Acompanyar els professionals que treballen amb infants en situació de perill i les seves famílies / Prendre en compte les competències parentals - Prospectsaso\nAcompanyar els professionals que treballen…\nA França, la llei del 5 de març de 2007 que reforma la protecció de la infància ha emplaçat la necessitat de diversificar les modalitats d’acollida dels infants dins el marc de l’acompanyament d’infants en situació de perill, i ha obert la possibilitat de col·locar el nen al domicili dels seus pares.\nPer als professionals francesos, assegurar la seguretat, la salut, l’educació d’un infant al domicili dels seus pares suposa revisar les seves modalitats d’intervenció. L’acolliment a domicili fa reconsiderar la noció de les competències parentals previstes. Insisteix també en la presa en consideració de les competències parentals dins el suport donat a les famílies.\nA Catalunya, a la comarca de l’Alt Empordà, s’ha desenvolupat un nou recurs: l’Espai de Formació per a les Famílies, iniciat el 2013 pel Consell Comarcal, que implica 20 famílies cada any. Aquest dispositiu pretén:\nreforçar les aptituds ;\nmillorar les competències parentals i l’atenció mèdica dels grups desafavorits.\nAquesta experiència ha mostrat alguns resultats significatius a diferents nivells: l’adquisició d’autonomia per part dels usuaris i la introducció de nous mètodes d’intervenció en els serveis socials orientats a la persona. A Catalunya, a priori, l’acolliment no està excessivament sotmès a processos judicials i se sol·licita la intervenció de la família en el sentit ampli de la paraula per a l’acolliment d’infants en perill; a França, per contra, el recurs a la decisió judicial és majoritari pel que fa a la protecció de la infància. Així doncs, resulta essencial compartir les experiències catalanes i franceses sobre aquestes qüestions per tal de progressar col·lectivament en l’acompanyament i l’acolliment dels infants i les famílies, i beneficiar-se de les experiències a banda i banda de la frontera.\nL’acompanyament de les famílies suposa per als professionals, desenvolupar competències específiques que els permetin implicar als pares en l’educació dels seu/s fill/s i transmetre’ls (o retornar-los) el sentit de la responsabilitat dins el respecte dels drets dels infants. La col·locació de l’infant, quan s’imposa, significa una ruptura en la trajectòria d’un nen o d’un adolescent que pot generar trastorns afegits a les dificultats ja identificades. Com identificar-los i prevenir-los? Amb la llei francesa de protecció de la infància del 5 de març de 2007, com treballar amb els pares pels quals el sentit de la col·locació a domicili segueix sent una noció delicada d’entendre?\nconstruir eines compartides i desenvolupar noves experteses en matèria d’acompanyament a les famílies, de col·locació de l’infant a domicili i amb la família en sentit ampli;\norganitzar visites d’estudi in situ a institucions i/o organitzacions socials;\ntreballar a partir de les experiències dels professionals amb famílies franceses i catalanes;\npromoure la participació dels professionals i desenvolupar competències específiques que els permetin implicar els pares en l’educació dels seu/s fill/s i transmetre’ls (o retornar-los) el sentit de la responsabilitat en el respecte dels drets dels infants.\nL’equip de l’activitat “Acompanyar els professionals que treballen amb infants en situació de perill i les seves famílies / Prendre en compte les competències parentals”\nPortadors de l’activitat: Mónica GUERRERO-ROSSET i Marion VERNAY – IRTS Perpignan.\nL’equip de l’activitat: Mónica GUERRERO-ROSSET (Référente pédagogique sur les actions transfrontalières – IRTS Perpignan), Marion VERNAY (Coordinatrice projets transfrontaliers et européens – IRTS Perpignan), Viviane MUNOZ (Institut Saint-Simon ARSEAA) i Imma QUINTANA (Consell Comarcal de l’Alt Empordà).


Por Lluís Serra. Jue, 13/04/2017\nCom podem fer ressorgir les comunitats cristianes o les congregacions religioses que, en el món occidental, sembla que s’esllangueixen a marxes forçades? L’esplendor del passat és un mer record. La grandesa d’una època perd la mida al mirall retrovisor. Els cants i el llorer del Diumenge de Rams redueixen el seu ressò en els replecs de la memòria. El futur, després de fases de passió i mort, és la tomba buida. Davant d’ella, brota el vertigen del no-res. Els lideratges es desdibuixen. Els deixebles es dispersen. Els temps de glòria, de la multiplicació dels pans, dels miracles, de les multituds... queden tan enrere. N’hi ha que somien a recuperar-los, però no hi ha res a fer. D’altres s’aferren a les formes com si en elles hi hagués la vida. Ombres, només ombres. El futur és nou. El futur és diferent. El futur és imprevisible. Es tracta d’abaixar la guàrdia o de mantenir el tipus, la convicció i la fe en uns paràmetres que no depenen de nosaltres.\nPrimer, la creu. L’imperi de la cristiandat s’esquerda per tot arreu. El recurs d’apedaçar-la permet prolongar-la per un temps, però no l’eximeix de la seva passió i mort. L’Església de Constantí ha escrit moltes pàgines de glòria, però s’ha allunyat del perfum de l’Evangeli. Si no es perd tot, no es pot guanyar tot. La seguretat no pot residir en la consistència de la barca, sinó en la presència de Jesús en ella. Costa tant veure la vida des d’aquesta òptica! Tenim massa inoculats els virus de la mundanitat espiritual. Èxit, reconeixement, poder, prestigi, diners... La creu parla de fracàs, de fragilitat, de pobresa, de menyspreu... Un dilema que no admet mitges tintes.\nSegon, la tomba buida. Quan les dones i els deixebles volen plorar la mort de Jesús, acudeixen a la tomba. Van tenir una sorpresa majúscula, perquè la troben sense el cos del crucificat. El buit genera horror, desitjos d’omplir-lo de qualsevol cosa o, també, ens obre a un cel nou i a una terra nova. La temptació de les comunitats cristianes, de les congregacions religioses, consisteix a no saber interpretar els signes. Ningú no s’ha endut Jesús, és ell qui ens vol portar a una dimensió nova. Viure el buit, afrontar-lo de manera creativa, és un pas inevitable. Les temptacions assetgen perquè es pot generar frustració i desesperança. Es tracta d’una crida a un canvi substancial.\nTercer, la vida nova de la resurrecció. Ja res no és com abans. La presència del Ressuscitat donarà vigor a uns deixebles que es van amagar en les hores difícils, que van témer les autoritats injustes, que van tremolar davant la insinuació del seu origen galileu. Portar el signe de Jesús els podia conduir a la creu. Ara, la creu els proporciona la força d’anunciar el Regne de Déu amb humilitat, però sense complexos. Temps de l’Esperit. Són els signes de la resurrecció. Les comunitats cristianes, les congregacions religioses, entenen per fi que el deixeble no és més que el seu mestre. Amb humilitat. Sense complexos.


Caminant cap Ítaca: Bèlgica, una ficció de país\n(Publicat originalment el 16 juliol de 2008)\nDes de fa ja molt temps, Bèlgica és només una ficció de país, a la qual s'aferra amb desesperació la minoria francòfona perquè no té res més. Els flamencs, que representen aproximadament el 60% de la població belga, tenen Flandes com a referència nacional d'identitat, però els francòfons només tenen Bèlgica.\nPoster en favor de l'unitat de Bèlgica\nEls flamencs, la comunitat històricament pobra, marginada i menyspreada socialment i políticament, no només s'ha convertit en la regió més rica i dinàmica de Bèlgica, sinó que s'ha transformat en un nació, amb una agenda i uns objectius polítics propis i amb la voluntat de convertir-se en un Estat.\nLa tot poderosa comunitat francòfona d'anys enrere, que va dominar econòmicament, socialment i políticament Bèlgica fins fa unes dècades, es troba a la defensiva, empobrida després de les successives crisis de la mineria i la indústria siderometal·lúrgica i per la pèrdua de la riquesa procedent del Congo i les altres colònies africanes, sense que hagi estat capaç de generar un nou teixit empresarial potent que substitueixi el perdut.\nLa comunitat francòfona, repartida entre Brussel·les i Valònia, depèn dels fons que aporta Flandes per mantenir el seu actual nivell de protecció social, l'assegurança de desocupació, les pensions, les ajudes familiars, l'assistència sanitària i l'educació. Sense aquestes transferències, la protecció social francòfona hauria de retallar-se almenys en un 30%, segons diferents estudis.\nManifestació de 2007 en favor de l'unitat\nEls francòfons durant massa anys no han estat conscients de l'enorme esforç financer que han suposat per a Flandes aquestes ajudes, ni del malestar creixent que es generava al nord del país per l'autoabandonament de Valònia en una crisi endèmica i per la seva conformitat amb una cultura del subsidi.\nFa un any i mig, l'informatiu fictici a la televisió pública francòfona sobre la proclamació de la independència de Flandes i la mort de Bèlgica va ser cregut per desenes de milers de teleespectadors, perquè tots són conscients que el país està fracturat de forma irremeiable des de fa molt temps.\nLes dues comunitats viuen d'esquena, parlen llengües diferents, llegeixen diaris diferents, veuen programes televisius diferents. Les novel·les, les pel·lícules d'èxit, fins i tot els còmics dels nens són diferents al nord i al sud del país. La majoria dels francòfons desconeix el neerlandès i una part molt important dels flamencs no controla el francès.\nRètol a Kraainem, a la perifèria de la capital\nAl marge de la crisi política, els diaris i els informatius de la televisió flamencs i francòfons informen molt poc o gairebé gens del que succeeix a l'altra part del país i només per a notícies negatives: la corrupció, els crims i els abusos de l'Estat del Benestar de la zona francòfona i la persecució del francès, el racisme i la corrupció de Flandes.\nNo existeix des de fa diverses dècades cap partit polític d'àmbit estatal. Les relacions entre els partits flamencs i francòfons de la mateixa família política són escasses o nul·les. La fragmentació arriba a tots els àmbits de la vida quotidiana, fins i tot les federacions esportives estan separades.\nManifestació a favor de l'unitat de Bèlgica\nLes actuals negociacions per reformar l'Estat i ampliar els poders de les regions estaven abocades al fracàs, perquè el que reclama Flandes és inacceptable per als partits francòfons. Aquests partits no poden permetre una retallada dels drets polítics i judicials dels residents francòfons de la perifèria flamenca de Brussel·les, ni són capaços de gestionar l'ajust que implicaria la retallada de les transferències que comporta les reivindicacions de Flandes.\nEls partits flamencs tampoc no poden conformar-se amb menys, perquè no poden tornar amb les mans buides després d'haver incitat ells mateixos el seu propi electorat amb la seva visió nacionalista. I menys amb la pressió constant de l'extrema dreta independentista del Vlaams Belang (Interès Flamenc), que constitueix la segona força política de Flandes.\nBèlgica està abocada a un agònic procés de descomposició, perquè les dinàmiques polítiques desencadenades al nord i al sud del país amb motiu de les eleccions del 10 de juny del 2007 han superat durant els últims dotze mesos d'enfrontaments el punt de no retorn i ja no existeix una base compartida sobre la qual es pugui construir un projecte comú estable i durador.\nPublicat per Eliseo Oliveras a dimarts, de maig 03, 2011\nEtiquetes de comentaris: Bèlgica, Brussel·les, crisis, divisió, flamencs, Flandes, francòfons, política, UE, Valònia, Vlaams Belang


T'agrada el tracte amb les persones? T'interessen els temes socials? Ets de les persones que no es conformen i sempre aposten per anar una mica més enllà? Si és així, vine i descobreix quines són les competències necessàries per treballar com a expert o experta en inclusió social i laboral, i com accedir a les oportunitats laborals que genera el mercat per aquest perfil.\nEl Sector de les Indústries Creatives esdevé un autèntic motor econòmic a la ciutat de Barcelona. En aquest esdeveniment es proposa posar la mirada en el futur per veure l'impacte del sector en l'ocupació i començar a dibuixar l'escenari d'aquest àmbit en els pròxims anys. A més, s'oferirà un espai de networking que permeti generar nous contactes i oportunitats professionals. La jornada està organitzada amb la col·laboració de l'entitat Sónar+D.


aquesta llum natural de llum natural és pura llum del sol en una ampolla | portobelloartgallery.com\nÉs l’època més meravellosa de l’any! Excepte en el sentit que és a les quatre de la tarda, en aquest cas és l’època més sagnant i horrible de l’any i l’odi. Em costa molt sortir del llit, pesar amb capes de trastorn afectiu estacional (SAD), la meva distímia durant tot l'any i el meu consolador cobert de molla, però molt acollidor. Probablement sabeu que una làmpada de llum natural us pot ajudar a augmentar i brillar tant si esteu tractant SAD com si aneu a la temperatura frigorífica fa et sents trist. La meva solució? Agafant una ampolla de sol.\nEstà bé, per la qual cosa em fa sonar com si corregués al bodega, prengués una llauna de llum solar i ara la meva depressió està curada. Hi va haver molts passos intermedis semblants a això, però recordem primer la naturalesa de SAD. La Clínica Mayo nota alguns símptomes de la SAD com sentir-se deprimit durant el dia i el dia, tenir una energia baixa, sentir-se lent o agitat i tenir problemes per dormir. Tot i que no hi ha una explicació clara sobre el per què dels individus experimenten la SAD, una teoria és que la manca d'embolics lleugers amb ritmes circadians. La llum natural o, més aviat, la falta d'ella és el que significa al nostre cos que és hora de dormir. La manca de llum natural també disminueix els nivells de serotonina que es senten bé, si veieu cap a on vaig aquí.\nAl mateix temps que l'horari d'estiu començava a embolicar-me amb el rellotge biològic, se'm va ocórrer la possibilitat de provar la teràpia amb ampolla de sol amb llum interior ($ 249).\nUna làmpada de llum natural que imita l’hora del dia\nTherapy Sunshine Bottled és realment intel·ligent per reproduir el que el nostre cos necessita durant una temporada en què la foscor fosca és el defecte. Utilitza barreges de sis colors per crear diferents tipus d’il·luminació natural. La característica clau de la teràpia amb botella de sol, específicament, és que pot anar de forma automàtica a diferents llums en funció de l’hora del dia. La tarda s’estableix amb un nivell de llum més càlid. I de nit? Imagineu-vos la llum de 150 espelmes, perquè això és el que proporciona.\nPer tant, aquesta llum d’espelmes falsa, per cert, és definitivament un aliat quan arriba la nit i intentes ser més acollidor i còmode i menys buit i miserable. Per una cosa, la llum de les espelmes és bàsicament la il·luminació de l'estat d'ànim si intenteu passar d'una cosa trista a una altra de sexy. Però, el que és més important, pot servir com una manera reconfortant i no intrusiva de definir el to a l’hora d’anar a dormir, i si per algun motiu teniu por de la foscor com jo, teniu una llum nocturna instantània.\nTot i això, em van atraure la teràpia embotellada amb el sol, a causa de la brillantor del despertador i el potencial que pot deixar de desesperar. Quan vaig estar relacionat amb SAD l'any passat, em vaig quedar lliure a l'interior a través d'un conjur fred i, literalment, no veuria la llum del dia durant dies. Desitjava desesperadament escriure als amics de la Costa Oest cada setmana amb: “Què passaria si només esperés un avió a Califòrnia. Em vaig sentir atrapat a Nova York i jo amor Nova York a nivell de Nora Ephron, però no volia sentir-me així.\nNomés n’hi ha prou de dir que era la cronologia més fosca i la meva vida s’ha estabilitzat com a mínim. Tot i així, em vaig preocupar de la meva salut mental submergint-me amb les temperatures aquest any i despertar-me amb una ampolla de sol segur que ho va facilitar.\nQuan la meva alarma de telèfon comença a sonar a les 7 de la nit, em desperto a l'increment que fa de la meva làmpada Sunshine Embotellada. Als dies d’autònom, els quaranta complirien el llit. Abans però això ... això fa que les coses siguin netes només nou minuts més després de prémer el botó de posada. I si ho deixo en marxa mentre em preparo, cosa que faig sempre, sóc capaç de despertar-me per la porta i fins i tot posar-me alguna cosa vagament festiva.\nEs cura el meu blau durant tot el dia? No, perquè per bé o per mal passo la major part del meu dia a terrenys d’oficines fluorescents. Però si estic a casa i em sento a la sala d’estar, m’aprimaré a l’aixòfant calmant de la làmpada de llum natural fins que arribi l’hora de la deriva.\nPer descomptat, tots tenim les nostres maneres preferides de pujar i brillar\nUna de les meves col·laboradores adora la seva llum Casper Glow (129 dòlars), que l’ajuda a dormir i la desperta un milió de vegades menys tenebrosa. Un altre va trobar que combinar el seu telèfon Pixel 3 (499 dòlars) amb el Pixel Stand (79 $) va permetre una funció de despertador del sol que va fer els seus dies més brillants. Si el vostre objectiu és simplement despertar-vos i esborrar-vos, val la pena copiar-lo al preu que us agradi.\nPerò per a mi? M'he unit a la meva teràpia embotellada al sol. Tot i que la depressió és una batalla durant tot el dia, almenys em permet combatre la primera lluita més gran del meu trastorn: sortir del llit. Ara, cada matí se sent com a Califòrnia.\nEncara no és prou brillant per a vostè? A continuació, es detallen algunes maneres de jugar amb la il·luminació per aportar el vostre estat d’ànim durant l’hivern. O bé obtenir més informació sobre com la il·luminació vermella pot ajudar-te a dormir.\nHistòria de terror de bellesa: vaig tenyir-me els cabells rossos per semblar J. Lo, però em vaig acabar semblant un tigre ratllat\nPer què dos veterans de bellesa van considerar que el benestar era vital en la seva línia de cura de la pell


Concursos i Borsa de treball\nConcursos i Borsa de treball >\nL'Oficina de Concursos del COAIB neix amb l'objectiu de defensar els drets i interessos del nostre col·lectiu quant a la contractació pública, intentant que aquesta serveixi com a instrument per a fomentar la qualitat de l'entorn construït.\nDes de l'any 1994, l'Oficina de Concursos i Borsa de Treball del COAIB ha treballat sense interrupció revisant i difonent centenars de convocatòries així com oferint la seva col·laboració a les Administracions Públiques, amb l'objectiu de fomentar la implantació dels concursos d'arquitectura en l'àmbit de la contractació pública com a eina per a aconseguir propostes de qualitat.\nDes de llavors, el funcionament de l'oficina ha anat evolucionant i adaptant-se a les necessitats, la demanda i els requisits a l'entorn de la contractació pública, posant-se al dia en temes de legislació així com proposant millores a diferents nivells en cadascuna de les convocatòries que s'han revisat.\nContinuem treballant per fer més accessible i actualitzada la informació que es reflecteix en la nostra pàgina web i en xarxes socials.\nTota la nostra tasca es realitza amb el suport dels departaments de Secretaria i Assessoria Jurídica.


Audi presentarà una primícia mundial a la Fira Tecnològica CES | ElMotordeGirona.cat\nAudi presentarà a la fira Consumer Electronics Show (CES), del 6 al 10 de gener a Las Vegas, el prototip Audi Sport Quattro laserlight concept, que tot fent l’ullet al clàssic Sport Quattro de l’any 1983 ens porta al futur amb les tecnologies més innovadores, com ara la propulsió híbrida endollable o el conjunt de llums format pels Matrix LED i els diodes làser.\nEl sistema de propulsió híbrida, amb motor de gasolina V8-4.0 TFSI i una unitat elèctrica, pot arribar a rendir 700 CV i 800 Nm gestionats mitjançant una transmissió automàtica modificada de vuit marxes. En els fars dobles, Audi combina el llums Matrix LED i el làser, amb uns diodes sensiblement més petits que els dels LED i un poder lumínic molt superior, tres vegades més potent en intensitat i amb un abast de quasi 500 metres. En la construcció d’aquest vehicle, Audi combina l’alumini, l’acer d’alta resistència i el plàstic reforçat amb fibra de carboni.\ntags: Audi Laserlight Quattro Sport\nprevious Verso 1.6 d-4d, el primer Toyota amb un motor dièsel de BMW\nnext Peugeot presentarà al Saló de Ginebra el nou 308 SW


Cuinat de ciurons » Bojos per la cuina\n« Mantegades d’ametla\nCroquetes de peix (xerna) »\nAvui us suggerim un plat de cullera senzill, bo, barat, fàcil i saníssim. Totes aquestes qualitats té. A ca nostra no hi posam gens de carn ni de greixos, al cuinat de ciurons. Ni al de llenties. Preparam aquests plats només amb els llegums i les verdures del temps. El que dóna la terra, que sempre és millor i més barat.\nEls que no estau encara gaire avesats a cuinar trobareu que els ciurons necessiten molt de temps per coure. Sabeu que hi ha l’alternativa de cuinar-los amb l’olla a pressió. En aquest cas, el temps es reduiria a 45 minuts, més o menys. I fins i tot, si m’apurau, podeu cuinar-los fent servir ciurons ja cuits en conserva.\n350 g de ciurons secs\n3 tomàtigues de ramellet (o tres cullerades de tomàtiga triturada natural)\n2 litres de brou de verdures (o d’aigua)\nRentau els ciurons la nit anterior i posau-los en remull amb aigua tèbia que els tapi i sal (teniu en compte que ben bé duplicaran el volum inicial durant la nit i que sempre han d’estar completament coberts d’aigua).\nEl dia següent, colau-los.\nPelau la ceba i l’all i tallucau-los. Rentau els espinacs i tallau-los a trossos regulars. Pelau les patates i tallau-les a cantonets. Ratllau les tomàtigues.\nPosau una olla al foc amb el brou (o l’aigua).\nPosau una altra olla al foc amb l’oli. En ser calent, abocau-hi la ceba i l’all, salpebrau-los i sofregiu-los al mínim fins que la ceba sigui transparent. Apujau el foc i incorporau-hi la tomàtiga. Quan el sofregit estigui confitat (la tomàtiga ha de ser brillant i s’ha d’haver evaporat gran part del líquid) abocau¡-hi el brou. En bullir, incorporau-hi els ciurons; afegiu-hi sal i la fulla de llorer i feis-los bullir a foc moderat durant aproximadament 2 hores, o fins que siguin tendres però no es desfacin (depèn del tipus de ciurons i sovint el paquet indica el temps aproximat de cocció). Vigilau el brou perquè durant el temps de cocció se n’evaporarà i hi haureu d’afegir aigua calenta (mai freda!).\nQuan els ciurons siguin quasi cuits, afegiu-hi les patates i continuau la cocció fins que siguin cuites. Abocau-hi ara els espinacs i quan el brou torni a alçar el bull, apagau el foc i tapau l’olla. Deixau-la reposar durant 15 minuts abans de servir els ciurons.\nSeran encara més gustosos l’endemà de cuinar-los, com passa sovint amb els llegums.\n23/1/2012 | Categoria: Llegum, Receptes, Vegetarianes | 9 comentaris - Deixa el teu!


DegustaciÃ³ dolÃ§os russos als museus a RÃºssia\nDegustaciÃ³ dolÃ§os russos a RÃºssia, DegustaciÃ³n dulces rusos en Rusia, Probar y conocer la historia de los Konfetis, Provar i conÃ¨ixer la histÃ²ria dels Konfetis, Visita a los mejores museos de dulces tradicionales en rusia, Visita als millors museus de dolÃ§os tradicionals a rÃºssia\nDegustaciÃ³ dolÃ§os russos\nEl Museu de la Confiteria Ã©s un dels espais culturals favorits, basant-se el qual s’organitzen molts esdeveniments diversos, que serveixen per a un passatemps interessant a Moscou.\nVisitar museus Ã©s una forma tranquilÂ·la de passar el temps que atreu a una gran varietat de persones. Donen vida a la histÃ²ria i permeten als visitants ampliar els seus horitzons.\nPot rebre informaciÃ³ mÃ©s detallada per telÃ¨fon 74991106024 o buscar en el lloc web konfektlavka.com.\nEl Museu Konfektnaya Lavka es troba a: Presnensky, 15 Merzlyakovsky Lane, prop de l’estaciÃ³ de metro Arbatskaya (lÃnia Filevskaya).\nHorari: tots els dies les: 10:00 – 21:00.\nAl mateix edifici es troben: un museu-cafeteria KonfeKtnaya Lavka a 15 Merzlyakovsky Lane, Cafe FÃ©in\nL’exposiciÃ³ demostra l’estructura d’una botiga de llaminadures a fins de segle XIX. Konfektnaya, situada al centre de Moscou, a Merzlyakovsky Lane, Ã©s una sucursal dels museus de el rus Desero Deseroa Deseroa Deseroa Deserorova. Aquestes botigues eren un lloc especial per llaminadures. Els “confetis”, i en particular, a la manera alemanya, i aquesta paraula es pronunciava, apareixien en les taules durant les grans recepcions, empacats en caixes intricadament decorades i lliurats a les dames com a regal. Les pastisseries van crear postres exclusius i van inventar nous sabors.\nLes exhibicions de museu sÃ³n xocolata, pastilla, torrat, massapÃ , aixÃ com fruites, mel, te, Ã©s a dir, tota la gamma de botigues de dolÃ§os al segle XIX. L’ambient es complementa amb l’interior de l’autor, recreant en detall la imatge d’una tÃpica ciutat provincial “confidencial”. Els “pastissers” russos van fer tot el possible per atreure clients: decorar intricadament les finestres, els dolÃ§os bellament empacats, van idear mÃ¨todes especials per vendre i publicitar els productes. Tot aixÃ² es compta durant el recorregut. El recorregut dura 35 minuts, acabant amb una festa de te i una degustaciÃ³ de dolÃ§os. Hi ha una cafeteria per als hostes, on el te s’elabora amb herbes, cireres d’ocells i fruites seques i ofereix postres elaborades segons antigues receptes. Les postres rus mÃ©s tradicional Ã©s un pa de gingebre pintat. El museu ofereix classes magistrals sobre pintar pa de gingebre i esculpir flors de sucre (costen 400 rubles), aixÃ com sobre el delicat i bell art de fer xocolata arrissat (800 rubles). Konfektnaya estÃ obert tots els dies de 10.00 a 20.00, el cost de l’excursiÃ³ de dilluns a divendres Ã©s de 300 rubles per a adults, 250 rubles per a nens, els caps de setmana 400 rubles per a adults i 350 rubles per a nens.


FESTA BLAVA AL PARC ESPORTIU PER ACOMIADAR LA TEMPORADA DE LLIGA EBA - CB Cornellà\nFESTA BLAVA AL PARC ESPORTIU PER ACOMIADAR LA TEMPORADA DE LLIGA EBA\nHome / cròniques / FESTA BLAVA AL PARC ESPORTIU PER ACOMIADAR LA TEMPORADA DE LLIGA EBA\nabril2424 abril, 2017\nPer un ajustat 82 a 84 el CB Cornellà va caure a casa davant el Castellbisbal, en un partit vistós i igualat\nAmb tant sols un partit per davant per acabar la temporada, el CB Cornellà va disputar el seu últim enfrontament de lliga a casa. El Parc Esportiu Llobgreat va acollir, dissabte, una veritable festa basquetbolística. Amb una grada plena d’aficionats blaus, i amb obsequis pels assistents, però que es va saldar amb una desafortunada i ajustada derrota local per 82 a 84 davant el Castellbisbal. El resultat d’aquest partit servia per desempatar l’equitat dels dos conjunts a la classificació, que amb 12 victòries i derrotes, compartien la sisena posició.\nEn un partit competit des del principi fins el final, els blaus van treure a lluir el seu millor joc durant la segona meitat. Al descans, es va arribar 37 a 47, amb uns minuts finals de descontrol per part dels dos equips, però amb més encert per part del conjunt rival que li va permetre agafar 10 punts d’avantatge. A la represa, els jugadors de Marc Solanes, van treure l’orgull que els caracteritza i van retallar progressivament la distància que el rival havia imposat al marcador. Al final del tercer període, el CB Cornellà ja estava a tant sols 3 punts del Castellbisbal.\nL’últim període va ser el més ajustat i competit, tot un espectacle pels assistents. El potencial ofensiu d’ambdós equips feia que els aficionats gaudissin d’una bona tarda de bàsquet. Els conjunts van treure les seves millors armes, i cap d’ells donava el seu braç a tòrcer. Al final, el CB Cornellà es va endur el període per 24 a 23, un únic punt que no li va valer per emportar-se la victòria final. 82 a 84 reflectia el marcador al final de l’enfrontament, i decantava la balança pels rivals, que fins al moment compartien plaça amb els blaus a la classificació.


Esplai Turons: 2015\nEl divendres 18 de desembre van tenir lloc les obres de nadal que ja són una tradició turoniana!\nTots els grups de l'esplai van preparar dies abans una actuació i el divendres les van representar. Totes tenien una cosa en comú i aquesta era que en algun moment de la representació hi apareixia una pinya! Aquest any fins i tot vam tenir la sort de poder gaudir d'una obra de teatre dels ex-munis i de les famílies de l'esplai! Finalment, vam acabar la nit amb un bon pica-pica i el sorteig de la panera que van preparar els Canigos!\nMoltes gràcies turonians i turonianes per venir a fer pinya al local!\nPasseu unes bones festes i ens veiem el dissabte 9 de gener per iniciar el nou trimestre amb més energia que mai que haurem carregat amb els àpats de nadal!\nPetons i abraçades turonianes;\nPublicat per Esplai Turons a 9:24 Cap comentari:\nINICI CURS 2015-16!\nTuronians i turonianes! Agafeu-vos fort perquè el nou curs de l'esplai comença aquest dissabte 3 d'octubre!!! Ens retrobarem a les 10h al local de l'esplai.\nDesprés d'unes llargues vacances ja tornem a estar tots a la rutina quotidiana, però encara ens faltava alguna cosa que no arriba fins l'octubre.... L'ESPLAI! Però ara sí que ha arribat el moment i els monitors i monitores ja ho tenim tot a punt pel nou curs! Un curs que ben segur no deixarà a ningú indiferent perquè ens esperen moltes sorpreses, entre elles l'esperadíssima celebració del 35è aniversari de l'esplai Turons!!!! Teniu idees sobre com us agradaria celebrar-ho? Totes elles seran benvingudes perquè volem que sigui una GRAN festa!\nTambé us volem recordar que el dissabte 10 no hi haurà esplai però el següent cap de setmana del 17 i 18 d'octubre tenim l'esperada excursió de PASSOS on coneixerem els nous grups de l'esplai!\nEsperem que tots i totes estigueu preparades per aquest nou curs que ens espera! Ens veiem dissabte!\nUna abraçada turoniana,\nPublicat per Esplai Turons a 4:38 Cap comentari:\nJOCS FLORALS I SANT JORDI TURONIÀ!\nEsperem que ja tingueu un altre cop les piles ben carregades després de l'excursió tan fantàstica i màgica com sempre de Jocs Florals!!!\nPer a les persones que no ho sapigueu, aquest any els infants i joves de l'esplai van retornar al passat i van viure la història de Sant Jordi. Van ser entrenats per ajudar a Sant Jordi a matar el drac. Però el matí de diumenge, amb l'arribada de les famílies, la història que tothom coneix es va capgirar! Es veu que la princesa de Montblanc va contractar al drac per a que espantés al seu pare, el rei Jaume I, perquè juntament amb el joglar de la Cort van descobrir que era un rei corrupte i dolent...\nSi voleu saber com va acabar la història demà dia de Sant Jordi ens trobareu com cada any venen roses!\nEns trobareu a dos paradetes:\n- Rambla Catalunya 17 (cantonada amb Gran Via) -- estarem els munis\n- Gran Via 525 (cantonada amb Compte Urgell) -- estarà el grup Pica d'Estats\nEsdeveniment del Facebook: https://www.facebook.com/events/963260020385109/\nUs deixem algunes fotografies de l'excursió:\nLa reialesa, la Cort, Sant Jordi, el drac i els vilatans i vilatanes de Montblanc\nFent danses medievals!\nJoc de por ....\nMatí de diumenge jugant amb infants, munis i famílies\nPublicat per Esplai Turons a 4:28 Cap comentari:\nDemà és el gran dia! La inauguració del local de l'esplai: el niu de la Guatlla!\nDesprès d'uns quants mesos de feina per part de monitors i monitores, infants i joves, famílies i ex-monitors/es per fi podem fer una inauguració com cal!\nUs deixem la informació de l'acte, que començarà a les 17:00h.\n17:00 Activitat conjunta\n19:00 Acte protocol•lari.\n20:00 Inici del sopar\n21:30 Karaoke turonià\n22:00 Batucada amb DesCentrats!\n22:30 Inici nit jove amb PD'S espectaculars!!!!!\ni durant tota la nit.... cervesa a preus populars!\nPD: Recordeu que el cap de setmana següent marxem d'excursió de Jocs Florals!\nPublicat per Esplai Turons a 13:13 Cap comentari:\n"ESPAI TURONS": Premi a la millor comparsa!\nEl dissabte dia 14 de Febrer els turonians i turonianes vam celebrar el Carnaval, i de quina manera!!!\nAquest any vam participar a el matí de carnaval al Parc de l'Espanya Industrial, on vam poder disfrutar de la xocolatada i ens vam endur una sorpresa... el Premi a la millor Comparsa!!\nL'esplai turons vam ser durant tot el matí l'"Espai Turons". Hi havia extraterrestres, astronautes, Darth Vaders i Mestres Ioda, forats negres i fins i tot un coet!!\nDesprés de gaudir del Carnaval, i gaudir del local on ja hi estem del tot instal·lats, el blog torna a la seva normalitat amb més publicacions i notícies que mai!\nEns veiem dissabte com sempre! Petonets! :)\nPublicat per Esplai Turons a 10:28 Cap comentari:


El SOC destina 70 MEUR en més de 2.000 cursos de formació professional per a treballadors aturats La República\nACN Barcelona.-El Servei Públic d’Ocupació de Catalunya (SOC) destinarà 70 milions d’euros en més de 2.000 cursos de formació professional durant els pròxims dotze mesos per impulsar la reinserció laboral […]\nACN Barcelona.-El Servei Públic d’Ocupació de Catalunya (SOC) destinarà 70 milions d’euros en més de 2.000 cursos de formació professional durant els pròxims dotze mesos per impulsar la reinserció laboral de treballadors aturats. La inversió, un 82% superior a l’exercici anterior, beneficiarà prop de 30.000 persones, de les quals un 25% seran menors de 30 anys. Les subvencions aniran dirigides als sectors que millor han resistit l’impacte de la covid-19 i està previst que es publiquin “durant les pròximes setmanes”, segons ha informat aquest dimecres el Departament d’Empresa i Treball en un comunicat. En paral·lel, el SOC treballa en una nova oferta de formació amb una dotació de 2,5 MEUR i que podria beneficiar a més de mil alumnes fins al 2023.\nAmb aquestes ajudes, el SOC també vol oferir certificats de professionalitat de nivell 2, equivalents a continguts que s’inclouen en els cicles formatius de grau mitjà. De la mateixa manera, els certificats de professionalitat de nivell 3 seran equivalents a continguts de cicles formatius de grau superior. Així, les persones que obtinguin els certificats també obtindrà la qualificació per a l’exercici professional.Almenys un 70% de les persones beneficiàries dels cursos han de ser aturades o afectades per un ERTO. El SOC també considera prioritàries aquelles persones amb especials dificultats d’inserció al mercat de treball, persones més grans de 45 anys o aturats de llarga durada. També tindran preferència les persones que no cobren prestació per desocupació o que no hi tenen dret, persones amb baixa qualificació professional, menors de 30 anys i sol·licitants de protecció internacional i d’altres col·lectius vulnerables.Alhora, poden presentar-se a la convocatòria les entitats acreditades en el Registre de centres i entitats de formació del SOC i que tinguin establiment operatiu a Catalunya. En aquest cas, el termini de presentació de sol·licituds està previst que s’obri l’1 de setembre i es tanqui el 14 de setembre.


Compromís X La Seu planteja la creació d'una regidoria de la Dona — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / Compromís X La Seu planteja la creació d'una regidoria de la Dona\nÒscar Ordeig i Carlota Valls (Foto: CxLS)\nCompromís X La Seu inclourà en el seu programa electoral la creació d'una nova regidoria de la Dona a l'Ajuntament de la Seu "per treballar per la plena igualtat d'oportunitats de les dones en tots els àmbits". Els objectius de la nova àrea municipal serien "vetllar pel compliment dels drets de les dones, treballar per prevenir qualsevol discriminació i violència sobre elles i garantir que qualsevol dona que pateixi una situació de violència rebi l'atenció adequada".\nEl grup municipal subratlla que "tota dona - tingui l'edat que tingui - té dret a la igualtat d'oportunitats en tots els àmbits de la societat, ja sigui l'acadèmic, el professional, el laboral, el social, el cultural, l'esportiu o l'econòmic", a més de "dret en l'accés, el desenvolupament, la presència i la visibilitat". Alhora, el partit urgellenc remarca que "les dones han de poder decidir lliurement sobre la seva sexualitat i maternitat, i exigir que el seu cos i la seva personalitat siguin respectats lluny d'estereotips". En aquest sentit, Compromís X La Seu indica que "qualsevol incompliment d'aquests drets les situa en una discriminació per raó de gènere".\nCompromís considera que l’administració ha d'estar amatent per tal que aquests drets fonamentals es respectin, a més de prevenir i actuar en el cas que siguin vulnerats.\nPrevenir situacions de discriminació\nPel que fa a la prevenció de situacions de discriminació i violència, el grup municipal especifica que es requereixen mesures concretes i actuacions en tots els àmbits on les situacions de discriminació es puguin donar. "Centres educatius, empreses, associacions, clubs esportius, institucions i administracion han de treballar conjuntament per aconseguir un model de relació d’igualtat entre homes i dones, així com disposar d’un pla d’actuació concret que permeti actuar amb eficiència quan es dona una situació d’abús, de discriminació o de violència", argumenta el partit.\nCarlota Valls, número 2 de la llista de Compromís a les eleccions municipals, manifesta que la regidoria hauria de ser "un punt de referència on els agents socials trobessin pautes a seguir i un espai comú en el qual qualsevol dona en situació vulnerable o violentada trobés l’atenció que es mereix per poder superar la situació viscuda i recuperar les regnes de la seva vida”.


Ja es pot escoltar Spotify des del mòbil gratis! | El Tecnològic\nJa es pot escoltar Spotify des del mòbil gratis!\nLa versió de l’app de Spotify per Android i iOS fins ara tenia un greu problema , i és que si no pagàvem una quota no podíem fer res amb ella . Això és perquè , a diferència de la versió d’escriptori , no existia una versió gratuïta per a dispositius mòbils , una política que en diverses ocasions s’ha demostrat com l’equivocada . Ara la competència ha obligat a Spotify a moure fitxa , i per fi podrem escoltar música de manera gratuïta amb la seva app en Android.\nNo obstant això , aquesta experiència variarà molt depenent si estem usant una tablet o un smartphone. En el cas de la primera, serà molt similar al que ja gaudim a l’escriptori, és a dir, que podrem seleccionar i escoltar qualsevol cançó del seu gran repertori. L’única gran desavantatge està en la publicitat que haurem de escoltar i veure de tant en tant per poder continuar usant el servei, però és un petit pagament que molts usuaris estan disposats a fer. Si ens molesta massa, sempre podem pagar la quota mensual.\nNo obstant això, en els smartphones la cosa canvia, i és que Spotify ha decidit que aquest tipus de dispositius només puguin accedir a una ràdio de manera gratuïta. Aquesta ” ràdio” en realitat és una selecció de cançons basades en els nostres gustos o els nostres artistes preferits. Per tant, no podem realitzar funcions bàsiques com canviar de cançó o triar la següent de la llista de reproducció. És un servei similar al d’altres aplicacions de streaming de música , però Spotify es justifica dient que el seu és millor ja que només farà servir cançons de l’artista que triem , i no de qualsevol altre mínimament relacionat com sol passar . Per descomptat, també tindrà publicitat.\nEtiquetes: spotifySpotify per a mòbils gratisSpotify premium gratis\nGoogle està començant a enviar Nexus 5 amb els altaveus corregits


Ens agrada conèixer els nostres clients, i que al final es converteixin en amics, saber quines patologies tenen, quines són les seves inquietuds en termes de salut i ajudar-los a posar-hi solució. Som especialistes a trobar pautes saludables a mida, ajustades a cada cas,. Explica’ns la teva situació, què et preocupa i t’ajudarem!\nSer pare i mare és una de les experiències més boniques de la vida. Per això entenem que la salut del teu nadó sigui un dels aspectes més importants a tenir sota control en el teu dia a dia. A la farmàcia us aconsellarem sobre quins són els millors productes per aconseguir un creixement sa i òptim dels vostres fills, així com recomanar-vos qualsevol mena de productes que pugueu necessitar: xumets, tetites, cereals, bolquers, mossegadors o productes d’higiène.\nTenim una línia pròpia de plantes i herbes medicinals que ajuden a millorar la teva qualitat de vida de forma natural. Si et ve de gust reforçar el teu organisme, vine i t’informarem sobre aquelles plantes i herbes que et poden ajudar a mantenir un estat de salut òptim. Prepararem la mescla que s’adapti més al teu estil de vida i a les teves necessitats.\nPRODUCTES PER A GAUDIR EN PARELLA\nTenim una gran varietat de productes per a la parella. Des de preservatius de tot tipus, gels lubricants per a tots dos, joguets estimulants. Vine i te’ls ensenyarem amb tota naturalitat, confiança i discreció. Gaudeix amb normalitat el món de la parella!\nCOL·LOCACIÓ D’ARRACADES A NADONS I ADULTS\nRealitzem la perforació i la col·locació d’arracades a nadons i adults de forma indolora, segura, seguint els protocols sanitàris marcats, amb un sistema homogolat i de manera totalment higiènica.\nANÀLISI DE LA TENSIÓ ARTERIAL I SALUT CARDIOVASCULAR\nVine i et mesurarem la teva tensió arterial. Si vols també et farem un seguiment diari. Aquest servei està especialment indicat per a persones hipertenses.\nTenim els productes més adients per satisfer les teves necessitats en bellesa i dermoestètica. Productes aptes per a cada tipus de pell, sabons, xampús, cremes hidratants, cremes reparadores, exfoliants i molt més. Treballem amb marques naturals i orgàniques.\nConeixes l’homeopatia? Vine i t’explicarem en què consisteix la medicina homeopàtica. A la nostra farmàcia trobaràs una àmplia gamma de productes homeopàtics que t’ajudaran a superar les teves dolències.\nAquest servei està especialment indicat per a tots aquells esportistes que tenen cura de la seva nutrició per assolir el màxim rendiment en l’exercici físic. Treballem amb productes de nutrició esportiva de primera qualitat. Vine i trobaràs tot el que s’ajusta a les teves necessitats.\nA la nostra farmàcia preparem farmacioles a mida segons les teves necessitats. També preparem acuradament farmacioles especials per a tots aquells que volen viatjar a països exòtics i els cal una farmaciola per afrontar qualsevol contingència. I també en preparem a mida per empreses i organitzacions.\nTruca’ns o escriu-nos un WhatsApp al número 660 03 41 18 i et prepararem la comanda que necessitis.\nSota recepta mèdica podem subministrar tota mena de medicació.\nPreparem de forma personalitzada la dosificació i periodització del teu medicament. Ho preparem en blisters que et faran molt còmode i fàcil el seguiment del tractament que necessitis.\nL’aromateràpia és una forma de medicina alternativa que fa servir material volàtil de plantes coneguts com a olis essencials, i altres compostos aromàtics amb el propòsit de millorar la ment de les persones, el seu estat d’ànim, les seves funcions cognitives o la salut.\nOferim un servei de nutrició i dietètica per aconseguir millorar i instaurar uns hàbits alimentaris saludables que disminueixin el risc cardiovascular i ajudin a un control del pes. Aquest servei l’oferim a mida segons la constitució i l’historial mèdic de cada persona.\nAssessorem les persones que vulguin deixar de fumar amb consells i productes adequats per a cada cas. Vine i t’orientarem sobre quin és el millor tractament per deixar l’hàbit de fumar i calmar i pal·liar les conseqüències negatives que aquest costum ha deixat a la teva salut.\nSi tens problemes musculars o a les articulacions vine a veure’ns i t’explicarem que existeixen molts productes que poden ajudar-te a alleugerir els teus dolors. Disposem de plantilles, canelleres, protectors, bastons i molts altres productes.\nServeis - Farmàcia Olga Folch


I jo que em pensava que era aquesta, la Roja…!\nindrets comuns (un poema)\nDe vegades quan escrivim no fem més que utilitzar formes que prèviament ja hem vist escrites de la mà d’altres autors. I, sobretot, quan rellegim el que hem escrit comencem a trobar indrets comuns, imatges repetides que, temps enrera, ja eren presents en les pàgines que altres abans que nosaltres van escriure.\nD’aquí el poema que podeu llegir si teniu la bona voluntat i la paciència de seguir amb aquest apunt.\nAquest poema és inclòs a La mirada de la gàrgola, que en pocs dies arribarà a les llibreries, i de la que en els propers dies us n’aniré deixant petits tasts.\nÉs probable que tot el que escrivim\nno sigui més que el fruit quasi madur\nde lectures més o menys digerides\nd’escrits i de poemes de poetes\nals quals trobem racó Parnàs amunt.\nPodem pensar també que molts dels mots\ncom ara melangia, o solitud,\nsilenci, o còdol, créixens, o miratges,\nmirall o maltempsades potser hauran\nestat apresos mentre transcorríem\nal llarg d’adolescències de sal,\nreiterades. I és força probable\nque en l’esforç d’imitar l’inimitable\nel temps s’hagi aturat en una pàgina.\n(Dins La mirada de la gàrgola)\nRànquing de riquesa\nDarrerament alguns blocs s’han fet ressò d’una pàgina on un pot comprovar quin lloc ocupa en el rànquing de riquesa/pobresa del món. Es tracta de Global rich list, un senzill web on introduint el sou anual, un pot veure com són de relatius els seus patiments hipotecaris o d’altra mena per arribar a final de mes.\nSense anar més lluny, una persona que guanyi 20000€ l’any, una quantitat que la situa a la vora del mileurisme, tant d’actualitat, forma part de la “selecta” colla del 10% de persones més riques del món. Un sou de professional qualificat, per exemple un metge amb vint anys d’experiència que treballi per a l’administració pública o per a la xarxa concertada, es situa pels volts dels 60000 €, o sigui dins del 0,8% de les persones més riques del món. Es calcula que prop de 3000 milions de persones han de viure (sobreviure) amb menys d’1,5 euros diaris.\nDe tant en tant, sobre tot quan estem a punt de fer ostentació de l’opulència del primer món en forma de vacances d’estiu, val la pena pensar-hi. Actuar d’una manera o altra ja és qüestió de cadascú, però pensar-hi hauria de ser una obligació ètica.\nCentenari bloquívol: una bona excusa per confessar-se\nAquest és l’apunt, entrada o post número 100 (cent) en aquest bloc. Probablement no m’hauria de produir una emoció exagerada ja que en la meva vida blocaire prèvia ja havia passat de 300 (tres-cents) a memòria restringida, i n’havia escrit un centenar llarg a efectes secundaris. Però aquesta centena té alguna cosa d’especial. En primer lloc perquè quan vaig començar fa uns deu mesos aquesta nova aventura bloquívola, no tenia un convenciment gaire sòlid de la seva continuïtat. Per altra banda, aquest fet ha coincidit amb una època d’una certa intensitat en la meva (disculpeu el que ara diré) producció literària.\nEn efecte, el mes de març del 2007 vaig publicar el meu primer llibre,\nEls murs de l’odi, al que després va seguir Al costat dels xiprers que\nmai no ens faran ombra, per acabar amb la publicació d’aquí a uns dies\nd’un tercer poemari, La mirada de la gàrgola, que per bé que no serà\nl’últim, representa en certa manera el tancament d’una intensa\ntemporada productiva, i dóna pasa una etapa que espero que sigui una\nmica més reflexiva en això de l’escriure. Però això mai no es pot dir.\nL’únic que puc dir del cert és que amb més o menys periodicitat, amb major o menor assiduïtat, amb les mateixes o més grans dificultats, ens mantindrem fidels al món dels blocs. Per bé o per mal, ja no sóc dels que pensen que aquest tipus de moviment, corrent o moda tingui gaire capacitat per canviar el món. En el millor dels casos, permet identificar gent igual que un mateix, o amb les mateixes dèries o neguits. Fins i tot recuperar amistats que s’havien volatilitzat per aquelles coses de la vida o del destí. I aquesta és precisament la gràcia. O almenys una de les gràcies.\nAvui només un poema de Vinyoli\nJo vaig cap al crepuscle,\nJoan Vinyoli: dins Ara que és tard (1975)\nfotografia de jacob lopes (1000imagens.com)\nAmb motiu de la concessió del Premi d’Honor de\nles Lletres Catalanes a Montserrat Abelló (més val tard que no pas mai!) s’han\naixecat algunes veus per fer referència al que podríem anomenar la\ninvisibilitat de les poetesses.\nPersonalment penso que aquesta invisibilitat és\ndeguda a diversos motius, el més important dels quals és que aquesta qualitat d’invisible afecta i és aplicable en\ngeneral a la poesia, independentment que sigui escrita per homes o per dones. Tret\nde situacions que no em reca considerar com excepcionals, com ara la Setmana de\nPoesia de Barcelona, en què el gènere arribà a ocupar suplements quasi sencers\nde diaris i fins i tot espais culturals dels telenotícies, la poesia (i per\nextensió els poetes i poetesses), és\ngairebé inexistent a les referències culturals dels nostres mass media. I això no deixa de ser curiós\nen un país que té fama que quan piques a terra, surten poetes de sota les\npedres. És clar que una altra de les fames\nque tenim és que hi ha més poetes que compradors de llibres de poesia. I això\npodria ajudar a comprendre, si més no parcialment la situació.\nParlant de poetesses, n’hi ha hagut al segle\nXX i n’hi ha al XXI de molt bones. Jo per no ferir susceptibilitats motivades\nper involuntaris oblits no n’esmentaré cap de les actuals, encara que val la\npena mirar els premis literaris que es concedeixen i veure com poc a poc hi va augmentant\nla llista de guanyadores. Però sí que vull fer un recordatori, nominal a quatre\ndones que, al llarg del segle XX van fer poesia i molt bona: em refereixo a Clementina\nArderiu, Rosa Leveroni, Mercè Rodoreda i, evidentment, Maria Mercè\nL’obra de Mercè Rodoreda i MM Marçal, ha\ntingut una mica més de ressò mediàtic (si és que se’n pot dir així). No obstant\naixò, el coneixement del vessant poètic de Rodoreda és molt recent (quins\nsonets, déu meu, quins sonets!) i el reconeixement real de la qualitat del\ntreball de Maria Mercè Marçal no ha arrencat amb força, al meu modest entendre,\nfins fa també relativament poc temps.\nClementina Arderiu i Rosa Leveroni són dues\npoetesses a reivindicar. Confesso que tinc debilitat per Leveroni, potser per\nla forma i la mètrica de la seva poesia, pel subtil erotisme que traspuen molts\ndels seus versos. D’ella és el poema que podreu gaudir si continueu llegint l’apunt\nAquest so greu de corda\nUna de cultureta, que de tant en tant va bé: Sabeu d’on ve la paraula “sardònic”?\nPotser em direu ignorant. O pitjor, passat de voltes pel fet de conèixer el nom d’alguns reis de l’antiga Mesopotàmia. Doncs bé, jo em pensava que l’expressió “un riure sardònic” amb la que fem referència de vegades al riure sarcàstic, amb gestualitat facial en forma de ganyota molt pronunciada, procedia de Sardó, rei dels assiris, pels volts del segle VII o VIII a.c. Per un d’aquests motius difícils d’explicar, al meu cervell la imatge que de petit tenia de sumeris, acadis, babilonis i assiris era d’una certa crueltat, de manera que la imatge del rei rient amb ganyota no se’m feia estranya. Potser era cosa de les classes d’història sagrada, que ens mostraven uns mesopotàmics despietats i infidels.\nDoncs bé, avui rebo un correu d’A word a day, una pàgina en anglès que explica l’origen de les paraules (aquí en tenim l’equivalent a Cada dia un mot) i m’assabento que sardònic ve de Sardinia (Sardenya) i que es creia que tenia l’origen en una planta que creixia en aquesta illa i que quan es consumia originava uns espasmes facials, de manera semblant a un riure histèric.\nI és que per poc que ens hi posem, cada dia desmentim una història i n’aprenem una altra. Com amb el castell de Montjuïc.\nLa Vanguardia, Pilar Rahola i l’antiamericanisme\nMés d’una vegada he\ncomentat que la línia editorial i de comentaristes de la Vanguardia em fa una\ncerta por. De fet hi ha moments que és\ntenebrosa. Ja sé que no hi ha diari, avui en dia, que es lliuri del sectarisme\npolític i que, evidentment, l’opinió és això, opinió, i benvinguda en sigui la\nEl que passa és que\na mi m’agradaria llegir les notícies tal i com són, no barrejades amb\ncomentaris. I això, pel que veig, és cada vegada més difícil. De fet, vaig deixar d’escoltar el programa de l’Antoni Bassas al matí per aquest motiu i ara només escolto les notícies i música a la ràdio del cotxe. L’enfocament del\ncongrés d’ERC, la tergiversació del sentit de les paraules del Conseller\nCastells, el maltracte sistemàtic al govern de la ciutat de Barcelona, en fi la\ndemonització de tot allò que faci una mica d’olor a sofre esquerranós, formen\npart del manual d’estil d’aquest diari que en els darrers anys ha anat perdent\nallò que en diuen centralitat, per ubicar-se cada vegada més en l’àmbit ideològic\nmereixen alguns comentaristes. L’anti-arabisme visceral de la Pilar Rahola (molt més\ndivertida la del Polònia,sens\ndubte!) arriba a fer-li fer comentaris fins i tot insultants per als qui creiem\nen la pau i en la justícia global. Eleva els seus prejudicis a la categoria d’axioma\ni dóna per fet que la seva més que probable manca de sensibilitat cap a la població\npalestina és la mateixa que poden tenir els propalestins, o pitjor encara,\ntothom que no sigui proisraelià, vers els israelians. I avui, reblant el clau\ndesacredita els qui s’oposen o es queixen de la política del govern Bush o,\nconcretament de la situació de Guantànamo, dient que a aquests no els preocupa\nDarfur. Quina part del seu deterior ens hem perdut, senyora Rahola? D’on ha tret aquesta solemne barbaritat? Fins i tot, encara que a algú dels que criden contra\nBush, cosa que dubto, no li digués res Darfur, això fa més acceptable o\nMassa sovint l’estil\ndels comentaristes, digueu-ne Rahola, digueu-ne també Trallero (a qui sembla\nque li hagin d’administrar antial·lèrgics cada vegada que se li acosta alguna\ncosa que faci olor de catalanista) entre alguns altres, no és discursiu ni\nargumentatiu. Ens llencen quatre axiomes “anti”, desacrediten qui no pensa com\nells, i a cobrar la columna.\nI a mi, tot plegat,\nem cansa. Com diu que li cansen les manifestacions antiamericanes, a la Sra. Rahola.\nPetita crònica de la presentació de dos llibres\nDivendres passat a la llibreria Pla de la\nCalma, que ja comença a ser una mica nostra, vam presentar dos llibres. La Núria Sagués va fer\nuna presentació intimista i profunda del poemari “Escoltant la sal”, de l’Aleix\nde Ferrater, i jo vaig posar els meus escassos coneixements de novel·la d’intriga\n(o d’enigma, com li agrada dir a ell) al servei de la presentació de “Des de la\nmort amb amor” de’n Vicenç Ambrós.\nAmb Escoltant la sal, l’Aleix va guanyar el\nIV premi de poesia Joescric, l’any 2007. Com va explicar la Núria, la sal que\nescoltem en els poemes de l’Aleix és tot allò que ens fa sentir vius, que ens\npeta a les dents, que dóna gust i olor a la vida. Els poemes de l’Aleix\nsón clars i vitals, senzills i carregats d’imatges, dotades d’un subtil\nerotisme, que ens transporten a un món on una infinitud de colors es posen al\nservei del poeta per facilitar que ens transmeti les seves emocions percebudes a\ntravés de la totalitat dels sentits.\nDes de la mort amb amor és allò\nque el meu avi en deia una novel·la de lladres i serenos, on una detectiu més o\nmenys aficionada i d’origen incert posa la seva intel·ligència i perspicàcia (i\nde pas les dels lectors que han d’anar descobrint els indicis que l’autor hàbilment\nva deixant a llarg de les pàgines del llibre) a descobrir l’origen d’uns crims\nque se’ns van desvetllant en un marc d’una aristocràtica família catalana, una\nmica decadent i vinguda a menys. L’obra, que va guanyar també el 2007 el XVè\npremi de narrativa Vila de l’Ametlla de Mar, beu més o menys d’unes fonts\nagatacristianes, com li agrada expressar-se al Vicenç que dedica el llibre,\nentre d’altres a la famosa i malastruga senyora Fletcher, força present en el\nnostre imaginari televisiu.\nL’acte va ser\nentranyable, la sala es va omplir, i els autors van signar finalment uns quants\nllibres que segur que faran les delícies dels lectors.\nUna foto del mar amb pluja i un fragment d’Espriu\nTot plegat es veu millor si cliqueu la fotografia de Manuela Vaz, com tantes altres, manllevada de 1000imagens.\nEuropa: una enorme roda de molí\nEuropa havia de ser\nla plataforma que ens permetria ser més lliures. A través d’Europa, d’una banda\nels catalans hauríem d’aconseguir allò que és difícil a través d’Espanya; i per\naltra banda, la sensibilitat social europea, a anys llum de l’americana, també\nhavia de dur-nos a una societat del benestar que ens permetria oblidar, deien\nalguns, la utopia socialista.\nUn té la modesta\nopinió que l’entrada a la\nUnió Europea de determinats països està constituint un llast per\nals que eren socialment més avançats. O una excusa, per als seus governants per\na posar fre al progrés social, potser. Polònia, mal que ens pesi, perquè ens\nhaurien de caure simpàtics, ha esdevingut un país filointegrista, amb\nlegislacions dignes de les pitjors (si és que n’hi va haver que no ho fossin) èpoques\ndel franquisme, amb persecució ideològica, homofòbia i afavoriment de la delació\ncom probablement no havia arribat a fer el règim comunista. Això sí, disfressat\nde democràcia. S’exigeix a Turquia unes condicions per entrar que no tinc clar\nque compleixin alguns dels països de l’antic Est, ara abocats a l’economia\nneoliberal de mercat.\nEuropa només té\nsentit si permet el progrés i la llibertat dels seus ciutadans. Per a\nconstitucions retrògrades, per a opressió dels treballadors i de les\nnacionalitats, per a una determinada manera de veure el liberalisme, ja estem bé\ncom estem. Vull dir que ja estem prou malament com estem i no val la pena\ncomplicar-nos més la vida.\nJo sóc dels que en\nun moment determinat vaig creure en Europa, que després vaig passar a l’escepticisme\ni, lamentablement, ara percebo que al meu interior hi va creixent una\ndesconfiança absoluta a aquesta Europa que ens volen fer empassar com una\nenorme roda de molí.\nSiguem justos: els d’Air-Berlin no són nazis\nHe llegit una versió traduïda de l’editorial d’Air Berlin. Crec que hem de ser justos, com em demanava una persona que va comentar un post meu al respecte. No es pot acusar de nazisme el senyor Hunold ni molt menys la companyia. El nazisme implica un coneixement de causa, una actitud intel·lectual (bàrbara i repugnant, però intel·lectual en tant que qui ho és ho és, entenc que reflexivament: un pot ser allò que aquí en diem fatxa, sense pensar, però nazi, no; per ser nazi s’ha de tenir un grau de crueltat mental que em nego a creure que sigui espontània: hi ha pocs psicòpates realment curts de gambals, no sé si m’explico).\nDoncs, el que deia. L’editorial no és el d’un nazi. És, senzillament el d’un ignorant voluntàriament desinformat.\nPer tant retiro allò que deia del boicot. En tot cas, hauríem de fer una subscripció per comprar-los llibres i que aprenguin una mica de lletra. I d’història. I d’humiltat. I…\nTornem a l’època daurada de l’esclavisme? Europa, Europa…\nL’Unió Europea, la que ens ha de fer, diuen, més lliures ha legislat una jornada màxima laboral de 60 (en alguns casos 65) hores.\nLa jornada màxima fins ara eren 48 hores, però a l’Estat Espanyol els convenis, amb el marc de l’estatut dels Treballadors parlen d’un màxim de 40 hores. Les altres 20 s’haurien de pactar entre les dues parts.\nQuants casos en què la gent hagi de fer 60 hores seran veritablement per mutu acord entre l’empresa i els treballadors?\nFa anys que maldem per la setmana laboral de 35 i un te la impressió que ens prenen el pèl. Si aquesta és l’Europa que volem, anem baldats!


El llarg macrojudici a la BPA d’Andorra\nSala habilitada per al judici en una de les primeres sessions Foto:Fernando Galindo/Diari d’Andorra\nEl Tribunal de Corts (segona instància, o primera en cas de delictes qualificats com a greus) ha rebutjat els recursos previs de les defenses de diversos acusats en el cas de la Banca Privada (BPA).\nLa magnitud de la vista i l’expectativa de la durada imprevisible es pot comprendre amb l’exposició d’algunes dades segons publica el Diari d’Andorra.\nEls acusats són 25, amb la petició fiscal de màxima pena per a Joan Pau Miquel (8 anys i 100 mil·lions d’euros de multa, a més de les quantitats reclamades per les acusacions de particulars, que només en el cas del Govern són 28 mil·lions més). Els representants de les defenses, 14 advocats.\nEls documents de la instrucció sumen milers i milers de folis, situats en els corresponents fitxers en prestatges al darrere del tribunal, ocupant un espai que potser superen el d’algunes biblioteques públiques de pobles petits. I, púbic a banda, entre els jutges, funcionares, advocats, fiscalia i representats de les acusacions sumen desenes de persones, a les quals caldrà afegir, en el decurs del procediment, testimonis (alguns, reclamats a l’estranger), pèrits...


Araujo: «Disfruto defensant»\n«SOM EL BARÇA, ASPIREM A TOT»\n28 de de setembre del 2021. 14:10\nHi ha defenses que els encanta defensar. N’hi ha, en canvi, que no tenen aquesta vocació, amagats i còmodes com estan en aquest nou rol que els ofereix el futbol modern en què la figura ha adquirit una altra missió. Missió on sembli que resulti més valuós treure la pilota netament, amb elegància i precisió des del darrere, que robar la pilota amb energia. A Ronald Araujo, que va ser, com ell mateix va confessar, «davanter» en els seus inicis quan jugava a l’Huracán de Rivera uruguaià, l’encanta defensar. Se sent feliç en cada pilota que roba, capaç de celebrar-ho com si fos un gol.\n«És veritat que vaig començar de davanter. I quan vaig arribar a Montevideo fins i tot vaig arribar a jugar de mitjapunta», ha reconegut el defensa uruguaià, convertit en molt poc temps en un dels preferits de l’afició del Camp Nou, que ha connectat amb la seva empenta i impuls. I ho ha fet de tal manera que celebra fins i tot quan surt a escalfar-se, com va passar en el matx contra el Llevant.\n«Després, quan vaig pujar a Primera amb el Rentistas estàvem jugant un partit de pretemporada. Es va lesionar un defensa i Sergio Cabrera, em va posar al darrere», ha revelat Araujo.\nELS JOVES CONQUISTEN EL CAMP NOU\nLa colla d’Ansu; la llavor de Koeman\nSense esmentar la Champions\nI allà, instal·lat a l’eix de la defensa, ja no s’ha mogut, modelant a poc a poc el seu nou paper com a central. Alt, corpulent, que fa de cada pilota dividida una batalla. «Cabrera em va dir que podia ser un davanter més, però, en canvi, podria ser un gran defensa. Estic molt content d’aquest canvi. Disfruto defensant. Disfruto sent un defensa», ha assegurat el jove, de 22 anys, que ha anat assentant-se a l’eix de la defensa, malgrat que Koeman ha anat fent rotacions en aquest àrea.\n«La celebració amb l’Ansu va sortir en el moment. No teníem res preparat»\nAraujo, defensa del Barça\nHan jugat cinc dels sis centrals (tots, excepte Umtiti) en aquesta política de rotacions que ha utilitzat Koeman, que necessita una victòria a Lisboa per no comprometre el seu futur en la Champions després de la derrota amb el Bayern de Munic.\n«Som el Barça, aspirem a tot, cal lluitar per guanyar la Lliga, la Copa i la Supercopa», ha dit Araujo, que es va oblidar d’esmentar la Champions. «No podem anar a veure què passa, hem de guanyar i competir pel màxim», ha afegit.\nEn aquest sentit, el defensa uruguaià ha precisat que la celebració del gol d’Ansu Fati va ser improvisada. Tot just marcar el gol el jove davanter es va acostar a Araujo i aquest el va aixecar i va provocar una de les primeres imatges icòniques de la temporada de la reconstrucció.\n«La celebració amb l’Ansu va sortir en el moment. No teníem res preparat. Estic molt content per la seva tornada. Ha tingut paciència i ha fet un treball molt dur. No és fàcil, perquè ha estat un any fora, però va fer un gol important i maco», ha comentat el central, que ha recordat que «cal anar amb paciència amb Ansu».\nChampions Ronald Koeman


Un nou foc a la zona de les Pedreres\nUna vegada més, doncs no és pas la primera, aquest dimarts 21 de juliol s'ha produït un foc important, que, començant al Barri de Font de la Pólvora, ha pujat fins al Pirulí, zona de les Pedreres, Torre Gironella, paratge de les Creus i Muntanya de la O, amenaçant amb la possibilitat que s'estengués per Sant Daniel, cap a Montjuïc i zona de les Gavarres, amb la qual cosa la gravetat podia haver sigut molt gran. Sortosament l'eficàcia dels bombers, els mitjans aeris i altres col·laboradors, a més de la benvinguda pluja de la nit, han aconse?guit vèncer la virulència del foc.\nSembla que no s'ha hagut de lamentar desgràcies personals, tret d'un parell de casos lleus; però síque va fer necessària, en prevenció, l'evacuació d'un bon nombre de veïns de la zona, als quals, a part de les molèsties i la intranquil·litat, per haver de deixar, momentàniament, les respectives llars, els causà un fort ensurt. Alhora que, també, s'han lamentat l'estat d'abandó d'alguna de les zones afectades, que incrementen el risc de fets com aquest.\nA part de resultar malmesos uns habitatges -sembla que de segona residència- i d'haver cremat unes 30 hectàrees de vegetació, el més lamentable del cas és la repetició periòdica d'aquests successos, ja que el foc no s'encén pas tot sol, i tot i que no es pot acusar ningú en concret. Tenint en compte el lloc on ha començat, de ben segur podria haver estat fruit de la presumpta irresponsabilitat o desídia de tirar una burilla de cigarreta, d'una espurna d'un foc mal apagat o, preferim no pensar-ho, d'una acció incívica feta ex profés.\nEs tracta d'un lloc emblemàtic de la nostra ciutat, per tant els gironins hem d'agrair la feina de tots els professionals i voluntaris que han treballat en l'extinció del foc; tot i demanant una major cura en la neteja i manteniment de tota la zona.\nL'endemà de l'incendi, la visió de la muntanya de les Pedreres és desoladora. La vessant que connecta amb les Gavarres, des del cemen?tiri fins a Torre Gironella, s'ha cremat. La investigació que s'està portant a terme hauria d'explicar quins han estat els factors que han contribuït a la ràpida propagació del foc a zones habitades i, sobretot, les mesures que cal adoptar a partir d'ara per tal que no es cremi l'altra vessant de la muntanya, les Gavarres i Sant Daniel, sinó no haurem après res. Els veïns es queixen que la muntanya està plena de deixalles. És cert, però els abocaments continuen. L'incendi també ha posat de manifest l'extrema precarietat dels habitatges afectats. A aquestes alçades no es pot negar que la neteja de la muntanya és necessària per prevenir més incendis a les Pedreres. L'Ajuntament de Girona ha de posar els mitjans que calguin, la majoria dels terrenys que s'han cremat són de titularitat municipal, per tant no pot obviar la seva responsa?bilitat. També ha d'exigir als propietaris que compleixin els seus deures legals de neteja i conservació, el que està en joc és la seguretat dels béns i les persones. Finalment, cal aprovar definitivament el Pla especial de les Pedreres i implementar urgentment les mesures de prevenció contra incendis que s'hi preveuen.\nEl que suposa\nEn una enquesta, precisament de la no-gens sospitosa CEO, es demostra que la bombolla secessionista a Catalunya es va desinflant, alguns pretenen tornar a inflar amb la llista única. Les causes són internes però no hem d'oblidar que els tractats de Nacions Unides (ONU) i de la Unió Europea (UE) consagren el principi d'integritat territorial. A més en els darrers dies se'ns ha fet força clar, pel cas grec, el que suposa sortir de l'euro.\nLa realitat és la millor aliada per curar les ressaques ideològiques. Però també en política, saber percebre i fer percebre de forma adequada la realitat enfront de la ficció no és fàcil. Sens dubte que encara queda molta feina a fer d'aquí al 27-S i després.\nMas no és una persona intel·ligent i amb intuïció certera per saber gestionar projecte. Mas és un individu vulgar i corrent, amb bona presència i quatre frases dogmàtiques, més sonores que transcendents. Està molt lluny de ser el líder polític que molta gent creu.\nQue la història el desmenteixi o el confirmi.\na Joan Boronat\nEl passat dia 26 de juny a la secció de Cartes, en va ser publicada una del sr. Joan Boronat Lecha, titulada «Estelada i la bandera confederada». En aquesta carta l'autor d'aquesta carrega amb tota l'artilleria contra la bandera de la nostra pà?tria. No ens estranya ja que ja hem tingut encreuaments de cartes contradictòries entre el senyor Boronat i la nostra associació i sabem de la seva ideologia separatista. Ara bé, això no ens impedeix el poder desvetllar algun error i / o falsedat històrica.\nPer exemple, identifica la bandera nacional amb el règim de Francisco Franco Bahamonde. Error supí perquè l'ensenya era vigent com a identificadora d'Espanya des de 1833, sent enarborada per la navegació mercant i posteriorment per la de guerra al regnat de Carles III i més tard per l'exèrcit espanyol.\nMalgrat això, recordarem al senyor Boronat que el general Franco va iniciar l'alçament amb la bandera republicana, amb el propòsit de deixar ben palès que no es tractava d'un moviment de restauració monàrquica, com va ser l'intent del 10 de agost del general Sanjurjo.\nEn el fet que l'estelada sigui «un simbol de lluita pacífica» permeti-se'ns posar-ho en dubte, ja que va ser dissenyada el 1903 per un cu?bà d'origen català anomenat Sal?vador Carbonell a imatge i sem?blança de la bandera indepen?dentista cubana, amb la qual cosa queda descartat el suposat pacifisme. I això deixant de banda la seva aliança -bé és veritat que de forma ?decorativa i secundària- amb les ensenyes respectives de les revolucions anarquista i comunista el 1936.\nFinalment, posar l'accent en la contumaç fal·làcia d'identificar tot el poble català amb l'indepen?dentisme. Molts, moltíssims, catalans ens sentim orgullosament ?espa?nyols. Com diu el Tardà de Polònia, «ho sento pro algú ho havia de dir».


Església parroquial | Mapes de Patrimoni Cultural\nEsglésia parroquial Sant Bartomeu del Grau\ncarrer Nou, 2 - 08519 Sant Bartomeu del Grau\nGermans Font, mestres de cases.\nTé problemes a l'estructura del campanar i en algun dels accessos. Les dependències parroquials, exceptuant-ne la part restaurada, s'està degradant a causa de l'abandó. A l'interior de l'església hi ha zones amb la pintura "bufada" i "picada"; podria ser per culpa de la humitat.\nsi - IPA, 2\ndv., 22/03/2002 - 01:00\nConjunt d'edificis format per l'església parroquial i dependències annexes. L'església és un edifici originalment de planta quadrangular i coberta a dues vessants (est-oest). Té tres naus, les dues laterals tenen la coberta en un nivell més baix que la nau central. Murs der pedra irregular lligada amb morter de cal. Posteriorment se li varen afegir altres dependències parroquials. Entrant a l'església, a l'esquerra (oest) hi ha una porta per accedir al cor; a la dreta, n'hi ha una altra per pujar al campanar, situat sobre la nau lateral est. La decoració interior és austera, sobresortint únicament alguns relleus, probablement de guix, a parets i sostre. Hi ha dos altars a cadascuna de les naus laterals, tots ells construïts després de la restauració del culte, passada la gerra d'Espanya (1936-1939). A la capella Fonda, situada a la capçalera de la nau lateral est, hi ha l'exposició d'orfebreria d'art religiós de les parròquies de Sant Bartomeu del Grau i de Sant Jaume d'Alboquers (fitxa 131); a banda dels objectes d'orfebreria, al terra hi ha diverses lloses de sepultures i, al fons de la capella, un altar. A la capçalera de la nau lateral oest hi ha la sagristia, on s'accedeix des del presbiteri. L'edifici es va construir entre 1780 i 1787; l'obra fou dirigida pels germans Font, mestres de cases de Manlleu. Sobre la porta hi ha la inscripció "1780". Rellotge de sol a la façana; al centre hi ha un baix relleu d'un sol, amb una carota; els senyals horaris van de les 6 del matí a les 6 de la tarda. Inscripció: "DECLINA 2 Gs / POLO [representació del sol] 42" (la "s" final de la prímera línia està incisa a la part superior de la línia, com un superíndex topogràfic; possiblement sigui l'abreviatura de "graus"); correspon a la situació, aproximada, de l'església: 2º est, 42º nord. La lletra "N" de la primera línia està escrita a l'inrevés. Es va restaurar la casa sacerdotal, al costat oest de l'església, l'any 1998; actualment s'hi fa la catequesi. La resta de dependències annexes estan tancades i el seu estat és dolent. A la planta baixa, fa uns anys hi havia hagut l'escola pública.\n*El primer document conegut que fa referència a Sant Bartomeu del Grau, de l'any 961; aquest es troba a l'Arxiu de la Corona d'Aragó, conselleria/pergamis. Sunifred, núm. 69. Abans: aemari Vic, sac B núm. 125. Publicat: Catalunya Carolingia, vol. Osona i Manresa. Doc. 893. aca@dglab.mcu.es L'església s'obre poca estona abans dels actes religiosos; les misses es celebren les vigílies a les 8 del vespre i els festius i diumenges a les 12 del migdia. Davant l'església es documenta la presència d'un padró, senyalitzat amb una creu, que ara ja no es conserva. A la consueta de 1599 s'explica que "tots els diumenges que són de la Santa Creu de maig a la festa de Santa Creu de setembre i els mateixos dies de la Santa Creu, acostuma a fer professó per lo rededor de dita yglésia, per lo lloc predit; i dit los evangelis y fer la benedictió del terme, segons orde del ordinari vigatà, en lo padró del fossar, que és detràs dita yglésia".\nPetany a l'arxiprestat del Lluçanès, Bisbat de Vic. L'església es va construir de nova planta entre els anys 1780 i 1787, substituint l'església vella (fitxa 80), situada en un altre indret de la població. L'edifici es va construir dalt d'un petit turonet, al costat del camí on es començava a formar un petit nucli inicial de població. El 1806 s'hi va col·locar el retaule major que va ser cremat, juntament amb altres retaules, l'any 1936. El 1864 el cens parroquial era de 803 feligresos. L'any 1870 es va construir la rectoria nova, a l'oest de l'església. Passada la guerra de 1936-1939 es va restaurar el culte l'any 1940. El 1967 es va construir l'escalinata davant l'església i, el 1986, es va clausurar el cementiri, situat al'entorn de l'església; les restes òssies es varen retirar; actualment hi ha un jardí. Finalment, el 1998, es va restaurar la casa rectoral i, durant la festa major de 2000, es va inaugurar l'exposició permanent d'orfebreria religiosa.\nBASTARDES, J. 1983. Les creus al vent. Ed. Millà. Col·lecció art lliure n.1. Barcelona. R.3589-1917.


El CN Sallent aconsegueix contra el Martorell la primera victòria de la temporada (12-10) | NacióManresa\nEl CN Sallent aconsegueix contra el Martorell la primera victòria de la temporada (12-10)\nRedacció | 19/03/2017 a les 16:58h\nArxivat a: Esports, waterpolo, CN Sallent\nEl CN Sallent ha estrenat la casella de victòries | Simón Noguera\nHa costat molt, però aquest cap de setmana el CN Sallent ha aconseguit, finalment, la seva primera victòria de la temporada a la lliga. Tot feia pensar que era qüestió de dies, vist el nivell que estava exhibint el jove equip sallentí en els partits d'aquesta segona volta de la lliga, però la victòria no acabava d'arribar i cada vegada quedava menys temps. Una mica tard, això si, perquè l'equip ja sap que haurà de jugar la lligueta de permanència, però a temps per encarar-la amb més confiança.\nAquesta vegada els sallentins van saber jugar l'últim quart, no els va vèncer l'ansietat com el dia de Poble Nou, i la bona defensa i el saber trobar la via del gol amb un X. Ramos estel·lar a l'últim quart, va permetre la victòria davant el CN Martorell per 12-10. Curiosament el CN Sallent no va fer el millor partit de la segona volta i va donar moltes facilitats al limitat joc visitant, basat únicament en el llançament exterior.\nPrimer quart amb falta de ritme dels sallentins que van concedir llançaments després de falta en bones posicions per al millor canoner martorellenc que posava un 0-2 inquietant de sortida. El partir va seguir amb una penetració d'Holgado trencant la línia que permetia reduir distàncies. El quart es tancava amb una pèrdua de pilota a mig camp que propiciava un nou gol visitant i amb un gol sallentí en jugada de superioritat d'Holgado, 2-3.\nEl segon quart va començar amb nou gol visitant que aprofitava molt bé les seves opcions en un altre llançament exterior. La resposta sallentina va ser ràpida. Cabrera i Noguera en superioritat empataven el partit. Tot i la falta de ritme, l'equip sallentí circulava amb paciència i aconseguia posar-se per davant per primera vegada a 28 segons de la mitja part amb gol de Tutusaus. Els sallentins no van saber tancar l'última jugada del quart i els visitants empataven de penal. 5-5 al descans.\nL'inici del tercer quart podria haver tirat per terra les aspiracions sallentines, amb dos gols en contra massa fàcils i els locals havent perdut el nord. Un temps mort va servir per rebre les instruccions de López, i per a què Estany i Noguera tornessin la igualtat en dos atacs seguits. Acabava el quart amb gol visitant de Romartínez i resposta de Ramos per empatar de nou el partit abans de l'últim quart.\nEl desenllaç començava amb Ramos molt inspirat superant el seu marcador a la doble boia, i posant per davant els sallentins. Es començava a veure la superioritat sallentina davant un equip molt minvat d'efectius, però tot i així no aconseguia tancar el partit. Empat visitant i Ramos torna a anotar, per arribar a 5 minuts del final 10-10 després d'un nou gol visitant. Noguera torna a establir la diferència en superioritat i amb 5 minuts per davant, els sallentins s'aferren a la victòria i tanquen definitivament la seva porteria amb un Pallarès fent bones parades. Bon partit també del porter sallentí que ha crescut amb l'equip durant aquesta segona volta. A 3 minuts del final Ramos rubricava un quart gol personal per emmarcar i donava la primera diferència de 2 gols que ja seria definitiva. Els sallentins van saber jugar els últims minuts sense donar opcions al rival i controlant el timming.\nEl jutges del partit van xiular 8 exclusions i 1 penal als locals, per 11 exclusions als visitants. Un expulsat per cada equip per vermella.


L’IDIBELL s’incorpora al Portal de la Recerca de Catalunya – El blog del CSUC\nPàgina d'inici / L’IDIBELL s’incorpora al Portal de la Recerca de Catalunya\nL’IDIBELL s’incorpora al Portal de la Recerca de Catalunya\nCSUC / 13/07/2018 / Comentaris tancats a L’IDIBELL s’incorpora al Portal de la Recerca de Catalunya / Ciència Oberta, PRC, Recerca, Repositoris\nL’Institut d’Investigació Biomèdica de Bellvitge (IDIBELL) i el CSUC han signat el conveni sobre el tractament de dades en el Portal de la Recerca de Catalunya (PRC). La signatura ha anat a càrrec del director general de l’IDIBELL, Gabriel Capellà, i del director general del CSUC, Miquel Puig.\nLa incorporació de l’IDIBELL al PRC permetrà avançar cap a l’accés obert de la recerca de l’institut, alhora que es donarà més visibilitat al treball dels seus investigadors.\nL’IDIBELL ha estat el cinquè centre de recerca en afegir-se al PRC. Actualment, els centres de recerca que hi participen són: l’Institut de Recerca i Tecnologia Agroalimentàries (IRTA), l’Institut Català d’Arqueologia Clàssica (ICAC), el Vall d’Hebron Institut de Recerca (VHIR) i Fundació Institut Català de Recerca en Patrimoni Cultural (ICRPC). Properament està prevista la incorporació de l’Institut de Bioenginyeria de Catalunya (IBEC) i l’Institut Català de Paleontologia (ICP).\nEtiquetes: accés obert, Ciència Oberta, IDIBELL, Portal de la Recerca de Catalunya (PRC), recerca, repositoris\n← La Bibliotècnica estrena una nova eina, el Discovery de la UPC\nLa iniciativa de la UB i la UPC de fer un observatori de l’OA, presentada al congrés de LIBER →


Un suec plomat al Raval\nDimecres, 27/05/2015 | Actualitzat el 28/05/2015 a les 01:50 CEST\nVa entrar al seu apartament del Raval i no hi havia res. Uns lladres li havien canviat de lloc els instruments, els amplificadors, l'equip de música, tot. L'única cosa que va trobar quan va arribar a la seva plomada casa amb altres músics suecs, amb qui venia disposat a gravar el que seria l'àlbum Barcelona sessions, va ser les parets despullades.\nMalgrat el disgust, Mans Zelmerlöw ha dit moltes vegades que va tenir un amor a primera vista amb Barcelona. És el cantant i compositor que dissabte passat va guanyar el Festival d'Eurovisió a Viena amb la cançó Heroes. L'uneixen forts vincles amb aquesta ciutat, i tot per atzar.\nA finals d'agost del 2011, es disposava a agafar un avió amb un amic rumb a Nova York. Anaven a veure el torneig de Flushing Meadows. Zelmerlöw és un consumat esportista. De fet, va jugar molts anys a tennis, fins que va decidir que no era prou bo i va canviar les cordes de la raqueta per les de la guitarra. Però aquell vol va ser cancel·lat perquè l'huracà Irene no permetia els aterratges a la costa est dels EUA. Com que també és molt futboler i home de possibles, al mateix aeroport va improvisar un pla B amb l'amic. «Escolta, que demà juga el Barça al Camp Nou. ¿Hi anem?». I amb els conquistadors gens víkings per davant, dit i fet. El càlid mediterrani, «la gent, elmenjar i la vida nocturna» que va descobrir, el fullet al complet, el van atrapar el primer dia. «Estic enamorat de la ciutat, és fantàstica», declara a la premsa sueca sempre que l'hi pregunten.\nDes d'aleshores anava i venia, passava unes temporades a Barcelona i d'altres a Estocolm, fins que un desamor el va aparcar aquí durant uns mesos, l'estiu del 2012. Zelmerlöw és molt famós a Suècia des que va guanyar el talent show Idol. Afegeixin a això la seva inqüestionable bona planta i ja tenen un galant que mai necessitarà recórrer al Tinder. La seva nòvia llavors era Marie Serneholt, una sueca imponent, digna filla de les del landisme. Van trencar, i ell, com un Bon Iver mainstream i ric, va agafar les maletes, va comprar un pis al Raval -Iver va pagar les seves penes del cor en una cabanya en un bosc perdut- i a la terrassa hi va escriure les lletres i les músiques de Barcelona sessions. La ciutat es va convertir, en paraules seves, en «un santuari».\nUn dels seus primers amfitrions va ser Calle Norlén, guionista i lletrista amb un peu aquí i un altre a Estocolm des del 1999, i, des de fa dos anys, veí de Sitges. «Jo l'havia conegut a Suècia, havíem treballat junts, i quan va arribar el vaig portar a casa meva. Es va quedar captivat per Barcelona i va tornar un parell de vegades, fins que un dia em va trucar i em va dir que tenia un apartament». Abans de guanyar Eurovisió, Mans Zermerlöw ja tenia una vida molt atrafegada al seu país, amb els focus a sobre diàriament. Nòvies, infidelitats, consultes a terapeutes de parella... Moltes pàgines als diaris, així que Barcelona va aparèixer com a refugi per als períodes sense gires, programes de televisió o musicals. «Tothom el coneix a Suècia, i a ell li agradava estar sol i compondre cançons. Recordo que -prossegueix Norlén-,\ndesprés d'un dinar al Bar Lobo [al carrer de Pintor Fortuny], em va invitar a casa seva, a escoltar al terrat les demos de les cançons que havia escrit. Van resultar ser les de l'àlbum Barcelona sessions».\nGuiri de soca-rel encara que va aprendre a parlar espanyol, un dels seus llocs fetitxe és la Barceloneta. Com diu Norlén, no oblidem que Mans és «un suec congelat». A vegades jugava partits de vòlei platja amb uns quants amics de Lund, la petita ciutat on va néixer fa 29 anys i que dilluns el va rebre com a un heroi. I el Camp Nou, un altre santuari. Se'l pot veure, en els seus comptes de Twitter i Instagram, en diversos partits del\nBarça. De petit també volia ser futbolista i el seu gos, un Labrador negre, es diu Messi.\nTemes: Barcelonejant Eurovisió


Rizomes. Gil Gelpi i Bárbara Puigventós - GRAF\nRizomes. Gil Gelpi i Bárbara Puigventós\n09.06.2022 – 24.07.2022\nGil Gelpi i Bárbara Puigventós han unit dues disciplines a priori difícils de relacionar, com són la fotografia i l’escultura, per reflexionar sobre el cos i el ser. Si un cos està format d’òrgans i cèl·lules que alberguen sentiments, emocions i desitjos, les persones són les cèl·lules que componen un altre tipus de cos: el barri.\nEn aquesta exposició, Bárbara Puigventós i Gil Gelpi faran una petita dissecció de cada barri on el projecte es desenvolupi. Així, retrataran l’ànima de cada lloc, intentant endinsar-se en el complex entramat d’arrels, experiències i memòries en transformació constant que mantenen l’organisme viu i polsant gràcies als seus components més importants, les persones.


El gust canvia: nous sabors i nous gustos al XVIII. I- Les espècies | Cuina del 18\n← Adam Smith i l’escassetat d’aliments\nEl gust canvia: nous sabors i nous gustos al XVIII.- II Les receptes →\nEl gust canvia: nous sabors i nous gustos al XVIII. I- Les espècies\nPosted on 21 Agost 2013 | Deixa un comentari\nA la fi de la guerra de Flandes, 1648 els Països Baixos aconseguiren independitzar-se d’Espanya i van començar a comerciar directament amb l’Índia, van establir la Companyia Holandesa de les Índies Orientals i es van fer amb el monopoli comercial de les espècies.\nEn 1658, els holandesos havien pres, i tret del mig, als portuguesos de les illes de Java, Ceilan, actual Ski Lanka, i de les illes Celebes d’on sortia el pebre i la nou moscada. En 1690 ja tenien també el monopoli del clavell o clau d’espècia, originari de les illes Moluques. Per mantenir els preus i monopoli van incendiar els arbres de totes les illes menys d’una Ternate, van provocar un greus danys culturals, per cada naixement es plantava un arbre: el clavaller, el creixement i la cura d’ell estava lligada per vida amb el nou vingut. La crema va ser una desolació, per la devastació, però també perquè és van sentir perduts i una part de la seva vida havia estat arrencada, ja que el que passava al arbre era un presagi del que passaria a la persona.\nEn 1749 un francès Pierre Poivre va aconseguir treure de contraban unes quantes llavors i les va plantar a les colònies franceses a l’illa Maurici, i després va passar a les Antilles. Acabant així amb el monopoli holandès. En el procés de colonització del món, les nacions que van ocupar zones productores d’espècies van gaudir d’una gran prosperitat i riquesa.\nAls segles XVII i XVIII, el comerç de les espècies es confon amb la pugna entre potències europees per l’expansió colonial del món. A partir del segle XVIII les espècies van anar perdent importància i són altres productes els que prenen el relleu comercial, te, cafè, cacau i sucre seran el nou comerç d’ultramar.\nLes espècies al segle XXI tornen a pujar de valor, la cuina d’autor les fa servir i també és fàcil trobar-les en botigues especialitzades, han obert molts restaurants ètnics, que utilitzen les espècies amb profusió, també els llibres ens han ensenyat a distingir-les i el seu valor és saber utilitzar-les, ara té una altra vegada un sentit sofisticat i com sempre tenen aquest valor de màgic i no mesurable que només els bons cuiners i cuineres dominen.\ncontinuarà: Els canvi de gust del XVI-XVIII-II\nAquesta entrada ha esta publicada en El gust del XVIII, Uncategorized. Afegeix a les adreces d'interès l'enllaç permanent.\nCategories Selecciona la categoria Botigues de queviures (1) Cafès i restuarants (3) Cuiners i cuines del XVIII (1) Documentacio i bibliografia (4) El gust del XVIII (2) Els llibres de cuina del XVIII (10) Els meus àpats i menús del XVIII (5) La fam del XVIII (4) La pastisseria del XVIII (7) Les receptes del XVIII (12) Noves aportacions culinaries del XVIII (6) Uncategorized (38) Versailles (3) Xocolata-xocolateries (3)\nBolets amb espècies i llimona 23 Octubre 2013\nUn plat d’espinacs ab panadera per col•lació 22 Octubre 2013\nXsvi a Una Cuina del XVIII\nFra Roger Gastronomi… a  Pastís de nous amb dos fo…\nFideuers i semolers… a Fideuers i semolers a la Barce…\nnbaguena a Art de la Cuina, llibre cuina…\nIratxe a Art de la Cuina, llibre cuina…\nTiberis (@Tiberis3) a Un cuiner corsari en acci…\nnbaguena a Sardines agredolces de Fra…\nRosa Rotger a Sardines agredolces de Fra…\nnbaguena a Xocolata amb xicra i manc…\nRamon a Xocolata amb xicra i manc…


Curs 2020-2021 | Facultat d'Informàtica de Barcelona\nInici » Curs 2020-2021\nPla d'actuació COVID-19 Portal COVID-19 UPC\nInformació d'interés si ets estudiant de nou accés a la FIB\nInformació estudiants de nou accés\nEts estudiant, PDI o PAS? Eines per treballar i seguir estudiant des de casa.\nAtenció no presencial i presencial amb cita prèvia\nCom pots contactar amb nosaltres!\nEstigues actualitzat amb totes les novetats relacionades amb el curs 2020/2021 que anirem publicant en aquesta pàgina.\n5 de març de 2021 Atenent les noves mesures del PROCICAT que s'aplicaran les properes setmanes, la FIB està valorant les mesures publicades i, fins al 15 de març no s'aplicarà cap. Us donarem més informació el més aviat possible. Comunicat UPC.\n3 de febrer de 2021 Comunicat de la FIB en relació a l'organització docent del quadrimestre de primavera del curs 2020/2021.\n27 de novembre de 2020 Comunicat FIB i comunicat UPC. Pròrroga de les mesures adoptades el 13 d'octubre pel que fa a la docència presencial a la UPC.\nLes mesures vigents des del 13 d'octubre es prorroguen fins a nou avís\nEs manté fins a final de quadrimestre l'organització de la docència tal com s'està desenvolupant en aquest moment.\nAlgunes assignatures que actualment s'estan impartint completament en línia, poden proposar alguna activitat presencial tipus seminari, classe de problemes i/o laboratori amb la finalitat de preparar els exàmens finals o realitzar entrega, defensa o demostracions de projectes/pràctiques.\nEs manté el calendari d'exàmens, que amb caràcter general es faran de forma presencial a les instal·lacions de la FIB.\n29 d'octubre de 2020 Comunicat FIB i comunicat UPC. Es prorrogan les mesures adoptades el 13 d'octubre.\nAquesta pròrroga no té afectació en la docència que realitzem actualment.\nmantenim l'organització de la docència tal com s'està desenvolupant en aquest moment.\nes manté el calendari d'exàmens, que amb caràcter general es faran de forma presencial a les instal·lacions de la FIB. Els dies 4, 5, 6, 9 i 10 de novembre estan dedicats exclusivament a fer actes d'avaluació (no hi ha classes).\n20 d'octubre de 2020 Actualització comunicat de la FIB en relació a les adaptacions de l'activitat acadèmica\n13 d'octubre de 2020 Comunicat de la FIB en relació a les adaptacions de l'activitat acadèmica\n13 d'octubre de 2020 Comunicat de la UPC en relació a les indicacions de CatSalut\n28 de setembre de 2020 Guia ràpida UPC de mesures contra la COVID-19\n9 de setembre de 2020 La UPC aprova un paquet de noves mesures per garantir la seguretat en l’inici del curs\nResum del més destacat:\nMascareta. Obligació de portar posada la mascareta (higiènica o quirúrgica) en tot moment, per a totes les activitats i en tots els espais. La UPC està proporcionant 2 mascaretes higièniques reutilitzables a cada estudiant. He rebut un missatge amb aquesta informació. L'estudiantat pot recollir la mascareta a les biblioteques de la Universitat.\nHigiene de mans. Obligació de rentar-se les mans en entrar i sortir dels edificis, de les aules, i dels laboratoris. A mes del lavabos, hi ha dispensadors de gel hidroalcohòlic en els accessos a tots aquests espais.\nDistància de seguretat. Mantenir una distància de seguretat de 1,5 metres.\nEspais. Tots els espais dedicats a l’activitat docent han estat validats pels serveis tècnics de la UPC, i són aptes en el context actual de pandemia i permeten una renovació d’aire adequada.\nEn els edificis i aules. Seguiu les indicacions de la retolació i cartelleria present als edificis i les aules. Accediu de forma esglaonada, evitant aglomeracions en l'entrada i sortida de l'aula i els edificis. Els passadissos i escales són lloc de pas, i han d'estar lliures.\nEn la circulació dins els edificis. Seguiu els fluxos de circulació marcats. A les escales, seguir les indicacions dels itineraris de pujada i de baixada.\nEn els ascensors. S’ha d’evitar l’ús de l’ascensor. Si s’ha d’utilitzar, no l’hauria de fer servir més d’una persona alhora.\nEn les aules. Funcionaran al 50% de la seva capacitat. Els seients que no es poden utilitzar estan marcats amb una creu vermella.\nEn les aules informàtiques i altres laboratoris. Un sol usuari per ordinador o lloc de treball. Hi ha disponible paper i líquid desinfectant per la neteja del teclat i el ratolí.\nEspais pel seguiment de la docència on-line. Habilitarem espais destinats a aquells estudiants que han de realitzar activitats presencials i on-line de forma consecutiva i no disposen de temps per desplaçar fins al seu domicili. Aquests espais funcionen amb reserva prèvia, i són exclusivament per ús indicat.\n11 de juliol de 2020 - Estudiants: Model docent 2020-2021\nDesde la FIB treballem amb tres possibles escenaris i els tenim tots tres preparats:\nFer classes de la manera prevista, de manera presencial i amb les condicions Covid: mascareta, distànciament, higienització, separació de la gent per grups, etc.\nConfinament complert, on tot es farà remotament, tal com es va realitzar amb èxit el quatrimestre passat, però amb els equipaments millor preparats i adaptats.\nImplementació d'un model mixt, degut a possibles confinaments parcials\nEts un estudiant de grau que acaba d'entrar a la facultat? Siguis el que siguis, t'hem preparat una guia d'acollida amb tota la informació actualitzada que necessites saber.\nGuia d'acollida grau\nRecursos TIC de suport per treballar i/o estudiar des de casa com si ho féssiu a la universitat.\nDegut a les circumstàncies i les limitacions actuals, l'atenció a l'usuari serà no presencial i es resoldrà completament de forma telemàtica.\nEls mitjans telemàtics per a l'atenció no presencial a la Facultat d'Informàtica de Barcelona són els següents:


Dos trens xoquen a Bangla Desh: 15 Dead, 58 Ferit | RayHaber\nIniciEL MÓNÀSIA880 BangladeshDos trens xoquen a Bangla Desh: 15 Dead, 58 Lesionats\n880 Bangladesh, ÀSIA, EL MÓN, FERROCARRIL, GENERAL, TÍTOL, VIDEO\nDos trens xoquen a Bangla Desh: 15 Dead, 58 Lesionats; 03.00 es va classificar a l'hora local ahir a la nit a Bangla Desh, el tren de passatgers que sortia de la ciutat de Chittagong a Brahmanbaria, a l'est de Dhaka, va xocar amb un altre tren de passatgers procedent de la direcció contrària, 15 va morir i 58 va resultar ferit.\nEn passar de Sylhet a Chittagong, el tren va creuar l'estació de tren de la ciutat de Kosba fins a l'estació de Mondovag. L’altre tren de passatgers de Chittagong a Dhaka anava a l’estació de Mondovag. El tren va demanar al taulell de control que passés per sobre de l’altre ferrocarril i s’aturés allà mateix. Tot i això, el tren de Chittagong no va seguir les instruccions. Minuts després, el tren de Chittagong va xocar contra el tren de Sylhet.\nDesprés de l'accident, van morir persones 15 i, almenys, 58 persones ferides. Els passatgers ferits van ser traslladats a l’hospital de Kosba, els familiars de les víctimes de les llàgrimes de la regió van esperar les bones notícies dels funcionaris en pocs minuts. Ferrocarrils de Bangladesh va dir que el nombre de morts podria augmentar.\nEl cap de la policia regional, Anisur Rahman, va informar d'una investigació sobre l'accident.\nEl tren 2 va xocar a Alexandria! 36 mort, 123 ferit!\n5 mort, 10 ferit, va xocar amb la camioneta a Mèxic\n1 Dead Injured Two Trains A Barcelona\n15 Dead 40 trencat per ferits a Egipte\nDos trens van xocar a Suïssa! 30 ferit\nDos trens van xocar a Àustria, 4 va ferir greument a 20\nTwo Train Collided In Peruda 23 ferit\nDos trens xoquen a Itàlia: 50 lesionat\nCotxes en tren a nivell de pas a Tarsus\nUn autobús va xocar amb un tren a Rússia! 19 Dead\nServei de treballadors egipcis de trens de tren 9 Dead