Lo Càntich -Revista de Literatura, Art i Cultura-: Notes biogràfiques: «Manuel de Pedrolo» Josep Maria Corretger i Olivart Seguim essent Pedrolians (L'Aranyó, 1918 - Barcelona, 1990)\n«Manuel de Pedrolo»\nRecentment s’han complert quaranta-un anys de la publicació de l’obra més coneguda de l’escriptor targarí Manuel de Pedrolo, Mecanoscrit del segon origen (1974), que a la vegada, es complementa amb l’efemèride dels vint-i-cinc anys de la seva mort i de l’arribada a les sales del film que adapta la seva obra més coneguda, intitulada “Segon origen”.\nMecanoscrit del segon origen és l’obra més venuda de la literatura catalana i també la més llegida, a més, dins del gènere de la ciència-ficció en l’àmbit espanyol, també encapçala la llista, ha superat els dos milions d’exemplars, emperò la literatura d’en Manuel de Pedrolo no viu pendent únicament d’aquesta novel·la, sinó que ens llegà cent vint llibres, un total de vint mil pàgines escrites.\nManuel de Pedrolo i Sánchez de Molina nasqué al castell de l’Aranyó, Tàrrega, l’1 d’abril del 1918, provinent d’una família que tenia títols nobiliaris. La seva mare morí quan l’escriptor tenia dos anys i el seu pare treballava d’advocat. Pedrolo fou criat pel pare i per la seva tia soltera. Els seus amics d’infantesa recorden que de petit el vestien seguint la moda francesa i ja mostrava cert interès per la literatura. De jove tenia pocs amics, era tímid, introvertit, i ja destacava per la seva bona oratòria, ara bé, estudiava quan l’obligaven. Pedrolo es traslladà a Barcelona la tardor del 1935 per estudiar Batxillerat, i continuar la carrera de psiquiatria. A la ciutat comtal coneix els cabarets musicals, els espectacles de varietats i sobretot els bars de futbolins i deixa de banda l’estudi.\nDurant la guerra civil, com ha comentat diverses vegades la seva filla Adelais s’emportà el llibre més gruixut que tenia a casa, “La Bíblia”, tot i que l’autor era ateu. Allí escriví la primera novel·la que finalment es perdé. Acabada la guerra, Pedrolo sofrí una depressió, amenitzada per la mort del seu germà en combat. Posteriorment, li toca anar a realitzar el servei militar a Valladolid, lloc on aprofita per a escriure un text que mai es trobà. Retorna a Tàrrega, sense oblidar Barcelona, ciutat on anava per veure l’estimada. El pare el volia col·locar en un despatx però ell ho refusà. Al cap de poc temps es casa amb la barcelonina Josefina Fabregat, a la qual els seus pares no veien amb bons ulls perquè no era de casa bona, sinó que provenia d’obrers i neix la seva única filla, Adelais.\nDesprés d’anys d’estada a Tàrrega, la parella es desplaça a Barcelona, al carrer Calvet número 9. A la ciutat provà diferents oficis, com per exemple, fa d’investigador privat, d’agent informador, no amb la idea que tenim, sinó que investigava la gent conflictiva o bé si col·laborava amb els sindicats. Estableix amistat amb l’escriptor i editor Ferran Canyameres que li facilita treballar com a model per a portades de novel·les, entre altres feines no reconegudes dins la editorial Albor, com ara traduccions, sense citar el seu nom, o escrits per encàrrec signats amb pseudònim. Pedrolo es dedica a traduir obres estrangeres, tasca que combina amb l’escriptura, en la qual esdevé molt prolífic. La labor de traductor l’omple d’orgull atès que introdueix a Catalunya autors com John Steinbeck, John Dos Passos, William Faulkner, Jean-Paul Sartre, Albert Camus, Ernest Hemingway, James Joyce, Comte de Lautréamont, entre d’altres. En total va traduir més de quaranta obres. És curiós, emperò Pedrolo aprengué anglès tot sol, comprant una gramàtica, tot i que, no el sabia parlar. També se sentí atret per la novel·la negra americana i gràcies a la seva tasca d’informador literari per Edicions 62, aquesta mateixa editorial el nomena director de la col·lecció “La Cua de Palla”, entre 1963 i 1970, la primera col·lecció de novel·la negra catalana. Pedrolo selecciona acuradament els títols i esperona els autors catalans a escriure en aquest gènere i col·lecció. Ell mateix n’edità alguns títols quan no tenia obres d’autors catalans per publicar. Malauradament, la col·lecció desaparegué perquè no acabà de funcionar, tot i que en anys posteriors es reprengué amb el títol de “Seleccions de la Cua de palla”.\nA mesura que passaren els anys, Pedrolo se sentí fascinat pels autors estrangers. Sovint aprofitava el temps lliure per amagar-se a la biblioteca familiar i remenar llibres. El seu pare li pagà Ésser en el món (1949), el seu primer llibre de poemes, una de les seves primeres publicacions, al qual, més tard li seguiren dos llibres més: Simplement sobre la terra (1950) i Arreu on valguin les paraules, els homes (1975). Val a dir que era una poesia existencial, complicada, de vegades angoixant, eròtica i de denúncia humana.\nÉs en aquesta època, a mitjan dels cinquanta, en què l’autor comença a sentir-se atret per les obres teatrals. Molts erudits ubicaven a Pedrolo dins del teatre de l’absurd, atès que, emprava un punt de vista objectiu i alhora diferents visions d’una mateixa història. Pedrolo esdevé conegut per la seva dramatúrgia, marcada pel teatre de l’absurd proper a Samuel Beckett, de caire simbòlic i un trencament amb les modes que imperaven fins aleshores. L’autor no acceptà que les seves obres estiguessin sota el mantell de teatre de l’absurd, sinó de “l’abstracte del teatre”, com deia ell. Es caracteritzava per emprar un llenguatge amb símbols per a no ésser censurat. Pedrolo escrivia teatre per arribar a poble i una mostra n’és Homes i no (1959). En total foren setze les obres de drama que escrigué fins que se’n cansà. De fet, Pedrolo mai s’havia considerat un autor teatral. Com a anècdota, la seva primera obra que es representà hagué de baixar el teló perquè els actors no s’aclarien i s’allargava fins a un dia natural. Finalment, decidí abandonar el gènere perquè els lectors no l’acabaven d’entendre i perquè segons ell, era un gènere buit. Dins de la vessant teatral de Pedrolo trobem obres com: La nostra mort de cada dia (1958), Tècnica de cambra (1964), Darrera versió, per ara (1971), Aquesta nit tanquem (1978), Els hereus de la cadira (1980) o D’ara o demà: comèdia en un acte (1982). L’eix transversal de totes aquestes obres era l’existència humana.\n“Se m’acusa de què escric massa. No he escrit massa, ni poc, sinó el que portava a dins”.\nEn Pedrolo seguia escrivint sense pausa i ben aviat es va convertir en l’autor més censurat d’entre els anys cinquanta i setanta. Un fuster amic seu fins i tot l’ajudava a preservar algun original i a la seva casa de Tàrrega, en unes escales de fusta que donaven a un safareig, també amagava obres inèdites a l’espera de tenir una oportunitat d’edició. Un fuster de Sabadell afeccionat a la literatura també li preservava obres conflictives. Algunes obres de Pedrolo aparegueren vint, trenta i quaranta anys més tard d’haver estat escrites per culpa de la censura. Pensem per exemple en l’obra Totes les bèsties de càrrega (1967), que s’escrigué el 1965 i glossava amb metàfores una crítica al genocidi d’Espanya contra Catalunya, aquesta sortosament aparegué aviat evitant els censuradors; en canvi, Cendra per Martina (1982) s’escrigué el 1965. Aquesta discontinuïtat temporal en la seva obra dificultaven el seguiment de la crítica.\nL’abril del 1970 apareix la novel·la Un amor fora ciutat que tenia com a protagonistes una parella d’homosexuals. Les autoritats van prohibir la seva venda, emperò fou distribuït de sota mà. La censura no arribà a temps, tanmateix, Pedrolo hagué de pagar una multa. Ben aviat, l’escriptor targarí va començar a sentir-se aïllat i decideix no anar a actes públics, tot pel seu acarnissament contra els polítics, i començà marcar distància amb els companys de professió, ara bé, sortia a passejar pels carrers de Barcelona, cosa que li anava d’allò més bé, perquè patia espondiloartrosi i li impedia alçar pesos, i per les tardes escrivia. De totes maneres, això no va percudir en la seva escriptura, ja que, tot i el distanciament amb els companys de professió, els editors sempre li demanaven llibres. Pedrolo era un autor incòmode, perquè no seguia els models literaris que marcava l’època, però val a dir, que l’escriptor targarí estava per sobre d’altres autors catalans de la seva generació i una mostra d’això és que, era guardonat amb molts premis per davant d’autors com Salvador Espriu o Mercè Rodoreda. Aquesta darrera estava ressentida amb Pedrolo perquè ella no guanyava premis. D’altres autors estaven gelosos de Pedrolo perquè aquest darrer estava per sobre d’ells quan escrivia. Era molt superior als autors de la seva generació.\nAlguns dels ingredients del corpus literari de Manuel de Pedrolo, que conreà gairebé tots els gèneres que existeixen són el sexe, l’erotisme, el misteri, la brutalitat, la política. Sobretot escrigué literatura existencialista, sempre dins d’una manca de llibertat de l’home i rodejat per la censura franquista.\nEl 25 de maig del 1979 rebé el Premi d’Honor de les Lletres Catalanes i en una acció d’orgull cedeix els diners del premi a l’Associació d’Escriptors en Llengua Catalana.\nEl 1983 va aparèixer per primera i única vegada a la televisió, Manuel de Pedrolo accedí a anar-hi a canvi de poder expressar tot allò que i com volia. El 1985 TV3 va crear la seva primera sèrie de producció pròpia intitulada “Mecanoscrit del segon origen”, en sis capítols d’uns vint-i-sis minuts aproximadament, una sèrie que tingué èxit gràcies a ésser protagonitzada per adolescents, haver-hi amor, un fill, un entorn de ciència-ficció. El film “Segon origen” (2015) no és tan fidel al text escrit com la sèrie homònima de Televisió de Catalunya. Malgrat l’èxit, Pedrolo mai se sentí satisfet amb l’obra Mecanoscrit del segon origen. L’origen de l’obra versa que l’autor tenia pensada una novel·la de ciència-ficció i que l’editor Josep Maria Castellet li va fer adreçar al públic més jove, d’aquí, que posteriorment s’adaptés per a la ràdio i televisió. Els protagonistes serien en Dídac i l’Alba com si fossin dos nàufrags que lluiten per sobreviure en un món on no hi ha altri.\nEl 1968 inicia el cicle novel·lesc inacabat “Temps obert” amb una sèrie de novel·les envoltades per una idea ben original a través de la qual es relatava la crònica social de la Catalunya de postguerra, i a la vegada era una literatura experimental amb la qual Pedrolo volia crear la que havia de ser la seva novel·la total. L’obra relatava la vida d’un personatge, Daniel Bastida que viu en diferents èpoques i s’explica des de tres perspectives diferents. Posteriorment a l’escriptura de les seves novel·les, l’autor confeccionava fitxes sobre els personatges, que li havien de servir per bastir la genealogia de les novel·les que aniria creant. Era un cicle que Pedrolo volia allargar fins al final dels seus dies amb una estructura complexa i de la qual de cada novel·la n’havien de sortir tres més com si fossin branques d’un mateix arbre.\nAlgunes de les hipòtesis que planen de per què l’escriptor de l’Aranyó ha estat una mica relegat a l’oblit són per declarar-se independentista català i anar contra la submissió de la transició, atès que, quan escrivia s’imposava el realisme històric, i també per tenir molta obra publicada, emperò sense un ordre cronològic per culpa de la censura franquista, alguna obra fins i tot arriba a veure la llum seixanta anys més tard de la seva escriptura i els cànons d’escriptura literària ja havien canviat i havia de llegir-se de manera desordenada. Pedrolo sempre escrigué amb la idea de llibertat, de pretendre expressar allò que li vagarejava per la ment, sense callar-ho. La tasca de l’escriptor és escriure i precisament això és el que feia Pedrolo, escriure ni més ni menys.\nSempre va pensar que amb l’escriptura podia canviar el món. Això es va anar veient a la seva obra que esdevenia més complexa i perdia acollida. El seu pensament també reflectia aquesta feixuguesa. Es declarà independentista català a les pàgines del diari Avui i a la revista Serra d’Or sense embuts. Accedí a no realitzar cap entrevista si no parlava de la independència de Catalunya. Durant els anys vuitanta va arribar a molestar amb l’escriptura dels seus articles, moltes vegades, atacava a persones i a les institucions. Arribem a l’any 1985, any en què va decidir que no escriuria cap més novel·la: “Em repetiré. Ja ho tinc tot fet i això no s’ho mereixen els lectors”. A partir d’aquí comença a escriure les seves reflexions en dietaris on també hi aporta poemes i fragments literaris.\n“Pedrolo s’avançava quinze dies políticament als altres”.\nEl 1989 li diagnosticaren un càncer i això s’anà veient en allò que escrivia en els seus dietaris, fins que malauradament el 26 de juny del 1990 morí a Barcelona amb tan sols setanta-dos anys i en la més estricta intimitat. Les seves despulles descansen al cementiri de Montjuïc.\nPedrolo fou un escriptor completista, un tot terreny de les nostres lletres, va conrear tots els gèneres que van existir, cavalcà per la poesia, poesia eròtica, ell en deia: “Realitzacions desintoxicades”, teatre, contes, narracions, novel·la, dietaris, articulista, epistolar, crítica literària, assaig, traducció... i que va apropar les lletres catalanes a les grans lletres del món.\nSense cap mena de descàrrec, queda evidenciat que Pedrolo era un autor transgressor, que plantava cara al sistema, que tenia un afany per innovar dins de la seva escriptura i renovar les lletres catalanes de la segona meitat del segle XX. És evident que a Pedrolo molts lectors el coneixen pel “Mecanoscrit del segon origen”, però no és la seva obra més important.\n“Era el primer escriptor català que feia coses diferents”.\nPel que fa a l’escriptor, alguns decidiren treure-se’l de sobre perquè era d’idees comprometedores i com que la idea de Pedrolo no era guardar en un calaix allò que volia expressar va decidir no escriure més articles, atès que, segons ell, l’article era un gènere de l’actualitat, per a ésser consumit al moment de ser publicat. Molts dels seus articles encara són d’idees vigents tot i el pas dels anys. La finalitat de l’escriptura de Manuel de Pedrolo era cercar la condició humana i la lluita constant per l’alliberament de la dona, una dona que en les primeres obres estarà sotmesa a l’home perquè són víctimes de l’ambient social de l’època. La Fundació Pedrolo digitalitzarà totes les obres, també per al 2018, any del centenari del naixement de l’autor, hi haurà reedicions de les seves obres més sobresortints. Un home que, si hagués volgut, hagués estat el primer escriptor de novel·la negra en llengua catalana. Si no hagués estat per aquell talentós autor targarí, no hauria passat res. O potser sí. Però hauria passat a algú altre... Gràcies Pedrolo, et seguirem llegint!\n— “Pedrolo, trencant l’oblit” (2015), documental.\n(Crèdits fotogràfics: escriptors.cat, ara.cat, fundaciopedrolo.cat, llibertat.cat, grup62.cat)\n«Notes biogràfiques: Manuel de Pedrolo.\nSeguim essent Pedrolians»\nEtiquetas: Articles, Josep Maria Corretger i Olivart, Lo Càntich, Manuel de Pedrolo, Mestres, Notes biogràfiques, Número 33


Els ingressos a planta per covid-19 assoleixen les xifres més baixes des de l'octubre | Lleida.com\nEl BIOCOMSC certifica que els ingressos a planta per covid-19 als hospitals catalans arriben a la millor situació des d'octubre passat, context previ a la segona onada de la pandèmia, amb 1.139 pacients. El BIOCOMSC assenyala que s'ha produït una caiguda de 200 hospitalitzacions a planta en menys d'una setmana, ja que els casos han baixat en totes les edats, però especialment en aquelles amb més risc de complicacions. Els investigadors de la UPC constaten que les UCI "també guanyen marge", tot i que de forma més lenta, i n'esperen una millora la setmana que ve més que un estancament. El BIOCOMSC preveu que les millores als hospitals continuïn abans que es vegin els efectes de l'aixecament d'estat d'alarma.\nSegons l'última actualització de les dades de Salut, en aquests moments hi ha 1.139 pacients ingressats a planta a causa de la covid-19 i 399 a les UCI. Els investigadors del Grup de Biologia Computacional i Sistemes Complexos (BIOCOMSC) de la UPC puntualitzen que, tot i aquestes millores, l'ocupació a les UCI encara és molt alta.\nEn un fil a Twitter, el BIOCOMSC dona per fet que l'aixecament de l'estat d'alarma es veurà reflectit en els contagis però desitja que els efectes siguin els "menors possibles". Els investigadors demanen a la ciutadania que es protegeixi fins que s'arribi a la immunització de grup. Per això recomanen evitar els entorns de risc; estar en grups petits i amb mascareta i prioritzar els exteriors i no cridar.


Trobarem la calor que busquem ! - Revista CriTeri\nHome L’horòscop Trobarem la calor que busquem !\nBy Toni divendres, de juliol 05, 2013\nPugeu al Talgo dels 60 de la mà dels Gironins The pepper pots : Wanna blindly trust in you.\nAquest juliol promet ser molt calorós. I en ambiens calorosos és on passen les coses. Balla i mou tot el teu cos al ritme d'una beguda fresca i bona música, la resta vindrà sol. Estigues apunt perquè aquest juliol tot pot passar!\nNo sabràs si és real o no, aquest juliol t'adonaràs que potser vius un somni. De fet aniràs encadenant somnis dins dels somnis. Tot plegat una mica recargolat. Però intenta buscar el camí senzill, veuràs que sempre és el millor. Camina i deixa't anar. No et preocupis.\nAmor ! Aquest juliol només t'espera calor, suor i amor en estat pur. Amor del rosa, dels colors exagerats, de les olors fortes i sexy's.\nAquest juliol t'hauràs de comprar coses per compensar les mancances que fa dies que arrossegues. Ja saps que darrere de la compra no hi ha cap consòl, però per sortir del pas et servirà. Controla l'economia familiar !\nLa salut et somriurà aquest Juliol. Malgrat les calors, tot anirà bé. Et sentiràs tranquil/·la, amb calma. L'amor totalment estabilitzat. En resum, t'espera un bon Juliol.\nAquest juliol busca l'aigua que calmarà la teva sed, que apagarà el teu foc i les teves passions. No pots anar així com vas pel carrer. Com un gos/sa babejant. Potser unes cullerades de bromur de bon matí et poden ajudar.\nAquest juliol seràs una persona divertida i simpàtica. Més que lo normal. Veuràs que aquest canvi d'humor farà que practiquis més sovint aquest teu esport preferit que és l'amor !\nQuantes vegades has sentit que tens el cor petit, sol i abandonat. Malgrat que estiguis acompanyat, tens un buit interior. Intentaràs banyar-lo en gintónics malgrat que aquestes alçades ja sabem que és només un narcòtic amb data de caducitat. Armando et recomana posar passió al què fas o deixar-ho estar. Posa passió a la teva vida !\nEstàs en una pura cançó d'amor ! Pots sentir com el teu "sweethart" batega a ritme de soul per l'amor que tens lluny. A cada batec el sents més aprop! Gaudeix d'aquests moments ! Aquest juliol tot serà música alegre, soul, amor, colors vius, flors, olors fantàstiques, somnis, projectes....ah! l'amor !!!\nEncara que el cel no sigui blau, tu voldràs viure la teva vida somrient, això t'honora. Hauràs de fer un autèntic exercici de posar-hi ganes a la vida malgrat no et surti tot com tu vols.\nDels teus ulls surten espurnes de màgia per les noves aventures que t'envolten. El cor ple d'amor i aventures que t'esperen, aquest és el còctel del Juliol. Gaudeix-ne i no t'estressis, el Juliol és llarg.\nConeixes l'amor i el saps gaudir. Com un tren per sobre les vies tu lliscaràs al llarg d'aquesta via que has triat. Sembla un tren de llarg recorregut. A estones farà calor i altres estones farà fred, plourà, sortirà el sol i se n'anirà, s'encendran les llums i s'apagaran, però el tren continuarà per la via que has triat. Passatgers al tren !!! Això comença a girar !


Tractament de control de l’eruga processionària a Parets - Parets del Vallès\nPortada > Actualitat > Notícies > Tractament de control de l’eruga processionària a Parets\nTractament de control de l’eruga processionària a Parets\nL’actuació es farà els dies 17 i 18 de novembre a la nit\nL’Ajuntament de Parets farà un tractament contra la plaga de l’eruga processionària el dimecres 17 i el dijous 18 de novembre. La processionària, coneguda com l'eruga del pi, pot esdevenir una plaga, provocar fortes defoliacions, caiguda de les fulles, i debilitar els arbres. Aquestes defoliacions solen ser intenses en espècies foranes de pi com l’insigne i el canari, però també poden afectar qualsevol espècie de cedre.\nD’altra banda, en una determinada etapa del seu desenvolupament, aquests insectes poden causar problemes de salut pública. Les larves, a partir del tercer estadi de desenvolupament, tenen uns plecs o sacs en el seu dors on s’amaguen una gran quantitat de diminuts pèls urticants de color taronja. Quan es molesten les larves o es mouen, obren aquests sacs i alliberen milers de pèls urticants a l’atmosfera que, si es posen en contacte amb la pell de les persones o animals, produeixen reaccions al·lèrgiques.\nA Parets hi ha una quantitat important d’arbres sensibles a aquests insectes en carrers, parcs, escoles i espais privats. Per prevenir problemes mediambientals i de salut pública l’Ajuntament disposa d’un pla de prevenció. Per aquest motiu, cada any efectua un tractament per controlar aquesta plaga. Enguany, la primera fase del tractament es farà els dies 17 i 18 de novembre durant la nit. L’actuació consistirà en una polvorització amb insecticida autoritzat. Al llarg del mes de novembre es durà a terme una segona fase d’endoteràpia, un tractament que consisteix en la injecció al tronc de l'arbre de la substància fitosanitària Vertimec, d'origen natural, que circula pel sistema vascular de l'arbre.\nEs demana que durant la polvorització s’eviti la presència de personal aliè i sense equip de protecció així com d’animals domèstics. També es recomana tancar portes i finestres dels habitatges propers. En cas de condicions meteorològiques adverses (pluja, vent, etc.) el tractament s’efectuarà la nit laborable següent. Si no es detecta la presència de plaga, el tractament posposarà una setmana.\nL’Ajuntament de Parets actua contra la plaga de l’eruga processionària en els àmbits públics. No obstant això, l’Ajuntament recomana als propietaris d’arbres que es troben en espais privats que prenguin mesures per controlar la plaga. En aquest sentit, es posa a disposició de la ciutadania diferents vies de contacte.\nArxivat a: Medi ambient, Salut, Via pública


La Font del Bosc – Retalls « Malpolon.net\n« Basses Castellbisbal – neteja de la Guineua\nÍndia nord – gent »\nLa Font del Bosc – Retalls\nPer Ramon Romeu Vidal, el 22 novembre de 2009, 9:49 pm\nCrec que les fotografies que tinc de la Font del Bosc (Mediona, Anoia) són tantes que no crec que mai les pugui endreçar com cal. Feia molt de temps que no hi anava, almenys per gaudir de la natura, fer-hi un tomb, trobar nous camins, recordar i pensar una miqueta.\nSabia que no trobaria masses animals en aquesta època, però sempre es té esperances… en aquest cas, en va. Així que deixo els retalls que vaig fotografiar de la caminada, amb el dia tan maco que per sort ens va acompanyar!\nP.D. totes les fotos són horitzontals… mmm, no hi ha manera 😉\nFotografia, General, Natura, Paisatge anoia, font del bosc, mediona


Entregats els premis Ciutat del Prat - El Prat al Día\nL’assemblea local de la Creu Roja, l’artista Cristina BanBan i Vicenç Lluch, per la seva tasca en favor de les persones amb discapacitat, Premis Ciutat del Prat.\nEl Teatre Artesà va acollir la entrega dels premnis «Ciutat del Prat», amb elsquè es vol reconèixer la contribució de persones o entitats a la ciutat en diferents àmbits, en l’acte celebrat el passat divendres divendres a la tarda al Teatre L’Artesà.\nAmb aquests premis, que es van instaurar l’any 2009 i que a partir d’ara es faran cada dos anys, es vol reconèixer la trajectòria i les aportacions de persones o organitzacions vinculades al Prat, que hagin contribuït a fomentar la llibertat, la solidaritat, la igualtat i el progrés de la societat en qualsevol àmbit, hagin destacat en qualsevol disciplina cultural o esportiva o contribuït a projectar i donar prestigi al nom de la ciutat.\nL’acte de lliurament dels XII Premis Ciutat del Prat, ha estat conduït per Víctor Asensio de El Prat Comunicació. També ha comptat amb l’amenització musical de Dream Big Band.\nLa trajectòria dels premiats i premiades:\nEntre les diferents tasques que desenvolupa l’entitat a la ciutat, destaca la col·laboració estable i continuada amb l’Ajuntament del Prat, en els àmbits d’atenció a la infància i a les famílies en situació vulnerable, en el suport a la gent gran i en matèria de salut pública.\nA més, la seva tasca social, humanitària i de comunicació durant la pandèmia ha estat exemplar i molt necessària a la ciutat, clau en la dinamització activa de la ciutadania, que s’ha implicat de forma voluntària per donar suport als col·lectius amb més dificultats.\nCristina BanBan (nom artístic de Cristina Martín Collado) és una artista pratenca nascuda el 1987, de destacada i reconeguda trajectòria internacional. Va iniciar la seva formació artística a l’Escola d’Arts del Prat, on va passar d’alumna a professora, i és llicenciada en Belles Arts per la Universitat de Barcelona. Actualment viu i treballa a Nova York. Les seves pintures exploren la forma del cos humà, superant els límits de les proporcions amb la representació de figures femenines voluptuoses, combinant harmoniosament el real i l’imaginari, amb escenes íntimes quotidianes que parlen sobre les expectatives socials, les normes i els valors que envolten la feminitat i la vida dels millennials en l’era de la tecnologia. Al 2017, va ser reconeguda com a millor artista jove amb el premi Arts Club de la Real Acadèmia de Londres i ha rebut grans elogis per part de la crítica internacional especialitzada.\nHa col·laborat amb reconeguts artistes nacionals i internacionals i ha exposat de forma individual o col·lectiva la seva obra en galeries d’arreu del món. Aquest 2021, ha exposat a la 1969 Gallery de Nova York, al Museu d’Art de Columbus Ohio, al Kunstraum Potsdam d’Alemanya i està preparant una exposició a la Xina per al setembre.\nVicenç Lluch Beltrán va néixer a Santa Magdalena de Pulpis (Castelló) l’any 1935, però ha viscut la major part de la seva vida al Prat. A la nostra ciutat, ha tingut una gran implicació amb el món associatiu i ha destacat per la seva faceta voluntària. En l’àmbit esportiu, va portar equips de bàsquet de La Seda de Barcelona durant 10 anys. En l’àmbit social, va formar part d’aquells primers pares i mares que van iniciar-se en la lluita i defensa dels seus fills i filles amb discapacitat intel·lectual.\nVa formar part de l’Escola Sant Isidre i va participar en la junta formadora de la Fundació Rubricatus. Va ser vicepresident de l’entitat fins a l’any 2019 i va impulsar el Taller especial de Treball TESIPRAT. En l’àmbit associatiu, va ser un dels fundadors de l’Associació de Veïns de la Barceloneta. Forma part encara de la seva junta i és membre actiu del barri. (Nota de Premsa)


triangle estiu | MónNatura Pirineus\nAll posts tagged triangle estiu\nPosted by MónNatura Pirineus on 30 Juny 2016\nPosted in: L'Astronomia.\tTagged: astronomia, cel nocturn, cel profund, constel·lacions, mart, planetes, Saturn, triangle estiu, via làctia.\tDeixa un comentari\nArriba el juliol i amb ell passarem pel punt més allunyat del Sol, a més de 152 milions de quilòmetres! També podrem gaudir de la pluja d’estels Delta Aquàrides i a mitjans de mes el triangle d’estiu culminarà a mitjanit, format per les estrelles Vega (Lira), Deneb (Cigne) i Altair (Àguila).\nI com diu la dita popular “la nit de juliol, pluja no vol”! Així que esperem poder aprofitar per gaudir de les nits d’estiu observant el cel nocturn.\nAl cel nocturn de juliol podrem observar:\nPer la línia de l’eclíptica viatjaran les constel·lacions d’Aquari, Capricorn, Sagitari, Escorpí, Serpentari, Balança i Verge que ja es va amagant per l’horitzó. Cap a mitjans – finals de mes també podrem començar a veure Peixos i Àries. Aquestes constel·lacions estaran acompanyades pràcticament durant tota la nit per Saturn i Mart.\nPer l’Est – Nordest podrem veure Pegàs, Cavallet i Llangardaix i començarà a treure el cap Perseu. Per l’Oest podrem veure Bover (amb la seva estrella alfa vermella Arcturus), la corona Boreal, la cabellera de Berenice i Hèrcules.\nAl bell mig podrem veure les constel·lacions del triangle d’estiu: Àguila, Cigne i Lira.\nAl nord, com sempre, trobarem les 5 constel·lacions circumpolars: La Ossa major, la Ossa menor, Cefeu, Cassiopea i el Drac.\nSimulació del cel del 15 de juliol a les 23:30\nPluja d’estels Delta Aquàrides. Podrem gaudir d’aquesta pluja d’estels del 12 de juliol al 23 d’agost, però les millors nits seran les del 27 al 30 de juliol. Tot i que són més visibles des de l’hemisferi sud, des del nord també les podrem observar amb menor intensitat.\nSeran més fàcilment observables a partir de mitjanit amb una activitat de 15-20 meteors/hora i a una velocitat d’una mica més de 40 km/s. La lluna, amb una fase del 18%, no dificultarà gaire l’observació.\nL’Afeli. El 4 de juliol la Terra passa per el punt més allunyat del Sol, a uns 152,1 milions de quilòmetres.\nTot i estar en el punt més allunyat, l’hemisferi Nord està més calent en l’afeli que en el periheli (punt més pròxim) degut a la inclinació de l’eix terrestre respecte l’eclíptica.\nDia 5: SORTIDA a les 6h 23m; POSTA a les 21h 28m. Hores de sol 15h 03m.\nDia 15: SORTIDA a les 6h 30m; POSTA a les 21h 24m. Hores de sol 14h 54m.\nDia 25: SORTIDA a les 6h 38m; POSTA a les 21h 17m. Hores de sol 14h 39m.\nLLUNA NOVA el dia 4 a les 13h 01m.\nQUART CREIXENT el dia 12 a les 02h 52m.\nLLUNA PLENA el dia 20 a les 00h 56m.\nQUART MINVANT el dia 27 a les 01h 00m.\nPerigeo 2016-07-01 08:46 365,982 km\nApogeo 2016-07-13 07:25 404,271 km\nPerigeo 2016-07-27 13:26 369,658 km\nMERCURI, passa per la seva conjunció superior el dia 7 de juliol, moment en que el Sol es troba alineat entre la Terra i Mercuri. Per tant, no el podrem observar fins els últims dies de mes després de la posta de Sol i amb dificultat.\nVENUS es podrà veure a finals de mes, però a molt poca altura sobre l’horitzó.\nMART, el podrem observar gran part de la nit, tot i que anirà avançant la seva posta fins que a finals de mes a partir de mitjanit deixarem de veure’l.\nJÚPITER, s’observa just al fer-se fosc i va avançant la seva posta fins que a finals de mes ja s’amaga pràcticament quan comença a fer-se negra nit. El trobarem situat a la constel·lació de Lleó.\nSATURN, és visible tota la nit a la constel·lació de Serpentari, va avançant la seva posta fins que a finals de mes desapareix un parell d’hores abans que es faci clar.\nURÀ, s’observa fàcilment amb prismàtics a la constel·lació de Piscis.\nOBJECTES VISIBLES JULIOL\nEl cel nocturn d’estiu està protagonitzat per tres estrelles, que juntes, formen el triangle d’estiu; aquestes són Altair, Vega i Deneb. Altair pertany a la constel·lació d’Àguila, Vega a la de Lira, i Deneb a la constel·lació del cigne.\nUna història d’amor japonesa conta que una princesa (Vega) es va enamorar d’un pastor (Altair). Aquesta princesa era una magnífica teixidora que teixia al costat d’un bonic riu, i treballava tant i tant que no tenia temps per conèixer algú de qui enamorar-se. El rei, el seu pare, va preparar una cita entre la seva filla i el pastor que només de conèixer-se es van enamorar un de l’altre i al poc temps es van casar.\nDesprés del casori, la princesa, distreta per l’enamorament al pastor, es va oblidar de teixir, i el pastor, també bojament enamorat, es va oblidar de les ovelles que es van escampar per tot el firmament. El rei, molt enfadat, els va separar al cel, deixant un a cada costat del riu (Via Làctia) on teixia la princesa; aquesta, trista per la separació del seu marit li va demanar plorant al seu pare que li permetés veure’l de nou. El rei, commogut per les llàgrimes de la seva filla, els va permetre veure’s el setè dia del setè mes lunar a través d’un pont que travessa el riu (Deneb).\nActualment al Japó es celebra un festival per commemorar el retrobament entre els dos enamorats després d’un llarg any d’espera.\nAquest mite és la explicació del triangle d’estiu format per Vega, la princesa, Altair, el pastor i Deneb: el pont que permet travessar la Via Làctia, que representa el riu.\nBons cels nocturns de juliol!


Hispanoparlants | Educacio Financera\nFinanzasParaTodos Web del pla d'educació financera de la CNMV i el Banc d'España\nFinanzasParaTodos México Espai virtual creat pel Banc de Mèxic per millorar la cultura financera dels seus ciutadans, a través de 3 cursos online mitjançant vídeos. Unes 2 hores de material audiovisual per a tots els públics que tracta multitud de conceptes.\nAddkeen Consulting L’empresa Addkeen Consulting ofereix estratègies i programes d’educació financera per projectes de responsabilitat social corporativa. Dins del seu programa de RSC hi trobem el patrocini de la revista Mi Dinero i el portal EducacionFinancieraParaTodos.\nCONDUSEF Desde la Secretaría de Hacienda y Crédito Público de México s'ofereix abundant material docent y manuals a l’apartat dedicat a Educació Financera.\nAdelante con tu futuro Adelante con tu Futuro és un projecte d’educació financera dirigit a majors de 17 anys realitzat per el banc BBVA BANCOMER a Mèxic. El sistema lectiu consisteix en uns tallers gratuïts que es poden realitzar de forma presencial o on-line. El projecte ha guanyat el premi de learnbanking concedit pel Banco Interamericano del Desarrollo (BID).\nEducación Financiera para Jóvenes y Adultos Projecte del BBVA en el que IEF actua com a consultor principal, consistent en tallers d’educació financera per a colectius adults vinculats a escoles (AMPA'S), professors i alumnes de 4t ESO i 1r batxillerat de Castella-La Manxa.\nValores de futuro Programa d'educació financera del banc BBVA, dirigit a alumnes de primària i de 1r i 2n d'ESO.\nFinanciera para todos Programa dedicat a brindar capacitació financera a totes les persones sense distinció de condició social, edat o nivell educatiu; i a difondre material educatiu de forma gratuïta i desinteressada.\nFundación AFI Fundació privada sense ànim de lucre que gestiona la RSC de Analistas Financieros Internacionales (Afi). El seu objectiu és promoure l'educació, innovació i inclusió financeres.\nFormación Financiera Portal de professionals de les finances per difondre coneixement.\nEFEC Programa de tallers d'educació financera dirigits a alumnes de 4t ESO d'escoles catalanes.\nEscuela de Inversión Formació per inversors y emprendedors amb un nivell de coneixements mitjà. Foro, blog, botiga, cursos online, recuros...\nValnalon Educa Portal educatiu de la ciutat tecnològica de Valnalón, destinat a alumnat, professorat i pares i mares que vertebran la comunitat educativa.\nEl Recetario Financiero Receptes d'economia lleugera per qualsevol paladar i situació.\nFinanzas para mortales Completa web per "culturitzar sobre finances i economia els "mortals", és a dir, els ciutadans. Elaborada per el Santander Financial Institute.


El Barcelona Gay Men's Chorus immortalitza el seu temps | Enderrock.cat\nEl BGMC busca finançament a Verkami per enregistrar el seu primer disc, 'El nostre temps'\nArtur Álvarez inicia també una campanya de micromecenatge per al projecte 'La mar'\nRedacció | 18/09/2021 a les 14:00h\nArxivat a: Enderrock, verkami, Artur Álvarez, Barcelona Gay Men's Chorus\nAvui presentem dues noves propostes que es troben en plena campanya a Verkami: el primer treball discogràfic del Barcelona Gay Men's Chorus i el nou projecte d'Artur Álvarez, La mar.\nAquest cor barceloní va néixer ara fa 6 anys amb diverses voluntats. Una d'elles era crear un cor de veus masculines amb un repertori de qualitat i variat, intentant potenciar la formació vocal i artística de cadascun dels seus integrants. Per altra banda, la formació també volia esdevenir un projecte transformador oferint espectacles inclusius per a persones sordes i reivindicant accions del col·lectiu LGTBIQ+. Ara, el BGMC vol impulsar el seu primer treball discogràfic sota el títol El nostre temps per a enregistrar el repertori més singular de tots els espectacles que han interpretat al llarg d'aquests 6 anys.\nPer aquest motiu, el cor ha impulsat una campanya de finançament per a poder assumir els costos d'enregistrament, mescla i producció del disc. La campanya inclou diversos plans de micromecenatge, amb aportacions més grans o més petites. A canvi, es reben recompenses que poden incloure el disc en físic, entrades per als seus espectacles en directe o, fins i tot, un concert privat.\nArtur Álvarez es va iniciar a la música amb el grup Adesiara el 1978 i, posteriorment, va començar l'aventura en solitari el 2004. Des de llavors, una dotzena de treballs l'avalen amb la interpretació tant temes propis com de poemes musicats. Ara, el castellonenc té entre mans un nou projecte titulat La mar, que té com a gran eix central la poesia contemporània valenciana. Álvarez sempre ha compartit una gran devoció per la poesia. De fet, ell es considera tant músic com poeta. I per a l'ocasió, Álvarez musicarà, amb la inestimable col·laboració de Carlos Álvarez, una dotzena de poemes inèdits de diferents autors que tindran la mar com a gran nexe comú.\nLa campanya de finançament del projecte està enfocada a cobrir els costos del màster final i de la producció i distribució de l'edició física del treball. Hi ha una desena de propostes de finançament, amb quantitats de contribució ben diferents i amb recompenses, que inclouen l'àlbum en format físic o l'edició remasteritzada de la discografia de l'artista valencià.


Madrid posa en dubte la construcció de la depuradora amb emissari marí a Son Bauló\nEDAR DE CAN PICAFORT\nTambé insinua la il·legalitat de l'EDAR de Platges de Muro, en terrenys de l'Albufera\n3 min. Manacor 24/03/2015 20:56\n260x366 El Govern i l'Ajuntament de Muro volen que es construeixi la depuradora amb emissari submarí a Son Bauló. / ARXIU El Govern i l'Ajuntament de Muro volen que es construeixi la depuradora amb emissari submarí a Son Bauló. / ARXIU\nUn informe del Ministeri de Medi Ambient emès el 5 de març planteja nombrosos dubtes sobre el projecte de la nova depuradora de Son Bauló amb un emissari dins la mar, ara en fase d'al·legacions, i demana nous estudis tècnics, fet que implicarà un retard de mesos o anys en la seva construcció, segons han informat aquest dimarts des del Govern. El document també planteja la legalitat de l'actual depuradora de Platges de Muro, situada a l'Albufera.\nSegons explicita el text, les al·legacions presentades al projecte demostren que no s'han estudiat totes les solucions possibles de vessament d'aigua depurada. Seguidament, demana a la Direcció General de Recursos Hídrics que estudiï la viabilitat d'implantar un sistema de percolació (filtratge de l'aigua) a través del terreny. Aquesta opció evitaria la construcció d'un emissari submarí davant la platja de Son Bauló. Si fos viable, s'hauria de replantejar aquesta solució tant des del punt de vista econòmic –està pressupostat en 2,6 milions– com d'impacte mediambiental, expliquen des de Madrid.\nL'EDAR de Platges de Muro, en qüestió\nL'informe es mostra contrari a l'existència de dues EDAR a la zona i planteja el funcionament d'una sola depuradora per a les aigües de Platges de Muro i Can Picafort. Aquesta, però, no seria l'actual, ja que des de febrer de 2011 està situada dins una ZEPA, Zona d'Especial Protecció per a les Aus, circumstància que n'impediria l'ampliació.\nL'escrit arriba a apuntar que aquest fet podria invalidar els acords que s'han signat entre els ajuntaments de Muro i Santa Margalida i l'Ibasan (antiga Abaqua) per a la utilització de l'actual EDAR. També podria invalidar la continuïtat del tractament d'aigües a l'Albufera.\nGovern vs. Ajuntament\nMentre que des de la Conselleria de Medi Ambient –partidària de l'emissari de Son Bauló– s'han mostrat contrariats per aquest nou informe, el delegat de Can Picafort, Joan Monjo, considera que dóna la raó a l'Ajuntament de Santa Margalida. Monjo ha afirmat que la depuradora de Platges de Muro sí que es pot ampliar. "Hem demanat una cèdula urbanística que ho demostraria, però l'Ajuntament de Muro encara no ens l'ha donada", ha dit, i ha criticat que el Consistori murer es mostràs a favor de fer-hi un camp de golf, però no d'ampliar l'EDAR. Des de Muro, en canvi, consideren que la recomanació de no ampliar la depuradora murera evidencia la necessitat d'una nova infraestructura.\nPrecisament, l'ampliació de la zona ZEPA a què es refereix l'informe i que impossibilitaria l'ampliació de l'EDAR és la que es va efectuar el febrer de 2011 'in extremis' per evitar la construcció del camp de golf de Son Bosc.\nEl projecte de la nova depuradora de Son Bauló està en fase d'exposició pública i amb les al·legacions pendents de resoldre. L'Ajuntament viler i el Govern signaren un conveni per a la seva construcció l'any 2005, quan l'Associació hotelera de Platges de Muro havia adquirit els terrenys per a la infraestructura. L'obra està pressupostada en 10,4 milions d'euros i està declarada d'interès general.\nLa publicació de l'avantprojecte i l'informe d'impacte ambiental hi va mobilitzar el Consistori de Santa Margalida en contra. L'Ajuntament ha intentat invalidar el conveni amb el Govern i també va organitzar una taula rodona divendres passat per parlar dels avantatges i els inconvenients de la infraestructura. En l'acte, impulsat per Monjo, el regidor va mostrar l'informe del Ministeri. Ni el Govern ni l'Ajuntament de Muro no hi assistiren, malgrat estar-hi convidats.


"Master of the seas" Anna Corbella\nOcean Masters Skipper Feature 3 “Masters Of The Seas”, Anna Corbella - GAES Centros Auditivos\nNotícies ABR. 16, 2014 17:21\n(vídeo en anglès | vídeo en francès) Plena d'energia, positiva, entusiasta, la mirada d'Anna Corbella brilla quan evoca el mar i la navegació oceànica, dos mons d'infinita riquesa dels que ara és una autèntica ambaixadora a Espanya. En creuar en sisena posició la línia de meta de la segona edició de la Barcelona World Race al costat de l'Anglesa Dee Caffari, després de 102 dies al mar marcats per innombrables aventures, es va convertir en la primera dona espanyola (i catalana!) A completar la volta al món en doble, sense escales i sense assistència. Una experiència tan intensa que ha decidit repetir en aquesta edició 2014-2015.\nNascuda a Barcelona el 1976, Anna Corbella és filla de família marinera. Des de molt primerenca edat va començar a navegar per la Mediterrània al Dufour 31 dels seus pares. Va efectuar les seves primeres travessies a les Illes Balears durant les vacances i els 'ponts'. Aquests anys d'oci compartit en família, sota el signe de la felicitat d'estar al mar, forgen el caràcter d'Anna També seran la font de la seva passió pels grans espais marins.\nDedicada, perfeccionista, metòdica, la jove navegant obté molt aviat excel·lents resultats en competició. Ja el 1997 es converteix en campiona d'Espanya de 420, abans d'obtenir el mateix títol en 470 tres anys més tard. Aquesta performance li obre les portes de la preparació olímpica, que seguirà durant dos anys abans de dedicar-se a la navegació en Mini 6.50. Anna troba el seu lloc en aquesta màgica classe, en la qual s'han gestat els grans noms de la navegació oceànica. Quarta en la Mini Med 2004, cinquena en la mateixa regata el 2006, guanya el trofeu Taylor Woodrow el 2007 i acaba sisena en la Mini Barcelona i quarta en la Mini Empúries el 2008. El 2009 es converteix en la primera dona espanyola a participar i completar la Mini Transat, entre La Rochelle i Salvador de Bahia al Brasil. Classificada primera dona en la categoria de prototips, navega ja sota els colors del seu patrocinador actual, GAES, i acaba en quinzena posició. Un molt bon resultat a la canya d'un vaixell de 2002, que no era el més competitiu.\nCreuar l'Atlàntic en un vaixell de 6,50 metres és un autèntic repte... navegar al voltant del món sense escales i sense assistència és un altre, fins i tot en un vaixell tres vegades més gran! Aquest excel·lent resultat animen Anna i al seu patrocinador a ampliar els seus horitzons. Al costat de la molt experimentada navegant britànica Dee Caffari, que ja compta amb diverses circumnavegacions en ambdues direccions, a favor i en contra dels vents dominants, la navegant espanyola pren la línia de sortida de la Barcelona World Race 2010-2011. Ambdues formaran l'únic duet femení de la regata i finalitzen amb una esplèndida sisena posició, després 102 dies al mar entremesclats d'incidents que les dues dones aconsegueixen superar amb força de voluntat. L'arribada a la seva ciutat natal, Barcelona, segueix sent per Anna un record de gran intensitat. És la primera dona espanola a aconseguir tal gesta.\nAvui recorda: "És una gran emoció el arribar a la teva ciutat natal després d'haver donat la volta al món , passant els tres caps, sense parar. El camí cap a la meta va ser llarg i no sempre fàcil, però la recompensa no podria ser més gran! Encara no m'adono del que he fet. Vaig a haver de digerir per ser plenament conscient. En qualsevol cas, em sento orgullosa d'obrir el camí a altres dones perquè participin en l'esport i es lliurin a la realització del seu somni ! "\nEl seu pas pel centre de formació mediterrània de la Gran Motte i després la classe Figaro formaran l'any següent a la jove navegant en un dels formats més tècnics i més exigents de l'esport de la vela. Ja al costat de Gerard Marín, el seu actual company d'equip, Anna va participar a la Transat AG2R 2012, entre Concarneau i el petit port de Gustavia a l'illa caribenya de St Barts. 3.400 milles de aferrissada regata que finalitzen en onzena posició, després de 22 dies, 14 h, 55 min, i 56 s, a tan sols 6 hores dels vencedors de la prova.\nAvui en dia, la navegant espanyola persegueix el seu anhel de grans espais oberts i de navegació oceànica. Sempre acompanyada del seu fidel patrocinador GAES, ha estat la primera a inscriure’s juntament amb el català Gerard Marín a la Barcelona World Race 2014-2015, que partirà de la seva ciutat natal a finals d'any. Com a preparació intensiva, participaran junts a la transatlàntica Nova York-Barcelona, que partirà de la mítica ciutat nord-americana el proper 1 de juny. A bord de l'antic IMOCA 60 de Loick Peyron, brillant cinquè en l'última Vendée Globe en mans de Jean Le Cam, Anna Corbella té en el seu línia de mira una volta al món en menys de 100 dies. Sense cap dubte, aquesta catalana té tot el potencial per aconseguir-ho!


Mesquites. – laveujovetv.cat\n10 setembre 2014 Leave a Comment Written by Artur\nCada civilització te les seves peculiaritats. L’àrab ben diferent de l’occidental.\nSi bé els postulats elementals son molt semblants (religió monoteista, llocs públics de reso, alimentació, raça blanca i algun petit etcètera més), no obstant la diferencia cultural es abismal.\nElls viuen encara el que en el Món Occidental fou a l’Edad Mitja per tant les costums, l’arquitectura, forma d’aplicar la religió i altres, son ben diferents.\nViatjant pel món àrab una de les característiques més peculiars que s’observen son les mesquites (cases d’alabar i resar al Déu monoteista en versió àrab). Se’n veuen arreu, en cada poble per xicarró que sigui (una cosa semblant com ocorre a Catalunya amb les\nesglésies i les esglesiones que treuen el cap per tots els poblets de la nostra geografia. A diferencia de les esglésies cristianes, les mesquites tenen totes elles (des de la de la regió de Tetuán a Somàlia, per dir, les mateixa característica: una torre dreçada en forma de paral·lelepípede vertical dit minaret que pot anar des els 5 metres d’altura, (com la de Sidi Inno de la província d’Ifni) a la de Casablanca que supera els 200 metres d’altura. Aquestes torres tenen dos cossos. Un d’ells a la base, que és la zona d’oració i altra un petit cos damunt el minaret pròpiament dit que és el lloc on es col·locava o es col·loca, –segons el cas–, el muecin per llançar als quatre punts cardinals a viva veu l’oració i que té les característiques que ens ocupen.\nDel món àrab, la nació que més coneixem és el Marroc i aquest fenomen l’observarem per totes les ciutats i pobles per on passarem. Aviat observarem arreu, −en especial les que no són règies−, unes peculiaritats comunes en totes elles. En el cos de damunt el minaret, en la construcció mes petita de la seva cúspide s’hi veuen. una mena d’esferes, normalment tres, que van des la grossa a la base a petita del damunt i, una mena de forca amb una corda que va des la punta del pal horitzontal al mig pal vertical. Per pujar a la forca es fa per uns agafadors de ferro que ascendeixen. En un dels viatges, trobant-nos Essaquira li vam preguntar a un guia molt simpàtic, de nom Annis, quin objecte tenien aquells objectes comuns en totes les mesquites. Resulta que les boles son només un objecte decoratiu, fins i tot n’hi ha algunes que la bola petita superior té afegit algun petit motiu, com un cap de fletxa o una petita mitja lluna mora. Quan forca no és altra cosa que una artefacte de senyals. A la corda que va del mig del pal a la punta, s’hi col·loca un llenç de color per indicar al fidels sords, que no poden escoltar la veu del muecin, la hora i el tipus de reso que a efectuar. Com hem dit, aquests objectes son presents en les mesquites de pobles mitjans i petits. Els de les grans ciutats ja no hi figuren.\nA fi d’acabar aquest article citarem les mesquites més importants de l’Islam: La Meca, Casablanca i Sheikh Zayed.\nLA MESQUITA I LA KAABA DE LA MECA\nVista aèria de la mesquita de La Meca amb l’esplanada plena de fidels\nLa Masjid al-MecaHaram (en àrab “la mesquita vedada”) és la mesquita més important i el primer lloc sant de l’islam. És considerada la mesquita més gran del món.\nA principis dels anys 1960, la superfície total de la Mesquita aconseguia així gairebé els 200.000 m² (anteriorment només tenia 30.000 m²) i podia acollir de manera simultània a 400.000 fidels.\nEl Rei Fahd Ben Abdel MecaAziz Al-MecaSaud va prosseguir amb nous treballs d’ampliació que van portar la superfície total de la Mesquita sagrada a més de 320.000 m², la qual cosa li dóna una capacitat d’acolliment de més d’un milió de fidels.\nL’actual mesquita data de 1570. Té la forma d’un quadrat central envoltat per murs de pedra. La primera mesquita es va construir l’any 638. Segons la tradició la Kaaba la van construir els àngels i Abraham la va reconstruir amb ajuda del seu fill Ismael. La pedra negra originària del paradís està situada en el quart racó de la Kaaba, i és negra a causa dels pecats dels homes.\nLa Kaaba (en àrab “el dau” o “el cub”) és el lloc sagrat i de peregrinació religiosa més important de l’islam. És la “casa de déu”. Es troba en el centre de la gran esplanada interior de la Gran Mesquita Cap a ella s’orienten els musulmans de tot el món per resar. La Kaaba és una galleda irregular de 10,67 m de front, 12,19 m de costat i 15,24 m d’altura, està enterament embolicada per un brocat negre de gran pes. L’angle sud-est de la Kaaba alberga fragments de la “Pedra Negra” (al-Hadshar al-Aswad), aparti dins de la galleda no hi ha gens, és buit. Té una sola porta i manca de decoració i finestres. Es cobreix amb un mantell negre de seda que té una franja de textos de l’Alcorà escrits en or.\nLa pedra negra ja es venerava abans de l’islam, la Kaaba servia com a lloc en el qual es dipositaven els símbols tribals de tota Aràbia,\nTots els anys, milions de pelegrins musulmans acudeixen fins a aquí des de totes les parts del món Durant els cinc dies que dura la peregrinació, els viatgers han d’abstenir-se de practicar relacions sexuals, cometre actes impius o discutir, segons exposa l’Alcorà, que diu, que el que compleixi aquestes comeses “és com si hagués nascut de nou”.\nLa Pedra Negra és, segons la tradició, un aerolito que l’àngel Gabriel (MecaYibril) va lliurar a Abraham (Ibrahim). Es diu que va descendir a la terra més blanc que la llet, però els pecats dels fills d’Adán li van tornar negra. Abraham i el seu fill Ismael (Ismail) la van col·locar en la cantonada oriental quan van acabar de reconstruir la Kaaba. Ha de ser besada amb unció, però mai amb adoració, ja que els àrabs solament poden adorar a Alà. La Pedra Negra mai ha estat sotmesa a recerca científica.\nÉs el cinquè dels anomenats pilars de l’Islam, que són la professió de fe, l’oració, l’almoina, el dejuni durant el Ramadà i la peregrinació a la Meca. El musulmà ha de peregrinar almenys una vegada en la vida a la ciutat de la Meca, sempre que tingui els mitjans econòmics i les condicions de salut necessàries. Es realitza durant el mes dotzè del calendari musulmà. Fidels de tot el món viatgen a la ciutat sagrada tots els anys i passen allí diversos dies orant, de vegades, en condicions insalubres.\nDurant la peregrinació els pelegrins donen set voltes a la Kaaba en el sentit invers al de les agulles del rellotge, mentre realitzen les seves lloances a Al·là. Durant el recorregut, els fidels intenten besar o tocar la Pedra Negra.\nEls pelegrins musulmans acaben la lapidació de Satan en Mina (Mina és una localitat a pocs km a l’est de la Meca en direcció a Arafa, Aràbia Saudita.\nLa Meca és una metròpolis musulmana amb més de 1.200.000 habitants, encara que durant els mesos de peregrinació pot arribar a albergar a més de tres milions de persones.\nEl viatge de peregrinació pot tornar-se perillós ja que una vegada a la ciutat sagrada, les velles edificacions no donen proveïment per albergar a tantes persones que viatgen sense diners i moltes de les quals acaben dormint a la intempèrie, a pesar que al voltant de la ciutat s’han construït gratacel i hotels de luxe En els luxosos centres comercials i torres que alberguen hotels de 5 estels s’allotgen els més rics, contrastant molt amb les condicions d’altres creients. Els preus als hotels de luxe van dels 1.200 euros per nit en una habitació regular i 4.500 euros per nit en una suite real. Algunes de les torres tenen habitacions amb vista a la Kaaba, alguna cosa que demanen molts rics que no volen barrejar-se amb les masses però que volen orar mirant al temple. Molts ulemas denuncien que els hotels de luxe estan convertint a la Meca a Manhattan: “La Meca com la van conèixer els nostres pares i els nostres avis ja no existeix”, diuen.\nLA GRAN MESQUITA DE CASABLANCA\nLa mesquita de Casablanca dita de Hassan II, toca a l’oceà atlàntic\nEs la segona mesquita més gran del món i potser la més luxosa, atesa la seva modernitat.\nLa va decretar el rei Hassan II a l’últim terç del segle XX, aplicant un impost a totes els famílies del Regne.\nRealment és tracta d’una obra faraònica comprovades els seves mesures.\nLa torre amb el seu minaret s’enlaira a 200 metres d’altura, fent-la la més alta del món.\nEls làser del minaret pot ser vist des de diversos quilòmetres Compta amb les últimes tecnologies com a resistència a terratrèmols, sostre que s’obre automàticament, terra amb calefacció i portes elèctriques. El recinte ocupa 9 hectàrees i durant les obres (duraren 7 anys) hi van participar més 12.500 artesans i obrers, treballant dia i nit. La torre dels 200 m. d’altura te una base quadrada de 625 m2 La sala d’oracions, orientada a la Meca, hi caben 25.000 fidels resant de genolls i, a l’esplanada exterior unes 80.000 persones. Pel que sembla, durant el Ramadà s’omplen de gom a gom, que ja és dir la religiositat d’aquell poble. L’edifici disposa a més de: una madrasa (escola corànica), sales de conferència, (hammams), biblioteques especialitzades i un aparcament subterrani. La seva situació, una península artificial sobre l’aigua de l’oceà es deu al fet que Hassan II es va inspirar el següent versicle de l’Alcorà: «El tron de déu es trobava sobre l’aigua». La mesquita fou dissenyada per l’arquitecte francès M.Pinseau.\nLa seva construcció va ser molt criticada per certs sectors de la societat marroquina, pel seu elevat cost, així com, pel que sembla, per la demolició dels habitatges que es trobaven en el lloc on es va construir (un barri de barraques), atenent que els seus propietaris no van rebre compensació alguna.\nMESQUITA SHEIKH ZAYED, DELS EMIRATS ÀRABS\nMezquita Sheikh Zayed,\nLa mesquita Sheikh Zayed és la mesquita d’Abu Dabi, en els Unió dels Emirats Àrabs.\nEl seu nom fa honor al primer xeic dels UEA, Zayed Ibn, Sultà Al Nahayan, que va morir en 2004.\nEl projecte de construcció es va iniciar en 1998 per iniciativa del propi Sheikh Zayed.\nLa construcció va acabar després de set anys de construcció i un cost de 456 milions d’euros.\nÉs la major mesquita dels E.A U. i la tercera més gran del món. Ocupa una superfície de 20.000 m2.\nLa mesquita compta amb quatre minarets d’una altura de 107 metres i amb 82 voltes de grandàries diferents. La volta més important té una altura de 80 metres i un diàmetre de 36 mt. El complex té 1048 columnes en l’exterior i 96 a l’interior. És van utilitzar milers de pedres rares i semiprecioses per a la decoració de la mesquita, incrustades en el marbre: ametistes, ònix vermell, nacre i petxina de peixos, entre altres.\nLa sala principal té 10 llums d’aranya de 10 metres de longitud i de 9 tones de pes, per la força del coure i recobertures d’or, foren fabricats a Alemanya.\nLa catifa a la sala principal té 5.627 m2, es la catifa més gran del món, pesa 47 tones (35 de llana i 12 cotó) i 2.268.000.000 de nusos. Està feta a mà per unes 1.200 dones iranianes. El seu valor estimat es de 6,4 milions d’euros.\n“Bon cop de falç”.\n“Little Hero” – mossegalapoma 215


El 1597, la línia directa de successió de la família Este es va acabar. Encara que l'últim duc, Alfons II d'Este va testar a favor del seu cosí, Cèsar I (1533 - 1628), el papa Climent VIII va refusar reconèixer els drets de Cèsar i va incorporar Ferrara (feu papal) als Estats Pontificis. Encara que l'emperador Rodolf II del Sacre Imperi Romanogermànic va reconèixer els drets de Cèsar sobre Mòdena i Reggio, la pèrdua de Ferrara va fer que els Este perdessin la rellevància política que gaudien fins a aquell moment. Van continuar regint el ducat de Mòdena i Reggio fins al 1796, quan Napoleó Bonaparte va incorporar aquests territoris a la República Cisalpina, després de la signatura del Tractat de Campo Formio. El 1814, com a part de les clàusules del Tractat de Viena, el ducat va ser restaurat sota el nét de l'últim duc d'Este, Francesc IV pertanyent a la casa d'Habsburg (començant la breu dinastia Àustria-Este). Aquesta branca menor van ser breument expulsats entre 1831 i 1848, però van retornar aviat, i com a conseqüència de la guerra franco-piemontesa contra Àustria el 1859, el duc Francesc V va ser forçat a abandonar el ducat, aquesta vegada permanentment. Al desembre d'aquell any Mòdena es va unir a la Toscana i Parma per a constituir les Províncies Unides d'Itàlia Central, que van ser annexionades al Regne de Sardenya-Piemont al març de 1860, com una part del procés de la unificació italiana.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Ducat_de_Ferrara&oldid=20152145»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 11 ago 2018 a les 09:03.


Per això Black Panther és tan gran - Temes Socials\nPer això Black Panther és tan gran\nComenceu per dir que no sóc una persona de còmic. En realitat no n’he llegit mai cap i puc comptar la quantitat de pel·lícules de superherois de Marvel que he vist d’una banda. Entenc l’apel·lació, però mai no ha estat cosa meva.\nPerò quan em vaig assabentar Pantera Negra , Sabia que era una cosa que anava a veure. El món no havia vist mai cap superheroi negre d’aquest calibre i no va ser fins que vaig veure el primer tràiler que vaig entendre completament el gran que seria aquesta pel·lícula. No només per a mi personalment, sinó per a tots els nens negres del món que estimen els superherois. Qui sap, potser si Pantera Negra havia existit quan era petit, ara seria adulta als superherois.\nPantera Negra és una celebració de la negror que no veiem a les pel·lícules, sobretot a les pel·lícules de superherois. Es tracta d’una nació de negres orgullosos d’on són i que estan disposats a protegir la seva terra natal a qualsevol preu. Wakanda és el país més poderós del món, tot i presentar-se com a tercer món, perquè saben si les persones blanques i anglicitzades posen les mans en recursos de Wakanda, ja s’ha acabat.\nWakanda és la realització i recuperació de la negror. A Wakanda, pots ser tan negre com vulguis, i ningú et matarà mai per això.\nEl moment d’aquesta pel·lícula no podria ser millor. Quan ens diuen que, com a negres, no tenim dret a existir, T’Challah és el superheroi que necessiten els nens negres. Heck, el superheroi nosaltres tot necessitat.\nUn home negre és el rei de la nació més poderosa del món i, sens dubte, el més poderós i indestructible de tots els superherois de Marvel. Quin canvi refrescant de narrativa a partir de les notícies, on els nois i els homes negres són representats com a matolls i criminals i assassinats a mans d’agents de policia blancs.\nTambé és l’encarnació del canvi que hem de veure en el masclisme: reconeix les seves vulnerabilitats i la seva incertesa sobre el seu lloc al món i, tot i estar segur de la seva masculinitat, no ho flexiona a la cara de tothom. És reflexiu, preocupat i una mica insegur. Tot i que és un superheroi poderós, continua sent molt humà. Està orgullós del seu patrimoni i de la seva terra natal, però ha d’esbrinar com ell, com a home, s’adapta a tot.\nT’Challah pot ser la Pantera Negra, però siguem sincers, els veritables herois de la pel·lícula són les dones poderoses. T’Challah està protegit per la Dora Milaje, una tropa de poderosos cul dones . I aquestes dones ho són increïble . Lluiten amb llances, són calbs i estan al capdavant. Okoye, el general, protegeix la seva vida i el seu país amb tanta ferotge que quedarà absolutament folgada cada vegada que aparegui a la pantalla.\nAl final de la pel·lícula, volia afaitar-me el cap per tal de començar a sentir-me tan ferotge com Okoye. Si veure una dona negra de pell fosca amb aquest poder és transformador per a mi com a dona de trenta anys, no puc començar a imaginar-me com hauria estat veure-la quan tenia deu anys.\nDesprés hi ha Nakia. És clar, és l’ex de T’Challah, però és molt més que això. És una persona forta, independent, ferotge com la merda guerrer. Les seves creences de justícia social i econòmica són fortes, però els seus vincles amb la seva llar són igual de forts. Sap que Wakanda té el potencial de ser quelcom encara més gran del que és i està decidida a aconseguir que T’Challah estigui d’acord amb ella. Deixa clar que no el necessita ni la seva relació per complir-la, perquè té en joc un pla més gran. Mai no compromet les seves creences.\nPerò el MVP real de Pantera Negra és Shuri, la germana petita de T’Challah. Ella és el cervell de l’extensa tecnologia de Wakanda. De debò, les coses amb què ha arribat us faran dir Tony Stark? Qui data? És divertida, és sarcàstica, és efervescent i és un fotut geni. Igual que, de debò, estalvia el dia, i el seu germà li donaria el cul si no fos per ella i el seu geni cervell.\nShuri és la prova que les dones negres pertanyen a STEM i, amb sort, veure-la no només com el personatge més intel·ligent de tot l’univers Marvel, sinó també com un dels més punyents, animarà les nenes petites a seguir els seus passos. Vull ser com ella de gran i el personatge només té setze anys.\nDesprés de veure la pel·lícula, vaig acabar darrere d’un grup de nens negres que havien anat a veure la pel·lícula amb les seves mares. Tenien entre catorze i un any d’edat, però les nenes em van fascinar més. Havien sortit equipats amb bells gravats tribals i havien passat quinze minuts posant vídeos de Boomerang imitant la postura tribal de la pel·lícula. Els seus ulls estaven plens de poder i ferocitat, i el poder que desprenien em va impressionar. Aquestes noies joves van poder presenciar una seriosa màgia de noies negres durant dues hores sòlides en una pantalla gran, cosa que definitivament no existia quan tenia l'edat.\nEstem vivint moments de problemes i, repetidament, els adolescents apareixen per ensenyar-nos als adults què passa i com fer-ho. Aquestes noies ja coneixien el seu poder, no només com a dones, sinó com a dones negre dones. Fins i tot la nena de nou anys sabia que era digna de grandesa.\nD’AIX is és el que necessitem més. És per això que tanta gent recapta diners perquè els nens de color negre puguin anar a veure Pantera Negra . La representació és important i els nens negres han de veure més pel·lícules on les persones que els semblin són les persones amb posicions de poder, on els blancs són els vilans, les fitxes i el relleu còmic. Després d’anys alimentats amb el capità Amèrica, Iron Man i Spiderman, és important adonar-se que els negres són els seus propis salvadors. Sí, sé que Black Panther lluita al seu costat, però no els necessita per salvar-lo ni a ell ni al seu país. És tot el que necessita Wakanda. No és només el seu testimoni; ell és el seu igual.\nAra, els nens negres tenen superherois que els semblen que poden disfressar-se de Halloween, amb la roba dels seus avantpassats.\nTambé és important que el públic blanc ho vegi perquè entengui que som més que un estereotip. Tots hem de veure que es pot celebrar la negror i que som més grans que la suma de les nostres parts.\nLes noies joves han de saber que aprofiten tot el poder del món i que poden ser els veritables herois de la història.\ndolor agut a les costelles durant l’embaràs\nEls nois han de veure que no són només matons; poden ser l'home més poderós del món i, tot i així, segueixen sent fidels als seus sentiments.\nEls nens negres i, posteriorment, els adults, han de veure que importem, que podem aportar alguna cosa bella i poderosa al món. Necessiten veure cares com les seves enganxades a través de cartells publicitaris, en samarretes i tenir figures d’acció per jugar. Han d’adonar-se que tenen poder per crear quelcom sorprenent.\nPantera Negra és l’inici d’un canvi en la narrativa del que significa ser negre en aquest món. I si aquest és el principi, el futur sembla brillant.\n8 signes que teniu un fill esperit\nNo pregunteu als pares d’un fill únic per què no tenen un altre fill\nCom les actrius asiàtiques del 2020 em van ajudar a connectar la meva filla amb la nostra cultura\nCom distingir la diferència entre jugar a lluitar i lluitar simplement\n10 Jocs inflables imprescindibles garantits per augmentar la diversió d'estiu\nSí, si us plau: hi ha un bar 'La bella i la bèstia' que arriba a Disney\nEl fill de Carrie Underwood dóna respostes brutalment honestes al full 'Tot sobre la mare'\nLa manca d’alè durant l’embaràs us farà respirar i bufar els dies\nMés de 35 cites de 'Modern Family' per fer-te sentir com un Tucker-Pritchett-Dunphy\n10 patins amb patins que demostren que la tendència més gran de l’estiu és també per a les mares\nel meu xicot està gelós del meu ex marit\nuna línia bruta recollir línies\ncognoms japonesos i el seu significat\nconjunts de química per a nens de 12 anys


El Barça de Setién es desfà a Mestalla (2-0) (Martí Molina)\nEl València castiga un equip extremadament tou en defensa i inofensiu en atac\n4 min. Barcelona 25/01/2020 17:54\n651x366 Gerard Piqué ha comès penal després de fer caure Gayà / JUAN CARLOS CÁRDENAS / EFE Gerard Piqué ha comès penal després de fer caure Gayà / JUAN CARLOS CÁRDENAS / EFE\nTot just han passat dues setmanes des de la seva presentació i Quique Setién ja és a l'ull de l'huracà. Després de tres partits el Barça no només no va cap endavant, sinó que comença a fer passes enrere. A Mestalla, contra un València poc ambiciós però molt efectiu, s'han evidenciat que els problemes al Camp Nou no se solucionaven només amb el canvi d'entrenador. Els gols de Jordi Alba, en pròpia porteria, i de Maxi Gómez han enfonsat un equip que va a la deriva, que té molta possessió però és inofensiu de cara a la porteria rival i massa tou en defensa. Una derrota que deixa el liderat en safata al Reial Madrid, que aquest diumenge pot situar-se a tres punts.\nEl Barça ha deixat de ser aquell equip sòlid que potser avorria però que almenys anava sumant punts. Era un equip apàtic, de mínims, però efectiu en moments puntuals. Potser no venia de gust veure'l jugar, no era un plaer com en altres ocasions, però almenys garantia una certa regularitat. En tres partits de Setién a la banqueta s'ha vist una regressió clara. El tècnic càntabre aposta per tenir la pilota el màxim de temps possible. I això sí que ho aconsegueix. Però falta el més important, la solidesa en defensa i l'efectivitat a la porteria rival.\nEls gols de Suárez\nNo hi ajuda la baixa de llarga durada de Suárez. Sense el nou de referència, especialista en les rematades prop de l'àrea quan la defensa estava tancada, el Barça no troba els gols que li fan falta. Griezmann va bé a l'espai però just en distàncies curtes. I Messi, tot i la seva hiperactivitat, no és suficient per aguantar un equip ple de dubtes. Contra el Granada va arribar un únic gol al tram final del partit. Amb l'Eivissa, un Segona B, es va haver d'esperar una hora per xutar a porteria i no va ser fins al minut 93 que va poder remuntar el partit. A Mestalla, contra un rival de pes, no hi ha hagut res a fer.\nSeria injust dir que no ha funcionat res, perquè a la segona meitat el Barça hauria pogut marcar. L'equip ha tornat del descans amb una ocasió molt clara d'Ansu Fati, que ha rematat desviat per ben poc. El que passa és que just després, en l'acció posterior, arribava el gol local. La defensa era tova, no s'entenia bé en els marcatges, i Maxi Gómez ha pogut xutar a plaer després d'una centrada al segon pal. Alba ha desviat el tir amb la cuixa i la pilota ha entrat a la porteria de Ter Stegen.\nLluny d'enfonsar-se, el gol ha donat vitamines a un Barça que, durant la primera part, no havia xutat ni una trista vegada a la porteria de Jaume Domènech. Un domini que als primers minuts havia arribat a rondar el 90% però que, en la primera pèrdua al mig del camp, acabava amb una transició i un penal matusser de Piqué sobre Gayá. Maxi Gómez ha xutat però Ter Stegen ha evitat el gol. Com ho ha fet en dues rematades posteriors d'un València que vivia còmode al darrere i tenia màxima confiança en atac.\n30 minuts d'esperança\nAl segon temps el Barça ha estat reactiu. Activat només quan s'ha vist amb l'aigua al coll. Han estat uns bons minuts de l'equip, que hi posava moltes ganes però que, malgrat tot, cometia moltes errades en la combinació. El València s'ha tancat, ha reduït espais i els blaugranes no han tingut més remei que augmentar el ritme de circulació per trobar forats. Messi no tenia el dia fi, com tampoc De Jong, ni Arthur, la tercera pota del mig del camp, el qual ha estat substituït per Arturo. El xilè ha combinat millor amb Messi, encara que això ho ha estat suficient. L'argentí, de totes maneres, ha tingut dues bones rematades per empatar: una l'ha salvat el porter i l'altra ha sortit fregant el pal.\nI quan el Barça es creia capaç de treure alguna cosa de Mestalla, ha arribat una transició després d'un servei de banda en contra. La defensa no s'ha entès i el València ha tingut tot l'espai del món per atacar, fins que Maxi Gómez ha sentenciat. I aquí s'ha acabat el joc, per més que faltés un quart d'hora per acabar. L'efervescència blaugrana, que havia durat uns 30 minuts, s'ha esbravat de cop i el València encara ha tingut temps de fer el tercer, però invalidat per una falta prèvia.\nEl club buscava un revulsiu amb Setién i s'ha trobat amb una regressió. Ni resultats ni sensacions, mentre l'entorn comença a preguntar-se per què feia falta canviar Valverde a mitja temporada.


L’aplicació mòbil de la Festa Major de Vilafranca permet consultar tots els actes sense connexió a Internet | RTVVilafranca\nL’aplicació mòbil de la Festa Major de Vilafranca permet consultar tots els actes sense connexió a Internet\nAquesta és la cinquena versió de l’aplicació que enguany es converteix en la més complerta de la seva temàtica. Ja es pot descarregar gratuïtament l’actualització d’aquest any, que és disponible per a mòbils i tauletes Android i iOS. Qui la tingui instal•lada d’altres anys, l’actualització és automàtica. L’aplicació incorpora una opció que permet conformar una [...]\nAquesta és la cinquena versió de l’aplicació que enguany es converteix en la més complerta de la seva temàtica. Ja es pot descarregar gratuïtament l’actualització d’aquest any, que és disponible per a mòbils i tauletes Android i iOS. Qui la tingui instal•lada d’altres anys, l’actualització és automàtica.\nL’aplicació incorpora una opció que permet conformar una llista amb la selecció dels actes que un vol anar a veure, la possibilitat de consultar el programa sense disposar de connexió a Internet, es poden compartir els actes a les xarxes socials o, fins i tot, rebre notificacions a temps reals per estar informat de què està passant a la festa.\nL’aplicació mòbil de la Festa Major acumula milers de descàrregues i ha obtingut varis reconeixements i premis. L’app va rebre un premi Laus i va ser finalista de la darrera edició de l’APPS&Cultura organitzada per l’Ajuntament de Barcelona.\nAplicació Festa Major, Festa Major de Vilafranca, Premis Laus


Baixada i pujada FTP mitjançant el client Filezilla - Didactalia: material educativo\nBaixada i pujada FTP mitjançant el client Filezilla\nAquest OA s'ocupa de com utilitzar i aprendre el maneig d'un client de FTP, per exemple el Filezilla, per a fer baixades i pujades de fitxers.\nobjectius didàctics: Generals: Capacitar l'alumne per a fer transferències de fitxers mitjançant un client FTP. Específics: Conéixer i identificar els elements bàsics que componen l'aplicació FileZilla. Fer els passos necessaris per a la realització d'una transferència d'arxius. Gestionar (donar d'alta, modificar i eliminar) les connexions a diversos servidors de FTP. Conéixer les diferents opcions en les transferències: manera ASCII / binària, manera passiva / no passiva,... Valorar la importància de poder accedir i compartir fitxers de manera global.\nURL repositorio: /repositorio/04052010/55/es_2009063052_7330354\nMapa Conceptual: Baixada i pujada FTP mitjançant el client Filezilla


Rucs elèctrics: manga\nEs mostren els missatges amb l'etiqueta de comentaris manga. Mostrar tots els missatges\nCatalunya Friki III - Grafit Mazinger Z\nSi us penàveu que l'únic Mazinger Z gegant que hi ha Catalunya és l'estatua de Cabra del Camp (Tarragona) esteu equivocats. A Sabadell tenen un magnífic grafiti del mític robot japonès.\nFoto del tumblr: Timber Maniacs\nSegons el bloc BrainDump aquesta façana era d'un local de música electrònica. Posteriorment a passat a ser-ho de música heavy però van decidir mantenir el grafiti.\nLa seva localització exacta és Carretera de Caldes 7, Sabadell. Agraïm la descoberta a RusLlepafils.\nA l'enllaç més articles sobre la Catalunya Friki I recordeu enviar-nos totes les referències que tingueu sobre llocs relacionats amb la ciència ficció, la fantasia i el món friki en general.\nCàpsules Hoi-Poi - La tecnologia de Bola de Drac\nLas mítiques càpsules Hoi-Poi han marcat a molts joves d'aquest país. Qui no ha somiat disposar d'aquests petits dispositius capaços d'emmagatzemar un cotxe o una casa portàtil.\nInventades pel Dr. Brief, pare de la Bulma, i propietat de la Capsule Corp. aquestes càpsules van ajudar incomptables vegades en Son Goku i els seus amics en la cerca de les Boles de Drac i a salvar el món i tot l'univers múltiples vegades.\nEstoig amb les càpsules Hoi-Poi\nI és que Bola de Drac va introduir a una gran quantitat de petits catalans (i no tan petits) el món manga i la cultura japonesa. Amb permís del Dr. Slump, Bola de Drac va ser la gran sèrie que tota una generació desitjava veure després del cole. Ja fos a la tarda, al migdia, al matí o, posteriorment, a la nit, en Son Goku, la Bulma, el Fullet Tortuga i tots els seus amics i enemics ens feien passar molt bones estones davant el televisor.\nUs preguntareu que hi fa una sèrie de lluites i aventures en un bloc de ciència ficció, doncs bé, la tecnologia que apareix en aquesta sèrie és digna de les ments més brillants de la ciència ficció. Des de les càpsules Hoi Poi amb les que obria aquest article o el radar que et mostrava on hi havia una bola de drac amb una precessió mili mètrica són dos petites mostres de la tecnologia usada.\nCàpsula per viatges espacials\nEls que hagueu vist la sèrie recordareu molts d'aquests aparells. Tenim naus espacials de tot tipus, des de les boles individuals que fan servir en Radix o en Vegeta fins a grans estacions amb totes les comoditats creades per la mateixa Bulma. També és ella qui inventa una màquina capaç de viatjar en el temps, amb la inscripció Hope (Esperança).\nMés invents de la Bulma són les sales d'entrenament amb supergravetat, traductors per comunicar-te amb tot tipus d'animals, el dispositiu que vestia automàticament en Son Gohan per convertir-se en Gran Guerrer del Vent o un altre dispositiu que t'encongia a la dimensió d'un ratolí.\nD'altre planetes també ens arriben descobriments com els teixits especials dels Guerrers de l'espai super flexibles o els aparells que permetien calcular l'energia de les persones. No ens podem oblidar dels robots, n'apareixen de tot tipus. Humans millorats amb tecnologia com l'A20, androides com el grup A18, A17 o A16. En Cèl·lula, un bioandroide creat a partir de l'ADN dels més grans lluitadors de la Terra. I robots tan simpàtics com el Giru\nI és que a molts de nosaltres aquestes petites pinzellades de tecnologia futurista que apareixien entre combat i combat ens van anar desviant cap aquest fantàstic món de la ciència ficció.\nRadar de boles de drac\nLector d'energia vital\nNota: imatges extretes de DragonBall Wikia\nPD: si sou fans de Bola de Drac, hi ha una wikipedia en català on tots podeu participar: boladedrac.wikia.com


Confiança per a començar el curs | FAMPA Castelló Penyagolosa\nPares i mares de l’escola pública de Castelló van assistir dijous passat a un taller en línia enfocat a facilitar la tornada a l’escola a les famílies que, enmig d’una pandèmia sense precedents, estan “obligades” a confiar que tot anirà bé. Són dies de moltes emocions. A casa es respira inquietud i preocupació per com es desenvoluparà la tornada a les aules i les famílies tenen molts dubtes.\nPer això, FAMPA Castelló Penyagolosa va oferir un taller impartit per Gracia Vinagre, psicòloga especialitzada en gestió emocional, amb l’objectiu de fomentar la calma i la confiança de pares i mares en aquests primers dies de classe.\nDurant el taller, es van mostrar eines per a aplicar en família sobre com fer front a la incertesa que vivim, com enfocar l’inici de curs als nostres fills i filles i com aprendre a gestionar l’estrés i el canvi.\nEmpatia, paciència i confiança van ser les paraules que més es van repetir durant el taller, a més d’oferir consells pràctics per a utilitzar una comunicació més efectiva amb el professorat. Les preguntes dels assistents van completar aquest espai d’escolta i de participació.\nConsulta la presentació i altres materials:\nComo afrontar la vuelta al cole-info


El difunt estava afectat per la Covid-19 i restava en aïllament al centre sociosanitari\nPersonal de la Creu Roja ahir a la porta d'El Cedre\nActualitzada 09/04/2020 a les 19:25\nUn intern d'El Cedre de 93 anys ha estat l'última víctima provocada per la infecció del coronavirus i representa l'òbit número 22 al Principat per la malaltia. El difunt estava en la zona d'aïllament habilitada al centre sociosanitari que registra ja tretze decessos de residents des de l'aparició de la Covid-19 que mantenia ahir 36 persones a la residència de Santa Coloma diagnosticades amb el virus, dels quals una dotzena són interns del centre Salita d'Escaldes.\nLes dades facilitades avui pel ministre de Salut situen els positius en 545, amb 91 professionals sanitaris i 18 efectius dels cossos especials, i els malalts recuperats són 39. La situació a l'hospital continua mostrant que "la pressió sanitària ha disminuït molt perquè portem tres dies sense ingressos a l'UCI i és molt esperançador" ha remarcat Joan Martínez Benazet, que ha detallat que hi ha 52 pacients hospitalitzats amb 17 a cures intensives i 14 amb ventilació mecànica. I ha explicat que en les últimes hores s'ha retirat el respirador a l'auxiliar del SAAS de 24 anys com ahir es va fer amb un altre malalt i els dos evolucionen correctament "i estan fora de perill" i que altres dues persones podien deixar de tenir ventilació mecànica en les properes hores. Tanmateix, s'ha hagut d'intubar un professional del SAAS de 40 anys que el ministre ha informat que estava a l'UCI "en situació molt límit" sense ventilar.\nEl màxim responsable de Salut ha ressaltat que fa una setmana "ens preocupava la capacitat de ventilació" perquè hi havia 19 pacients a la unitat de cures intensives però ara hi ha 27 ventiladors habilitats i 14 ocupats "i creiem que estem en un moment de l'epidèmia que no ens veurem obligats usar-los tots". I ha anunciat que demà arriben quatre respiradors i dijous cinc més i que tot i que potser ara no fan falta "ens convé tenir un coixí de ventiladors" per la situació de pandèmia mundial i per si torna a reactivar-se el virus més endavant.\nAvis sense intubar\nJoan Martínez Benazet ha volgut especificar perquè hi ha padrins que estan morint a El Cedre, en planta o a casa sense passar per l'UCI per ser intubats i ha emfatitzat que se'ls està donant la mateixa atenció sanitària que abans de l'emergència per la situacio específica de cadascú i que hi ha recursos per ventilar a tothom. I ha posat l'exemple de la seva mare, que té 101 anys i està en plena capacitat cognitiva "i tinc por que agafi la infecció però amb 101 anys no té cap sentit que se li posi un ventilador perquè no té possibilitats de sortir-se'n i atemptaria contra la seva dignitat i seria acarnissament terapèutic". Així, ha especificat que quan una persona té demència i està desconnectada de la realitat no se li poden donar els mateixos recursos que a una altra persona gran sense aquest problema i que les decisions que adopten els metges són compartides amb les famílies com es feia abans de l'epidèmia.\nEl ministre ha comentat que a Itàlia o Estats Units per falta de recursos s'estan veient casos de persones connectades al mateix respirador i ha assegurat que "és per tranquil·litzar consciències però no estàs tractant bé a cap dels dos". Ha recalcat que aquesta no és la situació del país en cap cas i que a El Cedre les àrees destinades a pacients de la Covid-19 estan funcionant com a l'hospital, amb metges i infermeres.\nIncorporació de la brigada cubana\nEl titular de Salut ha anunciat que tots els professionals sanitaris de la brigada cubana que van arribar el 29 de març a Andorra han donat negatiu a la prova del SARS-CoV-2 que se'ls ha fet i que avui o demà ja podrien començar a treballar els primers metges i infermeres per atendre afectats per la pandèmia. La incorporació progressiva d'aquests 39 sanitaris permetrà "donar descans als professionals que han estat doblant guàrdies amb la pressió que hi ha hagut i la por que es desbordés la situació", ha ressaltat Martínez Benazet.