Es va quedar en el dia de la pallissa': seguisc sense entendre la “distància”\nEs va quedar en el dia que li va donar la pallissa: seguisc sense entendre la “distància”\n“No crec que les llàgrimes de Rocío Flores sobre la seua mare, Rocío Carrasco en ‘Supervivientes’ foren falses”, ha dit María Patiño\ndijous, 27 de maig 2021 - 18:47h\nL'episodi número 12 del documental de 'Rocío, contar la verdad para seguir viva', en el qual la protagonista va pronunciar per primera vegada el nom d'Antonio David Flores, va ser el colofó d'un programa que ha suposat una abans i un després en la història de la televisió. La filla de Rocío Jurado va acabar dient que ja no té por i que és el moment de deixar de sobreviure, per a començar a viure i a gaudir de tota la vida que li queda al davant.\nRocío va respondre a la seua filla\nEn el desenllaç (si bé encara queda molt programa per davant), Rocío Carrasco va explicar perquè no va atendre les súpliques que la seua filla, entre llàgrimes, li feia des de l'illa de 'Supervivientes' l'any 2020, en plena pandèmia: perquè no se la creia. Perquè es preguntava per què el felicitava l'aniversari en la televisió, “quan no ho havia fet en 8 anys”: “Puc dir que algun any no em va felicitar ni sent a la meua casa”, va dir, amb total desconfiança.\n“Rocío es va quedar en el dia en què la seua filla li va donar una pallissa”\nPrecisament, esta “distància” amb la qual Rocío Flores respon al plor de la seua filla –ella creu que Rocío va ser a l'illa amb un "guió aprés" i dictat pel seu pare “per a guanyar-se el favor de la gent”- la que María Patiño encara no acaba d'entendre.\n“Crec que Rocío es va quedar en el dia de juliol en el qual la seua filla li va donar la pallissa en Valdelagua. Sent a l'illa aïllada en el pare i tot el que va a l'illa diu que valora el que no valorava, em costa treball entendre que aqueixes llàgrimes de Rocío Flores anaren falses”, ha dit la col·laboradora, que va creure en les paraules de la jove perquè estava "allunyada del seu pare". "Quan et vas a un reality tampoc et fan una lobotomia", li ha replicat Kiko Hernández.\n"Els fans de El Hormiguero omplin d'afalacs a Felipe González" "Rocío Carrasco revela els seus plans de futur: 'M'agradaria tornar a ser mare'"


Partit Plastilina | | En veu alta\nPosted at 09:55h in espanya\tby\tadmin 2 Comments\nSi el PP fós un objecte, estaria ara mateix trencat en mil bocins de tant contreure’s i estirar-se com un xiclet de l’extrem cap al centre, depenent de l’etapa de legislatura en la qual ens trobem. L’exercici contractor de la formació conservadora és tan escandalós que es mereixeria l’àlies del partit plastilina.\nL’obstinació en centrar-se a quatre dies de les eleccions contrasta amb l’estratègia desbocada que ha mantingut durant aquesta legislatura, arrabassant contra l’Estatut, recusant magistrats progressistes, bloquejant la renovació d’institucions, enredant amb el terrorisme i el procés del 11M i les seves teories. Si ja sabia que això és el que la ciutadania espera, perquè ha estat malbaratant quatre anys de legislatura insistint en altres coses?.\nEl sector “moderat” sembla haver pres les regnes del partit incorporant a personatges com Gallardón i apartant del seu epicentre decisor a Zaplanas, Acebes, Orejas i Astarloas, però cometent també l’imperdonable error de no incorporar a Rato en el seu equip econòmic potser tement l’eclipsi del seu líder, Mariano Rajoy. Com el mal estudiant es malda per aprovar a corre-cuita mentre ha estat embullant durant tot aquest temps.\nTambé s’ha renegat de les teories conspiratories, de la AVT (Alcaraz, Roma no paga als traïdors), de la bulla permanent amb ETA en l’epicentre. La recent estirada d’orelles del TC sobre l’ús del recursament del que ha fet mal ús i abús el PP situant-lo en pràctiques fora de l’esperit constitucional, potser ha contribuït a això.\ncentrisme, eleccions, estrategia electoral, pp\nPosted at 09:31h, 15 Desembre Respon\n[…] setmana em viscut una nova aproximaciÃ³ del PP cap el centre polÃtica nacional. Les anades i vingudes de la formaciÃ³ conservadora fluctÃºen segons sigui majoritari el pes […]\nPingback:Partido Plastilina « Por la paz y la libertad\nPosted at 08:21h, 11 Desembre Respon


Detingudes quatre persones, la mateixa nit, en dos intervencions, per robatori amb força a Alacant\nEn dos intervencions diferents es va aconseguir aturar els autors de dos robatoris quan estaven executant el fet\nAgents de la Policia Nacional a Alacant han detingut de matinada in fraganti, en dos intervencions diferents, quatre persones com a fruit de la intensificació en les tasques de prevenció de delictes de robatoris amb força, tant a domicilis, com a establiments.\nTres detinguts per robatori al?interior d?un establiment\nSobre la 01:30 de la matinada de dimecres passat es va rebre una trucada d'un ciutadà a la Sala CIMACC del 091, comunicant que havia vist com tres joves havien forçat la persiana metàl·lica d'una botiga informàtica, i es trobaven encara a l'interior.\nRàpidament es va establir amb les dotacions de servei un ampli dispositiu al voltant de l'establiment afectat, que en arribar al lloc van observar com dos joves sortien de l'interior del comerç i es trobaven amb un tercer que estava a l'exterior fent feines de vigilància, repartint-se el que semblava el botí obtingut del robatori.\nEls tres individus, en adonar-se de la presència policial, van emprendre la fugida a la carrera sent perseguits pels agents, que van aconseguir donar-los abast i detenir-los immediatament.\nEls tres arrestats, a l'hora de ser detinguts, portaven gran quantitat de monedes a les butxaques dels seus pantalons, component un total d'uns 100 euros.\nEls detinguts amb edats compreses entre els 17 i 21 anys d'edat, van ser posats a disposició judicial i el menor lloc a disposició de la Fiscalia de Menors d'Alacant.\nSorprès mentre escalava per la façana d´un edifici\nAquella mateixa nit, unes hores més tard, novament un ciutadà va alertar la Policia Nacional sobre un altre succés comunicant que, estava veient un baró enfilar-se per la façana d'un edifici d'habitatges.\nDesprés de mobilitzar-se les dotacions de servei i arribar al lloc del succés, van ser requerits per diversos veïns, que des dels balcons indicaven que l'home que havien vist escalar prèviament per la façana de l'edifici encara es trobava dins d'un habitatge del primer pis, podent escoltar els mateixos agents des del carrer, sorolls de vidres trencats.\nAixí les coses, els agents, van establir un dispositiu al voltant de l'edifici per cercar les possibles sortides i evitar la fugida de l'individu, sorprenent l'autor en el mateix moment en què es disposava a eixir del domicili per la porta, portant una motxilla amb efectes.\nEl detingut de 43 anys d'edat, de nacionalitat espanyola, va ser posat a disposició del Jutjat d'Instrucció de Guàrdia de la mateixa localitat.


Seixanta embarcacions d’alta mar són andorranes – Ràdio Valira\noients avui: 36\noients aquí avui: 36\nSeixanta embarcacions d’alta mar són andorranes\nPublicat per Ràdio Valira el 13 de juliol de 2019\nActualment hi ha 400 embarcacions andorranes, una seixantena de les quals estan en alta mar. Una dada que s’ha fet pública aquest dijous en la presentació del conveni del Govern, Andorra Telecom i el Club Nàutic per la posada en funcionament dels codis de comunicació marítima per a embarcacions esportives i d’esbarjo. El ministre de Presidència, Economia i Empresa, Jordi Gallardo, ha afirmat que aquesta dada remarca la necessitat d’aquest reglament per a garantir la seguretat en cas d’emergència i donar més cobertura als tripulants de les embarcacions.\nEl nou conveni permet l’emissió de llicències per autoritzar estacions de ràdio en vaixells andorrans i l’ús de radiobalises marítimes amb distintiu andorrà dins del sistema internacional Cospas-Sarsat, de comunicació per a situacions d’emergència. Tot i no ser un sistema obligatori, se’n recomana el seu ús.\nL’entrada en funcionament de l’ús d’aquests codis neix de la falta d’un reglament propi com a Estat que, fins ara, depenia de les col·laboracions amb els països veïns, Espanya i França. Fins ara, les embarcacions andorranes havien de canviar la seva matrícula als països veïns o bé demanar una cessió extraordinària a aquestes administracions per poder tenir més cobertura mantenint la matrícula del Principat.\nAndorra Telecom registra les dades dels usuaris de les embarcacions per tal de facilitar tots els paràmetres a Cospas-Sarsat. El Club Nàutic oferirà un curs de curt abast per tal de proporcionar formació en com gestionar les comunicacions davant una situació d’emergència. El tresorer del Clu Nàutic, David Rabella, ha manifestat la seva “alegria ja que era una reivindicació històrica i aquest conveni marca un pas endavant cap a l’homologació internacional”.\nFEDA posa al descobert l’origen de l’electricitat a Andorra


Carta d'ajust - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nUna carta d'ajust és un senyal de prova de televisió, típicament emès de vegades quan el transmissor és actiu però cap programa no s'està emetent (sovint a posada en marxa i fi de l'emissió). Utilitzades ja des de l'inici de la televisió, les cartes d'ajust eren cartes originalment físiques a què s'apuntava amb un càmera de televisió, i tals cartes sovint s'utilitzen tanmateix per a calibratge, alineació, i acarament de càmeres i gravadors. Les cartes d'ajust són avui dia generades per ordinadors, que no depenen de la configuració correcta de (i presència de) una càmera. Les cartes digitalment generades permeten als venedors, als espectadors i a les emissores de televisió ajustar el seu equip per a una funcionalitat òptima.\nLa carta d'ajust normalment té un conjunt de dibuixos d'alineació per permetre càmeres de televisió i receptors per ser ajustats mostrar la imatge correctament. La majoria de les cartes d'ajust modernes inclouen un conjunt de barres de color calibrades d'una intensitat cromàtica que permet ser precisament ajustat entre generacions d'alimentacions de cinta de vídeo o xarxa. Les barres SMPTE i altres cartes d'ajust inclouen barres en blanc negre, un complet analògic, i un "sub-black", o "blacker-than-black", que representa permissible a emissions de NTSC el voltatge de transmissió de freqüència baixa més baix. Entre els bars de color i ajustatge propi de controls de brillantor i contrast als límits de percepció de la primera barra negra, un receptor analògic (o un altre equip com VTRs) es pot ajustar per proporcionar alta fidelitat.\nLes cartes d'ajust també típicament s'emeten amb un fons de música composta de manera especial (per evitar haver de pagar quotes d'autorització per composicions existents), un to, o la radiodifusió retransmesa d'una emissora de ràdio tinguda pel mateix radioemissor.\nActualment les cartes d'ajust només es veuen a estudis de televisió, postproducció, i instal·lacions de distribució. En particular, ja no estan pensades per ajudar espectadors en calibratge de televisors. Unes quantes coses han conduït a la seva defunció per a aquest propòsit:\nTelevisions anàlogues controlades per microcontroladors moderns si alguna vegada es necessita ajustatge, així les cartes d'ajust són molt menys importants que prèviament. De la mateixa manera, les càmeres modernes rarament necessiten ajustatge per a la precisió tècnica, encara que s'ajusten sovint per compensar nivells clars d'escena, i diversos efectes artístics.\nÚs de mètodes digitals per interconnectar nivells, que no no produeixen canvis de color o canvis de brillantors; així el requisit per detectar i per compensar-los utilitzant aquest senyal de referència s'ha eliminat virtualment. (Sigui comparable a l'obsolescència d'estroboscopis com utilitzats per ajustar la velocitat de tocadiscos). D'altra banda, els generadors de senyal de prova digitals inclouen senyals de prova que estan pensats per accentuar que la interfície digital, i molts generadors sofisticats permeten la inserció de nervi, errors de bit, i unes altres condicions patològiques que poden provocar una interfície digital per fallar.\nDe la mateixa manera, l'ús de nivells de radiodifusió digitals com el DVB i ATSC elimina els assumptes introduïts per la modulació i desmodulació de senyals anàlegs.\nLes cartes d'ajust que inclouen cercles grans s'utilitzaven per confirmar la geometria dels sistemes de desviació del conjunt. Mentre els components d'estat sòlid reemplaçaven tubs de buit en circuits de desviació d'auricular, l'ajust de geometria és molt menys freqüent en LCD i altres pantalles modernes, l'ajust de geometria és una funció de la qualitat de fabricació del plafó d'exhibició; perquè l'exhibició treballi, les toleràncies ja seran molt més estanques que la percepció humana.\nMolts canals de televisió emeten publicitat, infocomercials o repeticions d'altres programes ja emesos. Altres canals emeten notícies ininterrompudament.\nEn cadenes de televisió de la majoria dels països del tercer món, les cartes d'ajust encara es veuen perquè la majoria de les cadenes de televisió i les estacions en aquells països no tenen programació 24 hores.\nL'ús de cartes d'ajust és encara comú dins d'instal·lacions de producció de televisió. Molts d'aquests encara tenen infraestructura anàloga, i actualment transmissions anàlogues encara són trobades a escala mundial. Moltes escenes artístiques encara es fan utilitzant cartes d'ajust o dibuixos de prova conjuntament amb aparells com monitors d'ones, i mentre la transmissió digital elimina molts dels efectes "anàlegs" associats amb televisió anàloga, la radiodifusió digital té el seu propi conjunt d'assumptes.\nModel SMPTE RP-133\nModel inclòs a un navegador (Links)\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Carta d'ajust\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Carta_d%27ajust&oldid=18427667»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 10 maig 2017 a les 18:10.


Compliment de la Llei de Normalització Lingüística\n14 maig 2021 17:52\nA final de maig, la Plataforma per la Llengua va fer pública la llista d'organitzacions adherides al manifest «Per Eivissa, per Formentera, per la llengua», a través de la qual exigíem al que fos el nou govern el compliment de la Llei de Normalització Lingüística i que es comprometés a adoptar una actitud més ferma i militant en defensa de la llengua catalana.\nAvui fem pública la llista dels partits i entitats que no varen voler signar aquell manifest. Vet-los aquí: Partit Popular, Unión Cívica Pitiusa, PSOE, Grupo Verde, GIF, Democràcia Pitiüsa, Independets de Sant Joan, CC.OO., UGT i USO.\nPel que fa als sindicats, els demanam que incorporin el català com a llengua normal d'acció sindical, amb la qual cosa contribuiran a la normalitat lingüística del nostre país i afavoriran la inserció social i laboral dels treballadors venguts de fora.\nI per l'altra banda, trobam que tots els partits que vulguin dir-se progressistes, amb questa postura, no ho seran mai, si no fan una aposta clara a favor de la normalització de la llengua catalana. I creim que el PSOE pitiús té aquí una assignatura pendent. Així com els socialistes mallorquins ja són més PSIM que no PSOE, els socialistes eivissencs i formenterers semblen un partit foraster. En aquest sentit, seria un detall que els regidors i conssellers socialistes que encara no saben parlar o escriure en català, n'aprenguin; que, als ajuntaments i al Consell Insular, presentin les mocions en català; que s'expressin en català en entrevistes i rodes de premsa; que facin un pronunciament públic a favor de la normalització lingüística i de l'autogovern de les illes Balears i Pitiüses, i que actuïn en consonància amb aquest pronunciament. Només així tindran credibilitat com a formació progressista. En altres paraules, els socialistes pitiüsos haurien d'aprendre molt del president Antich. I ja no sols demanam que el PSOE demostri allò que diu ser, sinó que demostri que és un partit que està per la democràcia. Que nosaltres els catalanoparlants tenim exactament els mateixos drets que els castellanoparlants. Això és sols la teoria, ja que en la pràctica a Eivissa no hi ha cap eivissenc que pugui anar a una administració pública parlant la seva llengua sense trobar-se que hi ha molta gent que no tan sols no el pot atendre sinó n'hi ha molts que no l'entenen.\nNo demanam ser més que els castellanoparlants sols volem gaudir dels mateixos drets que ells i poder viure plenament en la nostra llengua catalana.\nJordi Vicens Marí. Eivissa.


4 de pasta philo Tallarines a la Parmesana\n100 de mató\n4 de confitura de tomàquet\n0 Sucre glas\nCom fer MILFULLS DE PASTA PHILO AMB PERES I CONFITURA DE TOMÀQUET\nPreescalfar el forn a 180ºC. Tallar cada làmina de pasta en cinc rectangles. Fondre 25 gr de mantega, pintar les dues cares de la pasta amb la mantega, escampar-hi per sobre el sucre glas i posar-les a sobre de paper vegetal en una safata. Coure-les al forn de 3 a 5 minuts. Reservar.\nPelar les peres, treure'ls el cor, tallar-les a quarts i fer-ne filets. Posar els filets en una paella junt amb la resta de mantega i les dues cullerades de sucre. Saltar a foc fort de 2 a 3 minuts. Aromatitzar amb ratlladura de pell de llimona i un rajolí i un del seu suc. Reservar.\nBarrejar la confitura de tomàquet amb mató, aixafant-lo amb una forquilla. Posar un rectangle de pasta philo sobre un plat i cobrir amb una cullerada de saltat de peres.\nTapar amb una altra làmina de pasta i cobrir amb la barreja de mató i tomàquet. Repetir l'operació fins acabar el milfulls. Formar altres milfulls i escampar-hi per sobre el sucre glas. Decorar amb una branqueta de groselles.


Museu Europeu d’Art Modern, MEAM\nExposa el millor art figuratiu contemporani.\nMuseu Europeu d’Art Modern, MEAM pertany a la Fundació de les Arts i els Artistes, amb la finalitat de promoure i difondre l’art figuratiu del segle XX i XXI. La pretensió del MEAM és trobar un nou llenguatge contemporani que no renegui de la tradició sinó que sorgeixi d’ella per fer un salt endavant en el nou segle.\nEl MEAM està situat al Palau Gomis, entre els carrerons del barri del Born, un barri en què la cultura està sempre present i on es reflecteix tot l’encant del casc antic. Una zona que ha sabut unir tradició i modernitat, i que s’ha convertit en cita obligada per als turistes interessats en la Barcelona monumental i museística.\nEl MEAM es diferencia dels altres museus d’art contemporani per donar aixopluc a artistes que practiquen l’art figuratiu. Aquestes obres no solen estar exposades en altres museus, col·leccions de fundacions o institucions, el concepte de contemporaneïtat dels quals s’identifica més amb experimentació, abstracció, videoart...\n- Tarifa reduïda tiquet d’entrada.\n- 20% de descompte en el preu dels concerts de Blues del divendres.\n- 20% de descompte en els berenars amb música clàssica.\n- Organització de visita guiada per a grups de 12 persones.\nMetro: L4, Jaume I. Bus: 17, 19, 40, 45 i 120\nMEAM, Concerts Blues: primavera\nMEAM, Concerts Clàssica: primavera


El trio Stay Homas s'erigeix com a artista guanyador dels Premis Enderrock 2021 amb tres guardons\nStay Homas ha resultat el grup guanyador dels Premis Enderrock 2021 – XXIII Premis de la Música Catalana amb tres guardons de la votació popular, mentre que Sílvia Pérez Cruz, Miki Núñez i Buhos n’han obtingut dos cadascú, atorgats també pel públic. De la quinzena de guardons de la votació popular que s’han desvelat a la gala, Txarango ha rebut el premi a millor disc de pop-rock per 'De vent i ales'; Sabor de Gràcia s’ha emportat el premi a millor disc de folk per 25 anys; Ballaveu ha estat guardonat amb el premi a millor cançó de folk pel doble senzill “Dalt del cotxe | Un, dos, rat”; i La Simfònica de Cobla i Corda de Catalunya s’ha fet amb el premi a millor disc de clàssica per 'Emociona’t amb la SCCC: 25 anys de Música Global'\nText: Enderrock. Fotos: Xavier Mercadé, Pau López i Michal Novak.\nUn acte que ha comptat amb totes les mesures sanitàries requerides, com per exemple que els 300 músics que hi han participat han hagut de passar un test d’antígens, del qual no n’ha sortit un positiu.\nEn la categoria de músiques urbanes, el premi popular a millor disc ha estat per a la valenciana JazzWoman pel disc Malèfica; i el premi a millor disc per a públic familiar se l’ha emportat Papallones, de Macedònia.\nEn el seu discurs, el director del Grup Enderrock, Lluís Gendrau, ha reclamat un més alt grau de compromís amb la cultura i la música per part de les institucions en un moment especialment complicat pel sector. “Quan d’aquí a poques hores es posin en marxa les noves restriccions, actes com aquest, a la pràctica, ja no es podran fer”, ha lamentat. Gendrau ha reclamat la creació d’un salconduit cultural per a espectadors i per a artistes vinculant-ho al fet que la cultura va ser declarada mesos enrere un bé essencial.\nA més, el director editorial del grup Enderrock ha recordat que el 2020 es van editar més discos que mai en la història de la música catalana, prop de 2.000 referències, un 35% més que en l’any precedent. I que el 2020 ha estat un any en què han augmentat de forma considerable les matriculacions a màsters i escoles superiors de música a Catalunya. “Avui toca reclamar que la música sigui la Banda Sonora dels propers anys, d’una nova època. Una música més lliure, més popular i més diversa. Que avui siguem aquí per reconèixer músics que han fet història, o generacions actuals i de futur ja és un èxit. És hora de desconfinar la música”, ha reblat.\nPalmarès dels Premis Enderrock


El 15% dels ciutadans de les Illes Balears es troba en situació de pobresa i exclusió social, segons dades del 2019\nUnes 80.000 persones sobreviuen amb manco de 429€ mensuals, segons l'informe de l'Estat de la Pobresa 2020 que ha presentat la xarxa per a la inclusió social EAPN.\nEl 15% de la població de les Illes Balears es trobava en situació o risc de pobresa i exclusió social el 2019, segons l'informe de l'Estat de la Pobresa 2020, que ha presentat la xarxa per a la inclusió social EAPN. És a dir, 180.000 persones a la comunitat es trobaven en aquesta situació. Són dades que ha ofert aquesta associació i que són referents a l'any passat.\nLa taxa de pobresa el 2019 a les Balears era del 12%, la tercera més baixa de l'Estat. Pel que fa al nivell econòmic, gairebé un 7% de la població es trobava en situació de pobresa severa. Vol dir que 80.000 persones de les Illes sobrevivien amb menys de 429€ mensuals.\nSegons l'informe de la xarxa per a la inclusió social EAPN, un 25% dels ciutadans de les Balears no es poden permetre anar de vacances al manco una setmana a l'any i un 28% no té capacitat per afrontar les despeses imprevistes. A més, un 14% dels balears han hagut de retardar el pagament de les despeses de l'habitatge en els darrers dotze mesos. Un 6'5% dels habitants de la comunitat no poden disposar d'un ordenador, la qual cosa fa incrementar la bretxa digital entre la població més vulnerable. Una situació que s'ha fet encara més palesa amb la crisi sanitària, que ha obligat en molts de casos a treballar telemàticament.\nPer altra banda, tenir una feina remunerada no és sinònim de qualitat de vida a dia d'avui. De fet, al voltant d'un 15% de les persones que tenen un treball remunerat es troben en situació de risc de pobresa i exclusió social. Un dels col·lectius que també es veuen afectats són els pensionistes: el 2019, més de 31.600 pensionistes cobraven menys de 429€ al mes i es trobaven en una situació de pobresa severa.\nEncara no és possible saber exactament quant ha augmentat la pobresa i la vulnerabilitat a causa de la crisi sanitària provocada per la Covid-19 perquè la immediatesa, la velocitat i la duresa de la qual encara és extrema. El Fons Monetari Internacional estima que el PIB nacional es reduirà en un 12'8% enguany, i a les Illes Balears encara caurà més, la qual cosa, previsiblement, causarà una gran contracció de l'economia. Les polítiques actuals, amb mesures com els ERTO, l'ingrés mínim vital, la limitació de desnonaments i talls del serveis bàsics poden encara limitar l'efecte de la crisi, sobretot en les persones més pobres.


Arxius de Assegurances - Luis Gestoria\nDeclaració de la Renda Gestoria Luis\nGestoria Tributació de Criptomonedes\nInici » Assegurances\nGestoria Luis a les XXSS\nAdvocats, Assegurances, Autònoms, Empreses, Fiscal-Comptable, Laborals, Particulars\nGestoria Luis a les XXSS - Twitter, Facebook y Linkedin Amb la voluntat d’estar més a prop de les empreses, dels autònoms i dels particulars, a Gestoria Luis hem renovat la nostra Web, desenvolupant-la en format Blog i actualitzat el…\nPresentació torneig Gestoria Luis – Les Santes\nAdvocats, Assegurances, Autònoms, Empreses, Fiscal-Comptable\nCom cada estiu des de fa 12 anys el Futsal Mataró organitza el Torneig Gestoria Luis Futsal Les Santes que per tercer any consecutiu compta amb el patrocini de Gestoria Luis. Aquest és un torneig de caire social i festiu que té com…\nContractar assegurances de salut per empreses té certs avantatges fiscals. En Pep Luis, Director de GESTORIA LUIS revela els avantatges fiscals per empreses a l’hora de contractar una assegurança de salut pels seus treballadors. La crisi econòmica dels últims anys…\nAutònoms i assegurances de salut, avantatges.\nAssegurances, Autònoms, Vídeos\nAutònoms i assegurances de salut: en Francesc Gómez analista i corredor d'assegurances ens explica que el col·lectiu d’autònoms és altament sensible a baixes laborals, és per aquest motiu que es fa necessària la contractació de pòlisses de salut. El temps…\nEl mercat assegurador té molts canals de distribució. Quin és el més fiable? Quins avantatges té cada un d’ells. En Pep Luis Director de LUIS GESTORIA ens explica les diferències entre corredories i asseguradores. Per una banda les companyies d'assegurances,…\nAvantatges en assegurances de salut privada\nAssegurances, Autònoms, Particulars, Vídeos\nQuins són els avantatges en assegurances de salut privada que fan que cada cop hi hagi més usuaris que optin per una opció de pagament en comptes d'optar per la sanitat pública? En Francesc Gómez analista i corredor d'assegurances ens…\nCanviar assegurança de salut, com fer-ho?\nSi estas pensant en canviar assegurança de salut has de tenir en compte que el preu no és l’únic factor que t’ha de dur a fer el canvi. En Carles Fernandez, responsable de l’area d’assegurances de LUIS GESTORIA ens explica…\nConsells per estalviar dirigits a la generació milenial\nLes últimes reformes de llei sobre els fons de pensions, l'esgotament del fons de seguretat social al igual que les últimes declaracions de Luís María Linde governador del Banc d'Espanya estipulant que l'habitatge es pot considerar com una "renda en…\nLa companyia d’assegurances com alternativa als Bancs\nLa nova crisi del sistema financer a Espanya\nGestoria Luis s’adhereix a l’aturada general d’avui 3 d’octubre\nAdvocats, Assegurances, Fiscal-Comptable, Laborals\nLes nostres oficines romandran tancades\nTRUCA’NS: 663 787 840\nAvís Legal Política de privacitat Política de Cookies Mapa web


Notícies - Discrepàncies entre el govern i Junts pel calendari de reunions de la taula de diàleg del Tribut Metropolità\nDes de la Plataforma No TM Sant Cugat asseguren que encara no han rebut la planificació de trobades\nEls rebuts del tribut metropolità començaran a arribar aquest octubre / Foto: Cugat Mèdia\nel 22/set/20 Sergio Morales Economia PDF\nNova desavinença entre el govern municipal i el grup municipal de Junts per Sant Cugat a causa del Tribut Metropolità. Al torn de precs i preguntes del ple d'aquest dilluns, el regidor de Junts Carles Brugarolas ha retret a l'executiu que encara no hagi facilitat el calendari de trobades de la taula de diàleg per abordar aquest impost. El primer tinent d'alcaldia, Pere Soler, ha assegurat que la planificació de reunions es faria arribar als participants de la taula aquest mateix dimarts, malgrat que en un principi estava previst que quedaria definida durant la setmana passada. Des de la Plataforma No TM Sant Cugat, impulsors de la moció amb què es va crear la taula, asseguren a Cugat Mèdia que encara no han rebut el calendari.\nTant per al regidor Brugarolas com per a la portaveu de la plataforma, Mireia Sanjuan, cal que la taula es reuneixi de nou el més aviat possible, ja que els rebuts del tribut començaran a arribar a la ciutadania durant el mes vinent. 'Si entrem a l'octubre sense conclusions, la taula no serveix per a res', ha advertit Brugarolas, que també ha preguntat a Soler si el govern té una 'predisposició sincera' perquè aquest espai participatiu funcioni.\nEl tinent d'alcaldia d'Hisenda, Serveis Urbans, Mobilitat i Seguretat ha recordat que dels nous acords que contenia la moció només en van prosperar tres: la constitució de la taula, elevar una queixa a l'AMB 'pel dèficit en la relació informativa' i demanar una auditoria externa 'per saber què i en què s'està invertint en cada municipi'. Soler ha assegurat que l'únic punt que encara no s'ha complert és el darrer i ha subratllat que 'la taula no ha de servir per intentar parlar o aprovar temes que aquest plenari ha votat en contra perquè estaríem menystenint la voluntat de la ciutadania'.\nBrugarolas ha insistit en la necessitat de convocar el més aviat possible les noves sessions de la taula per abordar les ordenances fiscals metropolitanes, que hauran de passar pel consell metropolità a finals d'octubre. Es tracta d'una normativa que el regidor de Junts assegura que està 'mal feta' i que, per tant, no pot prosperar. En aquest sentit, Soler ha avançat, sense oferir detalls, que l'Ajuntament ja ha mantingut converses amb l'AMB i, també, amb altres ajuntaments afectats 'per veure si hi ha possibilitat d'una acció conjunta'.\nDes de la Plataforma No TM Sant Cugat mantenen que l'executiu té 'nul interès' perquè 's'anul·li o es corregeixi' el tribut. La portaveu d'aquest col·lectiu, Mireia Sanjuan, ha lamentat que encara no hagin rebut el calendari de convocatòries de reunions i assegura que el govern es va comprometre a fer-lo arribar el 8 de setembre.\nBrugarolas - Soler\nSi entrem al mes d'octubre sense conclusions la taula no serveix per a res. Té el govern una predisposició sincera a dialogar? / La taula no ha de servir per parlar de temes que aquest plenari ha votat en contra.


El jutge no admet el Girona com a part perjudicada en el procès del cas Oikos - Diari de Girona\nEls advocats del club ja contemplaven aquest escenari i es dona valor a que el Comitè de Competició ha obert expedient\nredacció | girona 17.06.2019 | 12:46\nEl jutge no admet el Girona com a part perjudicada en el procès del cas Oikos Diari de Girona\nEl jutge que investiga el cas Oikos no admet el Girona com a part perjudicada en la causa. D'aquesta manera Ángel de Pedro, deixa l'entitat de Montilivi fora del procès penal que investiga el seu jutjat d'Osca. "El Girona Futbol Club no té la qualitat d'ofés pel delicte, al no ser titular del bé jurídic protegit, que és col·lectiu, la protecció de la puresa de la competició esportiva quan hi ha en joc interessos econòmics", afirma en el seu escrit. Avui també ha trascendit la situació del jugador del Getafe Samu Sáiz en tot aquest serial: està investigat per un pressumpte delicte de corrupció entre particulars en relació a l'esport.\nDes del Girona s'ha tret importància a la decisió del jutge. Els advocats del club de Montilivi ja preveien, entre els diversos escenaris possibles, que els deixessin fora de la causa. En aquest sentit el Girona dona per més trascendent que el Comitè de Competició hagi obert expedient al partit Valladolid-València de l'última jornada de lliga i investiga si alguns jugadors de l'equip local es van deixar comprar per facilitar la victòria visitant. Els gironins han demanat com a mesura cautelar que la pròxima lliga tingui 21 equips, en espera d'aclarir si el Valladolid mereix o no sanció pel pressumpte tripijoc. De rebre-la, podria perdre sis punts i això els acabaria fent baixar a Segona i salvaria el Girona.\nDes de Montilivi recorden que qui ha de determinar una sanció esportiva és el Comitè de Competició i que allà, de moment, la seva denuncia segueix en curs.


El Bloc afronta dividit el consell nacional\nConsol Castillo, regidora de Compromís, es nega a declarar en castellà en el cas Nóos\tConsol Castillo, regidora de Compromís, es nega a declarar en castellà en el cas Nóos\nEl congrés per elegir nou secretari general i les llistes de les eleccions del 26-J, els motius de la divisió\nEl Bloc Nacionalista Valencià es presenta fracturat en dos al consell nacional on es decideix el seu futur immediat. Els dos-cents membres del consell han de determinar si s’ajorna el congrés del 21 al 22 de maig on s’ha d’elegir el nou secretari general. Els candidats que han de substituir Enric Morera tenen opinions diferents. Un dels candidats, Rafa Carbonell es mostra partidari demorar el congrés per tal que el partit encari tranquil·lament les eleccions del 26-J. L’altra candidata, Àgueda Micó, actual secretària d’organització, es decanta per celebrar el congrés.\nEn el moment que es va convocar el Congrés, el Bloc es va reservar una disposició addicional per poder paralitzar-lo en cas que es convoquessin unes noves eleccions espanyoles, com ha acabat passant. La nit de dilluns, l’executiva del partit –propera a la candidatura de Micó– va aprovar per unanimitat mantenir la data del congrés. No obstant això, l’última paraula la segueix tenint el consell nacional.\nL’altre punt de conflicte són els candidats que ha de presentar el Bloc als comicis del 26-J. Micó creu que els candidats al 20-D segueixen mantenint la legitimitat i mereixen repetir a les llistes. Opinió que no comparteix Carbonell. ‘La possible no realització de les primàries suposa una vulneració flagrant dels estatuts del Bloc i un menyspreu a la militància de base i a la democràcia’, va escriure en un comunicat.


5 conceptes equivocats sobre les cremes solars\nDe vegades es cometen errors amb la protecció solar sense ser-ne conscient\nCom escollir el protector solar: sis coses que has de saber\nPosa't la crema solar correctament i les vegades que toqui. // CC0\nActualitzada el 15-06-2021 10:34\nCada any, quan arriba el sol i la calor, renovem els productes de protecció solar i anem a la platja, a la muntanya o a fer qualsevol experiència a l’aire lliure que ens faci exposar-nos a les radiacions solars.\nAquest estiu volem que et protegeixis millor del sol i t’exposarem un seguit de conceptes que en molts casos són equivocats o mal entesos, i que poden posar en perill la salut de la teva pell.\n1. La crema resistent a l’aigua i a la suor ho aguanta tot\nEl fet que una crema solar sigui resistent a l’aigua i a la suor no vol dir que et puguis banyar tant com vulguis o vagis a fer esport sense preocupar-te de res més. De fet, l’òrgan regulador estatunidenc, l’FDA, ha prohibit a les marques posar les paraules waterproof i sweatproof (resistent a l’aigua i resistent a la suor), perquè pot portar a confusió. Els protectors amb aquestes característiques han d’especificar-ho clarament.\nLes cremes solars resistents a la suor aguanten un màxim de 80 minuts.\nA la Unió Europea sí que es permet l’ús dels conceptes water resistant (resistent a l’aigua durant 40 minuts) i waterproof (resistent a l’aigua durant 80 minuts). Pensa que 80 minuts és poc més d’una hora. Si vas a la platja, a la piscina o surts a fer esport, és molt probable que t’hi estiguis més de 80 minuts, de manera que igualment te n’hauràs de tornar a posar. A més, un bany a l’aigua no eliminarà per complet la crema, però si jugues amb nens, t’asseus a la vora de la piscina, o et fregues a algun lloc, és probable que t’hagis tret la crema d’algunes parts de la pell. Per això, encara que no hagi passat el temps especificat, la recomanació per a més seguretat és que després de cada bany us torneu a aplicar protecció.\nRecorda posar-te crema solar cada vegada que et banyis. // CC0\n2. Ja t’has posat prou crema\nÉs probable que ho estiguis fent, però no sempre és tan clar que t’hagis posat la crema solar que caldria per protegir-te completament la pell. Potser l’has estirat massa o potser hi ha parts que no has cobert. Arribes a la platja o a la piscina i tens tantes ganes de banyar-te que no pares atenció a com et protegeixes. I això, al cap d’una estona pot passar factura: quan arribes a casa et trobes amb una franja del cos vermella perquè no l’has protegit com calia.\nMés: Com escollir el protector solar: sis coses que has de saber\nLa quantitat recomanada de crema que es calcula per cobrir el cos és d’un mínim de 3 centilitres, o per tenir-ho més clar, un got de xupito ple fins a dalt.\n3. La base de maquillatge ja porta protecció solar\nEls cosmètics que inclouen protecció solar fan que de vegades la persona ja no faci servir cap altre producte, i això no és una bona idea. En primer lloc, perquè molts maquillatges no tenen protecció d’ampli espectre contra els rajos UVA i UVB, i també pot ser que tinguin un factor de protecció de menys de 30, que segons els dermatòlegs no és suficient per protegir.\nHi ha bases de maquillatge amb dubtosa protecció solar. // CC0\nA més, si fas servir maquillatge només a la cara deixaràs la resta de la pell del cos exposada i desprotegida. És millor curar-se en salut i aplicar-se crema solar a les àrees de la pell que no tenen maquillatge protector.\n4. La crema solar no caduca\nLa mel no caduca. La crema solar, sí. Potser la podries conservar fins a la temporada següent, però no t’ho aconsellem perquè amb el temps va perdent propietats protectores i de vegades, no saps com, un any es converteix sense adonar-te’n en dos o tres. A més, les institucions reguladores europees recomanen no fer servir una crema solar oberta de l’estiu anterior. De tota manera, un estudi de l’OCU va comprovar que les cremes solars mantenen les propietats passats 12 mesos des del moment d’encetar-les. En el cas de la FDA, la regulació obliga els fabricants que les cremes solars tinguin una vida útil de tres anys.\n5. Només cal a l’estiu\nLa majoria dels usuaris de protecció solar només la fan servir quan van a la platja. Certament, els rajos UVA i UVB incideixen amb més intensitat durant els mesos d’estiu, però són presents a qualsevol hora de llum diürna, fins i tot a l’hivern (especialment a la neu), encara que faci fred, ja que l’acció del sol sobre la pell és independent de la temperatura.\nEncara que no sigui estiu ni vagis a prendre el sol, protegeix-te del sol si estàs a l'aire lliure. // CC0\nRecorda que la pell té memòria, és a dir, que cada minut de radiació que et toca es queda emmagatzemat per sempre i a poc a poc es va incrementant el risc de desenvolupar un càncer de pell.\n08-06-2021 15:35 RAC1.CAT\n26-05-2021 12:39 PROTECCIÓ SOLAR\nAquests són els millors protectors solars del 2021, segons l’OCU


Les lectures d’aquestes setmanes volen conduir-nos a descobrir Déu en aquest nen nascut a Betlem i manifestat progressivament a la humanitat. I a la vegada, que podem descobrir el valor de l’home, del nostre germà, donat que Déu s’ha volgut fer de la nostra família. Aquest és l’admirable intercanvi del Nadal.\nLes lectures de les fèries són un complement de les festives, per tal de poder aprofundir gradualment en el do d’aquest Fill de Déu que s’ha fet germà nostre i que sapiguem assumir les conseqüències que aquest esdeveniment comporta per a les nostres vides.\nAixí, durant el temps de Nadal, des del dia 27 de desembre fins el dia 12 de gener (malgrat que els últims dies a vegades s’ometin, perquè el diumenge del Baptisme del Senyor cau abans d’aquesta data), llegim en lectura pràcticament continuada la primera carta de sant Joan. En ella se’ns parla, bàsicament, en forma de reflexió teològica i espiritual, de l’amor de Déu encarnat en Jesús i les seves conseqüències per a la nostra vida: la comunió de vida amb Déu i l’amor als germans.\nEls evangelis de les fèries tenen dos temes: la infància de Jesús i l’inici del seu ministeri, és a dir, les seves progressives manifestacions com a Messies. En l’octava de Nadal, a part dels evangelis que es refereixen a sant Esteve (26 de desembre) i a sant Joan (27 de desembre), escoltem relats de la infància de Jesús, la presentació en el Temple, amb el testimoni de Simeó i d’Anna, i el retorn a Natzaret. A continuació, i començant pel dia 31 de desembre amb el seu pròleg, se’ns proclama abans de l’Epifania el primer capítol de l’evangeli de Joan, amb el testimoni de Joan Baptista i la crida dels primers deixebles per part de Jesús. Finalment, en les fèries posteriors a l’Epifania, del 7 al 12 de gener, escoltem les primeres manifestacions del Messies en l’inici del seu ministeri: multiplicació de pans, la tempesta calmada, etc.


Als de Vilafranca no els guanya ningú | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nAls de Vilafranca no els guanya ningú\nUn excel·lent i històric castell (4d10fm) dóna la victòria als verds per vuitè concurs consecutiu\nTarragona 2 OCT 2016 - 21:01\tCEST\n4 de 10 amb folre i manilles dels Castellers de Vilafranca. J. L. Sellart\nEls Castellers de Vilafranca s’imposen en el Concurs de Castells per vuitena edició consecutiva. Ja sumen 11 triomfs, 8 de consecutius, sense que ningú pugui plantar cara als verds, sense que ningú els demostri el mes mínim afecte. “Un gran concurs, un gran país”, va dir el president de la Generalitat, Carles Puigdemont, a través del Twitter. “Però deu ser molt trist ser el millor i que ningú t’estimi”, deia amb llàgrimes als ulls una jove de la Colla Jove dels Xiquets de Tarragona, segona ahir, feliç pel seu èxit quan va avaluar el tracte que va tornar a oferir el món casteller als campions, a qui van xiular un cop més.\nA la colla lila de Tarragona, com a les camises roses de Valls, la Vella, que va disputar el triomf fins a l’últim castell als verds, els abraçaven i els aplaudien. Als verds, res de res. “Que s’ho facin mirar”, etzibava a la graderia una senyora dels Capgrossos que va anar a consolar un amic veterà de la colla de Valls, que en l’últim castell es va jugar la victòria amb l’hegemònica colla del Penedès, de nou la millor en l’emocionant tarda a Tarragona.\nContinuen manant els marcians i deu ser per alguna cosa que ningú no els tomba. També deu ser per alguna cosa que ningú els aplaudeix. Marina, l’enxaneta de la Vella, que grimpava buscant el cel, no va coronar el 3 de 9 net. Només faltaven per pujar l’acotxador i ella, l’enxaneta. I es va esfondrar el somni. “Cinc segons”, lamentava Jordi de Haro, de la Joves, amb un entrepà a la mà al final de tot. “El tenien carregat, però per alguna cosa en diuen la bestiola. Cinc segons, un món.”\nI en aquest món, van plorar el Pepins, el Parera i el Guillem, i la seva germana, la Marta, perquè la Vella és tradició. Dues vegades va pujar el 2 de 8 la Vilfranca, net; un impressionant 3 de 10 descarregat amb folre i manilles, i el monstruós 4 de 10 amb folre i manilles, una fita magnífica, va cantar victòria la verda. Mai, mai, ningú, havia descarregat dos castells de 10 en una diada d’aquestes característiques.\nAixí, la Colla Jove dels Xiquets de Tarragona va quedar segona, perquè va fregar el cel amb tres castells: 5 de 9 amb folre descarregat, 3 de 9 amb folre i pilar descarregat, i el 9 de 8 descarregat. Fabulós. I a celebrar-ho.\nVan arriscar com ningú els roses, tan valents com n’és Manel Urbano, de Brafim, el seu cap de colla, a la recerca d’un últim castell que els donés el triomf, aclamats per una plaça que va celebrar la seva derrota com una victòria, encara que les llàgrimes diguessin el contrari. Van buscar el castell èpic que els donés els punts necessaris i van quedar tercers.\nPerò així és la vida i ells ho saben. Uns guanyen i ningú els estima. Van de verd. Uns altres, de gris, se’n van plens d’abraçades, com la Colla de Sants, o com els de la camisa lila, els de de Tarragona, segons. O com els de Valls, orgullosos per dret. De ser el que són: castellers. Encara que no guanyin el concurs. Encara que se’n vagin de la plaça plorant. Són de la Vella, i això no ho pot dir qualsevol.\nNingú va ser mes tossut que els de Valls, que van lluitar per un reconeixement que li van negar els punts i li van reconèixer els gestos. Van buscar i no van trobar. Però calia veure plorar la Marina, l’enxaneta que no va arribar a fer l’aleta, aquesta nena que va grimpar per una construcció que mai abans havia fet ningú, amb l’única intenció de posar fi a un segle de mandat verd: Vilafranca suma vuit concursos encadenats. I no sembla que ningú els pugui guanyar. Una altra cosa és que algú els estimi. I no són de la Vella. L’Urbano i la Marina sí. Però són els mes grans. Que ningú ho dubti.


En el món desenvolupat, on la majoria de les malalties infeccioses, gran problema de la resta del planeta (encara que això sembla que ens la rebufi...), estan sota control, els nostres esforços investigadors es dirigeixen vers altres problemes que emergeixen en absència d'aquestes. Un dels focus més importants se situa en el camp dels trasplantaments d'òrgans (un dels hàbits més comuns dels “civilitzats” és intoxicar els propis òrgans amb alcohol, tabac i greix 100% pur amb sal per sobre i després posi’m sacarina, que m’he passat...).\nMentre que en el cas d’altres òrgans, com ara el fetge, les capacitats de regeneració del propi teixit donen l’esperança d’utilitzar cèl•lules sanes del propi òrgan del pacient per tal de regenerar les parts danyades, en el cas del cor, aquesta possibilitat queda pràcticament descartada: el cor té una pèssima capacitat autoregenerativa (al menys físicament parlant, perquè a qui no li han trencat el cor alguna vegada, i encara està per aquí pul•lulant? D’acord, acudit dolent...).\nPerò vet aquí que, entre totes les alternatives possibles emprades fins ara, amb millors o pitjors resultats, n’apareix a l’horitzó una de nova, que es publica avui a Nature Medicine, i que alguns han batejat com a “Cor fantasma”... En què consisteix?\nPer començar, deixem clar que la cosa ara com ara s’ha fet amb rates i ha donat resultats esperançadors, però no operatius. Ja sabeu el què això significa? No? Jo us ho explico: que igual no s’aconsegueixen resultats millors que aquests en les pròpies rates, que igual no s’aconsegueixen resultats semblants en humans, que igual vés a saber què pot arribar a passar en el llarguíssim camí que separa una experiència in vitro d’una in vivo. Dit això, un cop posats els peus a terra, vegem que han fet Doris Taylor i els seus col•laboradors de la Universitat de Minnesota.\nPartint del cor d’una rata, n’han eliminat totes les cèl•lules mitjançant detergents (no penseu en l’ajax pino o el dixan, encara que la cosa té uns efectes similars...) i se n’ha deixat només l’estructura bàsica (o sigui, la bastida sobre la qual hi havia les cèl•lules) formada per fibres i altres substàncies no cel•lulars. Això és el que alguns han anomenat un "cor fantasma". Sobre aquesta bastida, o "cor fantasma" es van injectar cèl•lules que provenien del cor d’una rata acabada de néixer i que, tot i no ser cèl•lules mare, si que tenen la capacitat de diversificar-se en tots els tipus de cèl•lula que trobem en el cor de l’adult.\nAconseguirem fer bastides per al cor? De Flickr\nDoncs bé, els resultat obtingut ha estat que, en l’estructura de la bastida de la rata adulta, les cèl•lules introduïdes van formar una estructura de teixit que, al cap d’un temps va començar a bategar i presentar el comportament d’un cor normal. No obstant, i com us dèiem abans, els resultats de moment són només esperançadors, ja que si bé el teixit bategava, el batec era mínim respecte el que requeriria un cor funcional normal (en aquest sentit es parla de la necessitat de més temps i/o d’introducció de més quantitat de cèl•lules).\nEn el cas que aquesta tècnica es perfeccionés en el seu model per a rates, es podria començar a plantejar la possibilitat de seguir el mateix camí en humans, introduint cèl·lules mare en un cor fantasma adequat per a humans. Els primers candidats per fer de bastida cardíaca humana ja es comencen a apuntar: cors obtinguts de cadàvers humans, bastides artificials, o fins i tot, la bastida del cor de l’animal amb el sistema circulatori més semblant al dels humans (i no és cap acudit): EL PORC.\nPublicat per Quim ADSADN a les 8:41\nEtiquetes: Actualitat, Cèl·lules mare, Fisiologia\nés increïble, sembla ciència ficció! Encara que això en concret no progressi més enllà de les rates i aquest batec (que per algun lloc he sentit que és l'1% del que deuria) ja haurà valgut la pena.\nUn petit pas per una rata, però un gran pas per la humanitat :P\n17 de gener de 2008, a les 11:40\nhehehe... bona aquesta!\nLa veritat és que a vegades un té ganes de dir "qué ben dissenyada i preparada està la vida!". Llàstima que no ho poguem dir, perquè els creacionistes encara es pensaran que els donem la rao!!!\n18 de gener de 2008, a les 22:52


AMPANS i Intermèdia han atès 396 joves i han aconseguit més de 72 insercions laborals - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nAMPANS i Intermèdia han atès 396 joves i han aconseguit més de 72 insercions laborals\nEls joves que han participat al programa CNO han creat un arbre animat mecànic de més de 6m d'alçada amb l'escultor Raül M. Beteta\nredacció 29.06.2017 | 18:02\nAMPANS i Intermèdia han presentat aquest matí els resultats del Centre de Noves Oportunitats de la Catalunya central, un programa finançat pel SOC i el Fons Social Europeu, dins el pla de Garantia Juvenil, que ja ha atès 396 joves perquè retornin al sistema educatiu o trobin una feina.\nL'acte ha comptat amb la participació de la directora del Servei Públic d'Ocupació de Catalunya (SOC), Mercè Garau, del director general d'AMPANS, Toni Espinal, i de l'alcalde de Santa Margarida de Montbui, Teo Romero.\nEl CNO Catalunya central ha atès 396 joves, ha aconseguit més de 72 insercions laborals i 95 retorns al sistema educatiu. Un total de 110 empreses han col·laborat amb el CNO, i s'han signat 28 convenis, 5 amb ajuntaments i consells comarcals, 11 per cessió d'espais, i 12 convenis de col·laboració amb entitats en àrees de formació.\nEl director general d'AMPANS, Toni Espinal, ha assegurat que la clau de l'èxit del programa de Noves Oportunitats és una metodologia diferent i la cooperació publicoprivada per assolir els objectius per als quals treballem: millorar l'ocupació i generar o facilitar oportunitats de feina a joves en situació de vulnerabilitat.\nLa directora del SOC, Mercè Garau, ha explicat que el programa era arriscat però necessari per a uns joves que no trobaven resposta en el sistema ordinari. Garau ha remarcat l'èxit i ha recordat que aquest any el programa Noves Oportunitats ha estat premiat a l'Assemblea de les Regions d'Europa.\nPer la seva banda, l'alcalde de Santa Margarida de Montbui, Teo Romero, ha demanat la continuïtat d'aquests programes. Romero ha encoratjat als joves a seguir esforçant-se i els ha demanat que siguin ambaixadors de les noves oportunitats entre els joves del seu entorn.\nL'Ajuntament de Santa Margarida de Montbui i AMPANS van signar un acord de col·laboració el desembre de 2016 per portar el programa Noves Oportunitats als joves de la població. Mitjançant aquesta col·laboració, 18 joves del municipi han participat en una formació de soldadura i mecatrònica en unes instal·lacions cedides per l'ajuntament, i amb la col·laboració de l'artista Raül M. Beteta que ha construït amb ells un arbre mecànic, de 400 Kg de pes.\nPresentació de l'arbre mecànic de Raül M. Beteta, de Ferroluar\nL'acte ha estat el marc de presentació d'un arbre mecànic animat, fruit d'una formació que s'ha fet al Centre de Noves Oportunitats de la Catalunya central. Un projecte de creació artística de més de 6 metres d'alçada i 8 d'amplada, desenvolupat per un grup de joves del CNO de Santa Margarida de Montbui (Anoia), al taller de soldadura i mecatrònica de l'escultor Raül M. Beteta, fundador de l'empresa Ferroluar de creació d'animals i vida mecànica.\nUna vintena de joves d'entre 16 i 24 anys han donat vida a l' arbre mecànic a través del disseny i la creació de peces amb ferro i sensors de moviment, que Raül M. Beteta ha ideat i coordinat dins d'una formació de soldadura, mecanització i electrònica, impulsada per la Ute AMPANS-Intermèdia.\nL'escultura de ferro té un cicle de moviment i al final dispensa una poma, que ha estat l'obsequi que s'han endut els assistents a l'acte, gentilesa del sindicat Unió de Pagesos.\nSobre Noves Oportunitats\nEl Programa Noves Oportunitats, gestionat per AMPANS en col·laboració amb la Fundació Intermèdia, es troba dins el pla de Garantia Juvenil, una iniciativa europea per reduir l'atur juvenil finançada pel SOC i el Fons Social Europeu. Ofereix actuacions integrades d'orientació, formació, acompanyament, i intermediació amb l'objectiu que els joves de 16 a 24 anys que no estudien ni treballen retornin a la formació reglada o trobin una sortida laboral. Les actuacions, que busquen que els joves desenvolupin el seu projecte professional i personal, són personalitzades i s'adapten a les seves necessitats.\nAMPANS, amb la col·laboració de la fundació Intermedia, atén dins d'aquest programa gairebé 400 joves de la Catalunya central (Bages, Berguedà, Osona, Anoia i el Solsonès), amb l'objectiu que assoleixin una certificació i el retorn a la formació reglada, o aconsegueixin accedir una feina de qualitat.


Informació sobre la reunió de MGNmc de la Diputació del 25 de novembre + Darrera crida a la vaga del sector públic del 30-N | CGT@DipuBcn\n← El moment de fer-ho és ara: Demostrem un cop més la força col·lectiva dels treballadors i les treballadores públiques. El 30 de novembre a la vaga!\nDiem NO a treballar en precari a les biblioteques públiques →\nVolem deixar clar que si a dia d’avui ens trobem, en relació als continguts del projecte de llei de l'”Icetazo”, en un escenari diferent al del Reial Decret-llei original aprovat al juliol, és únicament i exclusivament gràcies a la lluita del personal interí organitzat de les diferents administracions i dels sindicats alternatius i combatius que els hi donem suport. Ni UGT ni CCOO no han mogut un sol dit per a millorar aquests “màxims que la llei permeti”, sinó més aviat al contrari. La seva opció (no de màxims, sinó de mínims) en relació a l’estabilització del personal interí en abús de temporalitat ja la van deixar ben clara amb el vergonyós “Acuerdazo” que van subscriure amb el Ministeri encapçalat aleshores pel sr. Iceta (aquí: https://bit.ly/315fYSI; i aquí: https://bit.ly/3D2bw4y), i amb el seu posicionament en relació a la vaga del sector públic català del 28 d’octubre, o amb la recent sentència de fixesa obtinguda en seu contenciosa per un interí abusat de la Diputació (aquí: https://bit.ly/3lfR36j; i aquí: https://bit.ly/3xvf8uF; dos comunicats, per cert, que van fer circular per la xarxa però no es van atrevir a enviar per correu massiu a la plantilla de la Diba).\nAquesta entrada ha esta publicada en Icetazo, Interines, Mesa de Negociació, Teletreball, Vaga. Afegeix a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


Actuació de Pau Alabajos a l'IES J.Coromines de Benicarló – Vinaròs News\nActuació de Pau Alabajos a l’IES J.Coromines de Benicarló\nBENICARLÓENSENYAMENT 28 juny, 2021 Vinaròs News\nIES J.Coromines de Benicarló8\nIES J.COROMINES, BENICARLÓ El passat dia 23 de juny cantautor Pau Alabajos ens va acompanyar en el final de curs i ens va emocionar...\nIES J.COROMINES, BENICARLÓ\nEl passat dia 23 de juny cantautor Pau Alabajos ens va acompanyar en el final de curs i ens va emocionar amb dues sessions de la presentació del seu darrer disc, «Ciutat a cau d’orella».\nEl cantautor torrentí va vindre acompanyat de la professora Pepa Álvarez, absent tot el curs però ben present en el record de tots, rebuda amb entusiasme pels seus alumnes. Pepa va col·laborar en l’edició d’aquest disc amb el disseny d’una atractiva unitat didàctica.\nAlabajos va acompanyar les seues interpretacions d’unes explicacions que van aprofitar per posar en context el públic sobre l’origen de les seues cançons, totes versions musicades del poeta Vicent Andrés Estellés. Va comentar com l’entorn de la situació social del franquisme, la seua gran sensibilitat en l’amor i en l’estima a la vida o la seua manera d’escriure tan intel·ligible per tothom havien marcat l’obra estellesiana. Especialment va deixar bocadabat l’auditori quan va recitar la «Sonata d’Isabel» sense cap acompanyament musical.\nLes dues sessions van acabar amb un torn obert de paraules en què l’alumnat va preguntar-li a Pau per la seua vocació artística o pels seus gustos musicals.


Tècnic/a de sistemes d'ajuda a la navegació - seleccio.portdebarcelona.cat\nDescobreix la feina dels tècnics!\nDarrera actualització: 10/07/2020\nUs fem arribar l'acta amb el resultat final de la convocatòria. En base a les puntuacions obtingudes ocuparà la plaça el Sr. Alberto Agudo González.\nUs fem arribar l'acta de resultats de l'avaluació de competències genèriques, la suma dels mèrits aportats i la convocatòria a l'entrevista final. La publicació del resultat d'aquesta entrevista i resultat final de la convocatòria es publicarà el 10 de juliol de 2020.\nUs fem arribar l'acta de resultats de la prova de coneixements pràctics i la citació a la avaluació de competències genèriques. La publicació del resultat d'aquesta prova es publicarà el 7 de juliol de 2020.\nUs fem arribar l'acta de resultats de la prova de coneixements teòrics i la citació a la prova de coneixements pràctics. La publicació del resultat d'aquesta prova es publicarà el 30 de juny de 2020.\nUs fem arribar la llista definitiva de persones admeses i excloses en aquesta convocatòria i la citació a la prova de coneixements teòrics, que es realitzarà el 18 de juny.\nEl resultats d'aquesta prova i la citació a la prova de coneixements pràctics, que es realitzarà el 26 de juny de 2020, es publicaran el 23 de juny de 2020.\nUs fem arribar la llista provisional de persones admeses i excloses en la convocatòria. Les persones excloses disposen fins al 12 de juny per presentar al·legacions i documentació seguint les indicacions incloses en aquesta acta.\nLa llista definitiva es publicarà el proper 16 de juny i la prova de coneixements teòrics es realitzarà el 18 de juny.\nGestionar del manteniment dels sistemes d'ajudes a la navegació de responsabilitat directa de l'APB i inspeccionar i supervisar totes les ajudes a la navegació instal·lades dins la zona adscrita a l'APB.\n37,5 hores setmanals, de dilluns a divendres de 7.30h a 15h. amb la flexibilitat establerta per l'empresa i segons necessitats del servei, amb guàrdies.\n30.058,29€ bruts anuals, sense incloure els plusos del lloc de treball corresponents.\nPlus d'irregularitat horària: 3.802,28€ bruts anuals (Article 65 del III conveni col·lectiu de Ports d'Estat i Autoritats Portuàries).\nPlus d'especial responsabilitat i dedicació: 3.286,33€ bruts anuals (Article 67 del III Conveni Col·lectiu de Ports de l'Estat i Autoritats Portuàries).\nTitulació oficial de CFGS de la família professional de l'Electricitat i l'electrònica, Diplomatura, Enginyeria tècnica, Grau o superior.\nNivell B de català o superior i domini de la llengua espanyola.\nEs requereix permís de conduir B, en vigor, amb 2 anys d'antiguitat.\nA més, tenir experiència professional acumulada, per un període igual o superior a 2 anys, com desenvolupant feines d'instal·lacions, muntatge i manteniment de sistemes elèctrics, electrònics i electromecànics en general.\nProva de coneixements teòrics\nProva de coneixements pràctics\nActa de resultats de la prova de coneixements teòrics\nActa de resultats de la prova de coneixements pràctics\nActa de resultats competències genèriques


ERC reivindica dones vilafranquines en l’oblit en motiu del Dia de la Dona | RTVVilafranca\nSara Kirchner, Coloma Seró, Ramona Via o Titina Senabre són només algunes de les dones vilafranquines que mereixerien un reconeixement i que, malauradament, han quedat pràcticament en l’oblit.\nPer aquest motiu, per tal de visibilitzar-les, Esquerra Republicana ha organitzat un homenatge la tarda d’aquest dijous recordant la tasca que van dur a terme deu dones vilafranquines amb una acció a la plaça de la Vila.\nLa regidora portaveu dels republicans, Mònica Hill, explica que a les portes del 8 de març han volgut visibilitzar aquestes dones.\nPer aquest motiu proposen una actuació municipal en el nomenclator dels carres de Vilafranca.\nL’acte també ha servit perquè ERC denunciés les enormes discriminacions que pateixen les dones arreu del món com la discriminació laboral, la bretxa salarial, la invisibilització de les dones en tots els àmbits de la societat, la violència masclista, entre d’altres.\nAlhora, Esquerra s’ha reafirmat en el seu compromís de treballar per una Vilafranca feminista, lliure d’agressions masclistes, que incorpori la perspectiva de gènere en el disseny i implementació de les polítiques municipals.\nL’acte va comptar amb la participació d’amics i militants d’Esquerra Republicana i veïns i veines de Vilafranca.


fragments des de l'illa: fragment 202 - Campanya per la normalització lingüística a l'àmbit sanitari\nfragment 202 - Campanya per la normalització lingüística a l'àmbit sanitari\nAvui hem començat la Campanya per la normalització lingüística a l'àmbit sanitari; quatre escamots han sortit de l'STEI-i a mitjan matí a repartir els pasquins als centres hospitalaris i d'atenció primària de Mallorca.\nDesprés que en la sessió parlamentària de divendres passat el govern aprovàs el decret que ha de regular els requisits lingüístics del personal sanitari, l'únic sindicat que s'hi ha posicionat a favor és l'STEI-i.\nTot i que no deixa de ser una passa endavant envers la normalització lingüística, la primera en el sector sanitari, el decret en qüestió és poc atrevit: nivell B per als funcionaris dels grups A1, A2 i C1; nivell A per als del grup C2.\nLa nova classificació dels funcionaris, recollida a l'article 76 de l'EBEP (Estatuto Básico del Empleado Público) és aquesta:\nGrupos de clasificación profesional del personal funcionario de carrera.\nSi tenim en compte que un alumne que acaba l'ESO, pot sortir amb el nivell B de català o que un que acaba el Batxillerat pot tenir el nivell C, els i les professionals de l'àmbit sanitari aniran endarrerits. I són, com a mínim, Diplomats i Diplomades!!!\nEl decret esmentat i aprovat és tan poc ambiciós que dóna fins a dos anys per treure's el nivell corresponent una vegada superat el procés selectiu i que, a més, si hi ha manca de personal i ha de venir de fora, queden exempts del requisit.\n'1. Excepcionalment i quan la prestació assistencial pugui resultar afectada per la manca o insuficiència de professionals, o quan s’hagin de contractar investigadors o científics d’àmbit nacional o internacional, les convocatòries de selecció i mobilitat que afectin determinades categories de personal estatutari o laboral, poden eximir els requisits de coneixements de la llengua catalana exigits per aquest Decret, escoltat l’òrgan competent en matèria de planificació de recursos humans del Servei de Salut de les Illes Balears o de l’entitat corresponent, que ha d’emetre preceptivament informe sobre la vigència i extensió de l’esmentada exempció.\n2. En el supòsit recollit a l’apartat anterior és d’aplicació allò que disposa l’article 2.3 d’aquest Decret, però la no acreditació del nivell corresponent no serà causa de remoció del lloc de treball ni d’extinció del contracte de treball, en cas que persisteixin les raons per les quals es va eximir del requisit i així consti mitjançant un nou informe de l’òrgan al qual es refereix l’apartat anterior.'\nAquesta és la primera passa que avui aplaudim amb ganes.\nSense ànims de fer la revolució, que ja ens caldria, imaginau-vos per uns minuts, que tot el personal funcionari es rebel·làs i volguéssin que se'ls exigissin els mateixos nivells que als sanitaris; per exemple, el requisit exigit a la resta de funcionaris dels grups A1, A2 i C1 és el nivell C, o sigui, el nivell que el personal sanitari pot presentar com a mèrit i, per tant, ser valorat per a la mobilitat, és a dir, per als Concursos de Trasllats.\nMillor no donar idees, fos cosa que ens fugi de les mans!!!\nJa veurem si es farà una segona passa i qui la farà, perquè si l'ha de fer el PP quan torni a governar aquesta terra, que hi tornarà, i sinó temps al temps, deia, que aquesta segona passa, si la fa el PP serà per tornar enrera, no debades ja s'ha sumat a la manifestació que hi ha convocada per dimecres com vaig posar en l'entrada anterior.\nMés del tema:\nTribuna Mallorca: L’STEI-i contraataca l’ofensiva espanyolista\nSTEI-i: Campanya per la normalització lingüística a l'àmbit sanitari\nOCB: L'OCB respondrà als atacs a la llengua\nSIMEBAL: ¡Por una sanidad sin exclusiones!\nEtiquetes de comentaris: llengua: drets per a tothom, requisits lingüístics a la sanitat pública


English for Little Children - Portal d'Activitats Educatives de Catalunya\nJoc per aprendre anglès per nens d'infantil i del Cicle Inicial de Primària- Aprenen vocabulari i la pronunciació de forma gamificada.\nAmb aquesta proposta, els més petits aprenen i repassen d'una manera amena aquesta llengua estrangera de la mà d'un nen anomenat Alex i dues mascotes: el caragol, que correspon al nivell 1, i la papallona que correspon al nivell 2. Així, cadascuna d'elles proposa deu temes que estan relacionats amb tots aquells aspectes que estudien a l'escola: la roba, la família, el menjar, el transport, els animals…\nCadascun d'aquests temes de English for Little Children té una estructura bastant similar que inclou cinc jocs. Mentre que els dos primers serveixen perquè els infants ampliïn vocabulari sobre una matèria concreta (associant paraules a les imatges que es mostren), els tres restants utilitzen aquest vocabulari per a construir expressions gramaticals que els estudiants hauran d'identificar amb èxit. Alguns dels jocs comuns a aquests deu temes són, per exemple, el d'encaixar siluetes i completar puzles. Un comptador que registra els encerts i les fallades permet avaluar i mesurar el procés d'aprenentatge dels alumnes. Aquest recurs multimèdia ha estat Premiat pel Ministeri d’Educació.\nPer accedir al recurs has de clicar a "Enllaç" que trobaràs a la columna de la dreta


Grècia: Truncar la negociació | Opinió | EL PAÍS Catalunya\nTruncar la negociació\nAlexis Tsipras és el primer responsable del fracàs del pacte en el rescat grec\nExcepte miracle imprevisible, les negociacions del segon rescat a Grècia han desembocat en un fracàs rotund. Abans, fins i tot, de celebrar-se la reunió de l'Eurogrup d'ahir, el primer ministre grec, Alexis Tsipras, les va tallar de facto en convocar els seus conciutadans a un referèndum contra el presumpte intent dels seus socis d'“humiliar el poble grec”. Del to i contingut de la convocatòria queda clar que el seu Govern no busca nova legitimitat democràtica per a una modificació de les seves promeses electorals en sentit realista, sinó una votació contrària a les últimes propostes de la resta dels dinou, en clau d'orgull nacionalista.\nTot i que en tota negociació les dues parts són en alguna mesura corresponsables, la càrrega de la prova correspon en aquest cas a Tsipras. Perquè la presumpció de la principal responsabilitat sol recaure en qui s'aixeca abruptament de la taula. No sempre és així. Però ho és sense cap dubte quan, com és el cas, les posicions s'havien apropat molt notablement. De fet, la diferència numèrica entre l'ajust assumit per Grècia (8.000 milions) i el pretès per la resta (11.000) amb prou feines de 3.000 milions. En algun capítol considerat com a essencial (la recaptació de l'IVA) amb prou feines superava els 100 milions; i es va donar la paradoxa que els creditors exigien més retallada en la despesa militar (400 milions) que el que la coalició grega d'esquerra radical i dreta ultranacionalista pretenia: quan els principals perjudicats d'aquella retallada en despesa haurien estat els mateixos creditors.\nLa sortida del referèndum és intempestiva. És la reacció a una oferta en la qual cabien matisos; quan es voti, difícilment estarà vigent, superada pels esdeveniments probables. Però és a més una falsa sortida. Els referèndums els empeny el diable de l'atzar o la passió, i aquest encara més, ja que el Govern grec pretén que els ciutadans assumeixin una seqüència perjudicial de corralito-suspensió de pagaments-risc d'exclusió de l'euro, quan es manifesten a les enquestes favorables en un 73% a continuar en la moneda única.\nSi la coalició de Tsipras té problemes interns, la forma més deslleial de dirimir-los és no assumir-los amb enteresa i, al contrari, traslladar-los a la societat perquè sigui aquesta la víctima de la bipolaritat. Resulta a més infantil sol·licitar una pròrroga del rescat fins al referèndum precisament a aquells contra les propostes dels quals es pretén organitzar aquest mateix referèndum. S'entén que Tsipras i els seus se sentin presoners entre la utopia de les seves promeses i la realitat política continental, però no fins al punt que, mentre vexen els seus creditors —amb expressions com les de “criminals”, i termes com a “xantatge” i “pillatge”— els demanin ajuda contra ells mateixos.\nSi Tsipras semblava haver iniciat el camí cap a un cert pragmatisme, l'omple ara d'insensateses. No per això l'Eurogrup ha de perdre els nervis ni les formes, sinó atenir-se als seus deures: deixar sempre expedita l'eventualitat d'una tornada al pacte i protegir especialment del contagi els seus socis més febles. Aquest drama és molt greu per a l'euro i per a Europa. Que no es converteixi en tragèdia.


Després de pujar en un dolmuş a les nou del matí, en unes tres hores i paisatges impressionants, arribem a Pamukkale, el nostre proper destí. Pel camí anem veient milions d’oliveres i camps de cultiu, a fora fa fred però la calefacció ens ajuda a pensar que potser a fora, estem a ple estiu 🙂\nEn aquest país mengen botifarres de camell!!! De camí passem per un poble on a totes les botigues, tenen un camell de cartró a fora com a reclam. Compren camells a Egipte i en fan botifarres, per flipar! Ara ja sabem de que són les botifarres que tenen als supermercats!! Read the rest of this entry →\nEtiquetes: backacker, calç, enjoy, Hieràpolis, history, mosamperdut, Pamukkale, runes, termes, travel, Turquia


La Vall d'en Bas celebrarà diumenge el 20è Dia de la dalla - Olot TelevisióOlot Televisió\nLa Vall d’en Bas celebra aquest cap de setmana el Dia de la Dalla, una festa que recorda el passat de la pagesia als Hostalets d’en Bas. El concurs de dalladors serà l’estrella d’una jornada on s’han previst diverses activitats, música en directe i una Fira de la Terra. Per celebrar els vint anys de la cita s’estrenarà un cabeçut.\nEls Hostalets d’en Bas recorda diumenge com es segaven antigament els camps amb el Dia de la Dalla. Fins a una setantena de persones competiran al concurs per demostrar la seva habilitat com a dalladors. La majoria de participants seran locals, però també hi haurà professionals vinguts del País Basc, Occitània o comarques properes. La diada s’organitza amb la col·laboració de diversos voluntaris i entitats, com una forma de transmetre aquesta tradició a les generacions actuals.\nMarta Vila, Organització Dia de la Dalla: “L’objectiu del Dia de la Dalla és difondre un ofici que antigament tothom feia, perquè qui més qui menys tothom tenia camps pel bestiar. La idea és que tant els joves com la gent que no prové de la pagesia ho pugui practicar encara que sigui un dia de forma esportàdica”\nEl dia començarà amb un esmorzar de forquilla a les nou del matí, per seguir després amb el concurs, a partir de les deu. Un cop finalitzat es farà la tradicional desfilada pel carrer Teixeda, on també hi haurà una fira de productes de la terra.\nCom a novetat, l’Esbart Marboleny de les Preses farà una actuació durant la festa, abans del dinar popular. A més, coincidint amb la vintena edició, el municipi presentarà un nou capgròs dedicat a l’Avi Tayant, una de les ànimes del Dia de la Dalla. La nova figura, que passarà a acompanyar la resta de la faràndula del poble, vol ser també un homenatge a l’ofici de dallador.


RTVV: LA DARRERA DESFETA D'ATILA PP, El Blog de Josep Antoni en Levante-EMV\nRTVV: LA DARRERA DESFETA D'ATILA PP\nL’any 1989, el Juli Esteve, com a cap de informatius de Canal 9, em va fer la proposta de cobrir, com a redactor, la Vall d’ Albaida, junt al camera Rafa Fornés. En el transcurs d’aquells primers anys els corresponsals estàvem plens d’esperances amb el nou projecte de comunicació. Ens donaven directrius per al bon funcionament, però també ens escoltaven mitjançant algunes reunions de treball a la seu de Burjassot. Estes foren espaiant-se en el temps fins a desaparèixer. Tots els mesos realitzavem una mitjana de vuit noticies valldalbaidines. Els temes eres de tot tipus, i encara que no hi havia censura, com a norma ens recomanaven que fugirem de fer-se ressò de les noticies polítiques locals de poca alçada. Tal volta les noticies mes esborronadores que vam cobrir, quant a imatges i contingut, foren acudir a dos tràgics accidents de cotxes, ambdós en cap de setmana, a primers dels 90, ú als Alforins, entre Fontanars i Cabdet, on van morir 5 joves, i altre a Bellús, on va caure un cotxe al pantà, morint ofegats 4 joves.\nEn aquells inicis, fins i tot, es va fer un programa informatiu comarcal de curt recorregut. Tot estava per fer, les propostes i il·lusions anaven agafades de la mà. Però la cosa va començar a maldar-se quan el director de la RTVV, A. Fabregat, que començava ha ser qüestionat, sorprenia amb un desficaci, un llistat de paraules censurades. Sembrant un desencant que poc a poc aniria estenent-se.\nD’aquella primera època de Canal 9 recorde un reportatge, ”in situ”, però per a la desapareguda revista comarcal Crònica, amb tres de les periodistes valldalbaidines plenes d’esperances que havien encetat les emissions televisives, després de passar les corresponents oposicions. Eren Yolanda Ybarra d’Albaida, Isabel Donet de Benigànim i Remei Blasco de Carrícola.\nPerò arribem a 1995, i en això ”llegó Zaplana y mando callar” (tots els governs totalitaris, siguen de dretes o esquerres, estan units pel mateix objectiu: carregar-se la llibertat d’expressió). El que va seguir de manipulacions, mentides, etc., ha estat repassat estos dies per tots els mitjans de comunicació independents del PP, arran de la mortal i, segurament, perversa, decisió de l’hereu del Terminator-Camps, es a dir el feble A. Fabra, de tancar Canal 9. Òbviament l’arribada al “poder valenciano” del “cartagenero” va repercutir en que desmantellaren, no formalment, les corresponsalies. En el meu cas, i amb papers pel mig, vaig deixar de ser-ho essent directora de Canal 9 la periodista que li feia, al Zaplana, les notes de premsa a l’ajuntament de Benidorm, dic de la incompetent Genoveva Reig.\nUna referència visionària va ocórrer quan amb motiu de l’arribada del PP a la Generalitat, i coincidint amb un atrevit intent de la revista valldalbaidina Crònica, que jo dirigia aleshores, de fer-se un lloc a la ciutat de València, publicarem, al desembre d’eixe 1995, un anàlisi resum gens positiu per al PP, fent-se ressò de la valoració feta pels principals mitjans de comunicació valencians, sobre els primers 100 dies de govern del PP al Consell. Publicarem una portada que va ser premonitòria. Però l’ús de la llibertat ens passaria factura, concretament el boicot publicitari d’empresaris valldalbaidins, (quasi els mateixos als que els regalaria el “timo la estampita” de Terra Mítica, amb 5.000 milions de pessetes de res) els quals llavors tenien totes les seues esperances de negoci dipositades amb l’emergent PP. La portada d’aquell Crònica estava il·lustrada amb una fotografia, en primer pla, del president de la Generalitat, mes unes ones elèctriques lineals i un peu amb aquest titular: “Electroencefaloplana, plano”, i un avant títol referent als primers 100 dies de govern. La venjança fou dura i llarga.Crònica hui no existeix.


Una nova vida per a les joies «vintage» - Diari de Girona\nUna nova vida per a les joies «vintage»\nLa multinacional CIRCA, que es dedica a comprar peces antigues per després vendre-les a mercats com el nord-americà i l'asiàtic, explica que cada cop més gironins s'animen a desprendre's de dissenys que ja no es posen per poder dedicar els diners comprar peces més actuals o a tenir noves experiències\nTomàs explica que les joies que més venen els gironins són peces antigues de principis del segle XIX (Art Noveau, Art Deco i joies de platí), joieries vintage dels anys 70 o peces modernes de marques com Van Cleef & Apels, Cartier, Bvlgari o David Webb. Segons indica, es tracta de dissenys que són especialment buscats pels compradors, igual que succeeix amb l'alta rellotgeria.\nLa responsable de la seu barcelonina assenyala que la gent que decideix vendre les seves joies ho fa per diversos motius: en alguns casos, les han heredat de la família però no les acostumen a lluir en el seu dia a dia perquè les modes han canviat, en d'altres es tracta de peces que els recorden etapes de la seva vida que volen deixar enrere (per exemple, els anells de compromís en els casos de divorci) o perquè simplement ja no estan de moda. Això passa molt, assenyala Tomàs, amb els rellotges, ja que moltes persones decideixen vendre l'antic quan n'apareix un de nou a la col·lecció. Tot i això, aquesta circumstància també és aplicable a les joies: les modes actuals són molt diferents a les de dècades enrere, de manera que molta gent prefereix lluir peces que siguin més actuals.\nA més, la responsable de CIRCA a Barcelona apunta a un altre motiu per vendre joies antigues: les prioritats i necessitats de les generacions actuals no són les mateixes que temps enrere, de manera que ara hi ha molta gent que prefereix fer un viatge, anar a un bon restaurant o pagar-se un màster: és a dir, tenir experiències immaterials abans que guardar a l'armari joies familiars que ja no es posa. També hi ha casos relacionats amb herències: si les joies no es poden repartir, hi ha famílies que prefereixen vendre-les per poder quedar-se els diners a parts iguals. Finalment, alguns clients també fan referència als alts costos associats a guardar les joies en caixes de seguretat dels bancs o assegurar-les, de manera que en molts casos no els surt a compte.\nEn general, doncs, la majoria de gent que decideix vendre les seves peces no ho fa per necessitats econòmiques, sinó perquè les seves prioritats han canviat. L'empresa CIRCA, fundada a Nova York l'any 2000, es va implantar a Espanya l'any 2012 i es dedica bàsicament a comprar totes aquestes joies de luxe per després vendre-les, tant al públic en general com a col·leccionistes en particular. Totes les peces que l'empresa compra a Catalunya s'envien a la central de Nova York, on se'n fa l'inventari i des d'on es distribueixen arreu del món.\nSegons explica Tomàs, els principals mercats de compradors d'aquestes joies de segona mà es troben als Estats Units i als països asiàtics. «Aquí, el públic encara no està culturalment preparat per comprar joies de segona mà», assenyala. En aquest sentit, des de l'empresa assenyalen que l'exportació a mercats internacionals ha fet que el negoci no s'hagi vist afectat per la crisi econòmica: «Al contrari, la tendència és que les peces úniques i de col·lecció, que son les que comprem des de CIRCA, siguin cada cop més valorades», indiquen.\nPerdre «l'estigma» de vendre\nDe la mateixa manera, tant Tomàs, responsable de la seu de Barcelona, com Marta Eizaguirre, directora de la delegació de Madrid, asseguren que el negoci ha crescut en els darrers anys gràcies al fet que la gent ha anat perdent «l'estigma» de vendre les seves joies. Tomàs assenyala que la joieria antiga -és a dir, els dissenys que tenen més de cent anys- està especialment ben valorada, ja que en aquella època no hi havia una producció industrial com la que existeix en els processos de manufactura actuals. A més, recorda que els materials utilitzats i els detalls de qualitat de certes peces eren «impecables», especialment quan pertanyien a les classes benestants, que les utilitzaven com a element diferenciador durant les festes o esdeveniments.


Els 9 plats més picants de la cuina de Barcelona\nFoto: Scott ChasserotL'Olla de Sichuán\nEls plats més picants de la cuina de Barcelona\nViatgem pels fogons més calents de tot el món per tastar especialitats picants i extremadament delicioses que ens posen 'on fire'\ndimecres 29 de maig 2019\nA Barcelona podeu trobar molts tipus de cuina del món com la xinesa, la mexicana o la coreana. I moltes d'elles per descomptat, picants. El picant podria allargar la vida! La capsaïcina, la substància que fa que el xili piqui, té propietats antioxidants i analgèsiques. Del plaer del picant en poden parlar els seus addictes, que arriben a quotes de tolerància que espantarien els menys avesats.Però tranquils, aquests plats que ara us proposem no us donaran més problemes que una sensació d'escalfor a la boca, un dels plaers més selectes de la bona cuina.\n9. Gallo de Oro\nTonyina amb tres xilis\nLa periodista gastronòmica –i mexicana– Ana Luisa Islas ens va donar la pista d’aquest restaurant que trenca amb el mite que tot el menjar mexicà pica. Els xilis formen part d’uns quants plats però els notareu subtilment, per saciar les ànsies de picant ja teniu tres salses a banda –alerta amb la de xili de árbol i xili serrano. Res de tex mex, viatjareu per tot el país a través de plats típics de Oaxaca, Yucatán i el Pacífic i molt ben cuinats. Comenceu amb una michelada –picanteta i deliciosa– i demaneu la tonyina amb tres xilis –estil tataki– per entendre, i respectar, aquests pebrots ancestrals.\nTires de pollastre sobre arròs\nSud-àfrica és una barreja de cultures i això es reflecteix a la seva cuina. La de l’Spice BCN és encara més especial perquè les receptes són de la mare d’en Naim, el propietari junt amb la seva dona Linn, i l’ingredient estrella és una salsa tan secreta com la fórmula de la Coca-Cola. El plat més famós són unes tendres tires de pollastre sobre un arròs saborós cobertes per aquesta salsa misteriosa i extremadament deliciosa i que podeu graduar de picant. Tenen opcions vegetarianes!\n7. Picants Curtidillo\nQue la seva terrassa privilegiada no us enganyi, seure-hi acaba en coïssor bucal. Entrem a un local especialitzat en picant adreçat als amants de les emocions fortes. Tot comença amb un test d’aperitiu amb tres salses, l’última feta amb carolina reaper, l’encreuament de xilis que té el rècord del vegetal més picant del món. Si supereu la prova, podeu demanar ben picants les mandonguilles guisades amb espècies i bolets de temporada. I per rebaixar-ho tot, tasteu la premiada galta de vedella, curri i coco: el calmant que la boca demana.\n6. Olla de Sichuan\n’Huoguo’ o fondue xinesa (L’alè del dragó)\nEntre les quasi infinites varietats de cuina tradicional xinesa, la de Sichuan és cèlebre a tot el món per la coentor que desperta en les papil·les gustatives. El seu secret rau en un pebre característic de la regió, que juntament amb els xilis dona forma a gran varietat de diabòliques salses. Transformat en sopa i escalfat sobre la taula a l’estil 'huoguo' –'hot pot'– es converteix en un autèntic ritual de l’Avern. Trieu els ingredients crus, bulliu-los-hi al moment i gaudiu com dimonis.\n5. Zeeshan Kebabish\nCom ha passat amb la xinesa, la cuina indopakistanesa corre el risc d’estandarditzar-se adaptada al pusil·lànime paladar occidental. No és el cas d’aquest restaurant del Raval que destaca per mantenir-se fidel a l’ancestral costum d’abrasar la llengua. Ho podreu regular amb el cambrer però, si sou valents, demaneu el guisat karahi amb pollastre o xai, picant nivell “com al Pakistan”, i acolliu aquesta delícia feta de bitxo verd, crema d’all, gingebre i una bomba d’espècies. Tingueu a mà pa o arròs per rebaixar.\n4. Harry's Burning\nAquesta ruleta russa de les braves que va sorgir d’una col·laboració amb Bravas Barcelona i ara arrela a la carta del Harry’s Burning. És una safata amb patatetes monalisa cruixents per fora i tendres per dins col·locades en filera, com llaminadures, cobertes per vuit salses casolanes de tot el món, de menys a més picant en l’escala Scoville: jalapeño, peperoncino, ají amarillo, xili habanero, naga morich, bhut jolokia, moruga scorpion i carolina reaper. Demaneu iogurt si us moriu! Voleu més canya? Teniu més picant a les burgers –de black angus– i a les aletes de pollastre.\n3. Taitu - Sabors d'Etiòpia\nPlat de tres ingredients\nCal que ens guardeu el secret: la cuina etíop és de les més completes, variades i saboroses del planeta. A Barcelona el lloc més fidel a les essències és el Taitu, que manté la rabiosa força dels seus picants wats (guisats). Sobre una base d’injera, una mena de crep suau i esponjosa, us hi serviran diferents preparats, de carn o vegetals. Si us va la marxa, demaneu sega (vedella, ceba confitada i espècies) i misir (llenties picants en la salsa berbere característica del país). Per llepar- se els dits, literalment, perquè hi menjareu amb les mans.\nFa més de 300 anys que al Carib cuinen el jerk chicken –amb variacions a cada illa– i a Barcelona el prepara en Lester amb una barreja de set espècies, el deixa marinant un parell de dies i després el cuina a la brasa. El resultat és una carn saborosa, força picant però que es gaudeix, acompanyada per una amanida, arròs amb fesols per equilibrar el picant i plàtan fregit dolç que es desfà. La carta es va renovant per oferir receptes d’altres illes però el jerk chicken no es mou “o tindríem problemes”, diu en Lester. El reggae us guiarà.\nÀnec amb salsa de bitxo\nSomnieu amb una gastronomia que barregi el millor de l'Índia, Orient i el Pacífic? Obriu els ulls i prepareu la llengua. El Betawi és el local pioner de la cuina indonèsia a Barcelona. En travessar la porta descobrirem follies com el sambal, salsa de xilis que entra a la boca com un ferro roent. Vermell, groc, casolà... el ventall de curris picants de la carta us farà suar de valent. I per caure en el pecat definitiu, deixeu-vos seduir per l'ànec cuinat en salsa de bitxo, gingebre i verdures cruixents que us obrirà les portes del mateix infern.\nEscales de tolerància\nEl farmacèutic Wilbur Scoville va inventar una escala per mesurar el picant el 1912: la unitat representa els mil·lilitres d'aigua que calen per diluir 1 mil·lilitre d'extracte de pebrot.\nL’inici de l’escala del picant (100 - 5.000) comença amb pebrots com el nostre o el ‘guajillo’, suaus. Quan pugem una mica fins a arribar a 250.000 trobem la 'cayena'. Poca broma, tothom que n'hagi abusat sap del que parlem.\nAl capdamnut de l'escala Scoville trobem delícies d'un altre planeta com el ‘bhut jolokia’, varietat de pebrot de l’Índia, es manipula amb guants (500.000 - 1 milió); o el xili Escorpí Moruga (2 milions), a mesura que us l’empasseu, us sortiran butllofes a la boca i la gola.


Publicado poradmin abril 3, 2019 Publicado en Cursos, Escola, Noves tecnologiesEtiquetas:Beneficis, Cursos, Educació, Noves tecnologies, Robòtica\nSabies que, en el món, només un 35% dels estudiants matriculats en carreres científiques i tecnològiques són dones? Ho diu un informe de la UNESCO que posa sobre la taula la bretxa de gènere que existeix en el món laboral.\nUna bona manera de treballar per despertar l’interès de les nenes i els nens cap a la tecnologia demana introduir les tecnologies i la innovació tecnològica a l’aula, des de petits. La robòtica és una bona manera – molt divertida, per cert – per estimular la seva curiositat natural per les ciències. Què podem fer a l’aula?\nAprendre robòtica: un joc de nens!\nLa robòtica educativa és un model pedagògic pel qual, a través dels robots, s’afavoreix l’aprenentatge científic i s’impulsa noves vies d’aprenentatge. Tot això més enllà de conceptes com la programació, el muntatge i la posada en marxa d’aquests robots.\nD’extraescolar a assignatura\nDurant molt temps la robòtica s’ha ofert com a activitat extraescolar, però el cert és que en molts centres ja s’ha implantat com a assignatura, part del pla d’estudis. I és que a més de ser una excel·lent manera d’introduir als infants a la ciència, afavoreix l’adquisició de coneixements científics, entrena el pensament lògic i ajuda a la integració i la socialització de les nenes i nens a l’aula.\nCarreres de futur\nSabies que al voltant dels 6 anys les nenes comencen a creure que no tenen prou talent? Ho diu un estudi de la revista Science. Elles poden accedir perfectament a les carreres anomenades STEM (Science, Technology, Engineering and Mathematics). Aprendre robòtica és formació per a un futur no tan llunyà!\nInteracció, feina en equip i socialització\nLa robòtica és perfecta per fomentar el treball en equip, perquè els protagonistes no són els nens en si mateixos, sinó el resultat de la feina que han fet entre tots. Per aconseguir-ho, els infants han de socialitzar. Les activitats al voltant de la robòtica, a més, aconsegueixen generar curiositat i fomentar la interacció dels infants a l’aula. Fins i tot dels més tímids!\nLes carreres científiques sempre exigeixen un nivell força alt d’anglès. La robòtica, com moltes altres disciplines, es basa en el llenguatge tècnic, que sempre està en anglès. És, sense cap mena de dubte, una fórmula d’allò més divertida i pràctica d’aprendre i practicar l’idioma.\nHeu introduït ja la robòtica a les vostres aules? Expliqueu-nos com!\n10 llibres molt especials per a nens i nenes


Eleccions per triar òrgans col·legiats i unipersonals de la UIB - Arxiu - Parlam de... - Actualitat - Universitat de les Illes Balears\nSeccions: Eleccions per triar òrgans col·legiats i unipersonals de la UIB\nEleccions per triar òrgans col·legiats i unipersonals de la UIB\nLa Universitat de les Illes Balears posa en marxa set processos electorals per elegir els representants del personal d’administració i servei (PAS), dels estudiants i dels professors a les juntes de facultat o escola; els representants dels estudiants, els professors associats, els becaris i altre personal investigador… als consells de departament; i, finalment, els directors de departament i els degans de facultats i escola.\n- Quan són les eleccions dels estudiants?\n- Què s’elegeix en aquestes votacions?\nEl dia 25 de novembre s’elegeixen els representants dels estudiants als consells de departament i a les juntes de facultat o escola. Però s’ha de dir que no hi ha eleccions en totes les circumscripcions, sinó que únicament hi ha eleccions en aquelles en què el nombre de candidats presentats ha estat superior al nombre de llocs a cobrir.\n- Són aquestes les úniques eleccions que hi ha en procés?\nNo, paral·lelament a les eleccions dels estudiants, cal dir que des del dia 18 de novembre i fins al 24 del mateix mes, ambdós inclosos, es fan unes altres eleccions, aquest cop en el si dels departaments, per elegir els representants dels professors associats, dels becaris i del personal per al desenvolupament d’investigació científica o tècnica adscrit al departament no inclòs a la lletra a) de l’article 33.1 dels Estatuts als consells de departament.\nEntre aquestes mateixes dates s’elegiran els representants del personal d’administració i serveis a les juntes de facultat o escola.\nS’ha de dir, també, que a partir del dia 16 de desembre i fins al 22 de desembre es faran les eleccions de professors a les juntes de facultat i d’escola. Durant aquest mateix termini també s’elegiran els directors dels 18 departaments de la nostra universitat. Finalment, dins el mes de gener de 2016 s’hauran d’elegir els nous degans i directors d’escola\n- Per què són necessàries les eleccions dels representants dels estudiants a les juntes de facultat o escola i als consells de departament?\nBàsicament per renovar els representants dels estudiants als dits òrgans, ja que tant els Estatuts com la normativa electoral determinen que la durada del mandat dels representants estudiantils és de dos anys. I això és així perquè es tracta d’un col·lectiu de gran variabilitat en poc temps; pensem que els estudiants acaben els estudis i en comencen de nous, d’altres s’acullen a programes d’intercanvi; per tant, per garantir la representació d’aquest col·lectiu, és necessària una renovació més freqüent que en altres col·lectius de la comunitat universitària.\n- I per què són necessàries les eleccions de representants dels professors associats, dels becaris i del personal per al desenvolupament d’investigació científica o tècnica adscrit al departament no inclòs a la lletra a) de l’article 33.1 dels Estatuts als consells de departament?\nPer garantir, igualment, la representació d’un col·lectiu en constant renovació, també amb un mandat de dos anys. Les contractacions de professors associats, com a especialistes que són, la incorporació de nous becaris i la contractació de nous investigadors determinen l’actualització de la relació de representants que s’integra en el consell de departament.\n- Quines són les funcions que realitzaran els futurs representants?\nLes funcions a desenvolupar són les determinades als articles 29 i 32 dels Estatuts de la UIB.\nPer tant, els candidats elegits representants a les juntes de facultat o escola, com a integrants del dit òrgan, podran elegir el degà o director, aprovar les propostes dels plans d’estudis i la memòria d’activitats, entre altres competències.\nQuant als representants que s’integrin als consells de departament, entre altres funcions, elegiran el director de departament, aprovaran les activitats a desenvolupar pel departament, aprovaran la distribució i gestió dels recursos assignats i, si escau, proposaran les modificacions dels plans d’estudis.\n- Qui són els candidats?\nEls candidats són tots aquells estudiants que varen presentar la seva candidatura en el termini establert a la convocatòria d’eleccions, que era el comprès entre el 5 i el 12 de novembre.\nEn relació amb les eleccions del col·lectiu docent, normativament no hi ha cap termini establert per presentar candidatures.\n- Si algú no pot votar el dia 25, pot votar de forma anticipada?\nSí. Tots els interessats poden votar anticipadament seguint les instruccions indicades a l’article 19 de la normativa electoral. El termini per presentar el vot anticipat acaba a les 13 hores del dia anterior al de la votació, si el vot es diposita al Registre General de Son Lledó, mentre que si es presenta als registres de les seus universitàries, el termini acaba dos dies abans a la mateixa hora.\n- Quan i com es publicaran els resultats de les votacions?\nEls resultats provisionals es publicaran a la pàgina web de la Universitat. El mateix dia 25 de novembre la Comissió Electoral publicarà els resultats de les eleccions dels processos en què participen els estudiants. En un proper FOU extraordinari que sortirà a principi del mes de desembre, es publicaran els resultats definitius.\nPasses a seguir en els processos electorals convocats\nFOU 421 (extraordinari)


Princesa i el pesol,la - Bibabuk\nemps era temps, hi havia un príncep que volia casar-se, però no volia una noia qualsevol. Va buscar a les terres veïnes, sense trobar-ne mai cap que li fes el pes. ?Vull una princesa que no sigui de nyigui-nyogui, una mitja princesa, o una princesa així així. Jo vull una princesa de debò!?, deia al rei i a la reina.\nEl soldau de plomu y la baillarina\nEl coriu feu


CONTRA LA TIRANIA | Ramon Camats\n« QUIN CAMÍ PER LA FELICITAT?\nEL SERMÓ DE LA MUNTANYA »\n24/03/2018 per Ramon Camats\nL’Estat español em produeix fàstic i alhora basarda. El primer és una reacció visceral, com la que provoca tocar o olorar un producte en descomposició. La segona és més racional; neix de la contemplació astorada de la seva cursa venjativa contra Catalunya. Aquesta és nascuda d’un ressentiment paradoxal: d’una banda l’Estat coneix la seva dependència econòmica, la necessitat d’aprofitar-se de les rendes que ens sostreu. I de l’altra no ens vol tal com som perquè representem una anomalia en la seva concepció uniformista; només ens acceptaria si fóssim «com cal», això és, com l’Estat i bona part (?) dels espanyols volen. Aquesta concepció identitària té un nom polític, és el de «Tirania de la majoria», i consisteix a imposar, des d’una majoria numèrica, una identitat a la minoria que viu, s’expressa i pensa diferent. Una minoria que no és mai acceptada; una minoria que mai no és respectada i que només, si els plau per força, és tolerada per la impossibilitat d’integrar-la, malgrat tots els esforços realitzats. Entre aquests s’hi compten, prou ho sabem pel nostre cas: el genocidi cultural, la prohibició de les institucions, l’assassinat dels dirigents i la persecució política.\nL’Estat espanyol, doncs, vol i dol. No ens estima però ens requereix. Ens odia però li fem falta. D’aquesta contradicció íntima en neix el seu ressentiment. S’imagina vostè vivint amb algú a qui odia només perquè li calen els seus diners o per simple orgull de possessió? Seria capaç d’una tal cosa? Quins sentiments li sembla que allotjaria la seva animeta miserable, capaç d’odiar el que precisament perquè ho necessita i en depèn? Pensi com el complex d’inferioritat alimenta l’orgull ferit i com aquest augmenta la ràbia i l’odi contra allò que ho provoca… Amaneixi aquest ressentiment amb uns tocs d’arrogància, d’impulsivitat i de curtedat de mires, i tindrà el perfecte retrat d’un assetjador, d’un marit maltractador o d’un brivall sense principis ni dignitat.\nQui no abandonaria algú així? La pregunta val, és clar, per als grups socials. Dit això, ni el fàstic ni la basarda que sento no m’enceguen prou per no veure que la nostra fugida, mal dirigida, s’assembla a la d’aquell individu perdut al bosc que dubta sobre el camí que ha de prendre, i que s’esforça vanament en totes les direccions que els seus diversos impulsos el duen. Sort que el poble sap on vol anar.\nArxivat a INDEPENDÈNCIA, Participació, Política Catalana, Política general, PRESOS POLÍTICS, PROCÉS D'INDEPENDÈNCIA | Feu un comentari


Suburbicon, veure ara a Filmincat\n178 NOTA USUARIS: 6,8 USUARIOS:6,8\nNOTA PREMSA: 7,6 PRENSA: 7,6\n"Suburbicon" suposa el retorn a la direcció del guanyador de dos Oscars George Clooney ("Bona nit i bona sort"), que s'encarrega en aquesta ocasió de portar a la gran pantalla un guió signat pels guanyadors de l'Oscar Joel i Ethan Coen ("No és país per a vells", "Fargo"). Un "Pleasantville" convertit en Charlottesville sota la influència de "Fargo" i "Sangre Fácil" que és també una faula còmica tremendament negra.\nEstiu de 1959. La família Lodge es muda a Suburbicon, una comunitat residencial pacífica i idíl·lica amb habitatges assequibles i gespes impecables ... el lloc perfecte per criar una família. Però l'aparent tranquil·litat amaga una realitat pertorbadora. El cap de família dels Lodge, Gardner (Matt Damon) es submergirà en el costat fosc del poble, ple de traïció, enganys i violència. Aquest és un conte de gent imperfecta que pren molt males decisions.\n1 Festival de Venècia mostrar tots els premis\nCinema de Denúncia\nGeorge Clooney Director, sense títols\nDirector · Estats Units\nMatt Damon Actor, sense títols\nJulianne Moore Actriu, 3 títols\nOscar Isaac Actor, sense títols\nActor · Guatemala\nEllen Crawford Actriu, sense títols