AZUL presenta ‘Mother, forgive us’, un crit ecologista arran de la Covid-19 - Diari de Sabadell\nAZUL presenta ‘Mother, forgive us’, un crit ecologista arran de la Covid-19\nEl músic sabadellenc Oriol Brunet / D.S.\nAZUL publica Mother, forgive us. Es tracta d’un single compost en aquests dies de confinament: “Demana perdó a la mare naturalesa pel mal que li hem fet durant tants anys”, explica el músic i vocalista Oriol Brunet. “La cançó descriu com la natura està recuperant el que és seu, ara que nosaltres estem tancats a casa”. Es podrà escoltar a partir d'aquest diumenge al seu canal de YouTube.\nLa portada ha estat dissenyada per Lambruscley, artista multidisciplinària. En ella s’intueix també la referència ecologista, arran del confinament produït per la Covid-19.\nEncara que el que s’ha escoltat d’AZUL fins ara té molta influència dels seixanta, aquest tema té tocs dels anys 80, tot amb sintetitzadors i percussió de l’època.\nMother, forgive us és el quart senzill de l’artista sabadellenc i es fa de forma totalment independent a qualsevol discogràfica. AZUL és un projecte totalment autoproduït per l’artista sabadellenc Oriol Brunet. El 2018 va treure el seu primer EP, anomenat Expansion and Regression. Un treball molt influenciat per la psicodèlia dels anys 60 a Califòrnia i grups actuals com Babe Rainbow, The Growlers, Connan Mockasin, King Gizzard, entre d’altres.\nAl concurs Embassa’t\nEncara que hagi fet pocs concerts, AZUL ha estat present en el Rainbow Machine Fest, Fest amb noms com Holy Bouncer. I va ser finalista del concurs Fàbrica Embassa’t el 2019.\nAZUL va néixer el 2018 com a homenatge a l’avi del mateix Brunet, que tocava en un grup de boleros i pasodobles que tenia aquest mateix nom. El jove Brunet va adaptar el logotip i va crear el seu projecte personal.\nTemes:Azul, música, Oriol Brunet, Sabadell


L'Himàlaia i Parets del Vallès, les dues cases de Sergi Mingote - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nL'alpinista català havia estat alcalde del seu municipi, Parets del Vallès, i estava molt conscienciat amb l'esport per a persones amb discapacitat\nRedacció Esport3 16/01/2021 - 16.24 Actualitzat 16/01/2021 - 21.16\nLa muntanya era la gran passió de Sergi Mingote i l'Himàlaia, la seva segona casa. El primer vuitmil va ser el Cho Oyu, el 1998. La primera ascensió a l'Everest va ser en solitari per la cara nord, el 2001. Dos anys després va fer-ho per la cara sud amb un equip de TV3. Va ser la primera vegada que es transmetia en directe la coronació d'un 8.000.\nLes inquietuds polítiques el van portar a ser l'alcalde de Parets del Vallès durant set anys. Però l'esperit esportista i aventurer va ser més fort que la política i va tornar a l'Himàlaia amb el repte de superar un rècord: fer els 3 vuitmils més alts del planeta en un any. Aconseguit el rècord, el repte es va ampliar i va voler fer els 14 vuilmils en dos anys mentre feia d'ambaixador de la candidatura Barcelona-Pirineus, però la Covid va interrompre aquest repte a mig fer.\nSergi Mingote, en una imatge d'arxiu a l'Himàlaia\nVa crear la fundació Onat, des d'on portava anys treballant per la inclusió dels discapacitats a través de l'esport i va crear els Premis Inclusius de l'Esport, la segona edició dels quals va tenir lloc fa un mes i mig amb la presència de Sergi Mingote.\nSergi Mingote tenia 49 anys. El K2 ha estat l'última aventura d'uns dels grans alpinistes del país.\nEl programa Esport Club ha dedicat un especial dedicat a la figura de Sergi Mingote.\nEsport Club monogràfic Sergi Mingote\nSergi Mingote i TV3, al cim del món


Cicles Formatius Pàlcam i la nova formació professional a Barcelona . Los mejores Ciclos Formativos en Barcelona Notícies » SISTEMES MICROINFORMÀTICS I XARXES - Sistemas Microinformáticos y Redes\nInstal•lar i mantenir els serveis sobre xarxes fixes i mòbils, els serveis d’Internet i els sistemes informàtics monousuari i multiusuari, prestant suport a la persona usuària final en condicions de qualitat, seguretat i en els terminis adequats.\n• Graduat en Educació Secundària.\n• Haver superat el primer cicle d’ensenyament secundari experimental (14-16).\n• Tècnic auxiliar (FP-1) o equivalent.\n• La superació d’un mòdul professional 2 experimental.\n• La superació íntegra dels dos primers cursos del batxillerat unificat polivalent o equivalent.\n• La superació de la Prova d’Accés a cicles formatius de grau mitjà.\nDuració del Cicle\n• Durada del cicle formatiu: 2.000 h.\n• Formació en el centre educatiu: 1.650 h.\n• Formació en centres de Treball: 350 h.\nDescarrega-t’ho en pdf\nAquest/a tècnic/a exercirà l’activitat en el sector econòmic d’una empresa gran, mitjana o petita, d’àmbit públic o privat, i en organismes públics.\nEls principals sectors de serveis en els quals exercirà l’activitat són:\n• Empreses de diversos sectors, en els departaments d’informàtica, de processament de dades, tècnic o de comunicació.\n• Empreses distribuïdores de serveis informàtics, en el sector de serveis a les empreses.\n• Empreses de servei d’Internet.\n• Empreses de comunicacions.\n• Empreses d’assistència tècnica.\n• Administració Pública.\nCurs Gestió AdministrativaActivitats ComercialsSistemes Microinformàtics i XarxesEducació InfantilAdministració i FinancesAdm. Sistemes Informàtics en Xarxa\nPer seguretat, omple amb la resposta : 12+3?\nEls alumnes que superin un cicle formatiu de grau mitjà, si tenen 18 anys, poden accedir de forma directa, sense cap mena d’examen, ni prova d’accés a cicles formatius de grau superior de qualsevol família professional.\nCiclesPàlcam, SUBCAMPIONS D’ESPANYA EN CIBERSEGURETAT\nEl passat 29 de novembre Kernel Keepers, l’equip format per cinc joves estudiants del grau mitjà ...


[ÚLTIMA HORA]La Fiscalia demana presó sense fiança per a Trapero | Català Digital Cataladigital.cat AMP\n[ÚLTIMA HORA]La Fiscalia demana presó sense fiança per a Trapero\nLa Fiscalia demana presó sense fiança per a Trapero La jutge de l’Audiència Nacional resoldrà a les sis de la tarda si accepta la petició de la Fiscalia de presó sense fiança per al major dels Mossos, Josep lluís Trapero.\nLes mesures cautelars que la jutge, Carmen Lamela, ja ha dictat per a la intendent dels Mossos, Teresa Laplana, apunten que n’hi pot haver per Trapero, que declara des de les 13:35 a l’Audiència Nacional per sedició.\nUn cop se sàpiga el que resolgui la magistrada, declararan Jordi Sànchez i Jordi Cuixart, presidents de l’ANC i Òmnium.\nEl major dels Mossos, Josep Lluís Trapero; la intendent dels Mossos Teresa Laplana, i els presidents de l’Assemblea Nacional Catalana i d’Òmnium Cultural, Jordi Sànchez i Jordi Cuixart, s’han tornat a presentar aquest dilluns davant de la jutge de l’Audiència Nacional Carmen Lamela per la causa oberta per un delicte de sedició.\nLa petició de la fiscalia per a Trapero ha estat de presó sense fiança, a l’espera del que finalment resolgui la magistrada aquesta tarda, a les sis, tal i com està previst.\nLlibertat amb mesures per Laplana\nLa primera investigada a declarar ha estat la intendent Laplana. En acabar, la jutge ha decretat llibertat amb mesures: retirada de passaport, prohibició de sortir d’Espanya i haver de compaèixer cada 15 dies davant del jutge. La fiscalia havia demanat presó provisional sota fiança de 40.000 euros per a Laplana, però la jutge ho ha rebutjat.\nLaplana ha declarat per videoconferència en qualitat d’investigada per un delicte de sedició després que, en el seu informe, la Guàrdia Civil assegurés que va desatendre les crides d’ajuda dels agents el 20 de setembre a la Conselleria d’Economia.\nTrapero ha declarat durant gairebé dues hores\nLes mesures cautelars per a la intendent Laplana apunten que també n’hi pot haver per a Trapero, que ha declarat durant gairebé dues hores davant de l’Audiència Nacional. Laplana ha declarat per videoconferència en qualitat d’investigada per un delicte de sedició, ja que, en el seu informe, la Guàrdia Civil assenyalava que va desatendre les crides d’ajuda dels agents durant el setge el 20 de setembre a la Conselleria d’Economia de la Generalitat durant una operació policial per evitar l’1-O.\nSànchez: “Les acusacions no s’aguanten”\nAbans de declarar, Sànchez ha dit que tot plegat no s’aguanta. El tuit que ha fet a les portes del jutjat afegeix que són acusacions escandaloses i pronostica que tornarà a dormir a casa. És a dir, que no pensa que els dictin presó preventiva. La fiscalia ho contempla, però també sap que, per convèncer la jutge Lamela -que en té l’última paraula-, no val qualsevol argument.


Clou la primera fase del pressupostos participatius de Tortosa ~ EbreDigital.cat\nClou la primera fase del pressupostos participatius de Tortosa\nRedacció Ebredigital.cat2019-03-21T15:02:30+01:0021 de març de 2019|Societat| Tortosa|ajuntament de Tortosa, pressupostos participatius|\nLa primera fase dels pressupostos participatius del 2019 a Tortosa ha finalitzat amb un total de 381 propostes. Durant dos setmanes, els diferents punts habilitats al municipi, així com l’opció telemàtica a través del portal participa.tortosa.cat, han recollit fins a 173 butlletes, que ara segueixen el procés de validació i d’avaluació tècnica per determinar-ne la viabilitat i el cost que suposarien.\nParal·lelament, la setmana que ve tindran lloc les sessions de debat, obertes a la ciutadania, a través de les quals les persones que ho vulguen podran comentar les propostes presentades en els diferents grups de treball establits. Les sessions de debat tindran lloc a les 20 h: el dilluns 25, al casal de Vinallop; dimarts 26, a l’aula didàctica del Museu de Tortosa; i dimecres 27, al local de ball d’hivern dels Reguers.\nAmb les aportacions que surten d’aquestes sessions, la valoració dels tècnics municipals i una vegada descartades les que no complisquen els criteris fixats al procés, quedarà definida la llista de propostes que se sotmetran a votació. Recordem que a la última fase dels pressupostos participatius podran exercir el seu vot la ciutadania de Tortosa que a data del 31 de desembre del 2018 tinguessen 16 anys o més i que estiguessen empadronades al municipi. La votació tindrà lloc del 29 d’abril al 9 de maig, tant de manera presencial com telemàtica. De l’1 al 5 de maig es podrà votar a l’espai que s’habilitarà a la fira Expoebre.


Hores abans de la cimera pel dret a decidir l'exministra envia una carta al primer secretari en què qualifica el pacte nacional de "projecte reaccionari"\nBarcelonaL'expresident de la Generalitat i actual portaveu de l'Entesa al Senat, José Montilla, assegurava aquest diumenge en una entrevista al 3/24 que "el PSC ha d'anar a la cimera pel dret a decidir per fer les seves propostes" i ha afirmat que, si bé la consulta "ara no és possible", en política "res no és intocable". Només unes hores després, l'exministra de Defensa, Carme Chacón, tornava a entrar en escena amb una carta enviada al primer secretari del PSC, Pere Navarro. En la carta, filtrada a última hora als diaris 'El Mundo' i 'El Periódico', Chacón torna a recordar el seu rebuig absolut a preguntar als catalans sobre el seu futur.\nAmb un llenguatge molt dur, que no evita el populisme, Chacón ha marcat perfil propi just hores abans de l'inici, aquest dilluns, de la cimera convocada per Artur Mas per tractar del dret a decidir. Una cimera a la qual assistirà el PSC, un fet que l'exministra de Zapatero, cap de llista del PSC per Barcelona i aspirant a dirigir el PSOE, considera del tot inapropiat. En la missiva, Chacón demana a Navarro que el PSC "es desvinculi rotundament del pacte nacional pel dret a decidir".\nChacón, per a qui "el projecte d'Artur Mas enfronta els aturats catalans amb aturats gallecs, extremenys i andalusos", assegura que no es pot imaginar "un projecte reaccionari més oposat als principis i valors del socialisme".\nLa carta en què Chacón pica la cresta a Navarro és tot un repte per al primer secretari. Aquest diumenge el secretari d'Organització de Convergència Democràtica de Catalunya (CDC), Josep Rull, assegurava que el seu partit vol facilitar que el PSC se senti "còmode" en el procés de la consulta d'autodeterminació i remarcava: "Posarem molt difícil al PSC que es pugui despenjar". Pel que es veu, les dificultats són, més aviat, dins el mateix partit.\ndret decidir Chacón PSC


Què hem fet aquest curs Els alumnes de primer i de segon curs del Cicle de Grau Mitjà de Gestió Administrativa a l'àmbit jurídic? - INS Baix Empordà\nCuina i gastronomia i Serveis en restauració (Formació dual)\nDirecció de cuina (Formació dual)\nQuè hem fet aquest curs Els alumnes de primer i de segon curs del Cicle de Grau Mitjà de Gestió Administrativa a l’àmbit jurídic?\nEl dia 18 de desembre vam anar a visitar les instal·lacions dels Jutjats de La Bisbal, ens van explicar i mostrar tots els 4 jutjats de primera instància i instrucció, així com el Registre Civil i les sales de vista. Vam arrodonir la sortida amb la visita a la Comissaria dels Mossos d’esquadra, on en Manel ens va explicar quines són les seves funcions i com funciona una comissaria.\nEl dia 16 de febrer un mosso de la Unitat d’atenció a la víctima de la violència de gènere de la comissaria de la Bisbal ens va explicar els tràmits policials que es duen a terme en els casos de violència domèstica i de gènere.\nEl dijous 1 de març, vam rebre la visita de l’advocat Sr. Miquel Raya, qui els va fer una xerrada, del dia a dia de la tasca de l’advocat.\nEs va tractar temes com: política de privacitat de les dades, i conceptes pròpiament jurídics com la vènia, la quota litis, la provisió de fons, la minuta…\nVa ser una sessió diferent i didàctica. Li vam estar molt agraïts.\nEl 12 de març fèiem una visita guiada a la Ciutat de la Justícia a Barcelona. Alguns alumnes van tenir l’oportunitat d’entrar a la sala de vistes a presenciar com es portaven a terme alguns judicis.\nEl dia 3 de maig vam poder assistir a dues vistes a l’Audiència Provincial de Girona secció 3, i en cadascuna els magistrats, el fiscal i l’advocat de la defensa ens van fer les explicacions i aclariments oportuns per entendre el seu funcionament i el que havia succeït abans de pronunciar “visto”, en termes jurídics, a punt per sentència.\n2019 INS Baix Empordà. Tots els drets reservats. Política de galetes. Política de privacitat.


La Sala Portal del Pardo acull una sorprenent mostra d'art fet amb materials reciclats\nIniciInformacióLa Sala Portal del Pardo acull una sorprenent mostra d'art fet amb materials reciclats\nJaci Molins és l'artista que exposarà aquest mes d'abril a la Sala Portal del Pardo del Vendrell amb una col·lecció de peces que sorprenen per la manera com estan fetes i per la qualitat del resultat final. L'anomenat Esparracart de Jaci Molins neix de la inquietud de l'artista per les andròmines i per l'instint d'acumular-les per després transformar-les al seu taller i atorgar-los la condició d'art, de vegades, d'alta cultura.\nMolins juga a associar, combinar i moure els elements sobre un suport reutilitzat fins que aquests es troben i apareix l'obra d'art. Sovint es contraposen formes i textures que formen un conjunt estètic similar al de la poesia visual. L'artista pretén així establir un joc final amb l'espectador que contempla l'obra i que, de ben segur, li donarà una altra dimensió i significat.\nL'exposició de Jaci Molins s'inaugura aquest divendres 25 de març a les vuit del vespre a la Sala Portal del Pardo. Posteriorment es podrà veure fins al 24 d'abril en l'horari habitual de la sala: de dimarts a divendres de cinc a vuit, dissabtes d'onze a dues i de cinc a vuit i diumenges d'onze a dues.


- Agenda AB2030: per un futur sostenible - Web AB - La gestió responsable\n- Agenda AB2030: per un futur sostenible\nAgenda AB2030: per un futur sostenible\nExcel·lencia Innovació Actualitat\nCrear valor social, ambiental i econòmic. Aquest és l’objectiu de l’Agenda Aigües de Barcelona 2030, el pla estratègic que ha de guiar l’activitat de la companyia la pròxima dècada. Basat en un procés col·laboratiu i de cocreació que determini quines són les accions i projectes més importants a desenvolupar a curt, mitjà i llarg termini. Totes pensades des de la implicació en el nostre entorn, per contribuir a resoldre els problemes socials i ambientals de la Barcelona metropolitana. Un repte amb la mirada posada en els propers deu anys: per millorar com a companyia i per ajudar a millorar el nostre entorn.\nPer un desenvolupament sostenible, on el creixement vagi de la mà amb la sostenibilitat i amb la protecció del nostre entorn. Aprofundint i consolidant la nostra posició de referent mundial en la gestió integral del cicle de l’aigua, però compromesos amb les persones i ajudant a garantir-ne el benestar social. Treballant en xarxa, perquè sabem que el ‘nosaltres’ sempre guanya el ‘jo’.\nEn l’ADN d’Aigües de Barcelona està també l’aposta per l’equitat i la millora de la qualitat de vida de la ciutadania. És per això que, davant les incerteses que ha generat la crisi del coronavirus, proposem un gran pacte social basat en tres grans pilars: solidaritat, ocupació de qualitat i economia verda.\nBarcelona està cridada a esdevenir un gran pol europeu d’activitat econòmica i innovació tecnològica, que pot convertir-la en la ciutat líder en sostenibilitat i nous models de governança. En som conscients, i per això, apostem decididament perquè això es faci realitat. És per aquest motiu que la nostra aposta per la innovació, la investigació i el coneixement és més decidida que mai.\nLes persones, la ciutat i el medi. O dit d’una altra manera, l’equitat, l’entorn i l’ecologia. Tres vectors que guiaran l’actuació de la nostra companyia en els propers anys. En un món on tot canvia, ens consolidem en els nostres valors per avançar cap a un futur millor per a nosaltres i per a la ciutadania.\nPreparats per no aturar-nos mai\nAgenda 2030: por un futuro sostenible


Parroquia Don Bosco Meridiana | Barcelona | Parroquia Sant Joan Bosco\nParròquia Sant Joan Bosco. Barcelona\nCELEBRAR I PREGAR EN TEMPS DE PANDÈMIA Cinquè diumenge de Quaresma.pdf\nFULL DE DONATIUS\nDesprés digué als deixebles: «Tornem a Judea». Ells li diuen: «Rabí, fa poc que els jueus et volien apedregar, i ara tornes a anar-hi?». Jesús contestà: «¿No són dotze les hores del dia? Els qui caminen de dia no ensopeguen, perquè veuen la llum d'aquest món, però els qui caminen de nit sí que ensopeguen, perquè els manca la llum». Dit això, va afegir: «Llàtzer, el nostre amic, s'ha adormit, però vaig a despertar-lo». Els deixebles li digueren: «Senyor, si s'ha adormit, es posarà bo». Jesús es referia a la mort de Llàtzer, però ells es pensaven que parlava del son natural. Llavors Jesús els digué obertament: «Llàtzer és mort, i m'alegro de no haver estat allí: serà en profit vostre, perquè cregueu. Però ara, anem a trobar-lo!». Tomàs, l'anomenat Bessó, va dir als altres deixebles: «Anem-hi també nosaltres i morim amb Ell!».\nQuan Jesús arribà, va trobar que Llàtzer ja era al sepulcre des de feia quatre dies. Betània és a prop de Jerusalem, cosa de tres quilòmetres, i molts dels jueus havien vingut a donar el condol a Marta i Maria per la mort del seu germà. Quan Marta va saber que Jesús arribava, sortí a rebre'l. Maria es quedà a casa. Marta digué a Jesús: «Senyor, si haguessis estat aquí, no s'hauria mort, el meu germà. Però, fins i tot ara, jo sé que Déu et concedirà tot el que li demanis». Jesús li diu: «El teu germà ressuscitarà». Marta li respon: «Ja sé que ressuscitarà en el moment de la resurrecció, el darrer dia». Li diu Jesús: «Jo sóc la resurrecció i la vida. Qui creu en mi, encara que mori, viurà; i tot aquell qui viu i creu en mi, no morirà mai més. ¿Ho creus, això?». Ella li respon: «Sí, Senyor: jo crec que tu ets el Messies, el Fill de Déu, el qui havia de venir al món».\nHavent dit això, Marta se'n va anar a cridar la seva germana Maria i li digué en veu baixa: «El Mestre és aquí i et crida». Ella, en sentir-ho, s'aixecà corrents i anà a trobar-lo. Jesús encara no havia entrat al poble, sinó que era a l'indret on Marta l'havia trobat. Els jueus que eren amb Maria a casa per donar-li el condol, quan veieren que s'aixecava corrents i sortia, la seguiren, pensant-se que anava al sepulcre a plorar. Maria va arribar on era Jesús i, en veure'l, se li llançà als peus i li digué: «Senyor, si haguessis estat aquí, no s'hauria mort, el meu germà». Quan Jesús veié que ella plorava i que ploraven també els jueus que l'acompanyaven, es va commoure interiorment i es contorbà. Llavors preguntà: «On l'heu posat?». Li diuen: «Senyor, vine i ho veuràs». Jesús començà a plorar. Els jueus deien: «Mireu com l'estimava». Però alguns replicaren: «Ell, que va obrir els ulls al cec, ¿no hauria pogut fer que aquest home no morís?».\nJesús, commogut altra vegada, va arribar al sepulcre. Era una cova tancada amb una llosa. Jesús digué: «Traieu la llosa». Marta, la germana del difunt, li diu: «Senyor, després de quatre dies, ja deu fer fortor». Li respon Jesús: «¿No t'he dit que, si creus, veuràs la glòria de Déu?». Llavors van treure la llosa. Jesús alçà els ulls i digué: «Pare, us dono gràcies perquè m'heu escoltat. Ja sé que sempre m'escolteu, però ho dic per la gent que m'envolta, perquè creguin que vós m'heu enviat. Havent dit això, cridà amb tota la força: «Llàtzer, surt a fora!». I el mort sortí, lligat de peus i mans amb benes d'amortallar, i la cara lligada amb un mocador. Jesús els diu: «Deslligueu-lo i deixeu-lo caminar».


El PP presentarà una petició al plenari per a la rebaixa del preu de l'electricitat - Revista Cambrils\nPublicat el Dilluns, 21 de juny de 2021 11:31h\nImatge d'un carrer il·luminat al barri de la Llosa | Berta Ruiz\nEl PP de Cambrils considera que la enorme pujada del preu de la llum és especialment cruel per ser indiscriminada i global, afectant per tant a les classes més desafavorides. La pandèmia ha minvat els recursos de famílies i empreses a Cambrils i a la resta d’Espanya, sent el quart país de la Unió Europa en el qual els seus residents paguen més per electricitat, en comptar amb una factura mitjana anual de 1. 273 euros, representant el 8,5% del salari anual (15.015 euros). L’estimació pel que fa a les famílies és que el cost supera els 900 euros anual per habitatge. A nivell fiscal se situa entre els 10 primers països de la Unió que major IVA (21%) aplica a aquest producte.\nPer aquest motiu els populars presentaran al proper Ple del 28 de juny una moció demanant al Govern de l’Estat rebaixar el tipus de gravamen de l'Impost sobre el Valor de la Producció d'Energia Elèctrica del 7% al 0%, modificant per a això l'Art. 8 de la Llei 15/2012 de mesures fiscals per a la sostenibilitat energètica, entre d’altres mesures.\nEl PP defensarà que es paralitzi la implantació de l'Etiquetatge Nutricional Frontal "NutriScore"\nPer altra banda, el grup municipal del PP defensarà també que es paralitzi la implantació de l'Etiquetatge Nutricional Frontal "NutriScore" fins que la Unió Europea aprovi un etiquetatge harmonitzat i comú per a tots els països i que sigui fruit de l'acord amb tots els sectors implicats, per tal evitar confusió als consumidors i incertesa a les empreses del sector alimentari.\nEl regidor Chatelain explica que, en el cas de Cambrils, aquesta decisió podria afectar negativament diversos productes, especialment l'oli d'oliva que comercialitza la Cooperativa Agrícola. "NutriScore" classifica l'oli d'oliva amb la lletra D mentre que un refresc endolcit amb la lletra B. A primera vista, la comparació ens fa l'efecte que el refresc és més saludable que l'oli d'oliva, cosa que òbviament no és correcta, perquè no contempla els beneficis nutricionals. En aquest sentit, els populars demanen també mantenir des de l’Ajuntament la promoció de l'educació dirigida a mantenir una dieta variada, equilibrada, un estil de vida actiu, així com els hàbits basats en els patrons de la dieta mediterrània.


AMICS CICLISTES ANOIA: de febrer 2016\nSANT GUIM 13/02\nTemps canviant, això és el que ha donat de sí la sortida d’avui a Sant Guim. Només començar ens hem trobat l’arc de Sant Martí, amb el que ens hem fet una foto ja que no hi ha moltes ocasions per fer-ho (sense photoshop). Després amb el plugim ens hem remullat una mica. A Copons el Jordi (avui si) ens he ensenyat un saltant d’aigua que no coneixíem. Més endavant i comença’n les pujades el temps a anat a pitjor, fins al extrem que abans d’arribar a Sant Guim ja feia un vent que si haguéssim portat un ala delta ens hagués fotut a Barcelona de pet. Amb el vent de cara, amb la boira que ens esperava prop de Sant Guim i la incertesa de si trobaríem a la mestressa del Bar de bon humor, hi ha hagut algun membre que fins i tot ha passat de llarg i s’ha arribat a la Panadella, tot dient que allà es menja millor, sense la companyia de la colla, però es veu que es menja millor. La tornada l’hem fet tota amb sol, quin temps !!!!!!\nPublicat per Joan ACA a 21:24 Cap comentari:\nSTA COLOMA QUERALT 06/02\nCom uns pollets.\nPer fi ens hem mullat! I ben mullats, que la pluja no va ser res de l’altre món, però xim-xim ens va anar deixant ben xops i ben enfangats.\nEl camí cap a Santa Coloma va ser molt distret. Entre crits de desacord (cap novetat) i pujades i baixades, ens va arribar de sobte (feia temps que no se’n parlava) l’eterna discussió sobre si “boira ploranera”, si “boira pixanera” (que ordinari!) o si pluja ras i curt. No ens vàrem posar d’acord. Fos el que fos, la qüestió és que ho va notar va ser la primera capa de terra, que es va convertir en fang d’aquest que es desclava i se’n va contenta cap a les rodes. Allà fa giragonses i amistat amb el pont de la forquilla i del basculant i es queda per no marxar. Divertit tot plegat, ja ho sabem.\nA Cal Ton ens vàrem refer amb un pa que, val a dir-ho, senyalar-ho i enaltir-ho, estava d’allò més bo. Pa amb oli i sucre, pa amb vi i sucre, pa amb Nutella, pa amb ketchup, pa amb pa, pa amb senglar... de tot vàrem menjar. Allò millor: la companyia que vàrem trobar; viatger solitari aquell dia, el gran Joan Balcells ens va obsequiar amb el seu riure i el seu somriure. Fins i tot, com que vàrem decidir tornar trepitjant molta carretera (en Joan Ramis no hi era i vàrem aprofitar) vem tornar tots juntets. Bé, juntets juntets no, que ja sabem que la carretera estira molt el “pelotón”.\nPublicat per Joan ACA a 17:43 Cap comentari:


‘Gomorra 3’, el procés | Els Bastards | Blog en català de cinema, sèries i tot allò que envolta el món audiovisual\n24 gener, 2018 Comentaris (1) Visualitzacions: 1683 Sèries Jep Soler\nMentre la mirava em venien al cap alguns paral·lelismes amb el Procés Català que us vull compartir, espero que no us avorreixi. Em centro en els tres personatges principals del bàndol napolità, independentista.\n‘Gomorra 3’, el procés\nEl final de la segona temporada de Gomorra ens va deixar bocabadats i amb molts interrogants. Tot feia pensar que la història marxaria de Nàpols per instal·lar-se a Roma, que té el port d’entrada més gran de droga a Europa, governat pel sogre d’en Gennà, però com que l’hem deixat a la presó seria l’hereu Savastano qui podria exercir d’emperador mentre en pensa alguna per quedar-s’ho tot. Ben coneguda és l’ambició d’aquest home corpulent educat a la selva hondurenya en l’art de la supervivència.\nLa primera gran virtut de la tercera temporada de Gomorra ha estat la sorpresa. Arrenca amb un capítol preciós de comiat de Pietro Savastano al més pur estil napolità, pompós i carregat. A partir d’aquí, ja no hi ha res del que imaginàvem. Els guionistes, a partir de les investigacions d’en Roberto Saviano, creen una teranyina nova per retornar la història a Nàpols, i amb això hi sortim guanyant, perquè l’aparició de nous personatges amb la combinació dels nostres estimats Ciro, Gennà, Patri i Scianel ajuden a teixir una trama interessant, intensa, emocional, gloriosa.\nMentre la mirava em venien al cap alguns paral·lelismes amb el procés català que us vull compartir, espero que no us avorreixi. Em centro en els tres personatges principals del bàndol napolità, independentista. Ciro viu l’exili a Bulgària, allà fa el que pot per poder tornar a la seva terra, encara que ho hagi de fer en clandestinitat. Aquest exili li permet agafar perspectiva dels problemes que ha deixat enrere i li manté la claredat d’idees, sobretot per poder gestionar les properes negociacions amb els companys de negoci. Gennà està tancat en un pis sense poder sortir, empresonat sense possibilitat de veure la seva família, patint per com estaran el seu fill i la seva esposa i desitjant tenir més llibertat de moviments per recuperar els territoris perduts. Enzo Sangre Blu és el tercer component d’aquest bàndol, i representa la política des de baix, aquella que ha nascut al carrer i que vol créixer sense perdre l’esperit fundacional. La colla de l’Enzo és organitzada i ordenada, i treballa com una màquina ben greixada sense cometre cap error. Fan assemblea per decidir les polítiques del grup i no volen entrar dins el sistema de la Camorra napolitana. Quan comencen a agafar poder, gràcies a Ciro i Gennà, discuteixen si han de formar part del sistema que tant han criticat. Entrar-hi pot ser el seu gran error, o no.\nA partir d’aquí, spoiler. Si al final de la segona temporada en Ciro l’Immortale va disparar a en Pietro al cap seguint les ordres d’en Gennà, la tercera ens deixa amb una imatge difícil de pair, veient en Ciro enfonsar-se al mar davant la costa de Nàpols després de rebre un tret al pit del seu germà Gennà. Gomorra sempre ha demostrat valentia a l’hora de carregar-se un personatge, per molt important que sigui, però dubto molt que l’Immortale acabi els seus dies d’aquesta manera, encara no me’n faig a la idea. Si s’acaba confirmant, demostrarà que Gomorra no és una sèrie estàtica que depèn dels personatges, sinó que manté el repte de reinventar-se cada temporada.\n» Sèries » ‘Gomorra 3’, el procés\nUn comentari a ‘Gomorra 3’, el procés\n31 març, 2020 a les 6:25\n[…] pols ferm i sense imatges gratuïtes. Només vull recordar que Sollima és el director de la sèrie Gomorra, Suburra i Sicario: el día del soldado, i Metz ho és de Borg McEnroe i True Detective 2, entre […]


El sopar de l'empresari, una oportunitat que hem d'aprofitar\nJa tenim aquí el Sopar Empresarial de l’Anoia, una trobada que sempre és una oportunitat per al territori, per als empresaris per a trobar noves sinèrgies de col·laboració i que ja s'ha convertit en una cita de referència del calendari del sector empresarial.\nEn l'edició d'aquest any comptarem amb la presència del Molt Honorable President de la Generalitat de Catalunya, Carles Puigdemont. Un honor poder mostrar-li la festa de l'empresariat anoienc, i més, sent la seva primera vegada que visita l’Anoia des que va ser investit president.\nLi presentarem l'empresariat de la comarca fent referència al lema del Sopar: empresa, territori i talent. Tres conceptes, tres valors, que ens defineixen perfectament. L’empresa com a vehicle generador d’ocupació i riquesa i garantia pel manteniment de la qualitat de vida de les persones vinculades a l’empresa. Talent, com a element diferenciador que ens ajuda a mantenir la competitivitat, gràcies a la qualitat i la innovació. Territori, com a zona que gaudeix d'una situació estratègica privilegiada.\nEl Sopar de l'Empresari és una oportunitat per a tots que hem d'aprofitar i demostrar que estem organitzats, que tenim consciència d’equip, que som lluitadors, que sabem el que volem, que necessitem que l’Administració faci la seva part i, que en tot cas, no faci les coses més difícils. El nostre missatge és optimista, per que estem plantant cara a la crisi, per que estem començant a generar ocupació, per que el nostre mercat comença a ser el món i per que les coses que depenen de nosaltres, comencen a anar més bé. Som optimistes, i el futur el veiem amb bons ulls, però sabem que cal ser exigents en el present. Per això, en aquesta nit empresarial també farem algunes demandes a les autoritats, per què el creixement econòmic de la comarca i l'augment de la competitivitat de les empreses hi està en joc.\nÉs important doncs, que aquest any no dubtem i ens apuntem al nostre sopar, per què hem de fer pinya. Cal que la nit del 30 de juny siguem una bona colla d’empresaris a les instal·lacions de l’antic escorxador de Igualada, escenari escollit enguany per a celebrar el sopar. De ben segur serà una nit on ens trobarem i compartirem experiències i on l'humor tampoc hi faltarà amb la posada en escena de l'actor i presentador Quim Masferrer.\nUn any més, es reconeixerà la tasca de vuit empreses amb l'entrega dels premis que la UEA, TICAnoia, Campus Motor i el Col·legi de Periodistes atorgaran aquella nit. És important posar en valor el treball realitzat per algunes empreses que destaquen per sobre d’altres en àmbits en el que gràcies als premis poden jugar un paper de lideratge i referència.\nComptem amb tots vosaltres per fer de la nit del dia 30 una gran nit de reconeixement al món de l’empresa, de trobada festiva que ens ajudi a comença l’endemà sabent que no estem sols i que compartim amb centenars i milers d’empresaris la gratificant tasca d'aixecar cada dia la persiana amb la idea de que els nostres negocis perdurin en el temps, siguin capaços de generar riquesa per a tots els que hi treballen en aquests i noves oportunitats d’ocupació per aquells que s'incorporen al món laboral, cerquen una nova oportunitat, o estan a l’atur i tenen la sort de trobar un nou lloc de treball.\nEl dia 30 és la nostra festa, no la podem deixar passar, hem de participar i fer-la gran, per actuar com a lobby, demostrant davant del món la pinya que es fa al voltant de la nostra entitat. Sens falta, el dia 30 ens veiem a l’Escorxador.


Exposició - Col·lecció MACBA 2000 | MACBA Museu d'Art Contemporani de Barcelona\n5 de febrer de 2000 al 21 de maig de 2000\nAquesta exposició articulava la Col·lecció en tres períodes cronològics diferenciats. Una primera secció se centrava en l'art produït entre els anys quaranta i finals dels seixanta, quan la visualitat era el paradigma dominant de l'experiència artística. Obres d'Alexander Calder, Ángel Ferrant, Hans Hofmann i Paul Klee servien d'introducció a les propostes posteriors informalistes de Jean Dubuffet, Lucio Fontana i Antoni Tàpies, així com a les constructives de Jorge Oteiza i Pablo Palazuelo.\nEl segon àmbit, dedicat a la dècada dels setanta, corresponia al sorgiment de l'art com a idea i procés. La visualitat pura va donar pas a la narrativa, l'acció, el debat i la informació. Aquesta secció incloïa peces dels conceptualistes catalans –Grup de Treball, Francesc Abad, Fina Miralles, Muntadas i Francesc Torres–, al costat de treballs d'alguns dels seus coetanis internacionals: Piero Manzoni, Mario Merz i Robert Rauschenberg.\nEls anys vuitanta i noranta integraven el tercer moment. L’explosió mediàtica sorgida entorn de la pintura i de figures com Miquel Barceló, A.R. Penck, Ferran Garcia Sevilla i Zush, a la dècada dels vuitanta, van donar pas, als noranta, a la desaparició dels límits entre les tècniques i disciplines artístiques, així com a la fusió entre les denominades alta i baixa cultura. És també un període en què es consolida l’ús de les noves tecnologies en la formalització del discurs artístic. S’hi van presentar obres de Pep Agut, Jordi Colomer, Joan Muñoz, Carlos Pazos i Rosemarie Trockel, entre d’altres.\nAquesta mostra repetia l’esquema presentat en ocasions anteriors i articulava la Col·lecció en tres períodes cronològics diferenciats. El primer moment abastava el període compres entre els anys quaranta i els darrers seixanta, en el que la visualitat era el paradigma dominant sobre el que s’assenta el coneixement de l’art. Aquest període està representat per obres històriques d’Alexander Calder, Paul Klee, Leandre Cristòfol, Àngel Ferrant, Hans Hofmann, seguides de treballs de recerca informalista d’Antoni Tàpies, de Lucio Fontana, Jean Dubuffet, i constructiva, com les obres de Jorge Oteiza o Pablo Palazuelo.\nEl segon període, centrat en la dècada dels anys setanta, correspon a l’eclosió de l’art com a idea, com a procés de treball. La visualitat pura és substituïda per la narrativa, per l’activitat. El debat, la informació, eren els eixos que articulaven la creació artística. Estava exemplificat amb el treball dels artistes conceptuals catalans com Grup de Treball, Muntadas, Francesc Abad, Fina Miralles, Francesc Torres, entre altres, que es contextualitzaven internacionalment amb obres de Piero Manzoni, Robert Rauschenberg o Mario Merz que representen nous plantejaments de l’art i de les seves formes d’expressió.\nEls anys vuitanta i noranta configuren el tercer moment: la gran explosió mediàtica que representaren Miquel Barceló, A.R. Penck, Ferran Garcia Sevilla o Zush en els vuitanta i l’esborrament de límits entre les tècniques, entre les disciplines, entre les denominades alta i baixa cultura, pròpi dels 90. Així mateix és el període en el qual es consolida la utilització de les noves tecnologies en la formalització del discurs artístic. Es presentaven obres de Jordi Colomer, Pep Agut, Carlos Pazos, Juan Muñoz, Rosemarie Trockel entre altres.


TV3 és líder per 33è mes consecutiu - comunicació21\nTV3 és líder per 33è mes consecutiu\nRedacció|2020-05-02T07:28:13+02:002 maig 2020|Comunicació21\nTV3 va ser de nou la cadena més vista a l’abril i ja acumula 33 mesos consecutius de lideratge, ampliant així de nou el rècord assolit el març de 2019.\nEn concret, TV3 va assolir un 14,4% de quota de pantalla, 1,9 punts menys que al març. Per darrere van quedar Telecinco, amb un 10,5% de share (perd dues dècimes) i Antena 3, amb 7,9% (en cau sis).\nA continuació es troben laSexta amb un 7,2% de quota (retrocedeix set dècimes); La 1, amb el 6,8% (en baixa una); Cuatro, amb 5,1% (puja tres dècimes), i Trece, amb un 1,9% (en suma una). Finalment, 8tv va tancar l’abril amb un 1% de share, una dècima més.\nPer altra banda, a l’abril TV3 va ser la cadena més vista els 30 dies del mes; va liderar el rànquing de programes tots els dies, 29 dels quals gràcies als Telenotícies, i va situar 27 espais entre els 40 més vistos, dels quals 18 entre els 20 primers.\nQuant a la resta de canals de Televisió de Catalunya, el 3/24 va registrar un 2,1% de quota (perd mig punt); el Super3/33 un 0,5% (repeteix resultat), i l’Esport3 (amb la programació dels Super3 en simulcast) va fer el seu mínim històric amb un 0,2% (una dècima menys).\nA l’abril Telecinco va tornar va ser la cadena més vista en el conjunt de l’Estat per 20è mes consecutiu amb un 14,5% de quota de pantalla (dues dècimes més que al març), seguida d’Antena 3, amb un 10,8% (perd set dècimes).\nPer darrere es troben La 1, amb un 9,4% de share (retrocedeix set dècimes); laSexta, amb un 7,7% (en baixa sis); Cuatro, amb 5,7% (guanya tres dècimes), i Trece, amb un 2,3% (una més).


Les pensions i la crisi – FÒRUM.ad\nel: 27/06/14 7:03\nNo em sembla que el tema de les pensions tingui gaire a veure amb la crisi. Molt abans de la crisi actual els poders polítics i econòmics ja plantejaven les reformes per disminuir les pensions.\nEns diuen que no hi haurà diners per pagar les pensions públiques quan a cada exercici comptable tenim a Andorra un excedent de prop de 40 milions d’euros i, en aquest moment, unes reserves properes als 1000 milions d’ euros, acumulades al llarg dels anys, pels successius sobrants comptables, és a dir, les diferències entre l’import que es recapta i el que s’esmerça en pensions de jubilació cada any.\nA més de reduir dràsticament les pensions futures, es vol substituir l’aplicació de l’ IPC per una fórmula complexa que pretén fer sostenible el sistema d’actualització anyal de les pensions de jubilació. Penso que a la pràctica, l’ús d’aquest factor suposarà la congelació de les pensions de jubilació amb la corresponent minva acumulada de llur poder adquisitiu.\nEm demano per què les pensions fins ara s’han finançat solament amb les cotitzacions i no s’han considerat altres ingressos fixos, com poden ser els que provenen d’impostos, tenint en compte que moltes de les pensions que es pagaven des dels fons de reserva eren no contributives, concepte per el qual s’esmerçaren més de 255 milions d’euros des de 1968 al 2008.\nAmb la modificació legal prevista, per sort l’estat es compromet a mantenir un nivell determinat de reserves i, donat el cas, cobrir els futurs dèficits de la branca de jubilació, com fa amb la branca de malaltia. Caldria saber però fins a on l’estat està disposat a contribuir en el futur en l’àmbit de les pensions de jubilació.\nConsidero que els negres averanys que es pronostiquen per les pensions són més aviat fruit d’una construcció política i ideològica que quelcom tècnicament cert. Amb voluntat política i social es podrien escometre les reformes necessàries a les pensions, sense disminuir-les, crec jo.\nDes de diversos àmbits es recomana que es contractin pensions privades, individuals o col·lectives, a les quals seran atorgats importants avantatges fiscals. Si donem per segur que no hi haurà diners per les pensions públiques em pregunto per què es desgraven les privades. El diner que aflueix cap a les pensions privades es podria dirigir, per què no, a les públiques, fent així més sostenible el sistema de pensions públiques.\nAl meu entendre, seria un encert que al costat del sistema de pensions públic per repartiment , s’en bastis un altre, també públic, per capitalització, on es podria dirigir tot el flux de diners que ara s’en va a contractar pensions privades, debilitant així el sistema públic, en lloc d’enfortir-lo.\nUna possibilitat seria que, d’allò que cada persona aporta a la seguretat social en concepte de vellesa, un 30% fos destinat als fons personal de capitalització i un 70 % a al fons comú de repartiment.\nSens dubte, retallant les pensions públiques augmentarà la pobresa entre els pensionistes i la desigualtat entre la població. Estic convençut que aquesta no és la millor manera d’animar el consum de les llars que ens ha de portar a la recuperació econòmica.\nEntrada Anterior: El comú d’Ordino, satisfet amb l’eixamplament de la CG3\nEntrada següent: En el Dia de la Música també va actuar “Art i Torb” a la segona part del Festival de l’Escola Harmonia\nLamentablement, el govern sap que hi ha més gent jubilada que treballant.\nLes polítiques laborals no ajuden, al contrari, incentiven a jubilares en el cas del sector públic.\nEl tema de la capitalització és el que s’hauria d’haver fet implantant el IRPF. Posar com any base el 2015. No és així!!!\nDesgraciadament, el govern està diferenciant molt més les clases riques i pobres. Els jubilats i l’administració pública van perden poder adquisitiu. Les eleccions arriben i un grup estil “PODEMOS” podría sorgir a Andorra.


DUGi: Item | Recercat - Estudi del sistema de refrigeració d’un banc d’assaig de motors tèrmics\nEstudi del sistema de refrigeració d’un banc d’assaig de motors tèrmics\nPrimer de tot indicar que aquest projecte no tracta de dissenyar sinó d’estudiar el cas de refrigerar una instal·lació per a realitzar proves amb motors tèrmics. La instal·lació consta de dos frens dinamomètrics que simulen la càrrega dels motors a provar. Tant els frens com els motors tèrmics que s’utilitzen en els assajos necessiten una refrigeració suficient per evitar danys materials i, a més, proporcionar diferents règims de treball per a obtenir dades sobre el comportament tèrmic dels dispositius objectes de la prova. El banc de proves se situa dins d’una sala d’un taller de l’EPS. Aquesta sala té aproximadament 28 m2 de superfície i 140 m3 de volum. La sala compta amb corrent elèctrica monofàsica i trifàsica, aigua sanitària i un sistema de ventilació, encara que aquest no sigui l’ideal per al propòsit que es té. En el moment de la construcció de l’edifici dels tallers de l’EPS ja es va preveure una cel•la d’assaig de motors i es va optar per construir una base sísmica dins la sala que hi ha al fons del laboratori de motors. La sala compta amb un sistema de ventilació però no és l’adequat per el tipus d’activitat que s’hi vol realitzar. A més, es disposa d’un sistema d’extracció per als fums d’escapament dels motors a provar. El propòsit principal de l’estudi és proporcionar una guia amb dades i simulacions sobre les necessitats de refrigeració de la instal·lació i mostrar les diferents possibilitats que hi ha per satisfer les necessitats de refrigeració anteriorment esmentades\nGerjets, Anna-DamarisGerjets, Anna-Damaris\nAuthor: Gerjets, Anna-Damaris\nAbstract: Primer de tot indicar que aquest projecte no tracta de dissenyar sinó d’estudiar el cas de refrigerar una instal·lació per a realitzar proves amb motors tèrmics. La instal·lació consta de dos frens dinamomètrics que simulen la càrrega dels motors a provar. Tant els frens com els motors tèrmics que s’utilitzen en els assajos necessiten una refrigeració suficient per evitar danys materials i, a més, proporcionar diferents règims de treball per a obtenir dades sobre el comportament tèrmic dels dispositius objectes de la prova. El banc de proves se situa dins d’una sala d’un taller de l’EPS. Aquesta sala té aproximadament 28 m2 de superfície i 140 m3 de volum. La sala compta amb corrent elèctrica monofàsica i trifàsica, aigua sanitària i un sistema de ventilació, encara que aquest no sigui l’ideal per al propòsit que es té. En el moment de la construcció de l’edifici dels tallers de l’EPS ja es va preveure una cel•la d’assaig de motors i es va optar per construir una base sísmica dins la sala que hi ha al fons del laboratori de motors. La sala compta amb un sistema de ventilació però no és l’adequat per el tipus d’activitat que s’hi vol realitzar. A més, es disposa d’un sistema d’extracció per als fums d’escapament dels motors a provar. El propòsit principal de l’estudi és proporcionar una guia amb dades i simulacions sobre les necessitats de refrigeració de la instal·lació i mostrar les diferents possibilitats que hi ha per satisfer les necessitats de refrigeració anteriorment esmentades\nDocument access: http://hdl.handle.net/2072/297382\nSubject: Motors tèrmics -- Refrigeració -- Simulació per ordinador\nHeat-engines -- Cooling -- Computer simulation\nTitle: Estudi del sistema de refrigeració d’un banc d’assaig de motors tèrmics\nSistemes d’informació geogràfica Estadística matemàtica -- Congressos Second language acquisition Multivariate analysis -- Congresses Discursos acadèmics Ful·lerens Fullerenes\nUniversitat de Girona. Facultat de Medicina Universitat de Girona. Departament de Filologia i Comunicació Aragó, Narcís-Jordi Pallisera, Maria Luis Luis, Josep Maria Gras Pérez, María Eugenia Universitat de Girona. Departament de Ciències Ambientals


Arxius de Projecte CEB - Centre d'Estudis del Bages\nLa mostra, que es podrà veure fins al 27 de novembre a la Casa Lluvià de la capital del Bages, recull la feina de recerca feta el darrer any per posar en valor la memòria de la vinya i el vi al territori En el marc del projecte Cep, Tina i Vi: Recuperem la memòria de…\n12 de novembre de 2021 en Notícies, Projecte CEB, Projecte Vinya.\nNeix un blog dedicat als comerços històrics de Manresa\nCreiem que els testimonis que recollim ajudaran les generacions posteriors a conèixer la importància que van tenir comerços amb història que han tancat, però que han estat inoblidables en el teixit comercial manresà. Sílvia Berengueras, Lluïsa Font, Miquel Sanchis i Blanca Virós han engegat el bloc Apugem la persiana, dedicat a recordar els comerços històrics de…\n16 de març de 2016 en Notícies, Projecte CEB.\nNou projecte del Centre: “Els viatgers a Manresa”\nEl Centre d’Estudis del Bages iniciem un projecte de recerca sobre Els viatgers a Manresa. Es tracta de buscar viatgers que en algun moment històric han visitat Manresa i van escriure algun text o fer alguna imatge sobre la ciutat o algun aspecte concret. Una recerca de personatges coneguts o destacats en algun aspecte que…\n3 de novembre de 2015 en Projecte CEB.


Nom: CAPELLA DE SANT CRIST DE BALASH - ERMITA DEL CAMí\nAdreça: carretera Vella\nNúm. Registre / Catàleg: 1115-I\nData Disposició: 19/09/2008\nCapelleta situada a les hortes baixes de Santa Susanna, a la banda de mar de la carretera del Maresme. Probablement va ser construïda després de la guerra civil; anteriorment devia existir una capelleta al mateix indret ja que els temples existents al terme, la capella de Santa Susanna i l'església parroquial nova de Santa Eulàlia es troben lluny de la plana baixa.\nEs una construcció petita amb teulada a doble vessant i campanar d'espadanya d'un sol ull. A la façana principal s'obre una porta d'arc apuntat. El ràfec de la teulada està decorat amb una cornisa de dents de serra que recorre tot l'edifici.\nA l'interior hi ha quatre esglaons on es posen els rams de flors que es donen com ofrena al Sant Crist, representat amb una gran escultura a la paret. Capelleta situada a les hortes baixes de Santa Susanna, a la banda de mar de la carretera del Maresme. Probablement va ser construïda després de la guerra civil; anteriorment devia existir una capelleta al mateix indret ja que els temples existents al terme, la capella de Santa Susanna i l'església parroquial nova de Santa Eulàlia es troben lluny de la plana baixa.\nEs una construcció petita amb teulada a doble vessant i campanar d'espadanya d'un sol ull. A la façana principal s'obre una porta d'arc apuntat. El ràfec de la teulada està decorat amb una cornisa de dents de serra que recorre t...


El documental 'Beirut, la vie en rose' retrata l'elit cristiana al Líban i la seva decadència El documental 'Beirut, la vie en rose' retrata l'elit cristiana al Líban i la seva decadència\nEl documental ‘Beirut, la vie en rose’ retrata l’elit cristiana al Líban i la seva decadència\nEl llargmetratge d'Èric Motjer es projecta dissabte i el pròxim dijous en el marc del DocsBarcelona\nUna imatge del documental 'Beirut, la vie en rose' / ACN\nL’elit cristiana al Líban va viure una llarga etapa d’esplendor que actualment passa per una etapa de decadència. Tot i això, alguns dels seus membres encara s’aferren al seu passat gloriós. El documental ‘Beirut, la vie en rose’ retrata quatre membres d’aquesta elit cristiana libanesa i que representen aquella anomenada ‘Suïssa de l’Orient Mitjà’. Ells són els últims representants d’una època daurada a la qual es resisteixen a renunciar. El seu director, Èric Motjer, en declaracions a l’ACN, ha explicat que es volia centrar amb l’elit cristiana al Líban per l’accés que hi tenien i perquè representen la comunitat que està més en decadència i controlen molt menys poder del que controlaven antigament. El documental es projecta aquest dissabte i el pròxim dijous en el marc del DocsBarcelona.\nEl documental va ser rodat durant cinc anys i va néixer quan dos membres de l’equip van viatjar a Beirut per temes laborals. Allí van conèixer una de les protagonistes del documental, la Viviane, que és periodista de la premsa rosa i a més té una casa Salou. Ella els hi va presentar un món totalment desconegut, que l’equip del documental ha intentat entendre. “Hem invertit molt temps en guanyar-nos un accés que no era fàcil”.\nMotjer ha apuntat que els protagonistes tenen el somni de recuperar el que va ser el Líban amb una forma de vida que probablement ja no torni, ja que és un país que està en conflicte constant amb Israel, amb Síria al costat i Estat Islàmic que fins fa poc vorejava les seves fronteres. “Volíem explicar aquesta tensió sense que aquesta fos present, més enllà de la imatge de l’exèrcit al carrer”.\nEl documental, ha assegurat, és “una cohesió entre la relació de poder, la política i els diners. És un triangle que funciona per la pel·lícula i en la pròpia elit libanesa i en la cristiana encara més”. Motjer ha assenyalat que al Líban no hi ha un cens real sobre els tipus de cristians que hi ha ni els musulmans i representa un problema perquè només es parlen de percepcions.\nHa admès que accedir a aquest cercle no va ser difícil, però sí aconseguir el compromís amb els protagonistes perquè poguessin entrar a casa seva. “Hem arribat a fer veure que no hi som per trencar la barrera”. “No és una pel·lícula clàssicament narrativa i no es basa en els fets ni les accions, sinó amb la seva pròpia presència. La narrativa se sustenta en el fet de ser ells i en la desconeixença que tenim com a societat de com viuen”, ha explicat.\nDels cristians al Líban, n’ha destacat la seva persistència: “Estan entestats i probablement ha de ser així, si en un punt de la vida has viscut millor del que vius ara, l’objectiu és intentar recuperar-lo viuen en aquesta esperança constant que això tornarà”.\nUn dels personatges de documental és una de les darreres famílies aristòcrates que queden a Beirut i viu en un palau al centre de la ciutat i, tot i ser immens, es veu que està rodejat de gratacels. La seva principal preocupació és tenir herència per poder-li traspassar tot.\nLa trajectòria del director\nÈric Motjer va estudiar producció de vídeo i cinema a l’IDEP (Barcelona) i realització de documentals a EICTV (Sant Antoni dels Baños, Cuba). Té un màster en Cinema Documental i Societat i un màster oficial en Cinematografia, tots dos per ESCAC (Universitat de Barcelona). Treballa com a director de fotografia, disseny de producció i fixer independent per a diferents produccions nacionals i internacionals, com ara documentals, vídeos musicals, televisions i festivals de cinema. El 2011 va dirigir el seu primer documental ‘Minut de glòria’ i el 2017 va dirigir el documental ‘Kursaal, la força de la gent’. Des de fa cinc anys treballa per festivals de cinema com el DocsBarcelona i el Manlleu Film Festival, un festival de curtmetratges que dirigeix des de 2018.


Preinfantil Femení Salle Ploms Verd « Bàsquet Ploms-Salle Reus\nPreinfantil Femení Salle Ploms Verd\nAngus Cano Mendoza - 2019/02/26 a 22:23\nHola, quan les nenes es fan mal, hi ha un seguro que les cobreix, veritat?\ncbsalle - 2019/03/08 a 9:13\nSí, amb la llicència federativa el club paga l’assegurança esportiva obligatòria que la Federació Catalana de Bàsquet té acordada amb FIATC per la temporada 2018-19. En aquest enllaç teniu el document que detalla les condicions i cobertures de la pòlissa. En aquest altre, informació més detallada sobre l’assegurança esportiva obligatòria.\nEn qualsevol cas, el protocol a seguir implica sempre parlar primer amb l’entrenador/a i/o coordinador, en el cas dels equips femenins el Bernat Bauzà, qui us guiarà sobre el que cal fer. I davant de qualsevol dubte ens teniu a la vostra disposició.


L’Ajuntament treballa per fer front a la situació d’emergència habitacional, però també per actuar sobre les causes que fan difícil accedir a una llar a la ciutat. Per fer-ho, està implementant una nova política d’habitatge amb un eix clar: l’habitatge és un dret fonamental de qualsevol persona.\nTotes les mesures es treballen de manera transversal. D’una banda, la promoció del lloguer assequible amb 11,8 milions d’euros destinats a ajuts per pagar el lloguer. També s’han posat en marxa ajudes a la rehabilitacióno només per dignificar els edificis, sinó també, per primera vegada, l’interior dels habitatges. El Govern municipal també aposta, d’altra banda, per l’ampliar el parc públic d’habitatges, tant mitjançant la compra, a què s’han destinat 17,3 milions d’euros, com mitjançant la construcció de noves promocions, amb més de 2.000 pisos en procés.


Broquetes de tardor\nEls nens i nenes de cicle inicial hem investigat sobre els fruits de la tardor, després hem fet unes broquetes de diferents fruites i ens les hem menjat. Boniiiissimes\nEtiquetes de comentaris: 1r, 2n, castanyada, medi\nVisita al Centre d'Imagineria Festiva. Can Saladrigas\nEls nens i nenes de cicle inicial hem anat a visitar el Centre d'Imagineria Festiva de Can Saladrigas, que és on viuen els Dracs i els Gegants del Poblenou. En Fredi i l'Esteve, de la Colla dels Gegants, ens han explicat moltes coses sobre els gegants i els dracs, i hem pogut tocar-los. També hem comprovat que grans que son. Teníem moltes preguntes per fer. Ens ha agradat molt la visita.\nEl dilluns 8 d'abril, els nens i nenes de 2n hem participat a l'activitat Dansa Ara al Palau Sant Jordi. Aquí teniu un resum en fotos.\nEtiquetes de comentaris: cicle inicial, Educació Física, segon\nUna de les activitats del projecte de la CAMBRA FOTOGRÀFICA ha estat visualitzar la inversió de la imatge amb una CAMBRA FOSCA. Desprès de moltes proves hem aconseguit l’objectiu gràcies a la col·laboració d’en Jordi Roy,pare de la Joana i de la Edurne, la Morena mare de la Sofia i en Josep Mª Queraltó un dels millors col·leccionistes d’aparells de cinema.\nEn Jordi Roy ens ha proporcionat la CAMBRA FOSCA, la Morena ha fet bons suggeriments i ha aportat material i en Josep Mª Queraltó que ens va rebre a la seva exposició “ELS INICIS DELS CINEMA”ens ha fet un seguiment del procés venint a la nostra escola i felicitant-nos per haver-ho aconseguit.\nNens de 2n mirant la cambra fosca\nEls nens de segon estan explicant als alumnes de 5è i 1r. La trajectòria de la lum que va en línia recta i utilitzen la CAMBRA FOSCA (obscura) per confirmar-ho.\nEtiquetes de comentaris: medi, projectes, segon\nAl cicle inicial hem celebrat la castanyada amb les fruites de tardor. Els alumnes de primer hem fet broquetes amb: plàtans, peres, pomes i raïm. A segon els alumnes han portat molta diversitat de fruites i han preferit exposar-les amb safates a damunt d’una taula per poder escollir la que més els agradava.\na 17:24 1 comentari:\nLa visita al Parc Güell ha estat molt interessant perquè hem vist unes construccions molt originals. Ens ha agradat molt les antigues cotxeres de l’entrada que les columnes i el sostre tenen forma d’ elefant, també les dues cases de l’entrada que ens han recordat les casetes de xocolata del conte, també la bugadera que fa de columna ............Hem fet un trencaclosques amb els sols de les estacions de l’any i anàvem fotografiant tot el que veiem.\nAquest any el patge estava molt cansat perquè venia de molt lluny i havia passat per moltes escoles recollint les cartes dels nens. Ens ha dit que anessim en compte a l’hora de demanar regals perquè hi havien molts nens que no tenien joguines i s’havien de repartir . També ens ha dit que ens recordessim de ficar una mica d’aigua i menjar per quan vinguessin els reis. Nosaltres vam fer una carta entre tots i només vam demanar un regal per la classe.\nEtiquetes de comentaris: cicle inicial, nadal


Arxius de Vins a copes - TriemRestaurant Arxius de Vins a copes - TriemRestaurant\nCreativa, Cuina de Mercat, Per compartir, _de 45€ a 60€ DeTriem Restaurant 7 maig, 2015 Etiquetes:Aribau, bistrot, Diputació, Eixample, Mont, racions, Vall d'Aran, Vins a copes Cap comentari\nDe Bar en té la informalitat de l’espai, taules altes i tamborets, menjar a la barra (on exhibeixen formatges i marisc), poder anar-hi a esmorzar, a fer el vermut, a dinar i a sopar, cada dia, i un tracte fresc i espontani. La humilitat. De bar à vins en té les petites taules de marbre tipus bistrot, l’expositor-nevera que decora una de les parets, vins a copes que canvien per oferir varietat i més de 250 referències a la carta. De restaurant en té l’elegància de l’espai, amb els daurats, el mosaic de marbre en el paviment i els gerros amb flors. També en té la carta, la contundència dels plats, l’elaboració de les postres, la presentació a taula i sobretot: el preu.\nEl restaurant Mont Bar està situat a l’eixample, en un xamfrà entre Aribau i Diputació. Es fa veure pels porticons de color negre que emmarquen les finestres i la porta d’entrada. Un tancament que aporta la senzillesa d’allò rústic però que pintats en fosc donen un caire distingit. Dins hi trobarem la mateixa mescla: un espai d’estil nòrdic, que li aporta simplicitat però contundència i una altre zona amb daurats i marbres que ens maquillen d’elegància el restaurant. La fusta i els elements rústics ens aporten la calidesa dels materials, de l’origen i de l’història.\nAkio Numa, Oriol Reus i Isabel Merino, els interioristes, van saber plasmar perfectament la cuina del Mont Bar: bon producte, receptari clàssic i senzill però exquisidament servit, en el continent (cada plat té el seu format) com en el contingut que sempre té una tècnica, una espècie, un tall o un emplatat que t’allunyen del Bar i t’apropen a l’alta cuina. La carta canvia cada tres setmanes per adaptar-se a la cuina de mercat, però cal destacar els bunyols de bacallà amb allioli de codony (7€) o l’ou poché amb crema de carxofes i foie (14,90€) però que en temporada de tòfona la trobareu amb aquesta i bolets. L’arròs de Pals és contundent però deliciós (22€) el format, dins d’una llauna, és l’únic millorable. Steak Tartar amb cafè París (18€) i el “chuletón” (23€, fora de carta) amb patates fregides de polenta i “pimientos de padrón” són només alguns exemples de les carns. Guardeu-vos lloc pels postres com la mel i mató (6€) o algun dels seus gelats… com el de xocolata (5,50€). Carta de vins a l’alçada d’un restaurant amb estrella, amb 250 referències; perque us feu una idea, hi han 4 anyades de l’Ermita per escollir. Un producte rodó de mans d’Ivan Castro (provinent d’una família de restauradors de Mont, Vall d’Aran) i Manuel Arjón, el seu oncle i el que s’encarrega del producte, molts dels quals són propis i ecològics. Finalment a la cuina hi trobem Pedro Salillas (Saüc, Akelarre, Atelier de Robuchon…) que compta amb un petit però molt bon equip de cuina per portar a terme plats que et faran oblidar que ets a un Bar.\nPels qui els agrada l’alta cuina però prefereixen un ambient distès i un servei més proper, pels que volen compartir plats però amb classe. Els que per bar entenen el del Manolo, els del cartell de Fanta rovellat a l’entrada o l’exhibició de tapes amb alta dosi de salmonella, si durant aquest anys no us ha fet mal cap bactèria, aquí us farà mal la cartera.\nRestaurant Mont Bar\ntelf. 93 323 95 90


Els talibans van matar recentment a un extraductor de les Forces de Defensa d'Austràlia a Kabul, ha informat IBS Austràlia. L'hora i el lloc exactes de l'incident, així com el nom de la víctima, no s'han revelat per evitar danys als membres de la seva família que es troben a l'Afganistan.\nSharhi Rafi, un advocat afganès que viu a Sydney i que estava en contacte amb la germana del traductor, li va dir a IBS que el traductor i la seva família havien fet tot el possible per obtenir un visat australiana, però mentre estaven esperant una resposta de Servei d'Immigració Australià, els talibans l'han identificat i l'han matat.\nSegons un informe de IBS, les Forces de Defensa d'Austràlia van confirmar que havia treballat per a ells. L'informe citava Rafi, un advocat afganès a Sydney, dient que la família del traductor afganès estava amenaçada i que tenia una filla que podria convertir-se en la núvia dels talibans si queia a les mans.\nDurant l'evacuació de ciutadans estrangers de l'Afganistan, molts aliats locals de les forces australianes no van poder sortir de país. El govern australià s'ha compromès a emetre visats humanitàries a 3.000 afganesos, però segons el Senat australià, 26.000 afganesos han sol·licitat visats humanitàries australianes des que el territori va ser pres pels talibans.\n"Els talibans el van matar brutalment", ha informat IBS News, amb seu a Austràlia, citant la família del traductor, amb una foto del traductor afganès amb un oficial militar australià amb dos rostres borrosos. La xarxa va escriure que la família del traductor va trobar el seu cos als afores de Kabul mentre el colpejaven brutalment. Va morir abans de ser traslladat a l'hospital. Segons la xarxa, aquest traductor afganès també era un oficial d'alt rang de l'exèrcit abans del col·lapse de l'anterior govern afganès.\nNo obstant això, el ministre d'Immigració australià, Alex Hawke, no va donar més detalls sobre el cas del traductor afganès i va dir que filtrar qualsevol detall sobre les persones buscades pels talibans posaria les seves vides en major risc. Alex Hawke ha dit que farà tot el possible per evacuar les persones que han treballat amb les tropes australianes i les vides corren perill.


Parc Central, Tarragona | Restaurant italià La Tagliatella\nCentre Comercial Parc Central 43005 Tarragona (Tarragona)\nSempre has volgut anar a Itàlia però no has trobat l’oportunitat? Doncs estàs de sort, perquè Itàlia ha vingut a tu! Troba un trosset del nord d’aquest país mediterrani al restaurant La Tagliatella del Centre Comercial Parc Central, un lloc on gaudiràs de més de 120 establiments de tots els sectors.\nAprofita la teva jornada de compres per venir a veure’ns i gaudir de l’autèntica gastronomia italiana en un ambient relaxat i acollidor. Vine acompanyat i comparteix amb qui vulguis les nostres generoses racions.\nTasta les nostres delicioses pizzes, la massa fina de les quals s’elabora amb dos tipus diferents de gra a fi d’aconseguir el millor sabor i consistència, els nostres cremosos risottos, els nostres saborosos plats de carn, les més de 400 combinacions de pasta i salsa, les nostres exquisides postres casolanes…\nLa nostra carta és tan àmplia i variada que es convertirà en el malson de qualsevol indecís! Però, tranquil, el nostre personal estarà al teu costat per aconsellar-te en la teva cerca del plat perfecte. A més, estem segurs que el que demanis t’agradarà tant, que voldràs tornar més vegades per assaborir totes les nostres receptes!\nNo t’ho pensis més i vine a visitar-nos a La Tagliatella-CC Parc Central de Tarragona. T’estem esperant!\nRambla Nova, 10 Tarragona


Xerrada de voluntariats de llarga durada (EVS i LTV) - SCI Catalunya\n« Xerrada camps de treball [BCN]\nFormació de camps a Cabrera de Mar »\nXerrada de voluntariats de llarga durada (EVS i LTV). En aquesta xerrada explicarem en què consisteixen els voluntariats de llarga durada (ESC i LTV) de l’SCI. La xerrada serà presencial a La Vaqueria de l’SCI (C/Carme, 95)\nEn aquesta xerrada explicarem en què consisteixen els programes del Servei de Voluntariat Europeu i el programa de voluntariat de llarga durada LTV, propi de la xarxa SCI.\nEn aquesta xerrada t’informarem de les oportunitats, dels procediments i del seu funcionament per a que no et quedis amb ganes de saber-ne més! Consulta la informació sobre ESC i LTV.


14 set 2017 - El rei del ‘swing’ | Luis Martín | MANCHESTER | Opinió | L'Esportiu de Catalunya | Notícia\nMANCHESTER - 14 setembre 2017 2.00 h\nJimmy Anderson Foto: L’ESPORTIU.\nAcumulo invertides més pintes que hores intentant entendre el criquet, un esport d’origen incert, del qual la referència escrita més antiga es remunta al segle XVI. El 1598 apareix citat com a criquet un joc que es jugava al col·legi de Guildford. Es creu que originalment era un joc de nens i està constatat que durant el segle XVIII va viure una gran expansió fins a convertir-se en l’esport nacional d’Anglaterra, on s’assumeix que és un esport d’elits.\nEl seu funcionament és semblant al beisbol, per entendre’ns. Enfronta dos equips d’onze jugadors en un camp de joc oval d’herba. L’objectiu és que un jugador llanci una bola i tracti de derrocar l’anomenat wicket –tres pals cilíndrics clavats verticalment al camp– mentre un jugador rival, amb un bat, ho intenta evitar. Si el batedor colpeja la bola i surt del camp per l’aire, el seu equip suma sis punts; si per contra roda per terra i colpeja contra la fusta que circumval·la el perímetre del camp, en suma quatre. Però si un jugador de l’equip contrari la caça al vol, el que bat queda eliminat. Mentre la pilota corre després de ser batuda i un company del llançador intenta atrapar-la, els dos llançadors corren pel pitch i sumen un punt en cada carrera.\nEls bons llançadors aconsegueixen eliminar adversaris derrocant els pals –si en sumen tres, és un hat-trick– o bé obligant el seu oponent a batre malament. Guanya qui més punts aconsegueix, és clar, i el partit dura el que dura. Poden durar dies. La International Cricket Council (ICC), la FIFA del criquet, reconeix tres modalitats: el Test Day, el Test Criquet i el One Day Internacional, a més de la forma Twenty 20, més ràpida i dinàmica, que es disputa per entrades. Però hi ha més modalitats.\nL’estrella és el bowler, el tipus que llança la bola. James Michael Anderson és un bowler de talent excepcional. Va néixer el 30 de juliol del 1982, a Burnley, Lancashire, Anglaterra. És tan potent deixant anar la bola com nociu amb els efectes. Les fitxes tècniques consultades diuen que té un braç dret ràpid mitjà i els seus companys asseguren que és un geni i que la seva facilitat per improvisar llançaments el fa imprevisible, perquè és capaç d’aconseguir efectes increïbles. Va despuntar des de molt jove. John Stanworthm, un dels seus primers entrenadors a la selecció de Lancashire, el recorda als 16 anys: “Era tranquil, modest i bastant tímid, però la seva evolució va ser ràpida. Immediatament es podia veure que tenia un gran potencial. La seva habilitat amb la pilota va ser evident des del principi, però ha estat el desenvolupament d’aquestes habilitats el que l’ha convertit en un llançador de classe mundial.”\nA Anderson, àlies Jimmy, li diuen el rei del swing i és considerat el jugador de bitlles més gran d’Anglaterra. Ha jugat 129 tests, 194 d’un dia i 19 T-20.\nEl 9 de setembre passat va superar els 500 wickets tombats i es va convertir en el primer jugador anglès que ho aconseguia. En la història només el superen Muttiah Muralitharan (Sri Lanka), amb 800, l’australià Shane Warne (708) i l’hindú Anil Kumble (619). Va ser al Lord’s, contra el West Índies, el mateix dia que Henry Blofeld –d’ell en parlarem un altre dia– va narrar el seu últim partit per a la BBC ràdio. Anderson, que va haver d’esperar fins a la dotzena bola per viure l’històric moment en què va aconseguir els 500 wickets, va dir: “Encara no m’ho puc creure. El camp de Lord és un lloc molt especial per a mi, aquí vaig aconseguir el meu primer wicket i aquí he signat el 500, així que viurà amb mi durant molt temps. Tenir família i amics entre la multitud, ho fa més especial.”\nLa fama de Jimmy a Anglaterra és comparable a la de David Beckham, perquè transcendeix els camps. Casat amb una model, és dissenyador de moda i des del 2012 crea per a la firma Elvis Jesus. L’abril del 2014, va llançar la seva primera col·lecció amb la marca masculina de Londres, Chess London. També va treballar amb el rellotger britànic Harold Pinchbeck i junts van llançar un rellotge el 2015. Valent, va ser el primer jugador de criquet a mostrar-se nu a Attitude, la revista gai més venuda de la Gran Bretanya, el setembre del 2010, a la qual va declarar: “Si hi ha jugadors de criquet homosexuals, s’haurien de sentir prou segurs i sortir de l’armari, perquè no crec que hi hagi homofòbia en el nostre esport.”\nJimmy dirigeix un programa de ràdio que s’emet a la BBC 5 –Not just for cricket– que presenta Greg James i en què també col·labora l’exjugador Graeme Swann, probablement el seu millor amic, que explica divertit que la seva amistat va començar en una baralla durant una gira per l’Índia. “Estava jugant una partida al FIFA-Pro amb un altre company, Tim Bresnan i guanyava 1-0. En els últims cinc minuts, Tim va capgirar el partit. Amb Bres vam riure de Jimmy, que em va dir alguna cosa molt lletja i va sortir disparat de l’habitació. Va estar tres dies sense dirigir-me la paraula, ni en l’esmorzar, ni en l’entrenament, ni a l’autocar, res, m’ignorava. Fins que vaig li vaig dir: “Què?, ja val?”. “Sí, ja tens el que et mereixies”, em va contestar.”\nGraeme admet que mai ha vist un llançador més perillós i diu que mai podrà oblidar un partit contra el Pakistan, quan va eliminar onze jugadors en cinquanta llançaments. “Va ser Jimmy en la seva màxima expressió. És el millor jugador de bitlles del món. Senzillament perquè quan necessites un wicket, nou de cada deu vegades l’aconsegueix.”\nÉs Jimmy Anderson, el rei del swing.\nEL ‘PUB’ DE LA SETMANA THE FOOTAGE Grosvenor Street, Manchester M1 7DZ\nInaugurat el 1913, va ser el cinema de fora de Londres més gran d’Anglaterra, amb capacitat per a mil espectadors. Amb el temps es va convertir en un bingo i després en una sala de billars, fins que va passar a ser un bar, gairebé sempre, des de la seva inauguració, freqüentat per estudiants de la propera Metropolitan University. Ara, anomenat The Footage, l’universitari segueix sent el seu públic més habitual. És patrimoni arquitectònic del país i un dels pubs amb ambient més durant la setmana. En recomano encaridament la visita.\nL'Esportiu. Nacional 14-09-2017 Pàgina 24\nL'Esportiu. Comarques Gironines 14-09-2017 Pàgina 28


Bonificacions i fons social - Comaigua\nHi ha ajuts per als ciutadans\nA Comaigua som sensibles a les dificultats que tenen algunes persones per fer front a les despeses bàsiques de la llar. Per tant, ja fa anys vam crear diversos instruments de suport per a aquelles persones en situació de vulnerabilitat: els fons socials o els fons de solidaritat, les tarifes socials i els compromisos de pagament sense interessos.\nEl Fons de Solidaritat és un ajut que aporta Comaigua per cobrir les factures de l’aigua impagades de persones vulnerables, amb l’objectiu de contribuir a superar la situació de risc en què estan.\nS’aplica sobre la totalitat o una part de la factura de l’aigua i és compatible amb altres bonificacions.\nL’aplicació del Fons queda supeditada a la vigència d’un conveni establert entre l’ajuntament (o el consell comarcal, en funció del municipi) i Comaigua.\nEs poden acollir al Fons de Solidaritat les persones que estan en situació de vulnerabilitat econòmica o en risc d’exclusió, i els serveis socials assignats a cada municipi valoraran cada cas.\nCom se sol·licita i quina documentació cal aportar?\nPer sol·licitar l’ajut, cal adreçar-se als serveis socials assignats de cada municipi. Un cop avaluat cada cas, els mateixos serveis socials tramiten l’ajut amb Comaigua.\nLa tarifa social és una reducció de l’import del servei de l’aigua per a col·lectius vulnerables. L’ajuntament l’aprova i estableix les condicions per poder-s’hi acollir.\nEs tracta d’acords de finançament negociat sense interessos del deute per a aquelles persones que tenen dificultats per pagar però que no estan considerades com a vulnerables per part dels serveis socials i que volen fer front a les despeses de la llar.\nProtecció per a col·lectius vulnerables\nTotal dels fons de solidaritat disponibles 31.000 € 35.000 €\nMunicipis amb fons social 7 8\nBeneficiaris del fons social 452 370\nImport del fons destinat a pagar rebuts 17.501,32 € 23.540,97 €\nBonificació de la tarifa social 250 139\nImport bonificat aproximat 11.464,77 € 9.528,27€\nPòlisses identificades com a vulnerables 50 46\nPòlisses amb compromís de pagament 187 305\nEls ciutadans dels municipis on Comaigua gestiona el servei d’aigua poden obtenir bonificacions i ajuts per fer front al pagament de les factures. Pots sol·licitar el pagament de les factures a terminis sense interessos o bé el pagament pla (modalitat de pagament 12 gotes). Enllaç a aquest apartat\nHi ha diferents col·lectius que poden acollir-se a tarifes especials en funció del nombre de persones empadronades a l’habitatge o de la seva situació econòmica.\nSelecciona el teu municipi per saber-ne més sobre les tarifes bonificades del servei d’aigua.


Espectacle: Tant se val d’on venim. Minipop — Ajuntament de Tarragona\nEsteu aquí: Inici › Cultura › Agenda › 2019 › Minipop › Espectacle: Tant se val d’on venim. Minipop\nEspectacle: Tant se val d’on venim. Minipop\n31/05/2019 18:00 to 19:30\nCoords: 41.1145421288, 1.2571567297\nEspectacle de titelles i posterior taller sobre la crisi de persones refugiades per infants i famílies.\nTot i que l’escola de la Maria i del Pere té pupitres, aules i patis, com qual- sevol altra, no és una escola normal perquè hi viu la Ziga-Zaga, una pilota màgica de futbol que parla amb els nens de la classe i proporciona immen- ses alegries a tots durant els partits a l’hora del pati.\nLa Ziga-Zaga és molt feliç a l’escola, però un dia s’assabenta de la immi- nent arribada a la classe d’un nen del país de “Tric-trac-do-trac del sud” i té por de no agradar-li. Els infants de l’escola intenten tranquil·litzar-la durant la visita a la biblioteca i la preparació de la festa de benvinguda, però ella continua insegura i preocupada… i si el nen nou no vol jugar amb ella?\nFinalment arriba el Zer, el nen nou. És tímid i no parla català. Malgrat això, la Ziga-Zaga se n’adona que es poden entendre i comprèn que el Zer està més espantat que ella i que les seves pors eren només inseguretats perquè no es coneixien.\nGràcies a la Ziga-Zaga, el Zer aconseguirà integrar-se a la classe i als màgics i divertits partits de futbol de l’hora del pati.


Més de 60 famílies participen al programa d’horts urbans d’Ontinyent - Portal de Xàtiva\nEls usuaris utilitzen terrenys en desús per al cultiu ecològic de verdures per a l’autoconsum\nMés de 60 famílies d’Ontinyent estan beneficiant-se del programa d’horts urbans impulsat per la Regidoria de Medi Ambient de l’Ajuntament d’Ontinyent i posat en marxa per la Colla Ecologista l’Arrel. El programa gestiona la cessió de terrenys en desús als ciutadans que ho sol·liciten per al cultiu ecològic i d’autoconsum, de manera que “es fomenta la protecció de l’horta i del territori on vivim”, segons paraules del regidor Fran Quesada, qui ha afegit que el projectes “és un èxit a nivell d’usuaris”.\nL’edil ha explicat que la intenció de la regidoria és “aconseguir que entitats bancàries i particulars ens cedisquen els terrenys que ells no poden utilitzar i nosaltres els incloem en el nostre banc de terres per a després oferir-les a les famílies mitjançant la Colla Ecologista l’Arrel”. D’aquesta manera, la xarxa d’horts compta ja amb bancals en funcionament a la zona del recinte firal; al barri del Llombo; en les immediacions del Poliesportiu Municipal; a Villa Pesquera, junt al riu, i prop del pont del Salt del Bou. En total, són més de 10 fanecades que ja compten amb més de 100 usuaris, així com de una llarga llista d’espera. “Ara que hi ha més atur, i que les famílies tenen un pressupost més ajustat, més gent intenta produir-se el seu propi aliment”, ha explicat Jordi Bas, membre del grup ecologista.\nLes verdures que es cultiven, que són generalment verdures de temporada, com tomata, pepino o carabasseta han de cultivar-se necessàriament per a l’autoconsum, estant prohibida la venda, i ecològicament, estant prohibit l’ús de productes fitosanitaris o químics. Els usuaris compten amb el suport dels membres de l’agrupació ecologista, que deixen preparada la terra per al seu cultiu i assessoren en les tècniques del cultiu ecològic i tradicional. D’aquesta manera es pretén “fomentar l’agricultura ecològica, recuperar la xarxa de regadiu de sèquia i fomentar l’autoconsum de productes locals”, ha explicat Bas. A més, la Colla l’Arrel està duent a terme un banc de llavors, amb el suport de la Regidoria d’Agricultura per a “tancar el cercle: que la gent tinga accés a la terra, a les llavors autòctones i que puga produir el seu propi aliment”, concloïa Fran Quesada.\nPublicado el agosto 28, 2013 agosto 28, 2013 Autor Portal de XàtivaCategorías Com. Valenciana, Ontinyent, Proyectos, XàtivaEtiquetas huertos, Ontinyent, sociales\nAnterior Entrada anterior: La Diputación impulsa la programación juvenil de seis municipios de la Canal de Navarrés\nSiguiente Entrada siguiente: COMPROMÍS Xàtiva tornarà a demanar la compareixença de l’arquitecte municipal en el ple