 per declarar\nLeer más sobre El secretari general de la CGT de Catalunya no anirà a la citació del jutjat de Cerdanyola\nLeer más sobre La CGT presenta preavís de Vaga General de 24h pel proper 8 de març


Contes - L’ELVIRA - Kim Mititieri\nNeix al Poble Nou de Barcelona, de pare i mare tintorers. Va a l’escola de la Sra. Eulàlia i més tard, a l’Acadèmia del Sr. Guillem, a menys de cent metres l’una de l’altra.\nÉs bona estudiant i decideixen que vagi a la universitat. Escull la carrera d’Economia. I el que ningú no sap és que és un pla que porta pensat des de fa anys per culpa dels seus llavis. L’Elvira sap que no és lletja, però... no té llavis, gairebé. Per aquesta causa mai cap noi li ha donat un bes apassionat, doncs no té on rebre’l.\nEstà acabant la carrera. Estudia amb ràbia. Com que no té xicot i les amigues no li interessen, tot el seu esforç és per als estudis. Treu unes notes brillants. Abans d’acabar la carrera d’Econòmiques ja l’han fixat una empresa multinacional, amb un sou ben important.\nProgressa amb l’empresa, al mateix ritme que el seu sou. No se li coneix cap vici, bé si, un: l’avarícia. Tothom pot comprovar que no es gasta ni un duro. A cada ingrés que fa a “la Caixa” el Sr. Director li fa una reverència. Ara té tants diners que al Sr. Director aviat, amb tantes reverències, li tocarà el cap a terra...\nUn bon dia demana un any sabàtic a l’empresa, canvia tots els seus milions de pessetes en dòlars USA i viatja a Boston.\nEs presenta al doctor en cap de cirurgia estètica del prestigiós hospital St. Heligius, pel qual han passat personatges famosos de tot el món i li demana que vol un trasplant. Tot parlant, li col•loca sobre la taula de caoba del despatx del doctor 50.000 dòlars, més 10.000 dòlars pels ajudants. Si el trasplant té èxit, repetirà el pagament.\n- Però digui’m senyoreta, que ès el que vol trasplantar?\n- Miri doctor, pràcticament no hi tingut mai llavis. Tinc la frustració de que mai he estat besada. S’ha acabat. Ara tinc els suficients diners per pagar-me el millor cirurgià plàstic del món, perquè em construeixi els llavis més excitants del món. ( I traient d’un sobre dos grans fotos, li mostra). Vull el llavi superior de la Marilyn Monroe i l’inferior de la Marlen Dietrich. Sé el que està pensant doctor, que el de la Marilyn quasi trencat en el centre sembla que ofereixi ja el bes. I el de la Dietrich, malsudet, humit i caigut provoca el desig d’una fel•lació. Això és el que vull!\n- Bé, ho trobo genial senyoreta, però, d’on trèiem els teixits per fer aquesta creació?\n- D’aquí doctor. (S’arremanga el vestit i li ensenya la seva protuberant vulva) Els que em falta als llavis els meus pares m’ho van col•locar aquí.\n- Aixó és impossible. Això no s’ha fet mai...\n- Possiblement tampoc no ha cobrat mai 100.000 dolar. En el meu país són gairebé setze milions de pessetes.\nL’avarícia fa dubtar al doctor.\n- Bé, ho consultaré amb el meu equip.\n- Com que espero que dirà que si i com que acabo d’arribar al país i no tinc hotel, m’autoingresso a una habitació del St. Heligius.\nI així va anar.\nEl doctor li va dir que si i començaren unes proves en el més estricte secret. Era tan secret, que va aixecar sospites en un periodista i va començar a investigar.\nL’operació es va realitzar als 40 dies d’haver estat ingressada. Ara uns 20 dies més per acabar el trasplant. Quant aquestes acaben, un matí, tot l’hospital, tot Boston, tot America, tot el món es va commocionar:\n“Una jove catalana es fa implantar el llavi superior de Marilyn Monroe i l’inferior de la Marlene Dietrich.\nQue qui serà l’afortunat en rebre el primer bes i bla, bla, bla... Per sort, de la vulva, res de res.\nL’Elvira està optimista. Tot segueix com s’havia previst. La filtració a la premsa l’havia fet anònimament ella mateixa.\nArriba el gran dia. Avui el doctor li treu les benes. En quedar el seu rostre lliure, se sent en tota la sala:\n- Felicitats doctor. Ha fet una obra d’art. – Li diu l’Elvira.\nA fora l’esperen el periodista i el seu fotògraf. Tothom queda bocabadat amb la bellesa d’aquells llavis.\n- Anunciï a tot el món que d’aquí a vuit dies subastaré el meu primer bes, fet amb aquesta boca que es considera la més bella i apassionada que ha existit mai.\nEs reben reserves per a la subasta des de tot el món.\nEls japonesos i els àrabs són els més interessats.\nArriba el gran dia i la sala d’actes de l’hospital St.Heligius està plena de gom a gom, s’encén un focus i es veu l’Elvira vestida amb un vestit llarg blanc, con una vestal, amb un rostre on destaquen els llavis més bells que mai han existit. Breu parlament del doctor i comença la subasta: 2.000, 3.000, 5.000 un japonès, 10.000 un àrab, 12.000... 16.000... L’Elvira va pensant “que pugin, que pugin... al menys fins els 60.000 per acabar de pagar al doctor, perquè pagant aquest vestit m’he quedat sense un ral”. 45.000, 50.000, 60.000 ... 70.000! Adjudicat primer bes al jeque Amir. Aplaudiments.\nEl jeque puja a l’escenari. S’apropa a l’Elvira i crida:\n- No puc fer el petó! Està tot ple de sang! L’operació ha fracassat! Hi ha rebuig!\n- No, no!!! – crida el doctor- És que li ha vingut la regla!!!\nAl admirat Bukowki.


IniciInformacióConvocada una nova edició del Concurs Digital Infantil d’Aigües de Tomoví\nSota el lema “El viatge imaginari de l'aigua des de la naturalesa fins a casa teva”, poden participar-hi els estudiants de 3r i 4rt de primària de les escoles del Vendrell.\nUn any més, els nens i nenes de 3r i 4rt de primària de les escoles del Vendrell ja poden participar en l’edició del Concurs Digital Infantil a través del microsite www.aiguaperagrifusaiguesdetomovi.cat, amb l'objectiu de posar en valor el treball diari que representa portar l'aigua des de la naturalesa fins a l'aixeta.\nAquest any es proposa als més petits que dibuixin, sota la seva pròpia perspectiva, com és el seu entorn, ple de color i de vida, gràcies a l'aigua potable que arriba a les seves cases, parcs, ciutats… Es pretén cridar l'atenció sobre la importància de disposar d'aigua en qualitat i quantitat i sobre el treball que suposa agafar l'aigua de la naturalesa i portar-la fins a les seves llars.\nEl gerent del servei municipal d’Aigües de Tomoví, Sergi Martí, apunta que “l'objectiu és que els més petits valorin que tenir aigua a casa no és senzill. Darrera del gest d'obrir l'aixeta hi ha una important tasca perquè arribi a les nostres cases en òptimes condicions per al seu consum. Volem que coneguin totes les fases que componen el cicle integral de l'aigua”.\nEls nens ja poden dissenyar i presentar les seves propostes. Es valorarà especialment aquells dibuixos que millor mostrin com l'aigua arriba de la naturalesa a les llars i s'usa de forma responsable. Els participants opten a aconseguir 1 Tablet Samsung 7” per al guanyador i 7 càmeres de fotos aquàtiques per als finalistes.\nTal i com comenta la regidora de Serveis, Camil·la Barnadas, “el concurs infantil s'emmarca en el conjunt iniciatives que regularment desenvolupen l’Ajuntament del Vendrell i Aigües de Tomoví amb les escoles de la vila per donar-los a conèixer les fases del cicle de l'aigua i educar-los en un ús i consum més responsable d'aquest recurs”.


Jordi Navarro: La societat s'està fracturant\nLa societat s'està fracturant\nDarrerament els mitjans de la caverna mediàtica estan propagant la idea-força de que l'independentisme fractura la societat catalana. A aquest missatge s'hi han apuntat rapidament els partits del règim representats pel PP i el PSOE i també d'altres com UDC i fins i tot d'alguns sectors d'ICV. El missatge és una barreja del famós discurs ded la por amb d'altres ingredients com ara que això de votar divideix i enfronta als ciutadans de Catalunya els uns amb els altres.\nEm sembla tot plegat d'una simplificació enorme i d'una manca de conviccions democràtiques alarmants. Com ès possible aquesta aversió a la democràcia i les urnes? Precisament les societats contemporànies es caracteritzen pel conflicte permanent i quina millor manera que resoldre diferències que amb urnes i vots? En tot cas, la naturalesa antidemocràtica de l'estat sorgit del pacte post-franmquista explica en bona mesura aquesta manca de cultura democràtica i aquesta apel·lació permanent a la llei constitucional.\nPerò anem a les coses serioses. Resulta que els darrers anys la gran banca s'ha dedicat a robar i estafar a la ciutadania i resulta que l'estat s'ha posat al cantó dels poderosos i ha permès que els desnonaments formin part de la trista quotidienitat de la vida pública d'aquesta estat que es fa dir espanyol. I resulta que la fractura social i les desigualtats que s'han creat amb la recent crisi econòmica no son comtemplades com una atemptat a la convivència i la ciutadania.\nLa banca i els seus abusos han fracturat la societat, l'han dividit i l'han polaritzat. Però l'estat ha resctat els bancs que han buidat les arques amb els seus excessos i han sumit importants capes de població en la misèria i la desesperació. D'això se'n diu atacar la convivència, de forma antidemocràtica, cruel i violenta.\nOn son els defensors de l'imperi de la llei? On son els defensors de la convivència?\nÉs vergonyós, si alguna cosa ha fracturat la societat catalana i ha malmès la convivència son els desnonaments, els talls de subministres energètics, les retallades de serveis públics i altres agressions. Però no, els senyorets s'han d'anar a fixar en unes urnes per decidir el futur de Catalunya. Vergonyós i indignant tot plegat.


Per què és important la gestió de les persones que formen part d'una organització? En què consisteix realment gestionar persones dins una organització? Quines funcions comprèn la gestió de persones? Qui fa aquestes activitats i qui gestiona les persones en les organitzacions? Amb aquest breu monogràfic oferim un recull de recursos que intenten donar resposta a totes aquestes preguntes.\nFuncions dels RH\nObjectius dels RH\nPerfil gestió RH\nGestión de Recursos Humanos: qué es, funciones y objetivos l'enllaç s'obre en finestra nova\nArticle que explica la gestió de recursos humans a les empreses i repassa diferents conceptes associats.\nHuman Resources Management l'enllaç s'obre en finestra nova\nArticle que defineix què és el human resources management, en què s'enfoca i on és més eficaç, tot fent una breu història dels seus orígens.\nGestión de Recursos Humanos l'enllaç s'obre en finestra nova\nArticle que enumera les principals funcions i objectius de la gestió de recursos humans.\nRecursos humanos en la Wikipedia l'enllaç s'obre en finestra nova\nEntrada de la Viquipèdia en castellà que defineix els recursos humans. Conté informació sobre els seu orígens i en quines activitats treballa, i amplia informació a l'entorn de conceptes com la planificació salarial i de personal, el lideratge i aspectes de selecció i reclutament.\nLas 10 funciones del departamento de Recursos Humanos l'enllaç s'obre en finestra nova\nArticle que sintetitza les deu funcions principals que fan els recursos humans.\nDiez funciones del departamento de recursos humanos l'enllaç s'obre en finestra nova\nLas funciones del departamento de recursos humanos l'enllaç s'obre en finestra nova\nArticle que defineix les funcions bàsiques i algunes de les principals que fan els recursos humans.\n4 Objetivos indispensables del Departamento de Recursos Humanos l'enllaç s'obre en finestra nova\nArticle que il·lustra quatre metes essencials que les empreses haurien de perseguir des del departament de recursos humans.\nConoce los objetivos de la administración de recursos humanos l'enllaç s'obre en finestra nova\nArticle que destaca la importància i els objectius que ha de perseguir una administració de recursos humans.\nObjetivos SMART para Recursos Humanos l'enllaç s'obre en finestra nova\nL'acrònim SMART resumeix les cinc característiques que tot objectiu ha de perseguir en l'àmbit dels recursos humans. L'article finalitza amb alguns exemples.\nCinco objetivos estratégicos de Recursos humanos l'enllaç s'obre en finestra nova\nArticle que ens informa sobre cinc objectius estratègics de recursos humans per aconseguir el funcionament eficient d'una empresa.\nPerfil del Responsable de Recursos Humanos l'enllaç s'obre en finestra nova\nArticle que defineix les principals característiques i responsabilitats que ha de tenir un director de recursos humans dins d'una organització i el seu perfil com a soci estratègic.\nRecursos Humanos: los principales perfiles del departamento l'enllaç s'obre en finestra nova\nArticle que mostra els cinc perfils principals d'un departament de recursos humans, definint quines són les principals funcions i tasques que hauria de tenir cada un.\n¿Cuál es el perfil ideal de un Gerente de Recursos Humanos? l'enllaç s'obre en finestra nova\nArticle que enumera les principals competències transversals i professionals i el perfil que té un gerent de recursos humans.\n11 perfiles del departamento de Recursos Humanos de una empresa l'enllaç s'obre en finestra nova\nArticle que enumera diferents rols especialitzats en recursos humans i destaca els nous perfils que han sorgit els últims anys.\nModelo de Gestión de Recursos Humanos en organizaciones con una orientación hacia la Calidad Total: estudio empírico en las agencias de viaje l'enllaç s'obre en finestra nova\nLlibre que mostra a les persones que ocupen posicions de responsabilitat en l'àrea de recursos humans que han d'abordar els problemes i les seves solucions com ho faria un bon director general, amb reflexions teòriques i pràctiques que originen la consecució de noves solucions.\nEl Modelo de gestión de recursos humanos l'enllaç s'obre en finestra nova\nLlibre que defineix el networking professional i les seves bases, i explica com millorar-lo i potenciar-lo, com trobar les eines informàtiques per gestionar-lo i com començar a construir una xarxa de contactes.\nLa gestión de recursos humanos ante la diversidad l'enllaç s'obre en finestra nova\nArticle que, arran del disc de fusió Lágrimas Negras, qüestiona i planteja noves maneres de gestió empresarial, com a resposta a canvis sorgits els últims anys a propòsit d'una societat diversa, i exposa la diversitat com actiu estratègic.\nManual de recursos humanos: 10 programas para la gestión y el desarrollo del factor humano en las organizaciones actuales l'enllaç s'obre en finestra nova\nManual adreçat a qualsevol persona que s'ocupi o preocupi del desenvolupament del capital humà dins de les organitzacions, en la consultoria, en la formació de i per a professionals i en l'estudi i la investigació en àmbits organitzatius.


Álex Márquez finalitza com la millor Honda en un sorprenent GP de França - Alex Marquez 73\nÁlex Márquez finalitza com la millor Honda en un sorprenent GP de França\nÁlex Márquez ha realitzat un gran pilotatge per assegurar el seu millor resultat amb els colors del LCR Honda CASTROL a l’acabar en sisena posició en un extraordinari Gran Premi de França. El pilot espanyol ha aprofitat les condicions mixtes a Le Mans per aconseguir un excel·lent resultat, i més tenint en compte que ha omençat la cursa des de la 19a posició de la graella de sortida.\nLa cursa s’ha iniciat en sec i ja a la primera volta l’Álex ha pogut recuperar algunes posicions. De seguida ha aparegut la pluja i els pilots han hagut de passar pel pitlane per canviar de motocicleta. Com ja ha manifestat durant tot el cap de setmana, el pilot espanyol ha demostrat la seva habilitat en condicions de mullat, recuperant posicions fins arribar a passar al seu company d’equip, Takaaki Nakagami en el seu camí a acabar com el millor pilot Honda.\n# 73 Àlex Márquez (6th)\n“Ha estat un bon resultat. La cursa ha estat realment complicada, les primeres voltes han estat en sec, i he començat a tenir problemes amb el fre davanter que no m’han fet sentir còmode. Després ha començat a ploure, com marcava en la nostra predicció meteorològica, i teníem clar que anàvem a entrar i recuperar algunes posicions en mullat i amb pneumàtics d’aigua. Hem posat el pneumàtic del darrere tou que m’ha donat confiança en les primeres voltes, però després he hagut de lluitar en les últimes voltes ja que el traçat s’ha anat assecant. A part d’això, podem estar bastant contents. Aquest diumenge ens ajuda a millorar el nostre ànim i podem anar a Mugello 100% confiats. “\nAlex Márquez suma punts a Austin\nEl pilot del LCR Honda CASTROL, Álex Márquez, ha aconseguit sumar punts en el Gran Premi de les Amériques al...


Nou equip padel FFT: un paper per Arnaud Di Pasquale?\nbenvinguda / FFT / Nou equip padel FFT: un paper per Arnaud Di Pasquale?\nA les notíciesNOTÍCIESFFTServei de notícies\nequip Padel Maig Març 19 2021 Març 29 2021\nCom a part de la reorganització de la Federació Francesa de Tennis després de l'elecció de Gilles Moretton, ens preguntem si Arnaud Di Pasquale podria tenir un paper!\nFa poc que en parlàvem candidats que es podria trobar al cor del nou “Equip Padel”De la Federació Francesa de Tennis.\nEntre les persones que poden unir-se a aquesta nova organització, també pensem en una determinada Arnaud Di Pasquale. De fet, el que va ser medallista de bronze als Jocs Olímpics de Sydney en tennis podria, per exemple Jonas Bjorkman a Suècia, aporta tota la seva experiència i frescor d’alt nivell.\nSobretot perquè "Dip" també és un coneixedor de padel, esport que practica regularment a prop de Casa Padel. A més, ha estat vist diverses vegades en tornejos al costat del seu gran amic Arnaud Clément, un íntim amic de Gilles Moretton.\nSembla que es compleixen totes les condicions perquè l'ex 39è jugador d'ATP estigui present en el futur "Equip Padel”De la FFT. Podriem imagina’l en una posició vinculada a l’alt nivell, com l'actualment ocupada per Thierry Pham. A més, Gilles Moretton ja ha anunciat el seu desig de canviar els equips al seu lloc, cosa que significa que Arnaud Di Pasquale podria quedar clar.\nDe moment, res oficial, per descomptat, encara esperem un anunci de la Federació Francesa de Tennis per conèixer els nous equips.


Amanida tèbia de formatge de cabra i vinagreta de figues | Carpe Diem\nAmanida tèbia de formatge de cabra i vinagreta de figues\nAquesta amanida, d’especial rellevància en la meva vida, és un plat exquisit. I la seva exquisidesa rau en la senzillesa dels seus ingredients i en la barreja de sabors (mil gustos) que es esclaten a la boca quan en menges. La vinagreta que acompanya la amanida és opcional, però aquesta de figues, si la compartiu amb algú estimat, simbolitza l’entrada en un món distant, tancat i prohibit. La benvinguda a una llar on hi sou des de fa temps, sense ser-hi convidat.\nEnciams (si pot ser de dos tipus diferents millor)\nTomàquet (jo utilitzo cherry, però pot ser tomàquet normal tallat a trossets petits)\nOlives (les que més us agradin. En aquesta recepta d’aragó)\n2 o 3 figues\nEn primer lloc, cal fer la vinagreta. En una paella escalfeu la mantega i salteu les figues netes i tallades en 4 trossos. Quan ja estiguin ben saltejadetes, que hagin deixat anar la volva, hi tireu el sucre i ho deixeu caramelitzar a foc lent. Sabreu si està a punt quan mentre remeneu el caramel es queda enganxat a la cullera i fa fils. És l’hora d’apagar el foc i afegir-hi el vinagre. Remeneu bé fins que el caramel ja no estigui pres. Ho poseu dins la batedora amb l’oli, un polsim de sal i un altre de pebre i ho bateu bé.\nA continuació, poseu el formatge de cabra tallat a rodanxes d’un dit d’ample a gratinar fins que comencin a daurar-se. Mentrestant, aneu preparant els enciams, el cogombre, el blat, el tomàquet i les olives en el bol de servir l’amanida. Tot seguit, talleu quatre tires de bacon a cintes molt fines i les passeu per la paella amb una gota d’oli fins que quedin cruixententes, que comencin a espatarrejar. Escampeu directament de la paella per sobre l’amanida afegint-hi el greixet que hauran suat. Al damunt de tot, poseu-hi el formatge de cabra gratinat.\nEscampeu la vinagreta per sobre l’amanida i ja la podeu servir a la taula.\nUna petició: si la mengeu en una terrassa, mireu al cel. Si hi veieu dues estrelles que brillen més que la resta feu-m’ho saber, si us plau. M’agrada saber que estan juntes al firmament.\n1.\tBruixes! « Carpe Diem - 20 Setembre 2011\n[…] recordar. Per això avui he menjat un altre cop una bona amanida que em porta records inesborrable. Cada dia que passa els tinc més i més gravats al cor. Així, […]


Febrer 2018 - mjtorrente.com\nhttps://www.mjtorrente.com/wp-content/uploads/Tu-puedes.jpg 918 600 Maria José Torrente https://www.mjtorrente.com/wp-content/uploads/mjtorrente_logo_340x89-300x79-2.png Maria José Torrente2018-02-26 11:11:032018-03-20 10:27:35Psicomotivació: estat intern\n11/02/2018 /en Sensacions /por Maria José Torrente\nEl treballar en equip és vital per a l’èxit d’una empresa i un element clau per al desenvolupament personal i professional de les persones que en formen part. És per això que les companyies cada vegada estan més convençudes de la necessitat d’estimular les diferents competències que resulten claus perquè el treball en equip aporti els beneficis esperats en el desenvolupament de cada projecte.\nAssolir l’objectiu comú és la motivació que ha d’impulsar a cada persona al desenvolupament màxim de les seves capacitats\nPer treballar en equip cal aprendre a escoltar i valorar les opinions dels altres, ja que ens fa ampliar perspectives i ens enriqueix. Un equip que treballa unit coneix les fortaleses i debilitats de cada membre, i d’aquesta manera es poden repartir les tasques en funció de la capacitat de cada persona.\nEl treball de totes les persones és important. Els èxits o els fracassos pertànyen a tots els membres de l’equip.\nA Mail Boxes Etc. El Prat estan convençuts de la necessitat d’estimular les diferents competències que resulten claus per a que el treball en equip aporti els beneficis esperats en el desenvolupament de cada projecte dins de l’empresa.\nHem treballat el que i com d’aquesta competència per donar-li sentit a l’equip en l’assoliment dels resultats\nUn equip ben entrenat i eficient completa les tasques amb més rapidesa i precisió, el que permet a la companyia assumir més feina i generar més ingressos sense necessitat de contractar més personal.\nA més treballant en equip sorgeixen intercanvis d’idees de més qualitat, de manera que l’empresa es beneficia de la gran varietat de suggeriments que provenen d’equips eficaços. La millor manera d’enfrontar-se a reptes particularment difícils és a través de persones que s’identifiquen amb els propòsits de la companyia, amb un sentit de pertinença que fa del compromís una realitat.\nEntrenant als empleats d’una companyia en les competències que són la base del treball conjunt, es poden aconseguir processos que fan més fàcil la consecució d’objectius, alhora que es contribueix a la millora de la qualitat de vida laboral dels membres de l’equip, s’agrega valor als processos i cada integrant posa al servei de l’equip seus més destacades competències.\nMentre més persones es comprometin amb la realització d’una activitat, millors i més efectius seran els resultats. A més aquesta fórmula és inherent a la qualitat de l’ambient laboral i l’ànim dels treballadors, ja que aconsegueixen desenvolupar de manera eficient l’autoestima de cada persona de l’organització.\nL’objectiu del treball en equip és posar més capacitats, intel·ligències, idees i destreses al servei d’una tasca o activitat, per tal que els resultats es donin de manera més ràpida i amb més qualitat\nSabies que treballar de manera conjunta i eficaçment es pot aprendre i entrenar? T’apuntes?\nhttps://www.mjtorrente.com/wp-content/uploads/treballar-en-equip-2-e1518369926207.jpg 427 641 Maria José Torrente https://www.mjtorrente.com/wp-content/uploads/mjtorrente_logo_340x89-300x79-2.png Maria José Torrente2018-02-11 17:27:592018-02-18 22:45:24El treballar en equip és vital per a l’èxit d’una empresa


No en té prou en ensenyar-nos el “seu” mètode per fer dormir les criatures ara sembla que s’ha proposat difondre el seu mètode per menjar.\nNo tinc paraules, hi he donat moltes voltes ino tinc paraules..... He llegit la seva proposta i el més suau que puc dir és que és absolutament denigrant. No hi ha paraules per expressar el fàstic que sento al llegir que aquest senyor proposa aquestes tècniques d’ensinistrament infantil amb aquesta tranquil·litat...\nEns venla seva proposta com si fossin caramels. Els embolcalla amb un bonic paper de cel·lofana rosa i ens vol fer creure que són dolçosi inofensius. Ens convida a tastar-los, ens assegura que són necessaris i que els hem de prendre sense cap mena de conseqüència.\nEl seu embolcall rosa d’amabilitat de calma i de tranquil·litat no és més que una mentida més de totes les que porta venudes. I potser no ho podeu veure o no us sembla tant exagerat, així que em permeto una llicència poètica sobre el seu text amb l’esperança que sigui reveladora:\nConsells del Dr. Malson perquè la seva dona folli bé:\nRecomanacions prèvies abans d'aplicar el mètode:\n• Fixar un lloc, sempre el mateix, perquè ella cardi.\n• Que sigui un ambient serè on pugui concentrar-se en la tasca que té per davant: que copuli.\n• Convé que sigui només una persona la que dirigeixi i acompanyi la seva dona a l’hora de fer sexe.\n• L'estimulació positiva (abans, durant i al final de l’acte) és bàsica per consolidar l'aprenentatge en la dona.\n• Es seguiran els passos quatre vegades: esmorzar, dinar, berenar i sopar.\nEl mètode Malson:\n• Es disposen els objectes associats (lubricant, joguines sexuals, preservatiu...) en el lloc en què s'ha decidit que farà l’acte sexual.\n• Es retiraran cada vegada que fem la pausa i es tornaran a posar quan reprenguem el següent intent.\n• Es fa un primer intent de que folli durant 3 minuts.\n• Si rebutja copular, s'atura el procés i es recull tot.\n• Durant els 3 propers minuts, ens dediquem a fer altres coses.\n• Començar el segon intent, que durarà ara 4 minuts. Es procedeix amb tot el ritual de nou. Si, transcorregut el temps previst, ella segueix sense follar bé, s'atura el procés i es torna a recollir tot.\n• Durant els 4 pròxims minuts, ens dediquem a fer altres coses.\n• Comença el tercer intent, que durarà 5 minuts. És l'últim. Si encara es resisteix a follar, passat el temps prescrit, s'atura el procés i es recull tot. Fins la propera vegada.\n• Si en qualsevol dels intents la seva dona comença a follar amb regularitat, seguirem donant-li sexe encara que sobrepassem el temps previst. ¡Es tracta que aprengui a cardar, no a cardar ràpid!\n• No ens alarmem si la dona no carda massa les primeres vegades. Tampoc si perd la líbido al principi, no és important. Està comprovat que, seguint aquest mètode, mai cap dona ha perdut el desig sexual de manera patològica.\nEspero haver-vos causat un sentiment repugnànciaperquè aquest és el sentiment que he tingut mentre llegia el seu fastigós mètode. Podeu comprovar que he modificat el text poquíssim però que la situació resulta indubtablement una humiliació a la dignitat de la dona. De la mateixa manera que estic segura que heu sentit basques al llegir el meu text modificat jo les he sentit al llegir el seu mètode. Resulta vergonyós i inacceptable per ser aplicat a cap criatura.\nI sortirà qui digui que la meva comparació està fora de lloc i que és una exageració però per mi no ho és, alimentar és un acte d’amor i de respecte, alimentar és un acte de confiança cap als més petits.Ells i només ells saben què els cal i en quines quantitats i la nostra responsabilitat és la de posar al seu abast aliments sans, adequats, innocus i oportuns.\nÉs clar que el seu mètode no hi ha plors ni males cares, ni crits ni tensió.... Nooo ell embolcalla de dolçor i aprenentatge, ho disfressa perquè pensem que en cal mostrar-los el camí, que els adults hem de ser els mestres i és cert hem de ser els mestres i ens cal ensenyar-los el nostre respecte i confiança.\nSi teniu dubtes sobre com iniciar l’alimentació complementària aquí teniu un parell de suggeriments sensats, respectuosos i plens de rigor:\nCarlos González, El meu nen no menjai el de Julio Basulto, Se me hace bola.


La fuga de capitals va ser del 18% del PIB\nL'any passat, la sortida neta de diners d'Espanya va ser de 179.221, tot i que es va frenar els últims mesos\nLa gran desconfiança en la situació financera i econòmica que va patir Espanya durant bona part de l'any passat va propiciar que la fuga de capitals de l'Estat es més que dupliqués el 2012 respecte al 2011.\nSegons les dades publicades aquesta setmana pel Banc d'Espanya, la sortida neta de capitals va ser de 179.221 milions d'euros, equivalent al 18% del PIB espanyol i gairebé dues vegades i mitja els 73.393 milions que van sortir el 2011. Bona part del saldo negatiu de l'exercici 2012 corresponia a operacions interbancàries, és a dir, entre entitats financeres. Les inversions del mercat financer, com préstecs i dipòsits, van sumar una sortida neta de 151.388 milions d'euros, més del triple que el 2011. Les inversions de cartera, com accions, bons i obligacions i fons d'inversió, van tenir un saldo negatiu de 51.410 milions d'euros, més del doble que durant l'any anterior.\nAquest saldo negatiu de la balança de pagaments es va produir bàsicament en els vuit primers mesos de l'any. De fet, només en el primer trimestre del 2012 ja es va superar amb escreix la xifra de l'any anterior. Al març es va produir un rècord mensual de sortida neta de capital, amb 66.625 milions d'euros.\nLa crisi i l'efecte Draghi\nLa crisi financera espanyola va anar a l'alça durant el 2012 i va tocar sostre a l'estiu, amb els rumors de rescat financer d'Espanya, que semblava inevitable. Això va esfonsar la borsa espanyola i va disparar la prima de risc, que va tocar el seu màxim històric i va superar els 600 punts bàsics, cosa que feia encara més delicada la situació d'Espanya, ja que dificultava i encaria molt el seu finançament.\nAquesta situació va reflectir-se en la balança de pagaments, que va registrar una sortida de diners molt important durant el primer semestre, que es va relaxar al juliol i a l'agost i que es va capgirar al setembre. Fins a l'agost, l'últim mes en negatiu, la balança de pagaments va sumar un saldo negatiu de 251.761 milions, que després es va eixugar parcialment.\nAl setembre, la decisió amb què el president del Banc Central Europeu, Mario Draghi, va sortir al pas dels rumors sobre una més que hipotètica caiguda de l'euro va calmar els mercats i va invertir la tendència. Draghi va assegurar que el regulador bancari tenia liquiditat per ajudar els països perifèrics, que necessitaven ajuda, i en va fer una bona mostra comprant deute. La borsa es va recuperar, la prima de risc va abandonar els perillosos valors de principis d'estiu i la balança de pagaments va recuperar el positiu. Al setembre, per primer cop en més d'un any, hi va haver entrada neta de capital, per valor de més de 28.000 milions.\nLa tendència positiva no s'ha trencat i al desembre, l'últim mes del qual el Banc d'Espanya ha ofert dades, van entrar 18.676 milions d'euros. Al mateix mes de l'any passat hi va haver un saldo negatiu de 32.454 milions. En els últims quatre mesos del 2012, van entrar 72.540 milions a Espanya.


Ordino vol auditar tots els seus comerços per garantir que són segurs davant el coronavirus - Altaveu el diari digital d'Andorra\nEl comú, en el marc del pla de dinamització, ofereix a tots els establiments sotmetre’s a una inspecció d’una empresa especialitzada per assegurar als visitants que es compleixen totes les mesures sanitàries\n20/10/2020 (13:46 CET)\nBotigues, hotels, restaurants, bars... En definitiva, tot aquell establiment a nivell de carrer obert al públic. Aquest és l’objectiu de la iniciativa, que serà dirigida per l’empresa Bureau Veritas. Tots aquells que superin l’auditoria rebran un segell de qualitat. “Volem garantir la seguretat i la confiança dels visitants”, ha explicat el cònsol major de la parròquia, Josep Àngel Mortés.\nOrdino aposta pel segell de reserva de la biosfera per dinamitzar la parròquia


El Gobierno reserva 5.000 dosis de vaccí per si Salut no compleix la resolució del TSJC La República\nEl Gobierno reserva 5.000 dosis de vaccí per si Salut no compleix la resolució del TSJC\nIniciarà a principis de maig una prova pilot del passaport verd digital\nLa ministra de Sanitat del govern espanyol, Carolina Darias, durant la roda de premsa posterior al Consell Interterritorial de Salut del 22 de març.\nLa ministra de Sanitat, Carolina Darias, ha assegurat aquest dijous que l’Estat iniciarà a principis de maig una prova pilot del passaport verd digital, un codi QR que ha de facilitar la mobilitat internacional i que contindrà informació sobre la vacunació i les proves diagnòstiques. Serà a alguna o algunes de les set comunitats autònomes que s’han presentat voluntàries i que de moment no s’han fet públiques. Segons Darias, si aquesta experiència funciona el passaport s’activarà a principis de juny per a tots els territoris. Ha promès que “en cap cas” serà un document “discriminatori”. L’Estat ja s’ha posat en contacte amb el Regne Unit per tancar un acord bilateral, independentment dels que adopti també en el marc de la UE.\nLa ministra ha fet l’anunci durant la seva compareixença a la Comissió de Sanitat del Congrés dels Diputats. Ha explicat que el passaport verd es crearà a partir de tres elements: el registre nacional de vacunació; una aplicació que recull totes les proves de les persones que han passat la covid, i l’Spain Thravel Health, que és un codi QR per poder entrar al país. Els tres operatius, segons Darias, estan “en un procés d’indexació amb les comunitats autònomes per posar-lo en marxa”.\n“Estem treballant intensament juntament a altres ministeris” per posar-lo en marxa, ha afirmat la ministra, que ha assegurat que l’executiu dissenya l’operatiu de la mà de la Unió Europea (UE), d’una banda, i amb les comunitats autònomes, de l’altra. Ha recordat que la UE va seleccionar l’Estat per dur a terme aquesta prova pilot, i que alhora l’executiu seleccionarà algunes de les comunitats que s’hi van oferir.\nLa ministra també ha recordat que la Generalitat ha anunciat aquest dijous que vacunarà els agents de la Policia Nacional espanyola i la Guàrdia Civil que operen a Catalunya, i ha apuntat que en tot cas el seu executiu havia reservat 5.000 dosis per si el govern català feia cas omís a l’ordre del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) que l’obliga. “Ho teníem en previsió”, ha sentenciat.


Què més havia de fer per tu que no hagi fet? - Diari de Girona\nfrancesc pardo 27.03.2021 | 00:34\nQuè més havia de fer per tu que no hagi fet? Diari de Girona\nE l diumenge de Rams és el pòrtic de Setmana Santa, i en la celebració aclamem Jesús amb la benedicció dels rams, i després proclamem la seva passió en l'Eucaristia. Cara i creu de la memòria de Jesús, que actualitzarem durant tota la setmana.\nUs convido a contemplar Jesús oferint la vida per la nostra salvació, manifestant l'immens amor de Déu des de la creu.\nAgradarà més o menys, però Roberto Íñiguez en sap un niu de bàsquet.\nBany de sang a Birmània.\nEl divendres sant, durant la veneració de la Santa Creu, l'Església ens proposa un cant anomenat «improperis». Aquest cant va recordant tot el que Déu ha fet pel seu poble fins a Jesucrist, amb unes expressions de queixa o de lamentació del mateix Déu: «Poble meu, què t'he fet? En què t'he entristit? Respon-me! Què més havia de fer per tu, que no hagi fet?».\nL'himne va repassant diferents episodis de la història del poble d'Israel i esmenta com a contrapunt el que el seu poble ofereix a Jesús.\n«Jo et vaig treure de la terra d'Egipte, i tu has preparat una creu al teu Salvador».\nI continua recordant la mort dels primogènits d'Egipte, el pas del mar Roig, el guiatge de la columna de núvols, la troballa de l'aigua al desert...\nRecitant i meditant l'himne vaig pensar en la seva actualització avui, en aquest moment de la nostra vida cristiana, de l'Església i de la història humana.\nNo podríem també avui cantar o recitar en la contemplació de la passió del Senyor uns improperis del nostre temps? Escoltem la lamentació de Déu: «Què més havia de fer per tu que no hagi fet?».\n«Jo, en Jesús, m'he abaixat obedient fins a la mort i a la mort en creu, i tu t'has volgut enaltir com un déu, rebutjant la redempció».\n«Jo he deixat que Jesús carregués la creu [...]» (extret del Full Parroquial).


Blog de crítiques del Ningú no és perfecte: The Sex of the Dammed\nEl dilluns es va completar amb Kiss of the Dammed, pel·lícula de Xan Cassavetes, filla de John i germana de Nick. La pel·lícula és una aproximació romàntica al vampirisme. De fet, que els protagonistes siguin vampirs és part de l'escenari, però podrien no ser-ho i funcionaria igual. Tot comença en un videoclub, suposo que per buscar un referent actual a una cosa tan antiga com els vampirs. Allí, Paolo, un guionista de cinema, coneixerà a Djuna, una vampiressa. Ràpidament s'enamoren i ella el converteix immediatament. La pel·lícula enlloc de centrar-se en les sensacions d'ell com a nou vampir, ho fa en l'arribada de la germana de Djuna, una vampiressa que no portarà pocs problemes a la seva germana. La pel·lícula té un contingut eròtic i sexual molt potent, que sempre va bé a les nits del Festival. Kiss of Dammed juga amb vampirs que es mouen en un món glamurós, que ens mostra tot el que Crepúsculo ha negat al éssers de la nit. La fotografia és un dels elements més ben cuidats de la pel·lícula, que esdevé una proposta molt recomanable.\nTambé varem poder veure We Are What We Are, remake americà d'una pel·lícula mexicana, sobre una família pobre de l'Amèrica profunda que per alimentar-se mata a persones per cuinar-les i cruspir-se-les. La pel·lícula s'allarga massa perquè la història no dona per mes i s'allarga amb una lentitud extrema. Quan es comença a animar és quan desenvolupa la conclusió, però llavors ja ha perdut a part del públic que l'estava veient. El remake no serveix per res, perquè repeteix els mateixos errors de l'original. Això sí, la darrera escena ha arrencat un aplaudiment massiu a la paleta. Després de The Green Inferno, We Are What We Are, és la segona pel·lícula amb temàtica caníbal d'aquest Festival.\nI acabo amb Borgman del realitzador neerlandès, Alex van Warmerdam, que ha fet una pel·lícula que honora la terminació del seu cognom Warmerdam va arrencar un munt de rialles quan va ser mencionat pel presentador que estava a l'Auditori. El pobre director es devia quedar sense entendre perquè reia la gent amb el seu cognom.Us explico això perquè la peli és tant dolenta que tampoc us vull avorrir. Absurda al màxim, probablement s'endugui algun premi dels crítics. I és que cal fugir de totes les pel·lícules que obtenen un premi de la crítica. Deixaria que un homeless que no coneixeu de res es quedés a viure a casa vostra com aquell que no vol la cosa? Eh que no? Doncs no en parlem més.\nPublicat per Ningú no és perfecte a 11:44


Marina Geli: “Des del punt de vista sanitari, allargar els confinaments era el que tocava” ·\nMarina Geli: “Des del punt de vista sanitari, allargar els confinaments era el que tocava”\nLa secció local de l’Assemblea Nacional Catalana (ANC) va organitzar el passat dilluns 14 de desembre una conferència online on hi va participar la metgessa i exconsellera de Salut de la Generalitat de Catalunya, Marina Geli.\nL’exconsellera va fer un repàs científic i sanitari de la pandèmica provocada pel nou coronavirus i com ha afectat la població al llarg dels darrers nou mesos. “Aquesta malaltia és molt més letal del que es pensava al febrer”, va explicar la metgessa, que també va remarcar que “a la segona onada la mortalitat ha baixat moltíssim”, gràcies a la investigació en els tractaments i els tipus de ventilació que reben els malalts.\nMarina Geli va comentar que “des del punt de vista sanitari, allargar els confinaments era el que tocava” però que “si s’allargava molt temps hi hauria conseqüències econòmiques i de salut mental molt importants”.\nL’exconsellera de Salut també va parlar d’immunitat, de les anunciades vacunes i de la possibilitat de l’aparició d’una tercera onada al gener. Sobre les visites mèdiques que s’estan fent actualment, Geli va comentar que amb la pandèmia s’ha vist que “moltes coses es poden fer telemàticament i telefònicament” però que “s’ha de poder tornar a la visita presencial.”\nTags: ANC Ripollet Marina Geli\nPrevious: La Plaça de l’Onze de Setembre s’omple d’artesania local al Merc’Art\nNext: Prop de quaranta persones protesten contra el pacte europeu de migració


Sony admet un robatori massiu de dades d'usuaris de la Playstation Network\nUna setmana després de tancar provisionalment el seu servei de joc en línia, Sony ha admès que la xarxa de la seva consola Playstation pot haver patit un robatori massiu de dades personals dels seus usuaris, que sumen 77 milions de persones a tot el món. La companyia ha hagut de suspendre els jocs en línia així com la seva botiga de pel·lícules i música a través de la Play.\n27/04/2011 - 08.00 Actualitzat 28/04/2011 - 08.51\nEn un comunicat al seu blog, Sony ha reconegut que algú no autoritzat pot haver obtingut informació diversa que va des del nom, l'adreça de correu electrònic i contrasenya dels usuaris fins a dades de la targeta de crèdit que utilitzen per comprar jocs, pel·lícules o música.\nLa companyia ha advertit els clients que estiguin alerta de possibles robatoris o estafes per telèfon o internet. L'atac s'hauria produït entre el 17 i el 19 d'abril.\nLa companyia ha denunciat els fets a l'FBI però el fet que hagi trigat tants dies a avisar els seus clients ja ha motivat un munt de queixes dels possibles afectats.\nAtac a la Playstation


Com esborrar galetes en un MacBook Pro\nPrincipal » Guies » Com esborrar galetes en un MacBook Pro\nLes cookies són petits fitxers de text que els llocs web emmagatzemen al vostre ordinador per desar informació com ara les preferències del lloc i els estats d’inici de sessió. Tot i això, podeu esborrar-los del MacBook Pro per esborrar les dades desades. Per als propietaris d’empreses, suprimir galetes en un Macbook Pro és necessari perquè s’esborra la informació privada, com ara la informació del compte bancari o del correu electrònic. També disminueix les possibilitats que la informació del client o del client caigui en mans equivocades. Si teniu un o més navegadors web, heu d’eliminar les cookies de cada navegador per separat. Ja sigui que suprimiu galetes individuals o tota la llista, suprimir galetes en un MacBook Pro triga uns quants minuts a completar-se.\nCom esborrar les cookies de Safari\nInicieu Safari i feu clic al menú "Safari". Feu clic a "Preferències" per iniciar les preferències del navegador.\nFeu clic a la pestanya "Privadesa" i feu clic al botó "Detalls" per mostrar una llista de cookies desades.\nFeu clic a la galeta que vulgueu eliminar. Manteniu premuda la tecla "Maj" mentre feu clic a les galetes que voleu suprimir per seleccionar diversos elements adjacents. Mantingueu premuda la tecla "Ctrl" mentre feu clic a les galetes que voleu suprimir per seleccionar diversos elements no adjacents.\nFeu clic al botó "Elimina" per eliminar les cookies seleccionades. Feu clic al botó "Elimina-ho tot" per eliminar tota la llista de cookies. Feu clic al botó "Fet" quan hàgiu acabat i, a continuació, tanqueu la finestra Preferències de Safari.\nSuprimiu les galetes d'un Mac a Firefox\nInicieu Firefox i feu clic al menú "Firefox". Feu clic a "Preferències" per iniciar les preferències de Firefox.\nFeu clic a la pestanya "Privadesa" i seleccioneu "Utilitza la configuració personalitzada per a l'historial" al quadre "Firefox farà". Feu clic al botó "Mostra les galetes" per mostrar una llista de les galetes desades.\nFeu clic al botó "Elimina la galeta" per eliminar les galetes seleccionades. Feu clic al botó "Elimina totes les cookies" per eliminar tota la llista de cookies.\nTanqueu les Preferències de Firefox quan hàgiu acabat.\nUsuaris de Google Chrome\nInicieu Google Chrome i feu clic a la icona "Clau". Feu clic a "Configuració" per iniciar la configuració del navegador.\nFeu clic a l'enllaç "Mostra la configuració avançada" a la part inferior de la pàgina i feu clic al botó "Configuració del contingut" per iniciar el quadre de diàleg Configuració del contingut.\nFeu clic a l'enllaç "Totes les cookies i dades del lloc" per mostrar una llista de cookies desades.\nRessalteu la galeta que vulgueu suprimir i feu clic al botó "X" que hi ha al costat.\nFeu clic al botó "Elimina-ho tot" per eliminar tota la llista de cookies desades. Feu clic a "D'acord" i torneu a fer clic a "D'acord".


Política de privacitat — Consell Comarcal de la Noguera\nPolítica de privacitat https://www.ccnoguera.cat/politica-de-privacitat https://www.ccnoguera.cat/@@site-logo/logo.png\nCONSELL COMARCAL DE LA NOGUERA informa les persones usuàries del lloc web sobre la seva política respecte del tractament i protecció de les seves dades de caràcter personal que puguin ser recaptades per la navegació a través d’aquest lloc web.\nDomicili Social: C/ D'ÀNGEL GUIMERÀ, 28 - 25600 - BALAGUER (LLEIDA)\nCONSELL COMARCAL DE LA NOGUERA, d’acord amb l’article 37.1.a del Reglament General de Protecció de Dades (UE) 2016/679, ha designat un Delegat/da de Protecció de Dades (DPD).\nEl correu electrònic de contacte és: dpd@ccnoguera.cat.\nGestionar les dades a les quals el CONSELL COMARCAL DE LA NOGUERA accedeix com a conseqüència de la navegació, consulta i/o sol·licitud en aquest lloc web.\nGestionar les sol·licituds d'inscripció a formacions, jornades o a qualsevol esdeveniment que pugui organitzar aquesta administració des de qualsevol dels seus serveis, mitjançant acceptació de formularis i/o sol·licituds.\nCriteris de conservació de les dades: Les dades personals proporcionades es conservaran fins que la persona interessada en sol·liciti la suspensió, exercint els seus drets sobre aquestes dades, i en qualsevol cas en compliment de terminis legals de prescripció que li siguin aplicables.\nLegitimació: La base legal per al tractament de les dades personals està basada en el consentiment exprés de la persona interessada. En qualsevol moment es podrà exercir el dret a retirar el consentiment sense que això afecti la licitud del tractament basat en el consentiment previ a la seva retirada.\nDestinataris: Les dades de caràcter personal recollides no seran facilitades a tercers, excepte quan siguin necessàries per a la prestació del servei sol·licitat, a altres administracions públiques competents en la matèria, quan correspongui o quan siguin requerides per les autoritats públiques competents, de conformitat amb les disposicions legals i reglamentàries aplicables.\nDrets: La persona usuària té dret a:\nSol·licitar la rectificació de les dades personals inexactes o, si escau, sol·licitar-ne la supressió quan, entre altres motius, les dades ja no siguin necessàries per a la finalitat per a la qual van ser recollides.\nOposar-se al tractament de les seves dades personals; en aquest cas es deixaran de tractar les seves dades excepte per motius legítims.\nDret a la portabilitat de les seves dades personals quan el tractament estigui basat en un consentiment i s'efectuï per mitjans automatitzats\nLa persona interessada pot exercitar aquests drets a través de l’adreça de correu electrònic dpc@ccnoguera.cat, identificant-se degudament i sol·licitant clarament el dret a exercir.\nProcedència de les dades: Les dades personals han de ser facilitades per la persona interessada de forma absolutament voluntària. La manca d’algunes dades o la no resposta de preguntes que puguin formular-se a la persona interessada en els processos de registre o a través de formularis electrònics, pot provocar la impossibilitat d’accés a determinats serveis per a la prestació dels quals és imprescindible de disposar d’aquestes dades de caràcter personal. En aquest cas, el Responsable del Tractament ha d’informar del caràcter obligatori o necessari de facilitar les dades personals per al funcionament del servei.


B the travel brand busca este dijous en la Fonteta a un taronja per a anar-se'n de viatge al Carib\nEl partit de la jornada 10 de la Turkish Airlines Euroleague entre València Basket i l'Olympiacos tindrà un col·laborador d'excepció amb el patrocini de B the travel brand (dijous 30 de novembre, 20:30 hores, Fonteta, Movistar Deportes 1). L'agència de viatges es farà càrrec de l'animació d'este partit amb magnífics premis per als participants en els jocs dels temps morts i amb el repartiment de regals de la seua marca, amb un viatge al Carib com a premi especial.\nUn viatge per a dos persones al Carib de 9 dies i 7 nits que inclou vol, hotel i trasllats. El viatge no serà en temporada alta i haurà de ser disfrutat abans del 31 de desembre de 2019.\nEstos són els horaris de les preguntes per a conéixer els finalistes de B the travel Brand per a guanyar el viatge.\nFacebook: Dimecres 29, 18 hores\nTwitter: Dimecres 29, 19 hores\nAplaudidors en cada seient\nDe cara a augmentar l'animació per al partidazo del dijous, cada seient comptarà amb un aplaudidor tematitzat per a pujar els decibels de la Fonteta. Toca fer molt soroll per a un gran partit!\nEls guanyadors en els jocs que es desenrotllaran en els temps morts del partit ant l'Olympiacos amb concursos de tir es portaran quatre Plans B! que B The Travel Brand regala per a esta trobada. Durant la resta de temps morts, es llançaran a les grades regals com a motxilles i camisetes d'esta marca.\nUn any més amb nosaltres\nL'agència de viatges continua pertanyent una temporada a la família de patrocinadors de l'equip taronja. D'esta manera, Barceló Viatges es consolida com l'agència de viatges oficial del València Basket per quinta temporada consecutiva, des de l'estiu de 2013, primer baix la denominació de Barceló Viatges, i posteriorment amb la seua actual denominació de B The Travel Brand.


Benvinguda | 14è Petits Contes\nUs presentem el 14è Recull dels Petits Contes, que reuneix en format digital els relats participants al concurs d’escriptura per a nenes i nens del Prat de Llobregat i que s’organitza des del departament de Cultura de l’Ajuntament a través del Centre Cívic Jardins de la Pau i en col·laboració amb el departament d’Educació.\nAquest concurs s’emmarca en el Pla de Foment de la Lectura del Prat, i té com a objectius fomentar l’escriptura i l’hàbit lector entre el públic infantil, crear un espai de creativitat i expressió per als més petits i apropar-los a l’ús de les noves tecnologies.\nEl recull que us oferim a continuació conté les il·lustracions i els contes dels 248 participants dels cursos de 4t i 6è de primària. Les temàtiques d’aquest any són: ‘contes microscòpics’ i ‘contes de la meva infància’. Volem agrair la col·laboració a totes les escoles participants.


Proteus Innovation desenvolupa un dispositiu pilotat a distància que permet salvar persones que s’estan ofegant al mar\n24 de de gener del 2022. 15:26\nL’empresa emergent valenciana Proteus Innovation, que està sent accelerada a Lanzadera, ha patentat un dron marí que permet agilitar els rescats a la platja gràcies a la seva velocitat. L’invent, que comercialment es diu Nàutic, pot ser llançat des d’un helicòpter per ajudar els nàufrags d’una pastera perquè és capaç de girar-se una vegada que entra al mar. El dron, que es fabrica totalment a Espanya, costa 9.000 euros i la firma acaba de començar a comercialitzar-lo.\nEls impulsors del projecte són els enginyers valencians Miguel Ángel Sánchez, Julio Ferrando i Jorge Pradas. El robot marí pot ser pilotat a distància mitjançant un comandament de radiocontrol o mitjançant autopropulsió utilitzant dues palanques de control. Sánchezexplica que es tracta d’un dron no tripulat d’un metre de longitud capaç d’acudir al rescat d’una víctima, que el pot utilitzar com a dispositiu de flotació per ser remolcada de manera segura, amb la qual cosa s’evita posar en risc la vida del socorrista.\nEls camps d’aplicació de Nàutic (que pesa quinze quilos) són diversos: platges, estacions petrolíferes, barcos, rescats aeris i ports. El cofundador de la companyia precisa que el robot marí pot portar fins a tres persones i arrossegar 240 quilos, cosa que permet que el socorrista l’utilitzi per arribar més ràpid a les víctimes. «Un esportista d’elit pot nedar a una velocitat màxima de quatre nusos i el dron es desplaça a entre cinc i sis nusos, amb una autonomia de cinquanta minuts», assegura Sánchez.\nLa companyia ha desenvolupat el dispositiu després de tancar una ronda d’inversió de 120.000 euros en la qual van entrar empresaris del sector naval i té intenció d’emprendre’n una altra a finals d’any. Proteus Innovation preveu començar a vendre el seu dron marí a Sud-amèrica a partir de la pròxima tardor, quan comença allà la temporada de platges.\nMiguel Ángel Sánchez assegura que han tingut en compte les necessitats de les empreses de socorrisme per desenvolupar el dispositiu. «Ens van demanar un bon radi d’acció, un comandament fàcil d’utilitzar i que portés arnès», precisa.


Cap a Kiruna! – Bizarre Bazar\nOn 21 juliol 2009\nSom al tren que ens durà des de Luleå a Kiruna, és dissabte i ja portem uns quants dies de trajecte pujant per la costa est sueca. Aquest any l’objectiu era anar amunt-amunt, i així ho estem fent.\nVam arribar diumenge passat amb el Ryanair de Girona a Västerås, i d’allà vam anar directament cap a Stockholm.\nStockholm continua sent una de les meves ciutats preferides, i un altre any em va encantar arribar-hi i descobrir que t’hi sents com a casa. Però bé, només hi vam passar la primera nit de tràmit, hi estarem tres dies quan el periple pel Nord hagi acabat.\nVam llogar un cotxe a Stockholm, ens van donar un Seat Ibiza (fent país, és clar que sí!) de color groc (guld) llampant i amb una prestació que no tenim a casa nostra: l’escalfaculs i escalfaesquenes.\nHem anat pujant durant cinc dies, 900 kilòmetres en línia recta però que han acabat sent 1500.\nEl nostre “sistema” (molt sofisticat i professional) consisteix en tenir l’hotel per passar la nit reservat i anar improvisant pel camí. Bona part de la improvisació ha vingut donada pels loppis, que ens han fet fer moltíssims kilòmetres extra i conèixer gent i maneres de viure peculiars.\nEls loppis són una mena de botigues a cases particulars i garatges variats portades sovint per senyores i iaios jubilats on hi venen tota mena de pongos, trastos i andròmines en general, amb una densitat que mai havia vist abans. Jo els definiria com una barreja d’encants i tòmbola benèfica. Però val la pena anar-hi, a banda de veure el que hi venen és curiós conèixer la gent que ho porta i veure la clientela (que sempre n’hi ha encara que et sembli que estàs a la fi del món!).\nNo hi hem comprat gran cosa, només un parell de llibres en suec a 10 SEK (menys de 1 euro) cadascun i una bandereta per 5 SEK. M’he quedat amb les ganes d’endur-me una caixa antiga d’alguna mena de pastilles, d’aquelles de llauna… una altra vegada serà!\nA banda dels loppis, pel camí també hem visitat força zones de bany. Són platges “normals” (és a dir, com les nostres) però més petites, gens profundes i amb l’aigua transparent però marronosa. L’aigua no està gens freda, de fet, fins i tot ens vam banyar en una d’aquestes platges. En aquests llocs normalment hi ha un munt de caravanes d’estiuejants que passen les vacances d’aquesta manera.\nUna cosa sorprenent i molt agradable de Suècia és que a qualsevol platgeta, a qualsevol lloc per aturar-se i contemplar la vista hi ha un lavabo. Són petites casetes de fusta amb una wàter “de debò” a dins. I tots molt nets, amb el paper perfectament posadet, i en alguns casos amb la pica per rentar-se les mans. Fins i tot, els més sofisticats tenen cortinetes i estan decorats amb làmines i floretes variades. Un gust 🙂\nUna altra de les atraccions que hem trobat pel camí ha estat un parc d’ants (alces). Hi vam anar per sortir de dubtes i comprovar que realment “existeixen” però que deuen ser molt cars de veure. I, efectivament, fins i tot allà ens va costar força veure’ls: a banda d’un que estava tranquil·lament menjant al costat de la caseta del parc. Pel camí no en vam saber veure cap més i no va ser fins que el guarda ens va indicar el lloc on exactament els podíem trobar que vam guaitar-ne un parell mig camuflats descansant mentre païen el dinar.\nEntre platgeta i platgeta i loppis i loppis un munt de kilòmetres per carreteres poc transitades i distàncies molt llargues de boscos per arribar a qualsevol lloc. El paisatge és molt maco, però té un punt de monòton que fa que els kilòmetres es facin molt llargs. En 900km poca variació hem trobat i això em fa pensar en la riquesa del nostre paisatge… (aiai, ara m’ha quedat una mica “el paisatge favorit de Catalunya”, això…). Quan els explicàvem als “amics” que hem fet pel camí (uns suecs de Skellefteå i uns noruecs de Narvik) que a Catalunya pots anar a la platja i en 150-200km pots esquiar feien wow… (el tema platja sí que el coneixen, però el tema Pirineus i esquiar -que tenen molt d’interès en saber on anem a esquiar, serà perquè es el que fan per aquí dalt- no ho tenen tan clar, sembla que només coneixen els Alps…)\nPer dormir, hem anat cada dia a una ciutat: Gävle, Sundsvall, Umeå, Skellefteå i Luleå.\nResumint, podríem dir que totes són iguals: al mig un carrer peatonal on hi ha les botigues, que es van perdent en els dos o tres carrers contigus i dos o tres carrers més de blocs de pisos i ja més enllà les casetes disperses que s’extenen fins força lluny. A les afores del poble, com a tot arreu, el centre comercial amb el gran supermercat i tots els serveis al seu voltant. I entre una i l’altra casetes i casetes molt disperses i algun “poblet” de quatre cases, però literalment quatre cases.\nQue és una cosa que també sorprèn: hi ha cases i gent a tot arreu, fins al racó més remot de la carretera més secundària, però n’hi ha poca quantitat, molt disperses. És a dir, hi ha lloc per tothom i de sobres, i això es nota en que no hi ha res massificat, més aviat al contrari. Jo tinc la sensació que aquí la gent es deu avorrir molt… sobretot acostumada a l’ajetreo de per allà baix.\nDoncs bé, la primera nit de trajecte amb el nostre Ibiza guld la vam passar a Gävle, una ciutat a uns 200km d’Stockholm. Ens va semblar un lloc avorridíssim, sense cap mena de vida… i vam començar a pensar que el nostre periple tindria lloc per la Suècia profunda, sobretot tenint en compte que aquesta era la parada més propera a la capital. A Gävle no hi vam trobar cap cosa interessant per fer, vam sopar en una mena de pub molt modern, vam fer una volta de reconeixement i cap a dormir al nostre hotel que, tot i que hi havia zones reformades, els passadissos semblaven d’una pel·li del Tarantino.\nL’endemà vam dormir a Sundsvall, una altra ciutat sense gaire vida, però en el fons molt maca, amb edificis senyorials. A mi em donava una mica la sensació d’estar a Sitges, salvant les diferències algun aire tenia…\nA Sundsvall hi ha un Casino, i com que era l’única activitat que semblava haver-hi hi vam fer cap. Mai abans havia estat a un Casino, i tot plegat em semblava surreal, sobretot tenint en compte el tema de la densitat sueca: diria que hi havia més treballadors i més taules que visitants.\nVam estar una estona mirant les màquines escurabutxaques: fins aleshores jo només havia vist les dels bars i tenia en ment la de les cireretes… però allà n’hi havia de tots els tipus i temàtiques, a quina més hortera i infantil i amb ple de botons. Hi vam jugar unes 20SEK que, evidentment, es van esfumar.\nVam pujar a dalt on hi havia les taules amb els crupiers i la ruleta. Abans d’entrar en acció vam prendre una cervesa per observar el panorama, bastant penós donada la poquíssina activitat que hi havia.\nEs va animar la taula de la ruleta i vam fer el pla que el Dani havia proposat: jugar-se 100SEK a les vermelles, si guanyàvem doblàvem i si perdíem, doncs res. Vam jugar, vam guanyar i vam marxar immediatament amb les nostres fitxes per cobrar els guanys a baix.\nPel camí, però, vam creuar-nos amb una màquina escurabutxaques de mixets. I no vaig poder resistir la temptació i hi vaig posar 20SEK… vam començar a apretar botonets… em van tocar noséquantes partides gratis que la màquina va començar a fer automàticament… i va fer moltes llums… Vam demanar que ens donés el que hi havia… i eren més de 100SEK!!!\nVaya, que en total vam guanyar uns 20 euros… pas mal… però no crec que em trobeu gaire més per casinos…\nI després de Sundsvall i el seu casino vam tirar cap a Umeå. Si aquestes dues ciutats ens havien semblat de la Suècia més profunda, a Umeå ens esperàvem el pitjor…\nLa sorpresa va ser comprovar que és una ciutat extremadament moderna, amb molt ambient i molta gent jove a l’última, un paradís pels coolhunters.\nL’explicació ve donada perquè és una ciutat universitària i on s’hi fa molta investigació de temes com medicina i tecnologia en general. Això ja ho sabíem, però no ens pensàvem que fos tant i tant important i amb gent tant i tant al dia. Molt bé, doncs.\nI l’endemà, cap a Skellefteå, una altra ciutat com totes i sense gran cosa a no ser perquè justament hi feien un festival de música molt important (i gratuït), el Trästockfestival i hi havia gent de tot Suècia.\nDe música no en vam sentir gaire perquè quan vam arribar dels 5 escenaris no n’hi havia cap actiu: o estaven preparant coses o estaven allà sense fer res… s’ho prenen amb calma…\nCom que poca cosa hi havia per sentir, vam anar a prendre un cerveseta. És curiós perquè l’alcohol aquí és com a mínim un pecat: està permès (només faltaria!) però el tenen en una zona reservada, amb una tanca i dos paios a la porta que controlen que tinguis 20 anys i que no surtis amb la beguda…\nAls supermercats no hi venen alcohol, l’únic que està permès tenir-hi és una cervesa de molt baixa graduació. I si vols cervesa normal, vi o qualsevol altra beguda alcohòlica has d’anar al System Bolaget, unes botigues “especials” on hi tenen, això sí, totes les begudes que vulguis i més, de tot el món, i, això també, a un preu bastant alt pels impostos.\nDoncs bé, en aquell mini-recinte tancat ple de gent a vessar i sentint-me culpable per prendre una cervesa vam fer uns “amics”: una parella d’Skellefteå molt bona gent que als 10 minuts ja ens volien convidar l’endemà a la seva caseta de la platja. Ens vam excusar perquè havíem de tornar el cotxe al migdia però sempre fa gràcia veure com d’amables i acollidors són aquesta gent. Llàstima que no els deixessim el mail per quan (algun dia) vinguin a Barcelona…\nA banda de Skellefteå vam visitar Skelleftehamn, en la nostra línia de tours pels extrarradis. I realment és una zona bastant inhòspita tallada per les vies del tren, una zona portuària i fàbriques (la que va fer el vessament de Doñana, precisament…). Doncs bé, resulta que l’endemà parlant amb un dels nostres amics de ruta, ens va dir que l’Stieg Larsson havia nascut per aquella zona… ho vam consultar a la Wikipedia… i justament era a Skelleftehamn… casualitats de la vida!\nI última parada: Luleå. Una altra ciutat com totes però en aquest cas tothom estava prenent alguna cosa i veient com anava baixant el sol a una mena de vaixell sobre el mar molt glamourós, però que vam descobrir massa tard: ja havíem sopat a l’únic lloc que havíem trobat que no fos una pizzeria-kebab-hamburger: un restaurant d’aquests en plan americà que tenia com a slogan alguna cosa així com “junk good food” i que era l’únic lloc amb una mica de públic dels dos o tres que hi havia en tot el poble…\nResumint… que les ciutats a les que hem estat no són per passar-hi moltes hores, el que val (i molt) la pena és el que vas descobrint pel camí! 🙂\nLas ciudades del norte de Suecia | kiwoo blog


Olympic Villas Santorini Grècia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n"The Staff are very cordial and helpful. They helped at all t..."\nExcepcional 9,2 (365 comentaris)\nBarri Oia Oia Oia Oia Fira Fira Oia Oia Fira Oia\nConvenientment situat a Santorini, Olympic Villas és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb les atraccions principals de la ciutat com Illa Therasia, Museu Megaron Gyzi, Museu Arqueològic a prop, els visitants de l'hotel estaran encantats amb la seva localització.\nEl Olympic Villas, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, lloguer de cotxes, caixa forta són només algunes de les comoditats que fan que Olympic Villas sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, calefacció, cuina americana, nevera, plat de dutxa a cada habitació. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent piscina exterior, massatge. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Olympic Villas és una selecció idònia per a la vostra estada a Santorini.\nCal que informeu el Olympic Villas de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nTots els tipus de viatgers (163) Parelles (114) Viatgers en solitari (11) Famílies amb infants petits (10) Famílies amb infants grans (5) Grups (25)\nWhat a spor”\nSad to leave this beauty, can't wait to go back. Ideal spot for enjoying Oia!\nNice hotel, nice view, nice stuff, very good location