Pintar ara l’embarcació, per a tenir-la a punt per aquest estiu, amb JOTUN - Club Nàutic Costa Brava\nPintar ara l´embarcació, per a tenir-la a punt per aquest estiu, amb JOTUN\nPer tal de avançar-nos a la temporada i tenir la seva embarcació a punt de gaudir aquest estiu, ens agradaria saber si estaria interessat en pintar la seva embarcació d'antifoulig en aquestes dates.\nAquest any hem aconseguit de JOTUN, empresa líder en pintura d’embarcacions, per als socis del Club Nàutic Costa Brava-Club Vela Palamós, unes tarifes de molt competitives i que estan ajustades segons l'eslora de la vostra embarcació. Les cues de les embarcacions no es pintaran fins que la nàutica doni el vist i plau d’haver fet la revisió de les mateixes amb la finalitat de no malbaratar la pintura.\nPintar l'embarcació en aquesta època li suposarà unes avantatges sumades a les que normalment ja disposa com a soci.\nCal tenir en compte la qualitat de les mateixes amb el productes JOTUN:\nJ Auto Gold: Patent auto pulimentable d’alta qualitat recomanada par temporada llarga o anual.\nJ Auto Silver: Patent auto pulimentable de qualitat mitja-baixa amb un preu molt competitiu, per a temporades curtes.\nJ Dura Gold: Patent de matriu dura de qualitat mitja-alta adequada per a tots el períodes, arriben a ser anual.\nPer tal de acollir-se a aquesta oferta cal que empleneu el petit formulari, durant el mes de maig, que tenim a la nostra web amb les dades que sol·licitem.


Impostos | Barcelona International Welcome | Ajuntament de Barcelona\nBarcelona és un gran lloc per viure, però aquí també hi ha impostos! Encara que a ningú no li agradi pagar-los, són necessaris i inevitables.\nEl sistema tributari espanyol és complex. Per això en aquesta secció trobaràs informació bàsica sobre els principals tributs que afecten les persones físiques, amb un focus especial en les persones d’origen estranger que es desplacen a viure a la nostra ciutat.\nPer a assessorament fiscal o jurídic, o per resoldre qüestions concretes, et recomanem que et posis en contacte amb especialistes.\nA Espanya, els rendiments que obtenen les persones físiques queden subjectes a tributació en els impostos següents:\nIRPF per als residents fiscals a Espanya.\nIRNR per als no residents que obtinguin rendes a Espanya.\nA més, si ets un treballador desplaçat a territori espanyol, també és interessant que coneguis la popularment anomenada Llei Beckham.\nL’IRPF és un tribut de caràcter personal i directe que grava la renda de les persones físiques residents a Espanya d’acord amb la seva naturalesa i les seves circumstàncies personals i familiars.\nCom a norma general, són contribuents de l’IRPF les persones físiques que tinguin la residència habitual en territori espanyol.\nQuan s’entén que el contribuent té la residència habitual a Espanya?\na) El contribuent roman més de 183 dies durant l’any natural (de l’1 de gener al 31 de desembre) en territori espanyol.\nb) Radica a Espanya el nucli principal o la base de les seves activitats o interès econòmic.\nc) Tret de prova en contrari, quan resideixi habitualment a Espanya el cònjuge no separat legalment i els fills menors d’edat que depenguin d’aquest.\nQuè grava l’IRPF?\nL’objecte de l’IRPF són els rendiments del contribuent i els guanys i pèrdues patrimonials, amb independència del lloc on s’hagin produït i de quina sigui la residència del pagador.\nTambé estan subjectes a tributació determinades imputacions de renda establertes per la llei de l’impost. Les imputacions de renda són ingressos presumptes que Hisenda estima si es compleixen certs requisits.\nAquests són els rendiments subjectes a tributació en l’IRPF:\nEls rendiments del treball, com per exemple el salari que percep un treballador.\nEls rendiments d’activitats econòmiques, com per exemple els rendiments obtinguts per un treballador autònom que té un negoci.\nEls rendiments del capital mobiliari, entre els quals es troben els interessos de comptes bancaris o de préstecs, els dividends d’accions, etc.\nEls rendiments del capital immobiliari, com per exemple els ingressos percebuts pel lloguer d’un immoble de la teva propietat.\nLes imputacions de rendes, com per exemple el rendiment presumpte que Hisenda t’imputa en funció del valor cadastral d’un immoble de la teva propietat que no has llogat.\nGuanys i pèrdues patrimonials, com el guany o la pèrdua obtinguts en la venda d’unes accions o d’un immoble.\nL’IRPF és un impost progressiu, la qual cosa significa que el seu tipus de gravamen augmenta a mesura que ho fan els ingressos, guanys i imputacions de renda que obté el contribuent.\nPer determinar quant ha de pagar cada contribuent per IRPF, de forma resumida i sense aprofundir-hi, es determina una quantitat que s’anomena base liquidable, en la qual estan inclosos els ingressos nets amb els corresponents ajustaments fiscals segons les circumstàncies personals i familiars.\nA la base liquidable s’hi apliquen uns percentatges o tipus impositius de l’IRPF que segueixen una escala progressiva, ja que es pretén que les persones que més guanyin siguin les que paguin més percentualment (i no només en valor absolut).\nEls tipus impositius de l’IRPF són iguals per a tot Espanya, però les comunitats autònomes poden aplicar variacions. Si vius a Barcelona, has de mirar els corresponents a Catalunya.\nEl tipus marginal és el més elevat que pugui pagar un contribuent, és a dir, el tram més alt de percentatge que s’aplica a la seva base liquidable. En el cas de Catalunya el tipus marginal és del 48 % el 2020.\nD’altra banda, has de saber que, amb caràcter general, els rendiments del capital mobiliari i els guanys patrimonials estan subjectes a tipus impositius que oscil·len entre el 19 i el 23 %.\nQuan es presenta la declaració de l’IRPF?\nHabitualment, la declaració de l’IRPF es presenta entre l’1 d’abril i el 30 de juny (ambdós inclosos) de l’any següent a l’exercici en qüestió. Però és convenient revisar el calendari fiscal cada any.\nEs pot presentar la declaració de l’IRPF de manera conjunta?\nLa declaració de l’IRPF se sol presentar de manera individual. No obstant això, les persones que formen part d’una unitat familiar poden presentar-la conjuntament.\nA grans trets, poden presentar la declaració conjunta:\nLes persones casades, siguin sense fills/es o amb fills/es (menors d’edat o majors d’edat incapacitats judicialment).\nLes persones separades legalment i les parelles de fet amb fills/es a càrrec (menors d’edat o majors d’edat incapacitats judicialment). En aquest cas, només un dels progenitors pot presentar la declaració conjunta amb els fills.\nÉs important destacar que hi ha una reducció de la base imposable de l’impost per a les declaracions conjuntes de famílies integrades pels dos cònjuges no separats legalment i, si n’hi ha, pels fills/es menors que convisquin amb ells.\nL’impost sobre la renda de no residents IRNR és un tribut de caràcter directe que grava la renda obtinguda en territori espanyol per les persones físiques i entitats no residents a Espanya.\nQui té la consideració de no resident?\nEs consideren persones físiques no residents a Espanya aquelles que no tinguin la seva residència habitual en territori espanyol d’acord amb els requisits establerts anteriorment en l’apartat de l’IRPF.\nQuan s’entén que una renda s’ha obtingut a Espanya?\nEl criteri tradicional per determinar si una renda s’ha obtingut a Espanya és el de territorialitat. Així, per exemple, quedarien subjectes a tributació en l’IRNR els rendiments del treball derivats d’un treball prestat en territori espanyol o els interessos i dividends obtinguts d’entitats residents a Espanya.\nQuins són els tipus impositius aplicables en l’IRNR?\nAmb caràcter general, els tipus impositius aplicables a les rendes obtingudes per persones físiques que siguin contribuents de l’IRNR són:\nTipus fix del 19 % per a residents a la Unió Europea, Islàndia i Noruega.\nTipus fix del 24 % per a la resta de persones contribuents.\nNo obstant això, tributaran sempre el tipus fix del 19 % els guanys patrimonials, els interessos i els dividends.\nRègim fiscal especial aplicable a treballadors desplaçats a territori espanyol (Llei Beckham)\nExisteix un règim especial per a persones treballadores desplaçades al territori espanyol que es va concebre amb la finalitat d’atreure persones altament qualificades per millorar la internacionalització i la competitivitat de les empreses locals.\nAquest règim es coneix popularment com a Llei Beckham perquè alguns clubs de futbol el van utilitzar per fitxar jugadors, i el futbolista anglès David Beckham va ser un dels primers que se’n va beneficiar. No obstant això, després d’algunes modificacions, actualment aquesta llei exclou els esportistes professionals.\nLes persones físiques que adquireixin la residència fiscal a Espanya, com a conseqüència del seu desplaçament a territori espanyol, poden optar per tributar per l’IRNR amb l’aplicació d’algunes regles especials i mantenint la condició de contribuents per l’IRPF.\nQuin és el temps d’aplicació de la Llei Beckham?\nLa Llei Beckham és aplicable en el període impositiu en què s’efectuï el canvi de residència i durant els cinc períodes impositius següents (1+5).\nPer exemple, si una persona treballadora es desplaça a Espanya el setembre de 2020, sol·licita l’aplicació d’aquest règim fiscal i l’hi concedeixen, aquesta llei s’aplicarà durant l’any 2021 (primer any en què canvia de residència a Espanya) i els 5 següents, és a dir, de 2022 a 2026.\nQuins són els requisits per optar a la Llei Beckham?\nPer optar a aquest règim especial, s’han de complir les condicions següents:\na) No haver estat resident a Espanya durant els deu períodes impositius anteriors a aquell en el qual es produeixi el desplaçament.\nb) Que el desplaçament es produeixi com a conseqüència d’alguna de les circumstàncies següents:\nUn contracte de treball (s’exceptuen esportistes professionals) amb una empresa espanyola o quan el desplaçament sigui ordenat per l’ocupador i existeixi una carta de desplaçament d’aquest.\nL’adquisició de la condició d’administrador en una societat espanyola no vinculada (participació inferior al 25 %).\nc) Que no s’obtinguin rendes que es qualificarien com a obtingudes mitjançant un establiment permanent a Espanya.\nÉs molt important destacar que hi ha un termini per optar a aquest règim especial. Si vols acollir-t’hi, hauràs d’informar l’Agència Tributària com a màxim en els sis mesos següents des de la data de l’alta a la Seguretat Social a Espanya o en la documentació que et permeti, si és el teu cas, el manteniment de la legislació de Seguretat Social del teu origen. Si no ho fas durant aquest termini, perdràs aquesta oportunitat avantatjosa.\nQuins són els principals incentius de la Llei Beckham?\nEn el marc de la Llei Beckham, la persona contribuent tributa exclusivament per les rendes obtingudes en territori espanyol, a excepció dels rendiments del treball, els quals queden subjectes a tributació en la seva totalitat amb independència del lloc on s’hagin produït i de quina sigui la residència del pagador.\nA més, el tipus impositiu aplicable és el 24 % fins a 600.000 euros i el 47 % per l’excés. No obstant això, els dividends, interessos i guanys de capital tributaran a un impositiu entre el 19 % i el 23 %.\nFinalment, és interessant destacar que la persona contribuent a qui sigui aplicable la Llei Beckham quedarà subjecta per “obligació real” a l’impost sobre el patrimoni. És a dir, aquesta persona tributarà a Espanya exclusivament pels béns o drets de què sigui titular i que estiguin situats, puguin exercitar-se o hagin de complir-se en territori espanyol.\nEls tributs en general són sempre dolorosos, però l’impost sobre el patrimoni és un dels que menys agrada. S’aplica tant als residents fiscals a Espanya com als no residents fiscals, encara que la majoria de les persones no estan obligades a presentar la declaració d’aquest impost.\nL’impost sobre el patrimoni és un tribut anual que grava el patrimoni net de les persones físiques en data de 31 de desembre de cada any.\nEs tracta d’un impost individual i, per tant, no admet declaracions conjuntes amb el cònjuge o amb la unitat familiar.\nQuè grava aquest impost?\nPer calcular el patrimoni net d’una persona, es considera el valor del conjunt de béns i drets dels quals sigui titular, i d’aquest import es resta el valor de les càrregues i gravàmens que recaiguin sobre els béns, així com els deutes o les obligacions personals de què hagi de respondre.\nEls béns i drets que s’inclouen, grosso modo, són propietats immobiliàries (habitatges, finques, etc.), estalvis, accions d’empreses, automòbils de luxe, vaixells, joies, obres d’art (amb algunes excepcions), etc.\nSi tens la residència fiscal a Espanya, l’impost sobre el patrimoni s’aplica als béns i drets que tinguis a tot el món.\nEn canvi, si ets no resident fiscal o bé estàs sota la Llei Beckham, només s’aplica als béns i drets que tinguis a Espanya. Per tant, els que tinguis en altres països no es tindran en compte.\nExisteix cap mínim exempt de tributació?\nAmb caràcter general, no tenen obligació de presentar aquesta declaració aquells residents fiscals a Espanya el patrimoni net dels quals no arribi als 700.000 euros (500.000 euros a Catalunya).\nD’altra banda, les persones físiques que tributin en l’IRNR o estiguin acollides a la Llei Beckham únicament tributaran en l’impost sobre el patrimoni si tenen un patrimoni net superior a 700.000 euros. Aquest n’és el límit exempt.\nQuins són els tipus de gravamen aplicables?\nA la base del patrimoni net s’hi apliquen uns gravàmens o tipus impositius expressats en percentatge. Aquests tipus generals oscil·len entre el 0,2 i el 2,5 %. No obstant això, per als residents a Catalunya, el tipus marginal o el més alt és el 2,75 %.\nL’impost sobre béns immobles (IBI), també conegut com a impost sobre la propietat, és un tribut directe de caràcter real. L’apliquen els ajuntaments i grava el valor de la titularitat i altres drets reals que recauen sobre béns immobles.\nL’IBI el paguen les persones propietàries de qualsevol bé immoble o bé aquelles persones que tenen el dret d’utilitzar-lo, tenen una concessió o són titulars (els usufructuaris, concessionaris o titulars).\nQuè grava l’IBI?\nL’IBI es basa en el valor cadastral del bé immoble, que el fixa el Ministeri d’Hisenda.\nEl valor cadastral, que habitualment és inferior al preu de mercat del bé immoble, es determina tenint en compte diferents factors, com la mida de la construcció, la classificació del terreny en el qual està construïda la propietat, la proximitat a serveis o infraestructures púbiques, etc.\nCada cert temps, les autoritats públiques poden actualitzar els valors cadastrals.\nSobre aquest valor cadastral, s’aplica un tipus impositiu, que pot variar significativament segons el municipi on tinguis la propietat.\nCada quant es paga l’IBI?\nL’IBI té caràcter anual, encara que la majoria dels ajuntaments permeten fraccionar-ne el pagament durant l’any.\nL’impost sobre transmissions patrimonials i actes jurídics documentats és un tribut de naturalesa indirecta que grava les tres modalitats següents:\nLes transmissions patrimonials oneroses (TPO)\nAquesta modalitat grava les transmissions oneroses per actes entre persones vives de tota mena de béns i drets que integren el patrimoni de les persones físiques o jurídiques. També grava la constitució d’alguns drets (arrendaments, drets reals, préstecs, etc.).\nPer exemple, la transmissió d’un habitatge de segona mà entre particulars quedaria subjecta a TPO.\nLes operacions societàries (OS)\nCom el seu nom indica, aquesta modalitat grava les operacions societàries (constitució de societats, augment de capital, dissolució de societats, etc.).\nEls actes jurídics documentats (AJD)\nEs troben subjectes a aquesta modalitat els documents notarials, les primeres còpies d’escriptures i les actes notarials quan es presenten una sèrie de circumstàncies.\nHi ha un règim d’incompatibilitats entre les diverses modalitats de l’impost que fa que un mateix acte no pugui ser liquidat alhora per TPO i per OS.\nL’impost sobre el valor afegit (IVA) és un impost indirecte que grava el consum que realitzen els ciutadans de productes o serveis, amb independència de la seva renda.\nActualment existeixen tres tipus d’IVA:\nL’IVA general, que s’aplica per defecte a tots els productes i serveis. El tipus impositiu és del 21 %.\nPer exemple, si compres un rellotge, pagaràs un IVA del 21 %.\nL’IVA reduït, el tipus impositiu del qual és del 10 %. L’IVA reduït s’aplica amb caràcter general als productes d’alimentació, hostaleria, restauració, compra d’habitatges, etc.\nPer exemple, si t’allotges en un hotel, pagaràs un IVA del 10 %.\nL’IVA superreduït, el tipus impositiu del qual és del 4 % i s’aplica als productes de primeríssima necessitat (pa, verdures, llet, etc.).\nNo obstant això, hi ha alguns productes i serveis que estan exempts de l’impost, com per exemple les assegurances, els productes financers i l’ensenyament en centres públics o privats.\nEl consumidor final és el que paga l’IVA i les empreses, les que actuen com a recaptadores de l’impost i l’ingressen a Hisenda.\nLes persones propietàries de vehicles aptes per circular en vies públiques han de pagar anualment l’impost sobre vehicles de tracció mecànica (IVTM), conegut popularment com a impost de circulació.\nL’IVTM l’han de pagar anualment els propietaris de vehicles donats d’alta i la quota d’aquest impost depèn de la potència i la classe del vehicle.\nAquest impost el gestiona l’ajuntament del municipi en el qual estigui registrat el vehicle.\nLa inscripció la gestiona la Direcció General de Trànsit.\nTambé pots consultar els tràmits relatius a la matriculació de vehicles i al bescanvi del permís de conduir.\nPots consultar les diferents hisendes públiques de referència:\nL’Estat: Agència Tributària d’Espanya\nLes comunitats autònomes, en el cas de Catalunya: Agència Tributària de Catalunya\nLes entitats locals, com l’Ajuntament de Barcelona: Institut Municipal d’Hisenda de Barcelona\nAgència Tributària d’Espanya


Best Western Hotel San Giusto Trieste Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nBest Western Hotel San GiustoVia Dell Istria 7, Trieste Centre, Trieste, Itàlia, 34137 - Veure al mapaNotable7,6Basada en3comentarisBest Western Hotel San GiustoVeure més fotosVestíbulVeure més fotosVeure totes les 40 fotosPuntuació de la ubicació 4,7Veure al mapa4,7UbicacióParticularitats que li encantaranaire condicionat\nSobre l'allotjamentDescripcióEl Best Western Hotel San Giusto ofereix Wi-Fi gratuïta i un bufet d'esmorzar variat. Està situat a 1 km del centre de Trieste. Les habitacions inclouen instal·lacions per preparar te i cafè.\nLes habitacions estan decorades de forma senzilla i disposen d'aire condicionat, bany privat i TV per satèl·lit amb canals de pagament.\nEl personal està disponible les 24 hores i pot recomanar llocs d'interès i restaurants.\nL'hotel ofereix aparcament en un garatge amb accés al vestíbul. Davant del San Giusto hi ha una parada d'autobús que us permetrà desplaçar-vos fins al centre de la ciutat. L'autopista E70 es troba a 10 km i porta fins a l'aeroport de Trieste.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsempolles d'aigua de cortesia Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantL'aparcament privat és en un garatge amb fàcil accés al vestíbul de l'hotel.\nLes places d'aparcament són limitades i s'ofereixen segons disponibilitat. Comentaris recents de clients


Timeline created by GATOWA'S\nComençament 2a Guerra mundial\nAlemanya provoca la guerra en atacar els països veïns: el 1938 Alemanya pren el control d'Austria i pel març de 1939 annexa Txecoslovàquia. L' 1 de setembre Polònia també és envaïda.França i la Gran Bretanya declaren la guerra a Alemanya.\nVa acabar pel suïcidi de Adolf Hitler el 1945.\nConsisteix en fer independents els sectors del carbó i de l'acer, de manera que, a partir d'aquest moment, cap país pugui mobilitzar les seves forces armades sense que els altres països s'adonin; amb això es van mitigar la desconfiança i les tensions després de la Segona guerra mundial.\nEl 25 de març 1957 es van firmar dos tractats. Un dels tractats era el tractat constitutiu de la comunitat econòmica Europea i el tractat constitutiu de la comunitat Europea de l'energia atòmica amb les dues noves comunitats, el consell decideix acceptar les dues decisions sobre la base d'una proposta presentada per la Comissió.\nEl mercat Únic CEE\nLes persones i les mercaderies d' Alemanya, Àustria, Bèlgica, Dinamarca, Espanya, Finlàndia, França, Gran Bretanya, Grècia, Irlanda, Itàlia, Luxemburg, Holanda, Portugal, i Suècia poden circular lliurement a l'interior de les seves fronteres. Onze d'aquests països han adoptat la moneda única de l'euro


L’ALT URGELL VIURÀ EL DIA MUNDIAL DE LA SALUT MENTAL – Pirineus TV\nL’ALT URGELL VIURÀ EL DIA MUNDIAL DE LA SALUT MENTAL\nAquest dissabte 10 d’octubre, és el Dia Mundial de la Salut Mental. Des de la taula de Salut Mental de l’Alt Urgell s’han preparat diverses activitats, sota el títol Totes som salut mental. L’objectiu és sensibilitzar la població i trencar estigmes entorn de les malalties psíquiques. En el marc de la diada, es visionarà “Darrer de les quatre parets. Una altra visió del confinament”. Un audiovisual d’Eva Clausó que exposa la realitat viscuda de les persones amb patologies mentals i familiars durant l’estat d’alarma.\nEl relat es desenvolupa a partir de cinc protagonistes.\nEl documental arriba en un moment en què que les malalties mentals segons alguns experts han anat a l’alça a conseqüència del confinament i de les dificultats econòmiques derivades de la Covid-19.\nL’audiovisual es podrà veure dissabte durant tot el matí a la biblioteca Sant Agustí de la Seu d’Urgell. A les dotze del migdia a l’Ajuntament d’Oliana, i a dos quarts d’una del migdia a la Sala Xart d’Organyà.\nParlen al vídeo: EVA CLAUSÓ, DIRECTORA DE L’AUDIOVISUAL


Hotel Cafe Woud Den Helder Països Baixos - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nBinnenhaven 7, Grachtengordel, Den Helder, Països Baixos - Veure al mapa\n"Simple and had the required facilities. Owner is hands on an..."\nMés informació sobre Hotel Cafe Woud\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Den Helder, Hotel Cafe Woud és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nHotel Cafe Woud també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Den Helder. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, magatzem d'equipatge, transport hotel/aeroport, premsa, servei de bugaderia.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com billar, equitació, esports d'aigua (no motoritzats). Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Hotel Cafe Woud la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Den Helder.


No és tant «Què mengem» sinó «Què no mengem» – Miquel Gironès\nCom a estudiant de Nutrició Humana i Dietètica, he sentit mil i un cops les preguntes: Què hauria de menjar per estar saludable? Què hauria de menjar per perdre pes? Què hauria de menjar per reduir el colesterol? Tot i haver certs aliments i certes quantitats de nutrients recomanats per aquests casos i tots els altres que abarca la nutrició, jo em plantejo la qüestió al revés: Què podem evitar del nostre dia a dia per millorar la nostra qualitat de vida?\nCert és que centrar-se en què menjar i potenciar-ne el consum molts cops repercutirà en una menor ingesta dels altres productes no desitjats. Ara bé, també cal tenir en compte un altre aspecte: per molta fruita i molts cereals integrals que mengem, l’alcohol, les begudes ensucrades i la brioixeria continuen essent igual de perjudicials. Una cosa dolenta ho continua essent malgrat la compensem amb una de bona.\nMiquel, l’altre dia em vaig començar a alterar i va arribar un punt on se’m va anar la situació de les mans; vaig acabar insultant a la meva dona, però després em vaig arrepentir i li vaig comprar flors en senyal de disculpa. Està molt bé que compris un detall a la teva parella després d’haver comès un mal acte, però repeteix aquesta conducta d’error-arrepentiment un cop al dia o diversos cops a la setmana i envia’m un missatge dient-me quant de temps ha durat la relació.\nEl cos és igual, sempre t’agraïrà que consumeixis verdures per «compensar» un dia d’excessos en porqueries potables i comestibles (ja que hi ha productes al mercat que no es mereixen el títol d’aliments), però més content estarà si ho fas sense el descontrol del dia anterior –de la mateixa manera que la teva parella agraïrà que li preparis l’esmorzar perquè sí, estalviant-te els crits i el numeret de la nit anterior.\nPer molt que ens fem el cafè sense sucre, de poc servirà si l’acompanyem d’un croissant. Si cuinem amb poc oli, de poc servirà si el que tenim a la paella són unes tires de bacó. Si procurem no salar massa la llesca de pa amb tomàquet, de poc servirà si el que hi posem a sobre és un tall d’embotit.\nTreballant al restaurant, un dia vam cuinar dinar per un grup de 16 homes que ens van demanar que tanquéssim el local per ells. Al ser un menú tancat, a part d’estar als fogons vam estar a la sala aquell migdia. Pa amb embotit mallorquí, rotllets cruixents de morcilla, una fideuà amb abundant carn de porc i pollastre, unes postres de mousse de cafè amb xocolata… Plat rere plat els comensals devoraven el que els anàvem servint. I per acabar l’àpat? Un cafè, però atenció… Li vaig fer repetir dues vegades per assegurar-me que el que sentia era de debò: perdona, me’l podries dur amb sacarina en comptes de sucre normal? Era veritat el que acabava d’escoltar? Doncs sí, casos com aquest són reals.\nÉs important interessar-se, aprendre i conèixer aquells aliments que ens van bé pel cos? Sí –que, per cert, no fa falta ser nutricionista per saber quins són a trets generals: 1) Tots aquells que la teva besàvia reconeixeria com a aliments 2) Tots aquells que no van envasats ni duen etiqueta. Òbviament n’hi ha més de favorables que no compleixen aquestes regles, però de ben segur que no ens equivocarem aplicant aquests dos filtres. Ara bé, analitzem també els hàbits que convindria deixar enrere.\n– Menjar nous he sentit que va bé pel cor. – Sí, correcte, però més favor li faria al cor tractant de reduir la seva obesitat i fent més exercici.\n– M’he acostumat a prendre el cafè sense sucre perquè sé que és més saludable. – Això és genial, però és si més no curiós que pronunciï aquesta frase amb un croissant, un brioix o unes torrades amb melmelada al plat del costat.\nSón fantàstiques totes les mesures que poguem prendre rumb a un estil de vida més saludable per petites que siguin; ara bé, si el que pretenem és reduir el consum d’aigua pensem en retallar la banyera que omplo diàriament al tornar de la feina abans que pensar en tancar l’aixeta mentre em rento les dents.\nEn resum, comencem per eliminar o reduir la porqueria que ens fiquem al cos abans de centrar-nos i aprofundir en vitamines, aliments concrets o mètodes de cocció per conservar més els nutrients; ja que coure al vapor en comptes de bullir per un costat mentre comprem menjar precuinat, productes processats i bombes de sucre per l’altre, és com comprar roba de marca a un vagabund i no donar-li menjar. Com diuen en anglès: First things first, és a dir, el primer és el primer.\naprendrecaminar abans de córrereliminarquè mengemquè no mengemsalutvagabund\nL’aigua de mar, pels peixos\n4 comentarios sobre “No és tant «Què mengem» sinó «Què no mengem»”\nNúria Piñol i Borràs - 05/12/2016\nCom sempre…..exquisit en els teus escrits.\nMiquel Gironès - 06/12/2016\nGràcies Núria! I aquest 2017 més i millor 🙂\nmiquel girones codina - 06/12/2016\narticle per tenir en un marc a la capsalera del llit i rellegir-lo sovint perquè està farcit d’informació pràctica i sàvia per aplicar al dia a dia en la nostra vessant alimentària.\nEt felicito i t’encoratjo que ens segueixis informant amb aquests articles tan interessants per millorar la nostra salut i amb aquest estil de llenguatge tan didàctic i directe.\nja estic esperant el proper article per gaudir del teu estil personal de llenguatge i per aprendre amb les teves anècdotes que fan reflexionar.\nGràcies Papa! Seguirem progressant aquest 2017. I no oblidem que aquest progrés és possible i gràcies, sobretot, al vostre feedback en forma de comentaris i mails que em feu arribar. Una abraçada 🙂


Inici >> Què fem >> Monitoratge >> Seguiment >> Sylvia\nSYLVIA és un projecte que utilitza l'anellament científic per obtenir informació, a llarg termini, de les tendències poblacionals i els paràmetres demogràfics de les poblacions d'ocells terrestres de Catalunya.\nSYLVIA és un projecte de l'Institut Català d'Ornitologia que té com a objectiu establir una xarxa d'estacions d'anellament amb esforç constant per obtenir informació, a llarg termini, dels paràmetres demogràfics i tendències poblacionals de les poblacions d'ocells terrestres de Catalunya.\nLa utilitat de les estacions d'anellament amb esforç constant com a eines de seguiment d'ocells està avalada pels resultats obtinguts pels programes de monitoratge pioners duts a terme des de principis dels anys 80 a Gran Bretanya i Irlanda i, posteriorment, a Amèrica del nord. A més, la seva importància també està avalada per la Unió Europea per a l'Anellament d'Ocells (EURING), l'organització europea que promou l'ús de l'anellament dins de la investigació científica i la conservació, i que considera prioritari la implantació d'aquests tipus d'estudis arreu d'Europa.\nEl plantejament metodològic del programa SYLVIA està basat, principalment, en els protocols desenvolupats per la British Trust for Ornithology (programa CES britànic; Baillie et al. 1986) i l'Institute for Bird Populations (programa MAPS americà; DeSante & Burton 1997). La clau principal d'aquest plantejament metodològic radica en l'estandardització. L'anellament amb esforç constant, com el seu nom indica, implica la utilització continuada d'una àrea d'estudi on els ocells s'anellen seguint un protocol pre-establert d'esforç de captura. Així, el nombre, tipus i emplaçament de cada xarxa es manté fix i el programa d'anellament se segueix de la mateixa manera any rere any. D'aquesta forma, els canvis en el nombre d'ocells adults capturats ens permeten avaluar les tendències poblacionals, el nombre anual d'ocells juvenils anellats s'utilitza com un indicador de la productivitat, i la proporció d'ocells juvenils sobre el total de captures s'utilitza com una mesura relativa de l'èxit reproductor. A més, donat que els ocells adults, tant si són migradors com sedentaris, mostren una alta fidelitat a les seves àrees de cria, la proporció d'adults recapturats d'un any a l'altre l'utilitzem per estimar les taxes de supervivència.\nAl 1991 es va establir la primera estació SYLVIA pilot. Des de l'aleshores, el nombre d'estacions va anar créixent lentament fins arribar a les 5 el 1998, aleshores, tenint en compte l'experiència adquirida durant els primers anys de funcionament, el programa es va avaluar de nou totalment i es van fixar els protocols metodològics definitius. Actualment, amb més de 40 estacions operatives, el projecte SYLVIA ha obtingut el nivell de cobertura i involucrament necessaris per poder acomplir amb èxit els seus objectius principals. Això ha estat possible gràcies al valuós suport i compromís dels mateixos anelladors i de les moltes entitats públiques i privades catalanes, tant d'àmbit nacional com local, interessades en la salut de les poblacions d'ocells de Catalunya.


Intervenen prop de 1.400 plantes de marihuana en un habitatge unifamiliar de Miami Platja\nDos agents dins la plantació de marihuana desmantellada en un habitatge de Miami Platja GUARDIA CIVIL\nDijous, 16 Mai 2019 07:20\nLa Guàrdia Civil i la Policia Local de Mont-roig del Camp han intervingut prop de 1.400 plantes de marihuana en un habitatge unifamiliar de Miami Platja i han detingut el responsable de la plantació. Segons l’institut armat, l’home havia llogat el domicili a principis d’any amb l’únic objectiu de produir droga de forma intensiva. La investigació va començar al març arran d’una informació anònima relacionada amb un cultiu interior de marihuana a la urbanització Pino Alto. Els agents van comprovar que s’havien instal·lat molts aparells d’aire condicionat i extractors, que la casa desprenia olor a marihuana i que s’hi havia fet una doble escomesa elèctrica. Alhora, es va confirmar que s’havia punxat la llum.\nDivendres passat ambdós cossos policials van accedir a l’interior de l’habitatge, on van trobar 1.393 plantes de marihuana en diferents fases de creixement, 394 grams de cabdells de marihuana en un assecador, així com sistemes de ventilació, d’il·luminació i de control de temperatura i humitat. Els agents van detenir l’inquilí de l’habitatge i encarregat de la plantació per tràfic de drogues i defraudació de fluid elèctric. L’home va quedar a disposició del jutjat d’instrucció número 1 de Reus.


Documentar la ciutat per fer-la eterna - Cultur Plaza\nFoto: 'Recordant el barri'\nVALÈNCIA. Si alguna vegada has viatjat per un àlbum de fotos familiar hauràs descobert que la majoria de persones que apareixen en aquelles fotos són perfectes desconegudes. Persones que foren crucials per a la vida dels teus iaios o fins i tot la dels teus pares, ara són només figures de paper que sobreviuen groguenques en antigues fotos. Però tots els detalls tenen valor, també estes fotos, perquè les persones i els escenaris de les imàtgens varen construir una peça de la història que, de vegades, desconeixem tot i tindre-la a la porta de casa.\nPer no perdre esta important memòria col·lectiva i posar en valor un passat recent que ha anat aïllant la ciutadania en xicotetes parcel·les inconnexes de la història, nombroses productores, artistes i creadors audiovisuals realitzen una tasca important: quasi cada barri de la ciutat té un xicotet documental que recupera part de la seua vida recent. Parlem amb alguns d’estos creadors i creadores per conéixer el procés de recuperació de la memòria col·lectiva de València dels segles XX i XXI.\nHistòria construïda entre totes\nOrriols, Benimaclet, Velluters, Malva-Rosa, Nou Moles, El Carme, Natzaret... són nombrosos els barris i pobles que la productora valenciana La Cosecha ha documentat mitjançant processos participatius de documentació que desenvolupen des que es va crear, en 2009. “Un país sense cinema documental és com una família sense àlbum de fotos”, cita Carlos Daniel Gomero, membre de La Cosecha, al documentalista xilé Patricio Guzmán.\n“Nosaltres treballem establint xarxes amb els col·lectius dels barris que són els que duen temps treballant, tenen contacte directe amb les persones i pensem que esta és la millor manera de treballar. A Orriols, amb València Acull i Orriols Conviu així com amb l’associació veïnal del barri. A Velluters, amb Amaltea. Al Cabanyal, amb l’associació Brúfol...”, relata Alba Pascual, membre de la productora.\n“Els processos participatius són importants perquè, si en prescindim, el documental es convertix en què ve algú a contar la teua vida. El procés que s’ha creat per donar lloc al documental ja és important en si mateix perquè es generen pautes de consens, de debat, de treball en equip... i al final això també és el que volem generar, un apoderament”, explica.\n“Utilitzem el documental com a eina de desenvolupament a través de components educatius, culturals i artístics. Creiem que mitjançant el treball audiovisual, podem generar espais de discussió i reflexió de memòria col·lectiva, de rescat de la identitat individual i grupal, d'expressió personal en diverses formes. El documental és un element propulsor de canvi social”, precisa. “A més, el documental és una eina molt interessant i potent que possibilita la presa de consciència i la veu de protesta, d'exigència i de canvi cap a una societat més justa i sostenible”, explica Alba Pascual.\nÉs un treball que humanitza. “El treball al barri d’Orriols en el documental ‘Orriols persianes de vida’ pretenia canviar la visió estereotipada que es té del barri i ser conscients de la riquesa de la diversitat. El documental conta la història del barri a través de 4 comerços on es venen productes molt diversos amb venedors de nacionalitats molt diverses. En presentar el documental, els venedors ens deien que molta gent els havia cridat perquè volien anar al barri a comprar a estes tendes. I generar estes visions, trencant la visió estereotipada, és el que a nosaltres ens sembla important”, explica Alba Pascual.\nUn altre dels seus projectes és el documental sobre el barri de Natzaret. “Quan acabava el documental la gent se’ns acostava dient que no sabien la quantitat de coses que havien passat a València i que estaven molt agraïts a la pròpia associació pels anys que havien dedicat a la lluita”, conta Alba.\nUna fotoperiodista, Eva Máñez i un guionista i periodista, Sergi Pitarch, han començat el projecte documental Recordant el barri, un treball de llarg recorregut que ja està en marxa als seus dos barris, Benimaclet i Benicalap, per a conéixer la història del veïnat. El producte del seu treball naix en forma de vídeo documental en què veïnes i veïns de diverses edats narren l’evolució del barri a partir de fotografies, vídeos o, fins i tot, de bitllets de l’extint trenet. Detalls de la vida quotidiana que donen idea de com érem i d’on venim els habitants actuals.\n“Este barri, probablement ha canviat més en els últims 50 anys que en els cinc segles anteriors. I el veïnat és el testimoni d’este canvi. Necessitem saber com ha sigut el passat recent per entendre el present i planificar el futur. I per això, a nosaltres ens va semblar tan interessant parlar amb la gent”, contava Sergi Pitarch, dimecres passat en la presentació del documental del barri de Benicalap. Un dels processos més complicats ha sigut fer comprendre al veïnat que elles i ells són la pròpia història.\n“Tot el món pensava que les seues fotos no tenien valor perquè no tenien fotos de monuments o fotos d’un moment històric. El ‘clec’ mental ocorre quan la gent comprén que les fotos de la seua boda o les fotos d’un guateque o les fotos d’un carrer són súper importants per entendre una època i un moment. Perquè la gent vist d’una altra manera, hi ha uns altres costums i perquè les xicotetes històries quotidianes, normals són les que construïxen la història. Més que els moments i monuments històrics”, explica el procés Eva Máñez, fotoperiodista i membre de l’equip del projecte.\n“Costava molt que la gent comprenguera per a què volíem les seues fotos familiars. Hi havia qui deia: “jo no tinc fotos, però conec a una persona que sí que en té”. O et duien fotos tretes d’Internet i no comprenien que el que volíem eren les fotos d’ells mateixos al barri, els seus records. La gent ha entés el projecte ara que ha vist la primera projecció”, reconeix. Remoure la memòria i els sentiments, de vegades no és senzill.\n“Hi ha gent que s’ha emocionat molt quan ens mostrava les fotos i ens parlava de llocs o persones o costums que ja no estan i que formen part de la memòria de sa vida. És molt bonic i, a més, connecta també amb la raó per la qual molta gent ens fem documentalistes: perquè som molt dotors. I estos treballs et permeten estar en connexió amb la intimitat d’estes persones que et mostren l'àlbum de records i t’obrin sa casa”, narra Máñez.\n“Fent açò t'adones que hi ha una història secreta, no coneguda, dels barris. Sobretot a Benicalap. Que hi haja hagut al barri una connexió tan forta amb l’horta, amb els moviments obrers de la transició i en els anys 90 amb l’efervescència del heavy metal són coses que no es coneixen. I això passa perquè les històries es perden amb la gent i fa goig haver fet este esforç”, explica.\nEn l’enorme transformació que la ciutat ha patit des del final de la dictadura, hi ha hagut barris que directament han desaparegut. Històries senceres que s’han esvaït i que ja només podem recordar a través dels documentals que existixen d’aquells moments.\nUn dels documentals més importants per entendre esta desaparició és el conegut llargmetratge ‘A Tornallom’ en què Enric Peris i Miguel Castro documenten els últims anys de la vida d’un barri agrícola costaner que hui en dia només és formigó sobre el qual reposen contenidors del port de València.\nEn les imàtgens, que formen ja part indispensable de la memòria de la ciutat, es mostra enèrgica la lluita veïnal per salvar les seues cases, les seues hortes en actiu i la seua forma de vida. “El documental com a eina per conscienciar i poder evitar un problema que hi havia no es va poder aconseguir. Quan vàrem fer el documental, La Punta ja havia sigut arrasada”, conta Enric Peris, codirector de Tornallom, documental titulat amb una expressió que definix el sistema d’intercanvi de treballs que fan els llauradors sense emprar els diners.\n“Tant Miguel Castro com jo vàrem enregistrar imàtgens d’aquells dies i vàrem fer un procés de carambola ajuntant materials dels dos. L’edició de tot aquell metratge va durar un temps. I clar, La Punta en 2002 ja havia estat arrasada i el documental el vàrem presentar en 2005”, lamenta Peris. Per als documentalistes, açò no va suposar un fre a la difusió de la pel·lícula, sinó tot el contrari.\n“Com que encara quedava horta, cultura i paisatge a la ciutat de València, el documental sí que va servir com a alerta perquè allò no tornara a passar. I no només ací a València. Vàrem fer una gira de presentació molt gran i quan anàrem a Turquia a presentar-lo, allí la gent es veia molt reflectida en molts elements de la pel·lícula. Era molt curiós i molt interessant vore com ells se sentien identificats amb La Punta pel procés d’especulació en el territori que també estaven patint allí i pel clima mediterrani que compartien”, recorda.\n“Al final, el documental va servir com a memòria però també com a denúncia del que havia passat. I encara que, com a eina de lluita per intentar salvar el territori va arribar massa tard, s’ha projectat molt en instituts i universitats per a obrir reflexions i això és molt interessant per no repetir tot allò”, conclou.


Alcarràs demanarà que no s'apliqui el toc de queda al municipi perquè té menys de 10.000 habitants\nActualitzada 22/12/2021 a les 18:43\nUna vista d'Alcarràs.\nL'Ajuntament d'Alcarràs demanarà formalment a la Generalitat que, en ser la darrera xifra oficial d'habitants del municipi inferior a 10.000, no s'apliqui a la vila el toc de queda que s'ha plantejat, des del Govern i les autoritats sanitàries, pels municipis amb un volum de veïns superior a aquesta xifra. L'exigència formal es fonamenta en què, segons la darrera dada oficial de l'INE, a Alcarràs hi ha menys 10.000 veïns. Per aquest motiu, l'alcalde, Jordi Janés, ha anunciat que presentaran un recurs si finalment, "com tot indica", el TSJC dona el vistiplau a les mesures plantejades pel Govern per frenar l'expansió de la covid-19. Al municipi, aquest dimecres hi ha constància d'uns quaranta casos de coronavirus.\nDes del consistori, davant la situació general i segons s'ha acordat en una reunió aquest dimecres, es demanarà també que els protocols aplicables a la població escolar siguin tan clars com sigui possible i que es garanteixi en tot moment la disponibilitat de tests d'antígens a les farmàcies habilitades per fer aquesta mena de proves.\nJanés ha fet una crida a la màxima prudència, al sentit comú i tenir un "escrupolós" respecte per les mesures de prevenció davant la situació actual. També ha demanat que hi hagi un volum suficient de tests d'antígens a les farmàcies i pel que fa a la vacunació, ha assenyalat que es treballa per garantir en tot moment la seva disponibilitat pels qui han de rebre la tercera dosi i menors de la franja d'edat que aquests dies reben la primera.


Petitet i la seva rumba simfònica, al Liceu | Guia BCN: agenda d'activitats, directoris i cursos de Barcelona Petitet i la seva rumba simfònica, al Liceu\nMúsica. Joan Ximénez, Petitet, fusiona rumba i música clàssica al Liceu.\nPetitet, mític col·laborador de Peret i Gato Pérez, presenta l’espectacle de rumba simfònica al Gran Teatre del Liceu.\nLa cita serà aquest 17 d’octubre, en un escenari mític al qual Petitet sempre havia volgut tocar. Sobre l’escenari estarà acompanyat pels 27 músics de l’Orquestra Simfònica de Rumba del Raval, i amb el suport de l’Orquestra Simfònica del Gran Teatre del Liceu. També hi col·laboraran amics del món de la rumba i el jazz com Kiflus, Carles Benavent, Joan Albert Amargós o Chicuelo.\nDimarts a les 21:00h Entrada general de: 15 a 60 €\nI és que ell va prometre a la seva mare que portaria la rumba a un gran teatre, com explica el film que està acabant el periodista Carles Bosch (Balseros, Bicicleta, cullera, poma). El proper 17 d´octubre la rumba farà la seva entrada al Gran Teatre del Liceu gràcies a la seva tossuderia i a la complicitat de la seva banda formada per 27 músics de rumba i de clàssica i als que s´hi ajuntarà l´Orquestra Simfònica del Gran Teatre del Liceu.\nUna nit que serà única i molt especial degut a que el concert s´enregistrarà íntegrament per al film de Carles Bosch (Petitet. Rumba pa´ti) i que serà el gran final de la pel·lícula.\nXXV Mostra Internacional de Films de Dones de Barcelona: 'Manifestos fílmics feministes III'Centre de Cultura Contemporània de BarcelonaDel 09/11/2017 al 11/11/2017\nCurs "De Soseki a Murakami. Panorama de la literatura japonesa moderna"Casa ÀsiaDel 03/10/2017 al 31/10/2017


Lideratge, poder i persuasió | UPF Barcelona School of Management\nQuè fa un autèntic líder inspiracional? Quins beneficis té ser-ho?\nA la nostra cultura, encara que ens costi reconèixer-ho, sovint som molt aficionats a manar de forma autoritària, sigui de manera ostensible o dissimulada... Creiem en l'"això s'ha de fer i punt". A vegades no ens adonem que així o perdem a les millors persones o les persones no estan prou motivades. En altres ocasions pensem que liderar amb majúscules és pels llibres. O que solament poden fer-ho uns pocs privilegiats.\nTreballar per ser un bon líder basant-te en evidències té grans beneficis i gairebé immediats. Començar el camí cap al lideratge inspiracional és un salt extraordinari, sobretot per aconseguir un equip d'alt rendiment on cadascú desenvolupi el seu talent.\nMitjançant una part teòrica i la resolució de casos pràctics, així com la presentació d'un pla d'incorporació de noves accions per portar a terme de manera regular en el seu àmbit laboral com a caps d'equip, aquest programa d'Executive Education dirigit per Antoni Valls aborda:\n¿Manar o "liderar"?\nEls motors de l'acció humana individual i en grup.\nCinc maneres fonamentals de dirigir equips de treball. Les que funcionen, les que no i quan.\nL'engagement... ¿pot substituir el lideratge?\nEl contracte psicològic cap-col·laborador: la generació de percepcions en l'equip.\nLa gestió dels 5 punts clau de la feina del "líder inspiracional"...\nEl camí per aconseguir ser un líder d'un equip d'alt rendiment.\nConverteix-te en un líder inspiracional\nAprendràs les maneres concretes per aconseguir ser un autèntic líder.\nAugmenta l'eficàcia del teu equip\nComençar a transformar el teu estil de lideratge té resultats des de l'inici del procés.\nTreu les conclusions del teu estil de lideratge i compara'l amb altres maneres de gestionar persones.\nAlternatives concretes per evolucionar\nIncorpora un ventall d'idees pròpies o de la resta del grup per créixer en l'art d'aconseguir resultats excepcionals en el teu equip de treball.\nProfessionals que ja tenen un equip de persones a càrrec seu o que pensen que en un moment donat de la seva trajectòria, tindran necessitat i/o la il·lusió d'encapçalar un grup de persones per tirar endavant una tasca o un projecte.\nAntoni Valls, Professor d'habilitats directives de la UPF Barcelona School of Management i consultor-facilitador i coach de Human Succes.


The Darkest Hour (en català literalment L'hora més fosca) és una pel·lícula de ciència-ficció russoestatunidenca del 2011 dirigida per Chris Gorak i produïda per Timur Bekmambetov. La trama se centra en un grup de joves que viatgen a Moscou just en el moment en què arriba a la Terra una invasió alienígena. La pel·lícula va estrenar-se el 25 de desembre del 2011 als Estats Units.\nThe Darkest Hour (en català literalment L'hora més fosca) és una pel·lícula de ciència-ficció russoestatunidenca del 2011 dirigida per Chris Gorak i produïda per Timur Bekmambetov. La trama se centra en un grup de joves que viatgen a Moscou just en el moment en què arriba a la Terra una invasió alienígena. La pel·lícula va estrenar-se el 25 de desembre del 2011 als Estats Units. (ca)


parris bell wiki, edat, biografia: tot sobre travis cigony nova esposa. - personalitat de televisió bio. | Maig 2021\nParris Bell Wiki, Edat, Biografia: Tot sobre Travis Stork New Wife. - Maig 2021\nTravis Stork és una estrella de la realitat famosa pel seu paper destacat a la temporada 8 de The Bachelor . L’espectacle va retratar el seu paper com a interruptor de cor en sèrie en la seva recerca de trobar l’amor jove. Tot i que finalment va donar la seva última rosa a una dona anomenada Sarah Stone, la relació amb prou feines va durar un mes. Tanmateix, aquest va ser només el començament de la seva recerca de l’amor. En canvi, el començament del final és només sobre nosaltres, ja que va començar una nova vida amb la seva recent casada esposa, Parris Bell. A continuació, es mostren cinc fets sorprenents sobre la nova dona de Travis Stork que cal conèixer.\nParris Bell és la segona esposa de Travis Stork.\nEs preveia la reunió de Parris Bell i Travis Cigonya.\nParris Bell treballa com a advocat americà.\nA Parris Bell els encanten els animals. És una gossa.\nL’antic batxiller va recitar els seus vots el 3 d’agost de 2019 a Nashville, Texas enmig d’amics i familiars propers. Si bé tothom va manifestar la seva alegria, incloent Parris Bell, la seva esposa recent casada, aquesta va ser la segona vegada a l’altar de Travis Stork.\nEs va casar amb la seva primera esposa, la doctora Charlotte Brown, el 30 de juny de 2018 a Edwards, Colorado. La parella es va reunir el 2018 i es va fer tres anys abans de lligar el nus. Tanmateix, fins i tot el seu amor compartit per la medicina moderna no els podia mantenir units.\nTravis Stork amb la seva primera esposa, la doctora Charlotte Brown\ncasa de Drake i cotxes\nTot i que el doctor Brown treballava com a pediatre, el seu matrimoni va acabar per divorciar-se el 2015. Independentment, van tenir alguns moments especials junts, inclòs el mateix viatge de lluna de mel a Hawaii que va anar amb Parris Bell, la seva segona esposa.\nUn dels seus amics mutuos, el Dr Chris 'Cupcake' Strandburg va jugar a fabricant de partits el 2016. Els va presentar els uns als altres i es va asseure mentre observava que passava la màgia. Les quedades del grup es van convertir en dates íntimes de les quals no formava part.\nTravis Stork amb la seva segona esposa Parris Bell\nA més, fins i tot quan va venir, el doctor Chris se sentia abandonat i sovint va quedar a les tres rodes. En poc temps, la parella es va fer oficial i així va començar el seu viatge amorós. El primer matrimoni de Stork va fallar principalment a causa dels seus ajustats horaris de treball. Tot i això, amb Parris, les coses semblaven caure al lloc, tot i que ella vivia a la propera ciutat.\nTravis Stork segur que sap triar-los. Sarah Stone, que va triar durant la seva etapa a The Bachelor, actualment treballa una agent immobiliària a Nashville. La seva propera intervenció rumorejada va ser la famosa música country, Carrie Underwood. Ja has conegut a la doctora Charlotte Brown, la pediatra i ara arriba Parris Bell, un advocat.\nActualment, el treball de Bell està fora del radar, ja que és relativament nova a la llum. Com a núvia i núvia de Travis Stork, tot just va tenir cap atenció. Tanmateix, com la seva dona, ja ha estat a The Doctors al costat del seu nou marit. Només podem especular que la seva pràctica jurídica va obtenir un impuls important pel seu matrimoni famós.\nEn una recent entrevista a The Doctors, la parella ens va donar més coses sobre el seu matrimoni i el seu temps junts. Travis Stork només es va adonar que ella era la seva quan va saber que Bell estava obsessionat amb el seu gos, Nala.\nDurant els seus torns, ella intervenia i amb molt de gust cuidaria el seu gos per ell. Com a resultat, va caure per ella més dura, formant així un vincle més excel·lent entre tots dos.\nTot i que els llibres d’història no ho mencionen, algunes fonts van revelar que Parris Bell va néixer el 1992. Tot i això, no precisen la seva data exacta de naixement. D’això, vam deduir l’edat de Parris Bell com a jove i vibrant nord-americana de 27 anys\nLa parella no té fills propis de moment. Tot i això, en una entrevista a The Doctors, l'esposa de Travis Stork va revelar que esperaven moltes ganes de començar una família junts. La millor sort per als acabats de casar.


Suport Psicosocial durant el COVID-19 - Sociohabitatge\nSuport Psicosocial durant el COVID-19\nPàgina inicial/Blog, General/Suport Psicosocial durant el COVID-19\nEnfront a la complexa situació que estem vivint i amb l’objectiu que les sensacions que van sorgint a causa d’aquest moment siguin portades de la millor manera, des de Sociohabitatge seguim aplicant, de forma multidisciplinar, el protocol d’atenció i suport a cada persona.\nÉs per això que seguim garantint continuitat en l’acompanyament, adaptat en cada cas i situació, així com mantenint les atencions de manera virtual. En aquest cas, s’intenta a partir de la posició d’escolta, trobar formes i proporcionar eines per a que les sensacions d’incertesa, pànic, agoixa o tristor, es puguin treballar millorant el benestar de cada persona. Aquest treball es pot dur a terme gràcies a tots els altres professionals que hi estan presencialment, doncs permeten ubicar amb eficàcia els punts de dificultat i poder actuar el més ràpid possible.\nEs reforça, sobretot, el seguiment telefònic i virtual, per a disminuir recaigudes, trobar mesures i estratègies de resposta en el moment. Com s’ha mencionat anteriorment, el paper dels educadors facilita també poder establir rutines i dur a terme activitats d’oci i aprenentatge per a que el dia a dia sigui el millor possible en cada persona.\nPosar-hi una contextualització, és a dir, garantir que totes les persones tinguin accés a una informació fiable per comprendre i observar l’entorn, podent prevenir situacions d’estrés i actuar de la forma més assertiva possible en moments de dificultat.\nOferir una escolta activa per poder ubicar i gestionar les emocions i sensacions que creen malestar.\nTrobar una rutina i estratègies, molt necessari a l’hora d’abordar el dia a dia i la seva organització. Es tracta de trobar formes de mantenir-se actiu en moments d’aïllament.\nRelacions, llaços socials, teixit social i comunitari, és molt important que l’aïllament físic no suposi un aïllament social, es tracta doncs, de fer un seguiment i conseguir que aquestes xarxes continuin funcionant.\nBy socioadmin|2020-04-14T11:10:11+01:00abril 14th, 2020|Blog, General|0 Comentaris


L'esportista d'Almussafes Damián Asins aconsegueix dues medalles en el prestigiós torneig Iris Open - Vista impresión\nL'esportista d'Almussafes Damián Asins aconsegueix dues medalles en el prestigiós torneig Iris Open\nMiércoles, 6 de marzo de 2019 | e6d.es\n• El jove esportista local, del Club Yoko-Kan, es va adjudicar una plata en -63kg i un bronze en -69kg\nL'esport almussafeny continua travessant fronteres. El passat cap de setmana, del 28 de febrer al 3 de març, el jove esportista del municipi Damián Asins va viatjar a Irlanda al costat del seu entrenador, Óscar Rodríguez, per a participar en el Irish Open, una de les trobades esportives de kickboxing més prestigioses del món al costat del Mundial.\nDurant l'esdeveniment, que es va desenvolupar en la coneguda ciutat de Dublín amb més de 4.000 participants de més de 44 països, Asinsva aconseguir dues medalles en la modalitat pointfight. Per una banda, va conquistar la plata en -63 quilograms i, per una altra, un bronze en -69 quilograms, en tots dos casos en la categoria 13, 14 i 15 anys.\nEl Irish Open està considerat un dels tornejos d'aquesta disciplina esportiva més importants del circuit mundial WAKO, motiu pel qual des del club mostren una enorme satisfacció per la gesta aconseguida per Damián Asins, resultat que a més el confirma com una gran promesa d'aquest esport.


Segona Divisió Femenina (Grup 2). Prèvia Jornada 22. FS ASSESSORIA PEAR CASTELLDEFELS – CD LA CONCÒRDIA (diumenge 29 d’abril; 11:30h; Pavelló Can Roca | Fútbol Sala Castelldefels\nSegona Divisió Femenina (Grup 2). Prèvia Jornada 22. FS ASSESSORIA PEAR CASTELLDEFELS – CD LA CONCÒRDIA (diumenge 29 d’abril; 11:30h; Pavelló Can Roca\npor Premsa | 27 Abr, 2018 | FS Asesoría Pear | 0 Comentarios\nEl Sènior Femení groc, el FS ASSESSORIA PEAR, disputa aquest cap de setmana, concretament diumenge, el seu avantpenúltim partit local de la temporada 17-18 rebent la visita del CD La Concòrdia, esquadra, recordem-ho, de La Llagosta (Vallès Oriental). Després del sever correctiu encaixat a Torrent, les grogues volen retornar al camí de les victòries amfitriones con un altre dels rivals de la zona alta de la classificació.\nEl conjunt blau encara l’encontre en 3a posició amb 50 punts, els mateixos que el Torrent i només 3 menys que el líder Palau, i un bagatge de 15 victòries, 5 empats i 1 derrota, amb 89 gols a favor i 43 en contra. Xifres en mà parlem del tercer equip que més guanya (només superat pel líder Palau i per l’Esportiu Hispànic), és entre els 2ns que més empaten (amb les mateixes igualades que Feme Castellón i Cervera, només superades en aquest apartat per l’AECS L’Hospitalet), i destaca sobretot per ser l’equip que menys perd, quelcom que ja és prou esclaridor pel que fa al nivell competitiu que presenta. Quant a gols marcats/encaixats es tracta del 3r equip més golejador (només superat per Palau i Telde), i del 3r menys golejat (ex aequo amb el Torrent), registres que en tots els casos expliquen perquè, a manca de 5 jornades, La Concòrdia és plenament immersa en la lluita pels llocs de privilegi.\nCom a visitants les de La Llagosta han sumat 21 punts sobre 30 possibles, fruit de 6 victòries (AECS L’Hospitalet, San Vicente-Hércules, Vallirana, Cervera, Feme Castellón i Sabadell), 3 empats (Palau, Eixample i Esportiu Hispànic de Torrent) i una única derrota (Telde). Arriben al matx encadenant tres desplaçaments consecutius guanyant i 7 triomfs seguits al sarró, incloent-hi la victòria contra el líder Palau. Per tant, és un dels equips més en forma de la lliga, raó per la qual el matx és de màxima exigència per al Sènior Femení FSC. Recordem que a la primera volta el resultat va ser de 3-1 a favor de les vallesanes.\nEn la prèvia al duel, el tècnic FSC Rubén Jaén ens deia que “per segona jornada consecutiva ens enfrontem a un altre dels equips de dalt, que és en plena lluita per l’ascens, raó per la qual haurem de ratllar al nostre millor nivell si volem guanyar o fins i tot puntuar, ja que no cal oblidar que La Concòrdia només ha perdut un partit. És un dels equips més sòlids i experimentats de la competició, i això es nota sobre la pista»\nConvocatòria: Marina, Alba Sánchez, Laia Cánovas, Leiza, Espi, Patri, Anna Bermejo, Rocío, Leire, Noe i Sofía


Treballadors i usuaris de l'Hospital Clínic s'uneixen per impedir "una privatització encoberta"\nL'Assemblea Tancada Clínic denuncia que "el consorci no serà 100% públic" i adverteix que aquesta figura jurídica "propiciarà la corrupció".\nTant la CUP com Ciutadans ja han presentat al\_·legacions a l'acord del Govern i ERC i ICV també tenen intenció de fer-ho.\nÉs dimecres. Veïns, treballadors i estudiants s'agrupen en una taula situada al carrer Villarroel, just a l'entrada de l'Hospital Clínic. Hi ha diversos fulls apilats damunt la taula. '15 raons contra el consorci', es llegeix al paper que hi ha al capdamunt. Segons aquest document, "el consorci no serà 100% públic perquè no quedarà sotmès ni a la normativa de contractació pública, ni a la llei sobre control i fiscalització de despeses ni a la llei d'incompatibilitat d'alts càrrecs". Entre les diferents raons també s'argumenta que aquesta figura jurídica "propiciarà la corrupció" i s'adverteix que s’obre la porta d'entrada a entitats privades permetent el desenvolupament de fins a un 49% d’activitat privada en centres i infraestructures públiques.\nUsuaris, treballadors i estudiants de l' Assemblea TancadaClínic recollien aquesta setmana signatures a contrarellotge per recollir el màxim nombre d' al·legacions a la proposta d’acord del Govern que autoritza la constitució del Consorci Hospital Clínic de Barcelona ( HCB ) i als estatuts annexos. Segons han informat a aquest diari, han recollit més de 4.000 al·legacions. Amb l’entrega d'aquestes, que l’Assemblea presenta avui en una roda de premsa, volen evitar que es tiri endavant el procés administratiu que convertiria l'històric Hospital Clínic de Barcelona -sense forma jurídica des del 2008- en un Consorci.\n"Estem en desacord, volem que el Clínic continuï sent públic, els estatuts són similars als del Consorci de Lleida", explica una veïna de l'Esquerra de l'Eixample a aquest diari. "La majoria dels treballadors ni s'han llegit els estatuts", es queixa un altre. "La salut ens hi va a tots, només han vingut a fer negoci", denuncia una estudiant que junt amb ells dos recull signatures per a al·legacions individuals.\nAl cap de pocs minuts surten de l'Hospital dues treballadores que s'acosten uniformades per signar el document . "És una privatització encoberta", diuen. Preguntades per quin ha estat el nivell d'implicació dels treballadors expliquen que "no hi ha hagut cap participació". "En absolut s'ha tingut en compte als treballadors", insisteix una d'elles.\nVicenç Ortega, auxiliar sanitari que treballa des de fa gairebé 25 anys a l'hospital i impulsor també del sindicat ‘Lluitem’, assegura a Catalunya Plural que "el Comitè d'empresa va decidir que no era necessari fer sessions informatives als treballadors del centre". Ortega denuncia que el procés per tirar endavant el Consorci s'ha fet "molt d'amagat i de forma accelerada". Segons explica hi ha pocs treballadors en relació al gruix de la plantilla que s'hi oposin perquè "molts no en tenen ni idea".\nFonts del Departament de Salut asseguren a aquest diari que de moment no està previst que s’aturi la constitució del Consorci. Tot i això, expliquen, un cop acabat el termini d’informació pública en què professionals dels centres, de sindicats, entitats i particulars poden presentar al·legacions –que acaba el 26 d’aquest mes- es farà una valoració d’aquestes i s’elaborarà un informe. “ Els estatuts del Consorci han sortit a informació pública i, per tant, tothom que vulgui pot presentar al·legacions , que es resoldran oportunament. És un pur i simple tràmit administratiu ” , es limiten a dir fonts del Clínic consultades per aquest diari.\nDe moment, tant la CUP com Ciutadans ja han presentat plec d’ al·legacions i segons ha pogut saber aquest diari ERC i ICV també tenen intenció de fer-ho. D’altra banda, fonts del Síndic de Greuges asseguren a Catalunya Plural que estan estudiant el Consorci tot i que encara no han definit en quin tipus de document es traduirà l’estudi.\nDes de les diferents entitats i sindicats que s’oposen al Consorci s’espera que, d’alguna manera, el procés administratiu s’aturi, com ha passat amb el controvertit Consorci de Lleida. Durant els vint dies de campanya per presentar al·legacions , la Marea Blanca de Lleida va aconseguir reunir 11.000 firmes de suport i poc després CiU i ERC van acordar paralitzar-lo temporalment.\nSet anys sense una forma jurídica\nDes de l’1 de gener del 2008, moment en què es fa efectiu el traspàs de les funcions i els serveis de l’Hospital Clínic de Barcelona a la Generalitat, a aquesta li corresponia l’organització de l’establiment i havia de dotar-lo d’una forma jurídica. Per a la gestió de l’Hospital, la Generalitat preveia inicialment la creació d’un consorci integrat per la Generalitat de Catalunya, l’Administració de l’Estat, l’Ajuntament de Barcelona i la Universitat de Barcelona, però no va arribar mai.\nAmb la Llei 2/2014, del 27 de gener, de mesures fiscals, administratives, financeres i del sector públic, s’autoritza el Govern a iniciar el procés per a dotar l’Hospital Clínic de Barcelona de personalitat jurídica com a consorci. Segons el text de la proposta d’acord presentada ara pel govern es tracta d’un “ consorci sanitari de naturalesa pública ” i estaria integrat únicament per l’Administració de la Generalitat de Catalunya, a través del Servei Català de la Salut, i per la Universitat de Barcelona. Tot i això, des de l’Assemblea Tancada Clínic consideren que no és 100% públic. A més a més, pel Sindicat d’Estudiants dels Països Catalans, que també ha presentat al·legacions , “ la indefinició jurídica actual no és un argument justificatiu de la voluntat de constitució d'un consorci ” .\nLa polèmica que sobrevola Barnaclínic\nUna de les raons per a alguns detractors del Consorci és que amb la creació d’aquest es dóna cobertura legal a Barnaclínic S.A, el braç privat que presta assistència sanitària en el mateix edifici. Vicenç Ortega assegura que amb el Consorci “ es blinda i s'amplia l'activitat privada". Isabel Chacón , la número 7 de la CUP Capgirem Barcelona, hi coincideix i afirma a aquest diari que "no s'ha de permetre l'aprovació de formes jurídiques que permetin legitimar una situació de confusionisme públic-privat ” .\nSegons un informe elaborat per la Sindicatura de Comptes per desenvolupar la seva activitat, Barnaclínic , SA utilitza 525 m² de l’Hospital i 412 m² de l’edifici de consultes externes, l’ús del qual està restringit per a Barnaclínic , SA a les tardes. Per la cessió d’aquest espai de l’edifici del carrer Rosselló l’Hospital va percebre un lloguer de 135.208,00 €. L’any 2009, l’Hospital Clínic va prestar serveis hospitalaris als pacients de Barnaclínic , SA per 2.796.408,09 €.\nFa unes setmanes el jutjat mercantil número 7 de Barcelona va desestimar la demanda que l’Associació Catalana d’Entitats de Salut ( ACES ), la patronal del sector sanitari privat, va presentar contra Barnaclínic per ‘competència deslleial’. La sentència, que ACES ja ha anunciat que recorrerà, afirma que la demanda no justifica “ els suposats avantatges ” que permetrien a Barnaclínic atraure clients en detriment d’altres clíniques.


L'OCB dona el sus a la 'Setmana pels drets lingüístics'\n13 abril 2021 01:15\ndBalears | 17 juliol 2020\nAquest divendres matí, l'Obra Cultural Balear ha presentat en roda de premsa una nova iniciativa titulada 'Setmana pels Drets Lingüístics' la qual es desenvoluparà des d'aquest divendres, 17 de juliol, fins el dissabte de la propera setmana, 25 de juliol.\nEl president de l'OCB, Josep de Luis, ha explicat que els objectius de la 'Setmana pels Drets Lingüístics' són: «donar a conèixer i reivindicar els drets de les persones que volen usar la llengua catalana; reivindicar el dret de tots els ciutadans de les Illes Balears a conèixer i usar la llengua catalana; denunciar les vulneracions dels drets de les persones que volen usar la llengua catalana; mostrar el rebuig ciutadà a la sentència del Tribunal Suprem espanyol que obliga les administracions amb llengua catalana a relacionar-se entre si en castellà i recaptar fons per posar en marxa diverses iniciatives en favor dels drets lingüístics i donar suport a la internacionalització del cas de Paula Rotger».\nDe Luis ha explicat els principals ingredients de la 'Setmana pels Drets Lingüístics': «es farà un taller d'assertivitat lingüística amb Gemma Sanginés titulat 'En català, sense problemes, eines per mantindre's en català' retransmès en directe pel canal de YouTube de l'OCB i pel compte de Facebook; Presentació de la 'Bústia dels drets lingüístics'; l'acció 'Clam pels drets lingüístics' que es farà a un mínim de 30 municipis de Mallorca i la distribució a tot Mallorca de la 'Rosa dels drets lingüístics', que és un pin d'una rosa que vol ser un símbol de reivindicació dels drets dels catalanoparlants i de solidaritat» amb les persones que han patit qualque discriminació».\nEl president de l'OCB també ha explicat que el 23 de juliol, Dia del llibre, hi haurà desenes de punts de venda de la 'Rosa dels drets lingüístics'» i també «un concert de Joan Xanguito i Glosada, amb el Bon Dia Mòbil, a la plaça Major de Palma». Finalment, el 25 de juliol es farà un acte de cloenda de la Setmana a Can Alcover - Espai de Cultura».\nOstia, i jo que em pensava que no ho entendria...\nguapi, vas millorant.\nPer cert, si no puc aconseguir LA ROSA, em podeu donar un número de compte per enviar el meu donatiu com a solidaritat per la causa? Em sentiré igualment de satisfet.\nA la fi, és alló de :"demanar quelcom per recordar-te, seria admetre que puc oblidar-te" i aixó, jo, mai.\nQue alguien le venda una dichosa rosita a @Sebastián, que anda como loco.\nTorno a interesar-me per la rosa i la meva contribució per la defensa dels drets lingüistics.\nS'ha pensat en tenir una representació a Barcelona per mitjà d'alguna organització com Omnium Cultural o Plataforma per la Llengua? Es facilitaria molt l'adquisició de LA ROSA.\nPer es siuró, fa 9 mesos\nSa cultura i sa llengo ho són tot per sa nació, catalana.


XVII Trobada Nacional d'Estudiants de Matemàtiques - Universitat Autònoma de Barcelona - UAB Barcelona\nXVII Trobada Nacional d'Estudiants de Matemàtiques\nArrenca la decena setena edició de la Trobada Nacional d'Estudiants de Matemàtiques (ENEM) amb Barcelona com a seu, per primera vegada en la seva història. La UAB és una de les universitats convidades a participar.\nLa Vicerectora de l'Alumnat i ocupabilitat de la UAB, Sara Moreno, ha acollit als estudiants en el segon dia del ENEM a Barcelona.\nUns dos-cents alumnes s'han congregat a l'Auditori de Lletres de la UAB per assistir a les conferències impartides per Jordi Comellas, professor de matemàtiques i autor FESPM, Agustí Reventós, professor de la Facultat de Ciències de la UAB i Álvaro Corral, CRM.\nEl ENEM (Encuentro Nacional de Estudiantes de Matemáticas) és el congrés de la ANEM (Associació Nacional d'Estudiants de Matemàtiques), que és l'associació sectorial d'aquest col·lectiu a Espanya. És un congrés obert a tots els estudiants de matemàtiques de les universitats espanyoles. La seva primera edició va tenir lloc a Granada amb motiu de l'Any Internacional de les Matemàtiques, des de llavors s'ha celebrat cada any en diferents territoris de l'Estat.


La Casa Coll i Regàs celebra el Dia Internacional dels Museus de forma virtual - Casa Coll i Regàs\nLa Casa Coll i Regàs torna a formar part del Dia Internacional dels Museus amb una nova activitat virtual anomenada “Troba els 7 errors” que comptarà amb una sorpresa final. La proposta està creada exclusivament per a celebrar el Dia Internacional dels Museus 2020 sota el lema “Museus per la igualtat: diversitat i inclusió”.\nL’activitat proposa que els seguidors i seguidores trobin 7 explicacions errònies durant la visita, que estarà disponible a tots els canals virtuals de la Casa Coll i Regàs (Facebook, Twitter, Instagram). Per descobrir els 7 errors es podran consultar els vídeos de Youtube de la Fundació Iluro o bé esperar l’endemà dimarts, quan es publicaran les respostes correctes. Pels usuaris que hagin resolt els 7 errors, es sortejarà una visita guiada a la Casa Coll i Regàs.\nA més, al llarg de tota la jornada es farà una selecció dels materials #joemquedoacasa que la Casa Coll i Regàs ha estat elaborant durant el temps de confinament (mandales infantils i dissenys per acolorir, visita virtual de la façana, joc de les Paraules Encadenades i un tast de les seves activitats familiars).


kika's log: de juny 2012\nstardate: berlín alexanderplatz\nhi vaig tornar. els dies van ser tots diferents. tots plens de coses. totes diferents. diferents entre sí. diferents de l'últim cop. el temps va ser diferent. diferent d'un dia a l'altre. diferent de l'últim cop. però cada nit tornava al mateix lloc. i cada matí em despertava amb la mateixa imatge. i cada dia era diferent.\nPublicat per kika a 11:32 p. m. 7 comentaris Enllaços a aquest missatge\nstardate: contradiccions al quadrat\nla lletra d'aquesta cançó és plena de contradiccions. perquè si vols una cosa, vas i l'agafes. si vols estar en un lloc t'hi quedes. no té sentit insistir en que vols una cosa però ara no et va bé fer res per tenir-la. ni té sentit voler ser en un lloc però anar-se'n. tanmateix la música té no sé què. m'agrada molt.\nla meva autoestima sempre ha estat bastant justeta. alguna vegada ha pogut semblar que remuntava. però ha estat una cosa més aviat temporal. la mitja de tota la vida que porto gastada és molt fluixa.\nen sóc conscient d'això. i potser és per això que em demano molt a mi mateixa. som el que som. i fem el que podem. o el que ens demana el cos. en aquestes alçades de la vida amb això ja m'hi conformo.\nara bé, al ser molt exigent amb mi mateixa sense adonar-me'n també ho sóc amb els altres. sobretot amb la gent que m'és més propera. i encara més amb la gent que d'alguna manera depèn de mi, de qui em sento responsable.\nel problema és que amb les meves exigències tinc la impressió que el que faig és que es tornin massa com jo. la meva actitut no ajuda a augmentar la seva autoestima. al revés els indueix a reproduir nivells baixos d'autoestima com els meus.\nveig clarament que el que hauria de fer és tot el contrari. trobar la manera d'alimentar la seva autoestima i evitar que els passés el que em passa a mi.\nsent conscient del problema hauria de trobar la manera de solucionar-lo. però de moment no tinc cap solució a la vista. em faig creus dels anys que m'ha costat adonar-me'n. i veient el poc que he aconseguit per alimentar la meva autoestima em sento bastant impotent de poder fer res per ells.\njo que sempre havia pensat que encara quedava temps per poder solucionar qualsevol cosa, ara potser ha arribat el moment de començar a reconèixer un fracàs definitiu.\nstardate: per telèfon\nno m'agrada parlar per telèfon. i no en sé. però a vegades cal fer-ho. perquè són coses urgents, o importants, o les dues coses alhora. en aquests casos el que faig es preparar-me bé la conversa. fer-me un guió amb els punts que no vull oblidar. i sempre amb la por que per alguna raó em tallaran la conversa abans de que acabi. per això les meves converses telefòniques sovint deuen semblar més aviat telegrames.\nquan hi penso, no m'agrada que sigui això. de tant en tant m'agradaria ser com aquella gent que es passa hores divagant per telèfon. deu ser un bon exercici de relaxació, o potser fins i tot de contemplació. és una sensació que jo no he tingut mai. sempre estic passant llista. parlant i encetant temes mentre a la llista hi queden punts. i pensant en com ho puc fer per tallar la conversa quan se m'han acabat els punts de la llista.\nper això m'he proposat fer un canvi. per preparar-me bé per una conversa relaxada no se m'ha acudit cap altre cosa que fer una llista. què hi farem!\nhe preparat una llista de temes per parlar. hi he inclòs els temes que eren l'excusa de la trucada: les coses que de veritat volia fer arribar al meu receptor. però també hi he inclòs molts altres punts referents a coses que no tenien cap transcendència. temes pels quals no calia fer cap trucada, que no hi havia cap necessitat de parlar-ne. però que tenien relació amb l'interlocutor, i per tant podien donar peu a una conversa relativament llarga i tranquil·la. havia previst començar parlant d'alguns d'aquests minitemes i deixar pel final les qüestions importants.\nquan ja havia engegat la trucada m'he trobat que em costava moltíssim treure aquests minitemes. de fet no me n'he sortit gens. en canvi ha estat una conversa llarga, que ha anat sola sobre diverses coses. jo diria que ha estat divertida i amena. ha durat fins que hem tingut una interrupció i hem hagut de penjar.\naleshores m'he adonat de que de la meva llista només havíem tocat un tema. em quedava la llista quasi bé tota sencera per reciclar. tots els temes importants haurien d'esperar.\ncom es que ho havia fet tan malament? suposo que en part no havia tingut en compte les respostes de l'interlocutor i el fil de la conversa que podien generar aquestes respostes.\nencara em queda molt d'aprendre per saber parlar per telèfon.\nPublicat per kika a 6:36 p. m. 4 comentaris Enllaços a aquest missatge\nstardate: a la tornada\nla 2.tbfc es mereix un apunt molt millor que aquest. com aquells de l'altra. perquè va ser igual. amb un gran ambient. amb complicitats adquirides amb el temps. amb moltes rialles. amb visites sorprenents. la lluisa ho ha resumit tot aquí d'una manera excepcional. no s'ha deixat res. la nur ha tret punta a tot el que veia i ho ha explicat aquí. la rita sense paraules ens ho fa veure tot aquí. el ferran ens ho ha dit a la seva manera aquí. i encara esperem les fotos del doommaster.\nespecial esment a l'organització: itineri, del tot recomanable!\nno en tinc cap dubte: hi vull tornar!\nPublicat per kika a 12:05 a. m. 8 comentaris Enllaços a aquest missatge\nstardate: no ho entenc\nal diari ara fan ressò de que en un bar de girona hi han posat un cartell. aquest\nno veig clar què vol dir. ni veig clara la notícia. si es tracta de defensar el català i catalunya més valdria que fessin ressò de notícies com aquesta. per altra banda, també és estrany que aquesta notícia surti en aquest diari.\ntot això és molt complicat i jo no ho entenc.\ncansada després d'un cap de setmana molt intens només em queda energia per posar un parell de fotos de la web que em recorden un lloc fantàstic\nsembla treta de l'startrek ... una nau dels borg potser?\ndoncs no! és terrestre (sector 001) i és la cúpula del parlament de berlín!\nmiralls que porten la llum de fora cap a dins i vidres que deixen veure als de fora el que passa dins: la transpàrencia de la democràcia.\nhan estat unes setmanes molt intenses. amb moltes coses per fer. conscient de què no arribaria a tot. intentant fer allò que no podia esperar. sabent que si tingués uns dies més potser tot aniria millor. reconeixent que no tot depén de mi, però assegurant-me de què el que sí depén de mi no es queda per fer.\nquan vam acordar la data, no vaig tenir cap dubte: hi volia ser. quan la data s'acostava vaig començar a pensar que havia estat un error. que amb la feinada que s'em tirava al damunt hauria estat molt millor no anar-hi. potser en algun moment em va passar pel cap cancel·lar-ho. però va ser un pensament tan fugaç que ja ni el recordo.\nva costar engegar-la. havíem parlar d'idees, de possibilitats, ... però el temps anava depressa, com sempre, i no aconseguiem decidir res. fins que el ferran, qui si no?, va posar fil a l'agulla. ja estava en marxa.\nhavíem vist berlin d'hivern. ara el veuríem de primavera. tanta és l'emoció de que arribi la primavera que fins i tot planegen anar en bici. què hi farem!\ndesprés si canvien d'aeroport. o canvien el nom de l'aeroport. o canvien l'aeroport de lloc. o potser no el canvien ara. però sí canvien el número del vol. torna a imprimir les targetes d'embarcar. qui sap si hi arribarem? i qui sap si podrem tornar?\ni quin temps farà? segur que plourà. però només 17 de màxima. quines ganes de sentir la fresqueta que hi deu fer! fantàstic!\nel programa, les visites, els bitllets, ... tot és a punt.\ni ara ja sí. jo també estic a punt. aconsegueixo oblidar-me de tot i concentrar-me només en la 2tbfc.


L'Ajuntament i l'institut tornen a unir forces per a una educació municipal de qualitat\nL'Ajuntament de Puçol i l'Institut d'Educació Secundària de Puçol han renovat el seu conveni de col·laboració per al curs 2016-2017. En ell, ambdós entitats públiques es comprometen a oferir una educació municipal de qualitat i en valors que afavorisca tant els alumnes com a les famílies que formen part de la comunitat educativa local. A més, el conveni permet que les activitats del centre educatiu queden integrades dins de les pròpies activitats municipals del consistori.\nAmb este acord, l'Ajuntament es compromet a desenrotllar iniciatives socials, esportives, culturals i mediambientals, entre altres. Evitar la discriminació social, afavorir la igualtat d'oportunitats entre hòmens i dones, tallers sobre sexualitat i afectivitat, són alguns dels projectes que duran a terme les dos entitats del municipi dins d'este conveni de col·laboració.\nD'altra banda, este conveni també suposa mantindre la seua col·laboració tant material com humana. Per exemple, la col·laboració pel que fa a la millora d'alguns espais del propi institut, en campanyes sanitàries, culturals o socials. A més, l'AMPA de l'institut també rebrà subvencions anuals gràcies a la firma d'este acord.\nPer a la regidora d'Educació, Mery Cortell, “este acord el venim firmant des de fa molts anys i permet a l'institut garantir una formació més completa gràcies a la presència d'un tècnic municipal i a les activitats que organitzem en el centre a través de les regidories d'Educació, Joventut i Servicis socials”.\nEvitar l'exclusió de qualsevol alumne independentment de la seua situació socioeconòmica i cultural, així com potenciar la igualtat real entre ells, són algunes de les bases d'este acord que estarà en vigor fins que finalitze el curs escolar 2016-2017. L'acord serà renovat durant el primer trimestre de cada nou curs tal com s'ha vingut fent des de fa anys.\nInforma: Ruth Ruiz Orenga


Disseny Wordpress, crear web WordPress, disseny WordPress Barcelona\nDisseny Web amb WordPress SEO optimitzat i responsive.\nEl nostre objectiu és la creació d’un disseny WordPress, atractiu i vistós, així com l’optimització dels elements gràfics per aconseguir una pàgina d’alta qualitat, SEO optimitzada per a cercadors com Google (SEO friendly), de ràpid accés i bona navegabilitat, amb el control de l’usuari final gràcies a la seva interfície d’administració i gestió.\nNo perdi temps, esforç i diners amb altres sistemes de construcció web, els sistemes de Disseny WordPress o CMS (Content Management System) li facilitaran la tasca de mantenir i actualitzar el seu lloc web en qualsevol moment fàcilment. amb un lloc web professional, dissenyat i optimitzat pels nostres professionals, molt econòmic fàcil d’usar i actualitzar, que l’ajudarà de manera efectiva a presentar la seva empresa i vendre els seus productes.\nLi oferirem una solució real i totalment adaptada a les seves necessitats i sens dubte al seu pressupost. Durant les fases de el projecte de disseny WordPress l’acompanyarem i li aconsellarem, en definitiva construirem junts el projecte que semblava complicat o gairebé impossible\nCreativitat en disseny WordPress optimitzat per a Google\nPlantilla a triar entre més de 800 dissenys i 20 temes\nTemes Premium optimitzats per SEO\nDisseny Web responsive (Escriptori, tablet i mòbil)\nCMS WordPress totalment Auto-administrable\nPaquet de connectors comercials\nConfiguració de seguretat, connectors Anti Spam, o Phishing\nOptimització completa de contingut per SEO\nAdaptació completa i textos legals RGPD LSSI, Política de Cookies\nMés de 800 dissenys web\ni adaptada a l'RGPD i la LSSI-CE\nInclòs en el disseny web WordPress\nA més en el seu Disseny WordPress\nAra amb molt més per la seva pàgina web WordPress\nEl contingut ha de carregar en uns pocs segons i permetre una navegació ràpida per totes les pàgines web WordPress.\nActivem les millors eines de seguretat. Wordfence inclou un tallafocs i un Anti-malware.\nEl nostre disseny WordPress té en compte als motors de cerca. El que vol dir aparèixer en les primeres posicions dels resultats\nWordPress és un sistema de gestió de continguts (en anglès CMS, per les sigles de Content Management System) és sens dubte la millor eina per administrar tot tipus de llocs web: pàgines web d'empreses, blocs de notícies i fins a botigues en línia. La seva estructura està basada en plantilles personalitzades que actua independentment de l'contingut. WordPress permet actualment l'opció de multi-lloc, és a dir, que és possible configurar diversos llocs a partir d'una sola instal·lació de l'llenguatge.\nEstarà meva web preparada per SEO?\nEn quant temps tindré llest el meu lloc web?\nAproximadament el seu web estarà dissenyada, publicada i funcionant en un termini màxim de 30 a 45 dies des que lliuri tots els materials necessaris per a la seva realització. Encara que podrien ser menys depenent de l'volum de el projecte, el seu nivell de complexitat a nivell de funcionalitats i disseny.\nEl disseny de logotips, banners, etc. entren en el preu de l'servei?\nEl preu de l'servei inclou formació per aprendre a manejar la meva WordPress?\nSi. El servei inclou mostrar com WordPress i les eines instal·lades, per això incloem una formació de 2 hores i consultes il·limitades definides.


La 12a Mostra de Comerç de l’Eix Comercial Sants-Les Corts omple el carrer Joan Güell | EL3 - Portal de notícies de Sants-Montjuïc\nLa 12a Mostra de Comerç de l’Eix Comercial Sants-Les Corts omple el carrer Joan Güell\nDissabte es va celebrar la Mostra de Comerç del carrer Joan Güell, organitzada per l'Eix Comercial Sants-Les Corts. Una exposició de pintures, actuacions musicals, balls, un sorteig de vals de compra, tallers infantils i un sopar popular amb una vedella de Girona de 200 quilos van omplir el carrer santsenc. [[Vegeu fotos]]\nDissabte es va celebrar la dotzena Mostra de Comerç del carrer Joan Güell organitzada per l’Eix Comercial Sants-Les Corts. Una activitat destinada a tots els botiguers del carrer que va comptar amb música, actuacions, una exposició de pintures, actuacions musicals, balls, un sorteig de vals de compra, tallers infantils, etc. L’activitat més destacada de la mostra va ser el sopar popular que es va celebrar a la nit, una vedella de Girona de 200 quilos, rostida a l’antiga. Enguany, la mostra comptava amb una novetat, la inauguració d’un córner especial: l’Experiència Vital, una experiència de solidaritat i unitat del comerç.\nLa vicepresidenta de l’Eix Comercial Sants-Les Corts, Reyes de la Corte, explicava que “un 70% dels socis de l’eix” van omplir el carrer Joan Güell i que hi va haver una gran participació per part del veïnat. La mostra “aporta unificació a totes les accions comercials que es fan, a part de donar-se a conèixer al barri, provoca que el veïnat participi en l’eix, que és el que realment estem buscant”.\nNo només va haver-hi comerciants dels dos barris, sinó que també es va donar l’oportunitat a comerciants d’arreu del territori català com Eco Setrill, productors d’olis i vins sense sulfits de Lleida. Van comentar que la seva associació fa anys que existeix i és un projecte de sostenibilitat, ja que, “som pagesos que embotellem salut, ja que, actualment hi ha moltes persones que són al·lèrgiques a aquests sulfits que es troben en el vi quan es produeix. Nosaltres el fem perquè tothom el pugui consumir”.


La Cortina de Fum: Els periodistes molesten (com ha de ser)\nEls periodistes molesten (com ha de ser)\nAquests dies llegia al Comunicació21 una notícia que a propòsit de la campanya per les presidencials franceses titulava de la següent manera: "Els periodistes de la televisió francesa demanen debats transparents amb els candidats electorals". El titular no deixava clar per què els periodistes consideren que els debats no són transparents. Però el text de la notícia m'ho va concretar perfectament: perquè en aquests espectacles mediàtics, els periodistes hi són més o menys per fer bonic. A l'estil del mobiliari o de l'atrezzo.\nI és que d'ençà del mític primer debat televisiu que va enfrontar Richard Nixon i JFK l'any 1960, aquest tipus de programa ha canviat molt... adaptant-se millor a les necessitats dels candidats, i no tant a les dels espectadors o al criteri professional del periodista. I això malgrat que la seva incidència en quant a canvi de vot és força minsa. De fet, les dades més elevades que existeixen fins l’actualitat sobre el canvi d’opció de vot després d’un debat electoral, corresponent precisament a aquest entre JFK i Nixon, i es situa entorn al 6%. Però en un context com els EUA, amb uns 250 milions d'habitants, el fet que aquelles eleccions es decidissin per un estret marge de 100.000 vots va atorgar gran importància a la novetat d'aquella campanya: el debat.\nI mirat des del nostre sistema parlamentari, com d'important pot ser un 6%, o un 5%, o un 3%, o un 2%... davant d'uns comicis ajustats o d'un sistema multipartidista, oi!? I si no que li ho preguntin a CiU després de les últimes eleccions al Parlament...\nEls principals estudis demostren que els debats electorals influeixen sobretot en els indecisos. I aquests són la nineta dels ulls dels nostres polítics. Així doncs, cal projectar-s'hi en les millors condicions, per causar la millor impresió i treure el màxim de rèdit d'aquests minuts d'or. Per això les dures negociacions sobre tots els detalls de l'enfrontament (plànols, contraplànols, situació al plató, decorat...) es fa a cara de gos entre els partits, i no entre aquests i el mitjà de comunicació.\nLa cosa va entre els partits, i els periodista hi ha de ser... perquè hi ha de ser. Però hi ha un factor on els partits sempre es posen ràpidament d'acord: que el periodista molesti el mínim possible. I en molts casos s'opta quasi directament per saltar-se aquesta figura de "mediador", per exemple amb els town hall meetings, molt populars als EUA i al Regne Unit, i que va posar de moda el mateix Nixon, sens dubte, paradigma del polític profundament desconfiat respecte dels periodistes. En aquests espais televisius, als periodistes se'ls reserva el paper de simples espectadors de l’intercanvi de preguntes i respostes. Fa temps que això s'estil·la a molts països. A casa nostra, Pasqual Maragall va incorporar a TV3 un format semblant, sota el títol "Torn de preguntes al president de la Generalitat", on ciutadans "anònims" preguntaven al polític.\nAra els periodistes francesos es queixen, però segurament tindran tant d'èxit com els companys que aquí a Catalunya protestaven durant la campanya per uns blocs electorals que prescindeixen de tot criteri professional amb l'objectiu que els periodistes no facin la seva feina: fiscalitzar (molestar si cal) els representants públics. Coses de la "democràcia mediàtica". I és que en l'era del màrqueting polític, els spin doctors no s'estan per orgues.\nAquí podeu accedir al debat íntegre dels candidats a les eleccions del 16-N del 2006. En aquest cas, com no podia ser d'una altra manera amb el moderador triat, el periodista va tenir un paper. És un sistema.\nEscrit per TONI AIRA a les 11:40\nCategoria: màrqueting polític, periodisme, tele


Getafe » Albert Escuer\nBernat s'imposa en els 400 llisos amb millor marca personal i Aleix és tercer en els 400 tanques\nL'atletisme lleidatà va tancar ahir el Campionat d'Espanya Absolut a l'aire lliure amb dues medalles que deixen, però, sensacions diferents.\nBernat Erta es penjava la medalla d'or en la final dels 400 metres llisos després d'acreditar la seva millor marca persona (46 "19). A l'contrari que a les semifinals, quan es va classificar segon de la seva sèrie amb uns discrets 47 "32 per al seu potencial, Bernat va protagonitzar ahir una bona sortida encara que a poc a poc es va veure superat per Gen Esteban (plata) i Christian Iguacel (bronze).\nEl lleidatà encarava la recta final en tercera posició, però va ser llavors quan va prémer aquest botó que sembla tenir per posar una marxa més i en uns 100 últims metres memorables va deixar enrere els seus rivals per acabar vencent amb autoritat.\n"És molt especial perquè és la primera vegada que ho aconsegueixo. Em diu que tot l'esforç que hem estat fent durant la quarantena al seguir entrenant com podíem ha valgut la pena ", explicava.\nSobre el futur, va assegurar que "m'agrada somiar i no em poso límits. Sempre havia somiat amb ser campió d'Espanya algun dia quan veia per la tele a Lucas, Husillos, Samu ... que són uns grans quatrecentistes. Aconseguir un títol encara que sigui en un any com aquest en què ha faltat molta gent segueix sent molt important. Ara toca pensar en el que més em motiva, que és el relleu espanyol i les competicions internacionals".\nAleix Porras havia aconseguit poc abans el bronze en una final dels 400 metres tanques en què va ser de més a menys fins a parar el crono a 51 "18, prop de la seva millor marca d'aquesta temporada però lluny del seu registre més destacat.\nSegurament per això, l'Aleix indicava que "ha estat una temporada i no ha anat tan bé com s'esperava. A semifinals vaig acabar amb males sensacions i això m'ha pesat perquè m'ha sortit una cursa normaleta i una marca per sota del nivell d'entrenaments que estava tenint. No he complert l'objectiu".


Impressionant villa a primera línia de mar en venda a Alcúdia | Ref: 1022\nImpressionant villa a primera línia de mar a Alcúdia\nImpressionant villa a primera línia de mar a Alcúdia de 495m2 construïts en una parcel·la de 3.650m2 rodejada de pins. Té 6 dormitoris, 6 banys complets, gran cuina de concepte obert moblada i equipada, bodega, habitació de servei, múltiples terrasses, piscina, jacuzzi, menjador d'estiu amb barbacoa, aparcament cobert i zona infantil sota els pins.\nAquesta excepcional villa es troba en primera línia de mar en els afores d'Alcúdia, pròxima a les zones de Marina Manresa i Mal Pas – Bonaire, en una zona molt tranquil·la i rodejada de naturaleza i precioses platges. Però, a la vegada, està propera a tots els servies: a una distància d'entre 10 i 15 minuts en cotxe es troben el poble d'Alcúdia, el port d'Alcúdia i el golf d'Alcanada.\nÉs difícil emmarcar cinc-cents metres quadrats de bellesa. Suposam que, per aquest motiu, algú va decidir que aquesta casa estigués dins d'un pinar, a pocs metres del que avui sembla més una cala privada que l'entrada natural del mar en les tranquil·les aigües d'Alcúdia. Saps aquell oasi fet casa que cercaves? Aquí està, sobre el mar, amagat entre pinars.