Pedagogies de fricció | Blog del programa de mediació pedagògica del cicle Lesson 0 a l'Espai 13 de la Fundació Joan Miró\nBlog del programa de mediació pedagògica del cicle Lesson 0 a l'Espai 13 de la Fundació Joan Miró\nSobre Pedagogies de Fricció\nSobre Lesson 0\nSobre l’Espai 13\nEscenes de pedagogia pràctica en el museu\nAquest taller que tanca el cicle de Pedagogies de Fricció en relació amb Lesson 0 va tenir lloc els dies 16 i 17 de setembre de 2015. En aquesta activitat final del cicle estava connectada amb el projecte expositiu d’Eva Kotatkova, i es proposava fer un gir reflexiu sobre el museu com a dispositiu pedagògic. Així, es plantejava dur a terme una exploració dels rols implicats en aquest desplegament pedagògic de la institució i de les seves relacions que anés més enllà del diàleg crític propi de l’esfera pública, explorant formes performàtiques i narratives de discussió. L’objectiu era replantejar de manera productiva les possibilitats i problemàtiques que emergeixen en la intersecció de l’art i la pedagogia en el museu. Partint de les experiències dels participants, la idea era detectar situacions clau i experimentar amb formes narratives i performàtiques de posar-les en debat entre diferents agents, mitjançant el guió, la dramatització i la filmació. Per a dur a terme aquest treball de construcció de relats fílmics vam comptar amb la participació del col·lectiu Teleduca.\nEl grup participant va ser d’una vintena de persones, amb perfils variats: educadors de museus, responsables de centres culturals, integrants de col·lectius que realitzen tallers educatius, comissaris, artistes, etc. Per tant, també les expectatives eren diverses, com es va demostrar en la roda de presentacions inicial. La sessió va començar amb una introducció per part de l’equip de Pegagogies de Fricció sobre el sentit del taller, seguida d’una presentació sobre les condicions actuals del treball cultural i, en especial, del treball educatiu i de mediació en el museu. Alguns aspectes que es van destacar foren les negociacions de l’agència de cada posició en el museu, la creixent precarietat del sector i com aquesta afecta les relacions personals i institucionals, o la capacitat de maniobra relativa dels agents implicats.\nLa dinàmica de la sessió, que va estar coordinada per Carme Mayugo i David Campillo, de Teleduca, va començar amb una roda de diàlegs en petits grups on els i les participants compartien les seves experiències en relació amb l’educació en museus i centres d’art, o amb l’educació de les arts en general. En acabat d’aquesta roda, es van anar identificant temàtiques àmplies que permetessin configurar els tres grups de treball definitius. Aquestes temàtiques de síntesi eren 1) el dins i el fora del museu, 2) la relació entre el museu i el seus públics i 3) la relació del museu amb l’escola.\nLlavors els grups van plantejar una proposta de relat per representar aquestes experiències, mitjançant un breu enregistrament en vídeo. Els fragments eren molt variats tant en forma narrativa com en durada, des d’una concisa explicació de la temàtica a tractar i de la situació a representar, fins a mini-escenificacions completes.\nA la tarda, Oriol Porta, també integrant de Teleduca, va fer una introducció a la noció de narrativa i de gènere fílmic tot mostrant exemples. La idea d’introduir el filtre del gènere tenia la finalitat de crear encara un major distanciament vers el relat, de manera que es pogués fer un “meta-comentari” posant de relleu altres aspectes de les situacions més enllà de la pròpia identificació, com ara la tensió, el humor, la por…\nDesprés d’aquesta introducció, els grups van començar a treballar la seva concreció fílmica en un guió literari i després tècnic. Aquí es van evidenciar els desafiaments de la proposta; semblava difícil incorporar als relats una diversitat d’agents i les seves condicions i possibilitats d’acció. Sovint es tractava de la representació d’una oposició entre dos agents, amb un dels quals s’empatitzava, mentre que l’altre era un antagonista abstracte o convertit en un estereotip (per exemple, educador vs director de museu, o educador vs públic). També es proposaven representacions simbòlico-poètiques de la relació entre educadors de museus i docent escolars, o de la situació del museu en relació amb el públic en general.\nAixí, tot i que la proposta inicial del taller s’havia transformat substancialment durant el procés, estaven sorgint altres aspectes interessants, com ara les emocions i experiències viscudes dels participants, així com les construccions d’alteritat en què es fonamenten en aquestes experiències.\nDesprés d’un dia de treball intens de debò, a l’endemà encara ens esperaven més emocions. Al matí tothom va treballar de valent per enllestir els guions tècnics, i algun grup encara batallava per concretar el guió literari, però després de dinar tot estava llest per començar a rodar. David i Oriol van fer una feina increïble a l’hora d’ajudar els grups a materialitzar els seus plans de rodatge, i la Fundació Joan Miró ens va facilitar l’accés a totes les zones públiques del museu per filmar-hi les escenes necessàries. Com sol passar, tothom va acabar fent de tot: càmeres, sonidistes, actors i actrius, extres, veus en off… L’experiència de representar el paper d’un altre va fer que per un moment veiéssim la situació des de la seva posició, o en poséssim a prova la versemblança. En altres casos, vam experimentar la suggestió de les veus i les imatges que poblen el “cub blanc”, o dels fils que poden unir professorat escolar i educadores de museu.\nDesprés del taller, Teleduca va encarregar-se fer l’edició posterior del material en brut, seguint les indicacions de post-producció dels grups. El resultat van ser tres breus curts que tracten qüestions que els i les participants van considerar importants en relació amb el museu com dispositiu pedagògic (aviat podreu veure els vídeos AQUÍ):\n1) La relació entre els educadors de sala i el públic, de vegades distret, mancat d’interès o més preocupat per fer-se una selfie que per escoltar les explicacions.\n2) La necessitat de tendir ponts entre els educadors en museus (especialment els col·lectius externs que fan propostes específiques sobre arts) i el professorat escolar, amb necessitats centrades en el currículum,\n3) Les tensions i paradoxes que atribolen el museu com a “cub blanc” i els agents que hi tenen a veure: director, comissaris, artistes, educadors…\nCom que en acabat de la darrera sessió no hi va haver temps de fer balanç, el grup va quedar emplaçat per al dia de la projecció dels vídeos editats per mantenir una conversa de valoració del taller i de les temàtiques que van sorgir, així com del tractament que se’n va fer.\nObjectes de conversa – Tancament\nResum de la sessió de tancament d’Objectes de conversa. Va tenir lloc el 10 de març del 2015.\n» Visita guiada realitzada per Joan Ivern, educador de sala de la Fundació Joan Miró.\n» Xerrada realitzada per Javier Rodrigo Montero.\n» Sessió pública. Van assistir membres dels Amics de la Fundació Joan Miró, membres de Suso Espai, alumnes i una professora de l’Escola Frederic Mistral, alumnes del Màster Arts Visuals i Educació i membres del públic general.\nPer tancar Objectes de Conversa, vam proposar una trobada en dos actes amb l’objectiu no només de contextualitzar i posar en valor el que s’havia proposat en el taller sinó també expandir les línies de treball que s’havien posat en marxa durant aquestes sessions de treball anteriors.\nObjectes de conversa – B.2\nResum de la quarta (i última) sessió d’Objectes de conversa desenvolupada el 17 de febrer del 2015.\n» Van participar membres de Suso Espai, Raons públiques, i alumnes del Master d’Arts Visuals i Educació de la UB.\nAra a la seva segona sessió com que ja estan entrenats els equips del Grup B arriben i comencen directament a buscar objectes.\nObjectes de Conversa – A.2\nResum de la tercera sessió d’Objectes de conversa desenvolupada l’11 de febrer del 2015.\n» van participar alumnes de l’escola Escola Frederic Mistral – Tècnic Eulàlia i de l’Institut Ramon Berenguer IV.\nA la 3a sessió, els membres de Grup A torna al museu i el que fan primer és localitzar els objectes que han proposat els equips del Grup B.\nPlataformes de treball online\nFeu clic aquí per seguir el blog, rebreu una notificació per e-mail avisant quan es publiquen entrades noves.\nVisiteu la pàgina Pedagogies de Fricció a Facebook!


EL BLOG DE L'HOSPI | #FutboLH: Els precedents del Badalona-Hospi\nDiumenge, el Centre d'Esports l'Hospitalet visitarà un dels seus camps històricament maleïts: el Camp del Centenari. Sota aquesta denominació o amb la d'Avinguda de Navarra, a l'Hospi sempre li ha costat vèncer a Badalona, fusionat amb el Badaloní o abans de la fusió. De fet, l'any passat els riberencs derrotaven els veïns a domicili després de 36 temporades sense aconseguir-ho. De fet, les quatre victòries que l'Hospi ha aconseguit a Badalona es reparteixen per categories: una a Regional Preferent, una altra a Tercera, una a Segona B i una, fins i tot, a Segona A. En aquest cas, però, ens fixarem només en els precedents a partir de l'any 2003, un cop fusionats l'antic CF Badalona i l'Esport Badaloní. Des d'aleshores, l'Hospitalet només ha sumat la victòria de la temporada passada i ha perdut els sis compromisos anteriors, bé fos a Segona B o a Tercera Divisió. En total, una victòria riberenca, cap empat i sis triomfs escapulats amb un balanç de 5 gols de l'Hospi per 15 del Badalona. Tot seguit, repassem alguns d'aquests precedents.


Felipe González: «Si Podem vol trencar la Constitució s'autoexclourà de qualsevol acord» - Diari de Girona\nFelipe González: «Si Podem vol trencar la Constitució s'autoexclourà de qualsevol acord»\nL'expresident del Govern espanyol demana a Sánchez que no «toleri» intents de «trencar les regles de joc»\nep/ddg 15.04.2020 | 23:56\nL'expresident del govern espanyol Felipe González. EP/arxiu\nL'expresident del govern espanyol Felipe González.\nL'expresident del Govern espanyol Felipe González va advertir ahir que si Podem creu que és el moment de «trencar el marc constitucional enmig de la pandèmia» la formació de Pablo Iglesias quedarà «autoexclosa» de qualsevol acord. En una entrevista a Las mañanas de RNE, l'expresident va insistir que «ara mateix cal ser extremadament respectuós» amb la Carta Magna. «Aquest acord s'ha de plantejar dins d'això. Els qui surten d'aquí s'equivoquen», va afegir.\nSegons ell, si durant les negociacions d'uns nous Pactes de la Moncloa «alguns dels socis o no socis del govern creuen que és l'hora de canviar el model constitucional o de trencar les regles de joc», s'autoexclouran de l'acord i el líder del govern «no ho ha de tolerar». González creu que el PSOE, que ha tingut des del primer minut un compromís molt fort «en la defensa del marc constitucional», no acceptarà mai canviar el sistema. «No vull dir que no ho accepti un altre grup polític. Però ningú no podrà comptar amb els socialistes», va opinar.\nL'expresident es va expressar així després de ser preguntat sobre les possibilitats de reeditar un gran acord similar a l'aconseguit durant la Transició. «Si em situo en el pla europeu, tenim moltes probabilitats per arribar a un acord. Com ara es parla tant de pactes ... llavors teníem menys probabilitats», va sostenir. González va apuntar que llavors no hi havia «ni una Constitució ni una legalitat subjacent per al diàleg social». Ara, segons la seva opinió, «les probabilitats són moltes» malgrat la «crisi política» que travessa Espanya «des de fa cinc anys».\nPreguntat sobre si el Govern està ben orientat en la lluita contra el coronavirus, l'expresident va valorar positivament la tasca del ministre de Sanitat, Salvador Illa, i la seva aposta per el «full de ruta» marcat pels experts per afrontar la pandèmia.\nVergés alerta que la possibilitat de rebrot és "altíssima" perquè el nombre d'infectats és baix.


Idees de Mary Poppins per tal d'evitar un tancament enganxat a la pantalla - Regió7\nIdees de Mary Poppins per tal d'evitar un tancament enganxat a la pantalla\nL'especialista en educació a través del joc Imma Marín proposa plantejar les petites (o grans) tasques de la llar com una aventura\n14·03·20 | 18:14\nUn nen fent una construcció al menjador de la seva casa | Ferran Nadeu\nRentar els plats, sí. Com un gran pla familiar. Ho proposa amb coneixement de causa l'especialista en pedagogia de joc Imma Marín. "Dins de l'anormalitat, passar més hores a casa amb els nostres fills té també un costat positiu, aprofitem l'oportunitat i gaudim-la. Podem fer amb ells totes aquelles coses que normalment no fem per falta de temps", assenyala aquesta especialista en ludificació, qui planteja una sèrie d'activitats per a totes les edats.\nPer exemple, aquesta, rentar els plats en família. "És alguna cosa que normalment no els deixem fer, perquè triguen molta estona, perquè ho deixen tot perdut, perquè no és pràctic. "Plantejar-los una activitat que normalment tenen prohibida els crida molt l'atenció", reflexiona la professional, que suggereix posar-los el davantal i fer una cadena (en funció de nombre de fills o nens a càrrec): un renta, un altre fa el servei de qualitat, per comprovar que ha quedat bé".\nLa cuina és un dels grans espais normalment semiprohibits pels nens que aquests dies de tancament forçat poden donar molt de joc (valgui la redundància). A més, no sol ser habitual que els petits puguin menjar un dia de cada dia a casa amb els seus pares; normalment els majors estan al treball i els nens al cole; així que aquests dies poden ser una oportunitat no sols menjar junts, també per a cuinar junts. Des del menjar o sopar diari -pensar-lo, preparar-lo i recollir-ho tot després- fins a receptes d'aquelles per a moments excepcionals: pastissos, magdalenes, galetes (a Youtube hi ha centenars de tutorials).\nAmb una mica de sucre...\nMés enllà de les fronteres de la cuina i sense sortir de casa -aquí el repte-, "tot es pot plantejar com una oportunitat: donar menjar als peixos, regar les plantes o posar una rentadora. Fer una mica de Mary Poppins i plantejar-ho com una aventura, com un repte, com una cosa extraordinària, no com una obligació", prossegueix Marín.\nAquests dies són també una oportunitat per buidar els armaris de joguines i descobrir jocs i ninots que no sabien ni que tenien i que redescobriran gairebé com si fossin nous, o d'asseure's a llegir les instruccions d'aquell joc que van portar els Reis i que tant ens va agradar però que no havíem tingut encara temps per a llegir i jugar. Jugar. Jugar a tot allò que "avui no, que és molt llarg i no tenim temps".\nTúnel de rentada com Toy Story a la banyera\nEn un dos per un en època de coronavirus, Marín fa una altra proposta: aprofitar fer una posada a punt de cotxes i nines. Ficar-los tots la banyera i donar-los un bon bany. "És una activitat entretinguda i necessària que ens pot ocupar tota una tarda", assenyala la professional, qui planteja també que aquest és el gran moment per llegir. Perquè llegeixin els que ja saben llegir i perquè llegim els adults als quals encara no saben. O no sols llegir, també explicar històries. Per què no escriure-les? Aquests dies marcaran la Història i els petits estan sent protagonistes; escriure junts una espècie de diari o de conte sobre el que estan vivint i sentint aquests dies (o sobre el que els vingui de gust) pot ser un document per a la seva història de vida que de majors els agradarà tenir.\nTambé és un bon moment per a mirar fotos. Vivim en una època en la qual fem moltíssimes fotos, però gairebé no tenim temps d'asseure'ns a mirar-les. Podem fer una projecció de fotos de les vacances o de quan eren petits (viatjar en el temps des del sofà de casa, no sols no està prohibit, sinó que és molt sa). I, per què no, fer un àlbum junts, aquells pels que també rarament trobem el moment. I aquell puzle de 1.000 peces que li van regalar al major per al seu aniversari però que mai trobeu el moment? No ja excusa, el moment és ara! Si no és aquests dies, quan?\nPactar amb els fills les pantalles\nEvidentment, per molt Mary Poppins que se sigui, en algun moment voldran pantalla i, els adults, també (en alguns casos fins i tot més). "Hem d'arribar a un pacte. Quant temps i quan. Podem consensuar un moment i que sigui el mateix per a tots. Els nens poden mirar una estona la tauleta o la tele i nosaltres aquesta estona, connectar-nos a comentar la jugada per whatsapp amb les nostres amigues o llegir les últimes notícies. Després, apaguem pantalla tots, ells i nosaltres". Aquí queda el repte. Sort!


espais – Escola Garbí Pere Vergés Esplugues\nEnguany, més que mai, les respectives aules de cada una de les classes d’Infantil s’han convertit en l’epicentre de pràcticament tota l’activitat lectiva a l’escola. Tot i que tenim la gran sort de comptar amb uns espais exteriors que fan les rutines dels grups bombolla una mica més lleugeres, les aules segueixen gaudint d’un caràcter viu i estimulant.\nL’atmosfera que acompanya les aules d’Infantil és la mateixa per a totes les classes per igual. Totes nou classes d’Infantil gaudeixen de l’espai suficient per transformar les activitats programades en dinàmiques i reptes engrescadors per a tots els alumnes. Els murs són plens de petites obres d’art elaborades pels alumnes. Els finestrals i el contacte amb l’exterior ens conviden a explorar cada racó dels nostres jardins aprofitant al màxim cadascuna de les oportunitats d’aprenentatge que el nostre entorn proper ens ofereix.\nA més a més, totes les aules d’infantil gaudeixen d’una pissarra PDI que permet a l’equip estimular la competència digital dels alumnes tot i estar en edats encara primerenques. Malgrat que també s’utilitzen amb relativa normalitat d’altres espais de l’escola, hem considerat destacar, aquest any especialment, la importància d’un espai educatiu motivador, bonic i segur per tots els nens i nenes.\nMés enllà de l’espai per si mateix, compartim amb vostès imatges d’alguns dels nostres raconets!


L'expresident proposa un referèndum no només sobre la independència\nConfirma que Puigdemont no va ser la seva primera opció com a successor, sinó Neus Munté\nBarcelona 26 de de febrer del 2020. 09:53\nL’expresident Artur Mas, al seu llibre ‘Cap fred, cor calent’, proposa la celebració d’un referèndum diferent dels plantejats fins ara per l’independentisme. Es tractaria, segons Mas, d’acceptar «que hi pot haver més d’una opció sobre la taula».\nL’expresident adverteix el sobiranisme que mantenir la mateixa exigència que fins ara «portarà a xocar contra el mateix mur de formigó», i ofereix que una de les alternatives de la consulta sigui votar a favor de la proposta de l’Estat. «S’ha de posar tota l’energia en el fet que aquesta proposta estatal existeixi».\nMas afirma que en lloc de constatar les línies vermelles del Govern espanyol i de l’independentisme, pot existir un terreny d’acord basat en el fet que l’Estat accepti que la decisió correspon als catalans, que s’acordi els termes d’una consulta en la qual escollir la millora de l’autogovern o la independència, i que s’assumeix que si guanya la independència «es concedeix al resultat valor polític, però no jurídic» i l’Estat «es compromet a promoure els canvis normatius o legislatius que permetin implementar el resultat, de manera legal i acordada». I si venç l’opció de millorar l’autogovern, aquesta sí que té valor jurídic i entra en vigor de manera immediata.\nMas fa autocrítica respecte als dèficits de l’independentisme. I si bé es felicita per l’augment d’aquest objectiu entre la ciutadania, és clar a l’afirmar que «no s’ha pogut constatar encara una majoria inapel·lable» per aconseguir la independència perquè només amb aquestes majories «es guanya la legitimitat externa i la cohesió interna».\nEn la seva reflexió, l’expresident assumeix que ni l’independentisme pot desvincular-se de la legalitat espanyola ni l’Estat pot posar fi a les majories sobiranistes. «I quan ningú pot guanyar, l’única solució és que guanyem tots», conclou.\nSobre l’aposta del seu successor, Carles Puigdemont, de mantenir el conflicte obert amb l’Estat per aconseguir la independència, Mas adverteix: «Requereix calcular bé els costos de tot tipus, explicar-los i assumir-los».\nAlternança en la presidència i distància amb Puigdemont\nMas proposa repetir la candidatura unitària independentista o bé una alternança en la presidència de la Generalitat entre JxCat i ERC en dues legislatures consecutives per provar d’aconseguir «unitat interna». L’expresident i exlíder de CDC proposa que el Consell per la República tiri endavant el procés per l’autodeterminació mentre que el Govern gestioni el dia a dia per «negociar amb Madrid sense necessitat de posar l’accent en l’autodeterminació».\nRespecte als fets d’octubre del 2017, Mas confirma que prèviament va proposar a Neus Munté ser la seva successora quan la CUP va forçar aquest canvi i que aquesta s’hi va negar de forma rotunda. Va ser llavors quan es va proposar el càrrec a Carles Puigdemont.\nSobre el full de ruta de Puigdemont, el del «referèndum o referèndum», Mas deixa clar del que va avisar: «No deixar de banda mai la possibilitat de convocar eleccions si el plebiscit quedava avortat o era incomplet». I recorda que d’entrada dirigents d’ERC no eren partidaris del referèndum. També considera que l’exconseller Jordi Baiget no mereixia ser cessat per Puigdemont. Es desmarca amb matisos de la polèmica aprovació de les «lleis de desconnexió» i afirma clarament que no va veure recorregut en la de «transitorietat jurídica».\nEn especial, Mas critica la gestió postreferèndum per falta de previsió i recorda que va recomanar «insistentment» portar la declaració d’independència al Parlament seguida de la convocatòria immediata d’eleccions per ratificar el resultat de l’1-O, perquè en la consulta no s’havia passat del 42% del cens. Revela que tant Puigdemont com el vicepresident Oriol Junqueras eren clarament contraris a l’opció de la DUI acompanyada d’una resistència continuada de la ciutadania al carrer. També qualifica de «reprovables» alguns moviments i actituds d’ERC durant aquells dies, i titlla de «gran deslleialtat» l’amenaça a Puigdemont de sortir del Govern si convocava eleccions. Unes eleccions que afirma que eren inevitables i només es dirimia si les convocaria Puigdemont o bé Rajoy mitjançant el 155.\nI remarca que Puigdemont li va confirmar la seva decisió de convocar eleccions el dimecres dia 25 d’octubre, abans de la reunió a la qual va convocar el Govern i les entitats sobiranistes, entre altres actors. Però va canviar per l’actitud de Rajoy de mantenir el 155, la posició d’ERC, la divisió al PDECat i el pes de les xarxes socials.\nI sobre la fugida d’alguns consellers i de Puigdemont després de la DUI, Mas evita donar detalls, però confirma: «No hi havia indicacions, no hi havia un pla comú, no hi havia una estratègia conjunta».\nCarles Puigdemont Catalunya Artur Mas Independència de Catalunya Judici del 'procés'


Trist final de temporada taronja - À Punt\nTrist final de temporada taronja\n31 de maig 2022 - 22:33\nFinal decebedor de temporada per al València Basket. Derrota contra el Baskonia davant d'una Fonteta plena, que va veure el pitjor últim quart de la temporada de l'equip taronja amb només 5 punts encistellats.\nA més, s'ha confirmat que Hermannsson té trencat el lligament encreuat del genoll esquerre i estarà uns sis mesos de baixa. L'islandés acaba contracte i l'any opcional que podria activar el club és per una quantia molt elevada.\nEl curs de Joan Peñarroya ha acabat sense èxits, i amb l'entrenador que es pretenia renovar amb un preacord amb el Baskonia per a les dues pròximes temporades.\nValència Basket jugarà l'EuroLeague Women El València Basket i l'Horta Godella intercanvien les places de Leb Plata i Lliga EBA Pablo Laso: "Els metges m'han confirmat que puc entrenar" Mor ‘Che’ González Lázaro, primer internacional del bàsquet valencià Geòrgia frena una Espanya amb els deures fets (82-76) Martin Hermannsson jugarà dues temporades més en el València Basket El València Basket homenatja les Falles amb les noves equipacions Chris Jones, primer fitxatge del València Basket El big data arriba al bàsquet base


El guàrdia civil que va revisar el correu de Cuixart diu que no va trobar cap coordinació amb el Govern per l'1-O\nEl magistrat del Suprem Manuel Marchena, intervenint a l'inici del judici el 12 de febrer.\nUn atestat identifica Marta Rovira Martínez com a secretària general d'ERC i la defensa del president d'Òmnium assenyala l'error\nActualitzada 20/03/2019 a les 16:53\nEl sergent de la guàrdia civil que va estudiar els correus electrònics del president d'Òmnium Cultural, Jordi Cuixart, ha admès al Tribunal Suprem que de la seva anàlisi no ha constatat cap coordinació entre el Govern i l'entitat cultural en l'organització de l'1-O ni tampoc d'on sortien els fons per a l'organització del referèndum. El sergent (TIP S71761E) ho ha admès en resposta a preguntes de l'acusació popular de Vox. Durant l'interrogatori, l'advocat Benet Salellas, de l'equip de defensa de Cuixart, ha posat en relleu un error en un atestat elaborat pel sergent, ja que va identificar Marta Rovira Martínez com a secretària general d'ERC, quan el nom complet de la dirigent republicana és Marta Rovira Vergés.\nEn respostes a la fiscalia, el sergent ha explicat que va analitzar correus com un que es referia al 20-S i «es feia eco d'unes paraules de Jordi Cuixart en què demanava als catalans assistir a la concentració de la Conselleria d'Economia». En resposta a Salellas, ha dit que en el correu es convocava la gent a anar «massivament» a la concentració, i ha admès que «parlava d'una convocatòria ferma i també pacífica».\nEl guàrdia civil també ha fet referència un correu que incloïa una nota de premsa sobre la participació de l'entrenador de futbol Pep Guardiola en un acte on «demanava el suport de la comunitat internacional». Salellas li ha preguntat quin interès té això per a la investigació. «Em va semblar interessant per a la investigació», ha dit, tot remarcant que la seva tasca era «d'anàlisi, no investigadora».\nDe fet, ha explicat que en un altre correu es parlava d'un informe «elaborat per diversos actors» que estava en projecte i que, un cop acabat, «es remetria a organitzacions internacionals com l'OCDE, el Consell d'Europa i l'ONU». En relació a l'informe, el guàrdia civil ha afegit que «com que no anava dirigit a la societat civil, sinó a organitzacions internacionals, caldria l'acció conjunta i coordinada del Govern i del Diplocat».\nTambé ha detallat correus rebuts amb queixes, com ara un empleat de banca que «recriminava a Òmnium que donés pautes als catalans per treure diners de les entitats bancàries» o un altre que «retreia a Òmnium l'ús d'unes imatges» que feien referència a la campanya 'Casa nostra, casa vostra'.\nA la sessió de la tarda, una altra agent que també va analitzar correus de Cuixart (TIP B40743H) ha explicat a la fiscalia el del 20 de setembre del 2017 amb una «nota de premsa» d'Òmnium on recollien les paraules del seu president on «animava a la gent que anés massivament a la concentració» a Economia. I ha afegit, en resposta a la defensa de Cuixart, que afirmava que «la Guàrdia Civil havia traspassat les línies vermelles a l'entrar en dependències governamentals». Sí ha admès, a instàncies de l'advocat Benet Salellas, que demanava que la concentració fos «pacífica».\nSalellas ha insistit a l'agent per saber quants correus electrònics va rebre per analitzar. L'agent no ha donat una xifra. Fonts d'Òmnium han destacat que del compte de Cuixart es van extreure 34.000 correus, dels quals se n'han seleccionat 17, i del compte de la presidència d'Òmnium uns 500, dels quals se n'han seleccionat 3.\nSobre el criteri per incloure'ls en l'informe, la guàrdia civil ha dit que seleccionava «els que tenien relació amb els delictes que s'estaven investigant». Salellas ha preguntat quina relació tenen amb els fets la participació de Pep Guardiola en un acte polític a Montjuic al juny del 2017, una queixa d'una ciutadana per haver inclòs una imatge seva en un vídeo d'Òmnium que formava part d'un acte de la campanya 'Casa nostra, casa vostra'.\nL'agent ha respost al fiscal que no recorda cap correu on hi haguessin instruccions sobre què s'havia de fer l'1-O.\n20-S: «No va ser possible anar a Economia»\nAquesta agent també va participar en la detenció del 20 de setembre del 2017 de la treballadora del Departament d'Economia Mercedes Martínez Martos, i al registre de casa seva. En respostes a la fiscalia, no ha donat detalls sobre el contingut de la documentació es va trobar al seu vehicle i al domicili.\nPosteriorment, tenien previst traslladar la detinguda a Economia per escorcollar el seu despatx, però ha explicat que «no va ser possible» anar-hi perquè «no es podia accedir a la zona per la quantitat de gent hi havia concentrada». «Teníem ordres explícites de no intentar apropar-nos a la zona», ha afegit.\nEn respostes a l'advocat de Jordi Sànchez, Jordi Pina, ha explicat que ella no va parlar directament amb ningú de la Benemèrita que estigués a Economia, sinó que ho va fer un brigada que estava a l'escorcoll del domicili de Martínez Martos. A més, ha afegit que aquest brigada no li va dir que Sànchez afirmés que no permetria que cap vehicle de la comitiva accedís al Departament. Aquest dimarts, un guàrdia civil que va participar en l'escorcoll del domicili de Josep Maria Jové va dir que el tinent del cos que estava a la seu d'Economia li va dir que l'expresident de l'ANC li havia traslladat que «no permetria» l'entrada de cap vehicle de la comitiva judicial amb detinguts.\nSalellas també ha preguntat perquè no es va portar la detinguda al CTTI per registrar el seu despatx, com preveia la interlocutòria del jutjat d'instrucció número 13. L'agent ha explicat que van saber després que no Martínez Martos tenia cap despatx allí.\nComenta el contingut : El guàrdia civil que va revisar el correu de Cuixart diu que no va trobar cap coordinació amb el Govern per l'1-O


SERVEIS D'ELABORACIÓ I PUBLICACIÓ...\nSERVEIS D'ELABORACIÓ I PUBLICACIÓ DE CONTINGUTS DIGITALS PER AL PORTAL VILADECANS.CAT, CAMPANYES DE COMUNICACIÓ MUNICIPALS I XARXES SOCIALS DE L'AJUNTAMENT DE VILADECANS.\n358.677,69 € sense IVA 434.000,00 € IVA inclòs (21,00%)\nGarantia Definitiva: 5% de l'import de l'adjudicació del contracte, pels dos anys de la seva execució (exclòs l'IVA).\n860.826,46 € sense IVA\n05/11/19 09:21 h Publicació acreditada pel Consorci Administració Oberta de Catalunya\nPonderació: 51.00 - Criteri: Millor preu ofert pel licitador.\nPonderació: 10.00 - Criteri: Millora relativa al compromís de contractació de persones amb dificultats particulars d'inserció al mercat laboral per a les noves contractacions o substitucions de personal.\nPonderació: 24.00 - Criteri: Valoració de la proposta presentada en relació a l'aplicació de les últimes tendències de continguts digitals a partir d'un cas pràctic.\nPonderació: 15.00 - Criteri: Valoració de la proposta presentada pels licitadors en relació al pla de formació i al pla de treball i organització.\nL'empresa o entitat licitadora haurà d'acreditar una experiència mínima de tres anys en projectes de continguts online.\nDisposar de personal responsable especialista i equip professional suficient per a l'execució dels serveis objecte del contracte. En relació al personal subrogable, en el cas en que el personal adscrit a l'execució del contracte hagi de ser substituït, el nou personal haurà de complir suficientment els següents aspectes:\n-\tComptar amb un equip humà suficient per fer front a les tasques objecte del contracte, el qual es troba descrit en el plec de prescripcions tècniques.\n-\tQue el personal assignat a les activitats objecte del contracte tingui una formació mínima de llicenciatura o grau en Ciències de la Comunicació, en qualsevol de les seves branques, per al cap de projecte, de llicenciatura o grau de Comunicació Audiovisual en el cas dels redactors/es o operaris/es reporters/es de càmera de vídeo i de Cicle Formatiu de Grau Superior en Realització de Projectes Audiovisuals en el cas del tècnic/a amb dedicació de 10 hores, les tasques dels quals queden descrites en el plec de prescripcions tècniques.\nAnunci licitació continguts digitals.pdf


"Barcelona memòria fotogràfica" al Centre d’arts digitals IDEAL - El Temps de les Arts\nImatges de Joana Biarnés a l'exposició "Barcelona memòria fotogràfica".\n30 oct. 2020 Anna Pou van den Bossche\n“Barcelona memòria fotogràfica” és la primera experiència immersiva produïda als estudis de l’IDEAL Centre d’Arts Digitals. Per aquest motiu l’han volgut dedicar a la nostra ciutat i han escollit un període històric molt concret: la Barcelona dels anys 50 i 60, plasmada a través dels ulls de Francesc Català-Roca, Colita, Xavier Miserachs, Oriol Maspons, Joana Biarnés i Leopoldo Pomés. Aquests fotògrafs van ser els cronistes d’una generació que va desafiar la censura i el conservadorisme per construir una nova manera de mirar i de fer, coneguda com la gauche divine o l’Escola de Barcelona.\nAquesta generació era transgressora i atrevida, de mirada crítica però dotada d’un gran sentit de l’humor, amb actituds revolucionàries i hedonistes. Colita va saber definir-ho molt bé: per ells, “la cultura era sexy”. Els fotògrafs d’aquell moment van documentar una transformació que va afectar des de la literatura, la música, l’art o el cinema fins arribar al disseny o l’arquitectura. Els cantautors de la Nova Cançó, amb qui compartien nits boges a la Cova del Drac, els encarregaven les portades dels seus discs i els fotoreportatges de les gires. Les noves editorials com Anagrama o Tusquets ilustraven les novel.les amb les seves fotografies i treien a la llum els primers llibres dedicats a la fotografia com “Barcelona blanc i negre”, de Xavier Miserachs. Pintors com Joan Miró o els membres del Dau al Set es feien retratar per ells mentre que la nova arquitectura de Barcelona, protagonitzada pel Grup R, quedava plasmada en les seves imatges.\nImatge de Francesc Català-Roca a l’exposició “Barcelona memòria fotogràfica”.\nBarcelona bategava alegrement sota un cel gris, i als carrers de la nostra ciutat es respirava una atmosfera que podem reviure transportant-nos en el temps gràcies a la experiencia inmersiva que ens proposa l’IDEAL. En una sala forrada de pantalles – quatre a les parets i una als peus- que cobreixen mil metres quadrats es projecta un peça de trenta minuts on es succeeixen les imatges dels sis fotògrafs sota la banda sonora creada per Rafel Plana. Tres-cents seixanta graus d’ immersivitat ens traslladen a la Barcelona de la postguerra a través de l’humor de Colita, el glamour del seu amic Oriol Maspons, l’energia de Biarnés, la sensualitat de Pomés, la màgia de Miserachs o la llum de Català-Roca. Cada autor està representat per una vintena de fotografies que ens porten a la Barceloneta de Carmen Amaya, a una cambra d’hotel amb els Beatles, al Park Güell amb Dalí o conduïnt un sis-cents per la Diagonal. Totes les fotografies del loop estan titulades, numerades i datades a una sala adjacent per tal que el visitant pugui identificar-les i situar-les damunt un mapa de Barcelona gegant. L’experiència inmersiva es completa amb la sala de realitat virtual, on les ulleres 3D ens permeten fer un viatge en el temps fins la Barcelona dels cinquanta i seixanta. Es tracta d’una peça de set minuts que l’equip de l’IDEAL va filmar durant les jornades del confinament a causa de la COVID19, on veiem una Barcelona molt especial sobre la que es projecten les fotos dels sis artistes.\nImatge de Leopoldo Pomés a l’exposició “Barcelona memòria fotogràfica”.\nL’IDEAL té dos objectius principals: la unió entre art, tecnologia i ciència, així com la divulgació a través de l’entreteniment. En aquesta ocasió s’ha escollit la fotografia com a tema ja que combina creativitat amb tecnologia, introduïnt -la a través d’unes sales didàctiques que ens expliquen el procés del revelat, com es fan les fotografies -què vol dir enquadrar, composar, dominar la llum…-, i la història de la foto des del daguerrotip a instagram. En una sala s’ha recreat un estudi de revelat amb les ampliadores, focus i altres objectes que varen pertànyer a Miserachs, Català-Roca i Pomés, un espai molt escenogràfic on el visitant se sent com un fotògraf i reviu la màgia del revelat amb el recolzament d’un vídeo que explica tot el procés. D’allà s’arriba a un espai interactiu on l’artista Sergi Albiac ens proposa una experiència amb l’aleatorietat i la inteligencia artificial: es tracta d’un fotomatón on el visitant es pot fer una foto que apareix posteriorment a una gran pantalla, i que pot descarregar al mòbil a través d’un codi QR. La màquina que s’amaga rere el fotomatón li escaneja el rostre que, de manera aleatòria, pixela amb elements de Barcelona: des dels panots a la catedral. Albiac experimenta amb la intersecció visual del codi generatiu, la intel·ligència artificial i els mitjans tradicionals per tal de fer-nos reflexionar sobre el procés creatiu, l’atzar i el paper de l’artista.\nLa sala inmersiva té 1000m2 i l’equip de disseny és Eyseberg.\nPer finalitzar l’experiència tenim l’oportunitat de fer-nos una fotografia dins d’un sis cents – l’automòbil icònic dels seixanta- en plena Diagonal gràcies a l’ampliació d’una imatge de Joana Biarnés, que tanca el recorregut. L’experiència va dirigida a tot tipus de públic ja que combina els aspectes informatius i estètics amb els didàctics i lúdics. Entreteniment, rigor i aprenentatge són els tres eixos de la filosofia de l’IDEAL.\nEl pastel com a recurs artístic als segles XIX i XX Boltanski, mite i memòria La fotografia en l’esfera artística del segle XIX Fantasma ’77, el llegat de la imatge política\nEtiquetes Anna Pou, Centre d’Arts Digitals Ideal Navegació per les entrades


Pis en excel·lents condicions de 3 dormitoris en lloguer a Centro / Malagueta\nLluminós pis amb 3 dormitoris, 2 banys, una magnífica terrassa amb boniques vistes a la mar i aparcament al mateix edifici, de lloguer a La Malagueta.\nLucas Fox presenta aquest encantador pis acabat de reformar al cor de la Malagueta, a un pas de la platja i prop de comerços i mitjans de transport.\nA l'entrar a l'habitatge, a la dreta ens trobem amb la cuina, la qual està separada de la sala per unes vidrieres i es presenta completament equipada amb múltiples electrodomèstics. El lluminós saló comunica amb una àmplia terrassa que ofereix unes boniques vistes a la mar ia la platja. Des del saló avancem cap a un passadís que ens porta als dormitoris. A la dreta tenim un dormitori individual amb vistes cap a la muntanya Gibralfaro, ideal com a despatx o dormitori infantil. A l'esquerra se situa un dormitori doble que rep molta llum natural gràcies a la seva orientació sud. Si seguim pel distribuïdor, vam arribar a un modern bany amb plat de dutxa. A la fi de passadís es troba el dormitori principal, que compta amb bany privat.\nCal destacar que l'habitatge s'ha reformat íntegrament i està sense estrenar. El preu de lloguer també inclou una plaça de garatge en el mateix edifici.\nSe sol·licitarà a l'inquilí solvència demostrable. Els honoraris d'agència no estan inclosos.\nProximitat a comerços\nAquest pis se situa a la zona de la Malagueta, a escassos metres de la platja i de passeig marítim. És a prop del port, amb la seva zona d'oci, botigues i restaurants, així com a pocs minuts de el centre històric de la ciutat. Disposa de totes les comoditats necessàries a l'abast: comerços, supermercats, farmàcies i parades d'autobús i taxi, entre d'altres.


Va de Bèlit. Associació Cultural del Joc del Bèlit de Sant Narcís: 8è Campionat del Món de Bèlit: comença l'espectacle de la FASE FINAL!!\n8è Campionat del Món de Bèlit: comença l'espectacle de la FASE FINAL!!\nEls actuals Campions del Món\nLa defensa més ferotge\nTorna en Jaume García\nEl millor equip debutant\nEl retorn del millor Pep Oller\nEls joves que la volen liar\nAquests són els finalistes. Demà divendres, després del pregó, es farà el sorteig dels quarts de final que es jugaran dissabte 2 de juny. La informació del sorteig (emparellaments, horaris, etc) la tindreu publicada al moment en aquest blog. Diumenge 3, al Jardins de l'Ignasi Bosch (camp del bèlit) es disputaran les semifinals i la gran final. ESTEU TOTS CONVIDATS!!\nJulián Vizcaino, Miguelón Haro i Paco Cortés, els "provisionals" tres primers classificats a Màxim Canador.\nAquest cap de setmana també serà decisiu per saber qui guanyarà el premi a MÀXIM CANADOR, MÀXIM RECOLLIDOR I MÀXIM MATACANES. Ara mateix les opcions de guanyar estan molt obertes. No us perdeu el desenllaç final!\nPublicat per Juanjo en 21:12\nEtiquetes: 8è Campionat del Món de Bèlit, Can Barraca, Construccions Cañi, Desibèlits AEPC, Els Bons, Esplai Sant Narcís, Fase Final, Los Primos, Obélit, Taronges


fic_orientacio:cma:cma01:fase_3:bloc_3:activitat_4 [Formació del professorat]\nActivitat 4. Experimentem a l'aula\nActivitat en petit grup i gran grup.\nDisseny i experimentació a l'aula d'una activitat que posi en joc els quatre processos i tingui clarament identificats els continguts que es volen treballar.\nUs proposem que aneu a l'ARC (http://apliense.xtec.cat/arc). Premeu el botó Cerca els teus recursos. Un cop a la pantalla de cerca afegiu com a descriptors (casella inferior de la columna de l'esquerra) les paraules "quadrats", "rectangles". Cada paraula s'afegeix prement el botó Afegeix descriptor. Un cop introduïdes les dues paraules premeu el botó Visualitza propostes. Entre les propostes que es presentin trieu la que porta per títol "Quadrats i rectangles", Anireu a una activitat on hi ha tres documents adjunts. Són activitats desenvolupades amb diversos graus de complexitat. Cadascuna de les activitats porta orientacions per treballar els quatre processos, a més dels continguts escollits.\nVeureu que, amb més o menys adaptacions, podeu trobar propostes útils per a tots els cursos entre parvulari i sisè de primària.\nPodeu fer servir aquestes activitats com a model per planificar l'activitat que dureu a terme a l'aula o fer-ne una altra de diferent. Plantegeu-vos quina de les tres possibilitats s'adapta millor a les vostres necessitats:\nFer servir alguna de les activitats de l'element Quadrats i Rectangles, adaptant-la si cal per ajustar-la a la vostra aula.\nCercar per l'ARC fins a trobar una altra activitat i decidir vosaltres mateixos com feu jugar els objectius i els processos per planificar-la i dur-la a terme a la vostra aula.\nAgafar qualsevol activitat de les que feu habitualment i planificar-la identificant clarament els quatre processos i els continguts que hi voleu treballar.\nHeu de fer una experimentació seguint el model de la que es va fer al bloc anterior (per parelles i amb tres fases: planificació, intervenció a l'aula amb observació i valoració).\nUn cop triada l'activitat ompliu el Document per a la carpeta de formació 6 per fer la fase de planificació, tenint en compte el disseny i el que s'ha d'observar a la intervenció a l'aula. Teniu també una proposta de guia d'observació (Full de treball 9).\nDesprés de realitzada la intervenció a l'aula i feta l'observació (per un mateix o per un altre) s'ha de fer una valoració, individual o de la parella que ha intervingut, per poder preparar la posada en comú de l'activitat següent. Aquesta valoració es pot fer al Document per a la carpeta de formació número 7.\nQuadrats i Rectangles a l'ARC (http://apliense.xtec.cat/arc/node/29111)\nDocument per a la carpeta de formació Planificació de l'activitat\nFull de treball. Guia per l'observació\nDocument per a la carpeta de formació Valoració individual de l'activitat\nDocuments per la carpeta de formació\nDocument per a la carpeta de formació: Valoració individual de l'activitat (emplenat)\nBloc 3. Activitat 4\nEs tracta ara de planificar, portar a l’aula i valorar una activitat que inclogui tots els processos. Per facilitar-ho us proposem que accediu a una activitat de l’ARC anomenada Quadrats i rectangles, on hi ha tres models d’activitat sobre el mateix tema que descriuen de forma força detallada la planificació del treball de processos al servei dels objectius de l’activitat.\nPer planificar l’activitat que es portarà a l’aula es pot fer servir alguna de les propostes de Quadrats i rectangles, cercar-ne una altra a l’ARC, dissenyar vosaltres mateixos la vostra actuació o bé fer-ho sobre una de les activitats habituals a la vostra aula.\nS’ha de descriure l’activitat i assenyalar clarament els objectius abans de dur-la a l’aula.\nL’experimentació es pot realitzar de manera individual, cadascú a la seva classe i procurant fixar-se en els canvis produïts per la incorporació de la nova actuació, o bé preveure situacions com ara filmar la classe per analitzar-la després de manera més objectiva, programar moments en què pugui haver-hi dos mestres a l’aula i mentre un proposa i condueix l’activitat l’altre observa i anota canvis o reaccions que tenen relació amb la mesura implementada… En aquest cas es pot fer servir la guia d’observació que hi ha al full de treball 9.\nS’han d’anotar les reflexions que s’han fet després de realitzar la intervenció a l'aula. Pot ser una reflexió individual o bé feta en parella. Es pot veure que hi ha unes qüestions suggerides per a la reflexió que només pretenen orientar-la. Naturalment tothom pot fer les reflexions que consideri més convenients.


Cita prèvia i control d’aforament: el camí cap a la normalitat per al Pàdel Calella | Ràdio Calella Televisió\nCita prèvia i control d’aforament: el camí cap a la normalitat per al Pàdel Calella\nLes pistes de pàdel que hi ha a tocar de la platja han anat recuperant l’activitat de forma progressiva amb la desescalada, ara ja amb partits de dobles. A la fase 2, les restriccions continuen vigents pel que fa a l’aforament de les instal·lacions i l’ús de zones comunes i vestidors. D’aquí a una setmana es podran obrir si la regió sanitària de Girona entra a la fase 3.\nJoan Oliver, del Pàdel Calella, ha explicat quin és el protocol de seguretat que han definit per controlar l’aforament i evitar el creuament de grups, tenint en compte que no és obligatori l’ús de la mascareta mentre es practica l’esport.\nJa es pot tornar a jugar 2 contra 2. Sempre ho fem amb cita prèvia i respectant aforament, evitant aglomeracions a l’entrada i sortida, per això hem dibuixat un circuit amb una direcció d’entrada i una altra de sortida.\nA la fase 3, i segons el publicat fins ara, es podran obrir vestidors i dutxes, que ara per ara continuen tancades al Pàdel Calella, que sempre ha funcionat amb cita prèvia per al lloguer de les seves cinc pistes. Oliver ha explicat que tenen més activitat a la tarda-vespre que al matí, i que la demanda ha crescut des que van obrir el 2011 perquè també hi ha més afició a un esport que poden jugar grans i petits.\nCada any es donen més llicències, és un esport molt familiar i al que hi juguen moltes nois; també s’ha fet una escola de nens. Tot plegat ha ajudat a que creixi. Hi ha tornejos i lliguetes, i cada cop hi ha més afició.\nEs confirma que el Pàdel Calella farà casal d’estiu, amb tots els condicionants que imposa l’actual situació d’emergència sanitària. És per això que seran més restrictius amb l’edat dels participants, que hauran de ser majors de 8 anys. Limitaran també les places.\nCom a molt, si ho fem, serà per a un màxim de 20 nens. No volem superar la xifra perquè aquest any és excepcional i volem prendre les mesures per tenir-ho tot controlat. Ja se sap que serà complicat la gestió amb nens, però no podem badar.\nEl casal d’estiu del Pàdel Calella es farà entre el 29 de juny i el 2 d’agost, als matins (de 9 a 13h). El preu serà de 80 euros per setmana. Per a més informació podeu contactar-hi al telèfon 607 44 82 55.\nSegüent El 18 de juny finalitza el termini perquè els pensionistes no contributius presentin la declaració anual\nAnterior Pau Palacios torna a la Unió Esportiva Handbol Calella


Tecnologia vestible: Sensor de color\nEl sensor de color TCS34725 ens permet conèixer el color de la llum que arriba al sensor sense que calgui il·luminació exterior ja que també incorpora un led blanc. Té un diàmetre d'uns 16 mm (com una moneda d'un cèntim) i un gruix d'uns 2 mm. Això facilita el seu us incorporant-los a elements tèxtils.\nPer a fer servir aquest sensor cal connectar el born 3V (inferior a la foto) al born 3,3 V de la placa del microcontrolador (ATENCIÓ: No al born VBATT), el born gnd (superior a la foto) al negatiu de l'alimentació i els borns SDA i SCL amb els del mateix nom de la placa del microcontrolador. A la placa del sensor aquests dos borns hi apareixen dos cops de manera que podem triar la disposició que ens sigui més còmoda.\nPer a fer servir el sensor ens caldrà la Adafruit TSL2561 Light Sensor Driver. Un cop ja tinguem la llibreria, podem fer els nostres programes. A la part inicial, hem de carregar les llibreries connesponents. A la part de declaració de variables, hem de crear un objecte Adafruit_TCS34725. En aquest cas l'objecte s'anomena tcs.\nEn la inicialització del programa, cal inicialitzar el sensor. D'aquesta manera el nostre microcontrolador hi estableix connexió i convé preveure que la connexió no sigui possible.\nPodem encendre el llum que porta incorporat el sensor amb:\ntcs.setInterrupt(false); // Encén el led\ni apagar-lo amb:\ntcs.setInterrupt(true); // Apaga el led\nPer llegir els valors del sensor, cal cridar a la funció tcs.getRawData posant com a paràmetres les variables on volem que ens guardi els quatre valors llegits. El signe & indica que el que posem no és un paràmetre de la funció sinó la variable on ha de guardar els resultats. Els quart valor inclou la lluminositat que rep el sensor en longituds d'ona no visibles a l'ull humà.\nLa llibretia del sensor inclou també una funció que calcula la lluminositat rebuda (en lux) i una que calcula la temperatura de color de la radiació rebuda (en K).\nA continuació hi ha un programa de prova. En aquest cas, obrim també un canal sèrie que ens permeti veure si la connexió ha anat bé i les lectures del sensor al monitor sèrie. El nostre programa de prova llegirà els valors llegits pel sensor i el mostrarà. El paràmetre DEC indica que volem mostrar els resultats en format decimal.\nEtiquetes de comentaris: Sensor de color, Tecnologia vestible


Memòria del Comitè Nursing Now Balears 2019-2020\nElaborada per les coordinadores del Comitè Balear\nPodeu consultar la memòria del Comitè Nursing Now Balears descarregant el següent document: MEMÒRIA\nDocument presentat en la Jornada "Les infermeres a Balears, ara", celebrada a l'Hospital Son Espases el 31 de gener de 2020. Consulta o descarrega el fitxer des d'AQUÍ.\nInscripcions mitjançant formulari, AQUÍ.\nAccedeix al cartell i el programa en PDF, fent clic AQUÍ.\nAquesta setmana presentarà la primera jornada sobre Infermeres a Balears en la qual es reivindicarà un paper més rellevant en la societat i en les polítiques actuals.\nLlegeix l'entrevista, publicada al diari Última Hora, AQUÍ.\nLa UIB i el Coiba, en el marc de la campanya Nursing Now, ha organitzat per a aquesta tardor un cicle de conferències amb les infermeres com a tema central.\nEs desenvoluparan a l'edifici Guillem Cifre de Colonya de la UIB (aula AV05) a partir de les 13:30h. i totes seran retrasmeses per videoconferència a la resta de seus de la Universitat de les Illes Balears. A més, es podrà veure la sessió en streaming fent clic AQUÍ a partir de les 13:30.\n7 d'octubre - Historia de les infermeres - Dra. Gloria Gallego Caminero. Més info.\nMaría José Sastre, presidenta del Col•legi Oficial d’Infermeria de les Illes Balears, Rosamaría Alberdi, degana de la Facultat d'Infermeria i Fisioteràpia de la UIB, i Cristina Moreno, professora de la UIB i vocal del Coiba, han assistit a aquesta trobada amb la consellera Patricia Gómez per definir els següents passos a les Illes en el marc d'aquesta campanya mundial.\nNotícia completa publicada al diari Salut i Força\nAccedeix al vídeo al nostre canal de Youtube\nPots veure el vídeo al nostre canal de Youtube fent clic AQUÍ.\nTambé pots accedir a la galeria de fotos AQUÍ o llegir més sobre com es va desenvolupar la presentació AQUÍ.\nLa infermera explica que factors com l'envelliment de la població o la manca de professionals obligaran a fer un canvi del sistema de salut, en el qual les infermeres jugaran un paper rellevant i posa com a exemple Irlanda, on s'ha posat en marxa el programa "Fes que cada consulta compti".\nLlegeix l'entrevista de l'Última Hora fent clic AQUÍ.\nBarbara Stilwell, directora de la iniciativa, sosté que sense aquestes professionals no és possible garantir una sanitat universal.\nA la iniciativa ja s'han adherit gairebé 192 grups de més de 80 països d'arreu del món i durarà fins al 2020, any que l'OMS ha designat com "el de les infermeres i llevadores", coincidint amb el 200 aniversari del naixement de Florence Nightingale .\nAccedeix a la notícia del Diari de Mallorca fent clic AQUÍ.\nCompartim aquesta "Enquesta Global per Avaluar el rol de Gènere en el Lideratge en Infermeria", organitzada per la campanya Nursing Now, una iniciativa mundial que té per objectiu aconseguir que els governs, professionals sanitaris i usuaris valorin més a les infermeres i defensin el seu lideratge per a la millora de la qualitat de les cures i de la salut de la població.\nSi ets infermera o infermer, aquesta campanya et pot interessar. Participa en l'enquesta anònima, a través d'aquest enllaç (estimats 10 min).


Oferta de treball de Comercial Back Office internacional. - Centelles - Borsa de Treball d'Osona\nFeina de Comercial Back Office internacional.\nOferta de treball d'Osona nº 90977\nEmpresa del sector tèxtil industrial, fabricant i distribuïdor oficial en exclusiva d´una important marca global i en fase de creixement a nivell internacional, precisa incorporar un / a Comercial Back Office la missió principal serà la de realitzar la prospecció i obertura de nous mercats europeus i / o donar suport a Direcció Comercial a l´expansió internacional.\n- Prospecció de nous mercats i distribuïdors (des oficina).\n- Realitzar trucades de concentració de visita i de seguiment comercial.\n- Presentació i seguiment d´ofertes comercials.\n- Col·laboració amb la resta de l´equip comercial traspassant informació d´utilitat per a l´evolució de les oportunitats generades i / o detectades prèvies accions de prospecció comercial i prevenda.\n- Visites comercials esporàdiques (viatges de 3 dies un cop al mes aprox.) Juntament amb Direcció Comercial / Gerència per tancar contractes amb Distribuïdors i / o Grans Comptes.\n- Suport administratiu a Direcció Comercial / Gerència i report de l´activitat realitzada.\n- Horari a convenir amb l´empresa (s´ofereix la possibilitat de realitzar horari intensiu de matí, de 7h a 15h o de 8h a 16h, per exemple).\n- Estabilitat laboral en empresa en creixement.\n- Formació contínua en producte i tècniques de venda, a càrrec de l´empresa.\n- Estudis universitaris finalitzats (ADE, Ciències Empresarials, Traducció i Interpretació, ...) - Cicle Formatiu de Grau Superior de Tècnic en Comerç Internacional. - Cicle Formatiu de Grau Superior de Gestió Comercial i Màrqueting. - Cicle Formatiu de Grau Superior de Gestió de Vendes i Espais Comercials.\n- Resident Osona.\n- Experiència mínima de 2 anys desenvolupant tasques similars a les descrites, preferiblement en Departament d´Exportació i / o Costumer Service.\n- Anglès: Avançat (mínim C1).\n- Català: Mitjà - Avançat.\nVacant de Comercial Back Office internacional. a Centelles que publica l'empresa ETALENTUM


Bloc de notes de Josep Romeu: dilluns, 25 / de maig / 2009\nA mà armada contra la llengua\nCom cada any, a Mallorca celebraven l’Acampallengua, una trobada entre festiva i reivindicativa a favor de la llengua catalana, organitzada per l’Obra Cultural Balear. A les Illes, el procés de normalització de la llengua té unes especificitats que el fan més difícil, comptant a més, a diferència de Catalunya, que en les alternances de poder quan governa el PP hi ha una posició declaradament hostil per part de les institucions. La llei estableix que el català és la llengua pròpia de les Illes Balears i l’oficial, conjuntament amb el castellà. Però la realitat és que sovint les reivindicacions lingüístiques dels illencs passen per reclamar que, com a mínim, es compleixi la llei.\nLa presència de la Guàrdia Civil a l’Acampallengua d’enguany, com en algunes edicions anteriors, no tenia altre objectiu que el de la intimidació. I de passada intentar buscar qualsevol excusa per intervenir-hi o per formular-hi algun tipus de denúncia. Una actitud que evidentment no gosarien mai tenir envers qualsevol altra activitat lúdica o turística que no fos organitzada per una entitat de signe cultural i catalanista. La seva era un actitud estrictament ideològica, de fidelitat a les consignes d’hostilitat envers la llengua catalana. Amb la mateixa fermesa que defensaven la il·legalitat de la piscina de l’ultradretà Pedro J. es dediquen a fustigar qualsevol activitat a favor del que estableix l’Estatut en matèria lingüística. Per això, van procedir a la detenció del Coordinador de l’Obra Cultural Balear en un clar abús d’autoritat, sabent evidentment que l’haurien de deixar al cap d’unes hores, però intentant, com a mínim, perjudicar l’Acampallengua que es desenvolupava amb tota normalitat i tranquil·litat.\nLegalment, no tenien res contra en Tomeu Martí, Coordinador d’OCB, ni contra l’Acampallengua, però ideològicament ells eren contraris a la llengua oficial de les Illes, i amb aquesta motivació actuaven. En cap cas es pot considerar aquesta gentussa com a membres d’una institució que vetlli per la seguretat dels ciutadans i per l’acompliment de la llei. No són sinó un braç armat que provoca el desordre i persegueix, quan li convé ideològicament, els qui defensen la legalitat vigent, la que estableix l’oficialitat de la llengua catalana a les Illes. I és que el nacionalisme espanyol no té cap mena de mania a l’hora d’emprar la violència i d’intervenir a mà armada per a imposar les seves tesis. El que digui la Llei els importa un rave.


AraMaó | Xavier Salvador presenta ‘Retrospectiva’ a la Sala Sant Antoni de Maó\nXavier Salvador presenta ‘Retrospectiva’ a la Sala Sant Antoni de Maó\n07 jul. Xavier Salvador presenta ‘Retrospectiva’ a la Sala Sant Antoni de Maó\nPosted at 11:34h in Ciutat educadora i per la cultura\tby\taramaó 0 Comments\nDes de la Regidoria de Cultura de l’Ajuntament de Maó, hem organitzat l’exposició ‘Retrospectiva’, de Xavier Salvador, que es podrà veure a la Sala Sant Antoni fins al 26 d’agost.\n‘Retrospectiva’, de Xavier Salvador\nEn aquesta exposició retrospectiva, Xavier Salvador ens mostra la serenor i la tranquil·litat que ha trobat a Menorca, on viu i pinta des del 1977, i on ha aconseguit la sinergia perfecta entre artista, entorn i obra.\nGràcies a la seva capacitat de síntesi i a la seva sensibilitat, Xavier ens transmet la llum i la bellesa del paisatge menorquí i de la seva gent. Les seves obres, com diu ell, “parlen per si soles de vivències i d’estats d’ànim, sense paraules, sense discursos i en silenci, per gaudir d’un llenguatge tan antic com el llinatge humà”.\nAquest artista perseverant, discret i sincer ens convida a passejar, a descansar la mirada en les seves pintures i a gaudir -com ell- del temps, de la llum, de la pau.\nLa tinenta d’Alcaldia de Cultura, Conxa Juanola, explica de Xavier Salvador que, malgrat tot el que ha fet i els èxits que ha tingut en la seva trajectòria artística -tant a Menorca com fora de la nostra illa-, segueix mantenint la personalitat dels grans, la d’aquells que creuen en la seva feina, que la viuen amb passió.\nI açò és el que ens transmet Xavier Salvador amb la seva mirada a la terra que l’envolta; una mirada serena, neta, que retrata molt bé aquesta terra mediterrània de colors vius.\nL’Ajuntament de Maó agraeix sincerament a l’artista l’oportunitat de poder gaudir d’aquesta mostra retrospectiva; i, així mateix, convida tothom a visitar-la i a descobrir la gran riquesa que conté la seva pintura.\nSala Sant Antoni de Maó (s’Arraval, 32)\nDe dilluns a dijous de 18.00 h a 21.00 h\nDivendres i dissabtes d’11 a 14 h i de 18 h a 21 h\nDel 7 de juliol al 26 d’agost\nFEU CLIC AQUÍ PER CONSULTAR EL CATÀLEG DE L’EXPOSICIÓ.


Camins en la natura: 2016\nGuàrdia de Noguera - Castell de Guàrdia - Església de sant Feliu - Collmorter - Castell de Mur - Església de santa Maria de Mur - Guàrdia de Noguera\nAquesta setmana de Nadal us presentem una excursió per la comarca del Pallars Jussà. En ella caminem per les terres del terme del Castell de Mur, municipi creat l'any 1972 a partir de la unió dels termes de Mur i de Guàrdia de Tremp, ara anomenada Guàrdia de Noguera. Amb inici i final en aquest darrer poble, els eixos centrals de la ruta són les visites als castells de Guàrdia i de Mur. També passem pel llogaret de Collmorter, pugem al cim del Cogulló i ens aturem a les esglésies romàniques de sant Feliu de Guàrdia i de santa Maria de Mur, aquesta última antic monestir de canonges augustinians.\nEl castell de Guàrdia, fortalesa medieval\ni emplaçament original del poble al què dóna nom\nLa ruta comença a la plaça de l'Església. Des d'allà arranquem cap a la carretera LV-9124. Però just abans d'aplegar-hi, prenem un camí que està separat d'ella per un parc infantil i que ens fa passar junt a l'era de la Carme.\nParc infantil a la vora del camí.\nEl dia se'ns ha alçat tapat i fred, amb boira i temperatures sota zero.\nPoc més endavant, creuem la LV-9124, per un revolt molt tancat, per tal de continuar cap al nord per un camí on, al començament, hi ha les estacions del Via-crucis del Calvari de la localitat.\nEstacions del Via-crucis a la vora del camí\nNo tardem en aplegar a una cruïlla, on hem de continuar cap a la dreta. Poc a poc, anem girant cap al nord-est, en la divisòria de les partides de Peremartell i de Fontané. Novament ens trobem amb un encreuament i, en aquesta ocasió, també agafarem el camí de la dreta, que travessa una zona boscosa a l'inici, i que rep el nom de camí de l'Obac.\nCreuem el barranc de Fontané i, de seguida, comencem a pujar per la solana del Castell, a estones en ziga-zaga, a estones no.\nBarranc de Fontané\nCamí de l'Obac durant la pujada per la solana del Castell\nLa gebrada ben entrat el matí\nEn assolir la cota 589,1 metres d'altura, a la lloma de la Solana, a la nostra esquerra, en direcció oest, arranca una sendera que s'aparta del camí de l'Obac per a enfilar-se al cingle del Castell.\nEl Sol comença a deixar-se veure\nVistes des de la senda, amb una mar de boira\nEn uns quinze minuts arribem al castell de Guàrdia, la nostra primera aturada de l'excursió. Situat a poc més de 700 msnm, va ser conquerit als sarraïns a primeries del segle XI i, al seu voltant, s'ubicà el primigeni nucli de Guàrdia de Noguera.\nDes de la senda, en el moment d'aplegar al castell de Guàrdia\nEl castell de Guàrdia, en primer terme.\nAl fons, el Cogulló i, encara més enrere, el castell de Mur i Collmorter.\nEl visitem i, uns metres cap a l'oest, ens trobem amb l'església de sant Feliu, temple romànic en ruïnes que va servir de parròquia del Castell i de l'originària Guàrdia.\nEn deixar enrere el temple, seguim cap a l'oest pel sender que recorre la carena de la solana del Castell, i no pel camí que hi transcorre en paral·lel i un poc més baix. La sendera ens duu a coronar el cim del Cogulló que, amb els seus 781,1 msnm, domina al nord l'Obac del Castell i, al sud, la seua Solana.\nEl Cogulló des dels voltants de l'església de sant Feliu\nSenda de pujada cap al Cogulló\nMirada enrere cap al castell de Guàrdia des del Cogulló\nPerdem altura lleugerament i, al remat, després d'uns quinze minuts de camí, eixim a la localitat de Collmorter, on només queda oberta tot l'any cal Soldat.\nCollmorter i el castell de Mur vistos des de la senda\nEntrada a Collmorter\nAnem a la dreta per la partida del Tornall, primer cap al nord i tot seguit, cap a l'oest. Fem cap a un encreuament, on hem de continuar cap a l'oest, recte per la seguida que portàvem. A l'esquerra ens queda el tros de Gassó. Apleguem a un nou encreuament, a l'altura de les Comelles, en el qual hem d'anar primer a mà esquerra i, en acabant, a mà dreta.\nPer aquesta senda remuntem els darrers metres de pujada que ens separen del castell de Mur, important fortalesa documentada des del segle X i que fou posseïda pel noble urgellenc Arnau Mir de Tost a mitjan segle XI. Al seu voltant estigué el primitiu poble de Mur, abandonat en l'època de l'Alta Edat Mitjana i redescobert a finals de la dècada del 1970.\nDes de la senda, el castell de Mur\nTambé allà mateix s'hi troba l'antic monestir de canonges augustinians de santa Maria, sant Pere i sant Esteve de Mur. Es tracta d'un conjunt de l'època romànica, consagrat l'any 1069 per Guillem Arnau, bisbe d'Urgell. Hui dia, les pintures murals de la seua església es troben repartides entre el Museum of Fine Arts de Boston (Estats Units) i el Museu Nacional d'Art de Catalunya de Barcelona.\nMonestir de santa Maria, sant Pere i sant Esteve de Mur\nCementeri annex a Santa Maria de Mur\nVista posterior del conjunt\nBaixem del turó de Mur per la pista del camí de Mur fins que, en sobrepassar cal Franxo per la seua banda oest, girem a la dreta per a envoltar-la per l'est i caminar pel solà de Mur, en havent deixat enrere la Colomina.\nLa gebrada, al migdia, encara sense desaparèixer\nFem un revolt molt tancat en la sendera i canviem 180 graus la nostra direcció per a anar a buscar, novament, la pista del camí de Mur i, en havent-la pres, arribar de seguida a Collmorter. En acabant, baixem cap al sud per una sendera que agafem tot just a la vora de la pista del camí de Mur i, que per la capçalera de les Ribes, baixa abruptament a buscar el barranc de Mur, al qual fem cap després d'uns vint minuts.\nA l'esquerra, el cingle del Castell i, al seu extrem, el castell de Guàrdia.\nSenda en travessar el barranc de Mur\nEl creuem i, per les terres planes dels Seixos, arribem al cementeri Vell de Guàrdia. Des d'allà, en cosa de cinc minuts, desemboquem al poble, tot entrant pel mateix lloc per on l'havíem abandonat.\nSenda vestida de tardor\nLa boira, companya de camí en la ruta de hui\nEl castell de Guàrdia des dels Seixos\nArribada a Guàrdia de Noguera\nEsperem que us haja agradat la ruta. Gaudiu-la!\nel dia de desembre 27, 2016 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Castell de Guàrdia, Castell de Mur, Collmorter, Església de sant Feliu, Guàrdia de Noguera, Pallars Jussà, ruta, Santa Maria de Mur, senderisme\nEl vocabulari de la natura: BRAGA\nAquesta setmana us presentem una nova publicació de la sèrie El vocabulari de la natura on us parlem d'una paraula molt viva al País Valencià, però amb un altre significat diferent del que ací ens ocupa. Així doncs, a València, una braga és, en paraules del Diccionari Normatiu Valencià (DNV) de l'Acadèmia Valenciana de la Llengua (AVL), "peça de roba interior femenina que cobrix aproximadament des de la cintura o el baix ventre fins a l'engonal". Tanmateix aquesta accepció no és recollida pel Diccionari de la Llengua Catalana (DIEC) de l'Institut d'Estudis Catalans (IEC), ja que als parlars de Catalunya i de les Illes Balears és utilitzat el mot 'calces', "peça de roba interior femenina que cobreix aproximadament des de la cintura fins als engonals" (DIEC).\nAra bé, ambdós diccionaris normatius coincideixen al no recollir l'accepció de 'braga' vinculada amb el medi natural. Hem de recórrer, doncs, al Diccionari Català-Valencià-Balear (DCVB) per a trobar la definició. Ací se la caracteritza com a sinònima d'escamot, i més concretament, "escamot o petit ramat d'ovelles" (DCVB). Per tant, a la nostra llengua, en parlar de bragues també estem referint-nos a ramats d'ovelles de reduïdes dimensions.\nBraga d'ovelles al Pirineu occidental de Catalunya\nPel que fa a l'origen d'aquest mot, el mateix DCVB reconeix que és desconegut. Apunta a que, possiblement, tinga el seu origen en la deformació de la paraula 'bergada': "aplec de persones que fan camí o treballen plegades" i "conjunt de gossos per caçar conills o llebres" (DCVB). Aquesta, que tampoc apareix ni al DIEC ni al DNV però sí que ho fa al Gran Diccionari de la Llengua Catalana (GDLC), podria derivar de 'bregar', al seu torn nascuda del germànic brekan o brikan, "trencar", mot encara viu amb eixe significat a llengües com l'anglesa o l'alemanya (GDLC).\nEn canvi, el DCVB opta per fer derivar 'bergada' de la mateixa família que les paraules italianes brigata i brigante, i que la francesa brigand. En realitat, aquest altre camí també porta a Roma, ja que, finalment, s'acaba aplegant també al germànic brekan o brikan, al que ens referíem abans. A pesar de tot, l'etimologia no està confirmada (DCVB).\nBraga d'ovelles a Manacor, a Mallorca\nFont: Maria Rosa Ferré\nFinalment, cal apuntar que l'ús d'aquesta accepció de braga està circumscrita a l'àrea de Puigcerdà, a la Cerdanya. El DCVB, doncs, no la recull fora d'allà.\nENCICLOPÈDIA CATALANA. Gran Diccionari de la Llengua Catalana. http://www.diccionari.cat\nel dia de desembre 20, 2016 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Baixa Cerdanya, braga, català, El Vocabulari de la Natura, la Cerdanya, Mallorca, Manacor, ovelles, Puigcerdà, ramat, valencià\nCalaix d'interior: incendi a Aín\nAquesta setmana publiquem una nova edició de la sèrie Calaix d'interior, en la qual és protagonista la localitat d'Aín, enclavada a la serra d'Espadà, per un incendi forestal que va patir el setembre de l'any 1901.\nLa localitat d'Aín en l'actualitat\nMalauradament, aquest darrer estiu, l'Espadà es va convertir en notícia per un incendi forestal que s'inicià a la vora del camí d'Artana a Onda, penetrà en el Parc Natural i cremà més de 1.500 hectàrees. Tanmateix, açò no és la primera vegada que passa, tot i que desitgem que haja estat l'última. Així doncs, al llarg de la història el foc ha cremat en aquesta Serra, per exemple, l'any 1994, el 1985, el 1980, ... .\nPortada del 12 de juliol de 1985 del diari Mediterráneo.\nEl cas que ens ocupa hui, com hem dit, és molt més llunyà en el temps que aquestes dates: es remunta al 1901. El 4 de setembre d'aquell any es va declarar un incendi forestal al terme municipal d'Aín. La mà de l'ésser humà, també aquesta volta, hi va ser present.\nLes flames s'iniciaren a una carbonera controlada per dos xiquets i situada en un terreny farcit de sureres. El vent va fer la resta. Ràpidament, l'incendi es va estendre a unes muntanyes propietat de l'Estat.\nAín, entre 1967 i 1978\nFotògraf: Mario Guillamón Vidal\nEn aquella època, l'Espadà encara estava mal comunicat i no fou fins a la matinada del 4 al 5 que l'alcalde d'Onda es va assabentar del foc i va donar avís per telèfon a les autoritats de Castelló. Al matí següent, el secretari interí del govern espanyol a la província i un comissari anomenat Biedma pujaren a la localitat taulellera per a estudiar la situació.\nEls efectius de la Guàrdia Civil d'Artana, Onda, Nules i la Vall d'Uixó encapçalaren l'extinció de les flames, com apunta la premsa de l'època, amb poques eines i caminant "por angostas veredas". També hi col·laboraren els veïns dels pobles adjacents, ja que de ben segur es coneixien el terreny pam a pam.\nAl remat, el dia 7 s'informava que l'incendi estava controlat.\nPÉREZ (1901, 5 de setembre). Incendio de Montes. La Correspondencia de Valencia, n. 15918, p. 3.\nPÉREZ (1901, 7 de setembre). Montes incendiados - Extinción del fuego. La Correspondencia de Valencia, n. 15920, p. 3.\nel dia de desembre 13, 2016 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Aín, Artana, Baix Espadà, Espadà, incendi forestal, la Vall d'Uixó, Nules, Onda, Serra d'Espadà\nLes Planes - Santuari de la Salut - Can Climent - Font de can Castellví - Can Castellví - Turó de l'Alzinar - Turó d'en Balasc - Can Balasc - Bassa de can Balasc - Font de Balasc - Font de les Planes - Les Planes\nAquesta setmana actualitzem el blog amb una excursió per la serra de Collserola. Amb inici i final al nucli de les Planes, dins del terme municipal de Barcelona, en ella visitem algunes masies de l'antic terme de Sant Vicenç de Sarrià com can Climent, can Castellví o can Balasc. Precisament, una part important de la ruta, la més solitària, transcorre per la serra d'en Balasc, o de can Balasc, que culmina al Turó del mateix nom, ja al límit de les terres barcelonines amb les de Sant Cugat del Vallès.\nEl Tibidabo i la torre de comunicacions de Collserola\ndes del camí de can Balasc, a l'altura del turó de l'Alzinar\nLa ruta s'inicia a l'estació de FGC de les Planes, que va fer cent anys el passat 28 de novembre. Des d'allà eixim cap a la dreta per la banda de l'edifici de l'estació fins a trobar un pas elevat per on creuar la carretera BV-1462. Una vegada l'hem deixada enrere, en arribar a un encreuament on hi ha una parada de bus, tombem a l'esquerra per a incorporar-nos, breument, al passeig de Solé i Pla.\nEstació de les Planes\nPont per creuar la carretera BV-1462\nPasseig de Solé i Pla, a les Planes\nDe seguida però, just en travessar per baix la carretera C-16, hem de tornar a girar a l'esquerra pel carrer del Pollancre. Ara guanyem altura ràpidament i, al remat, suavitzem la pujada en desembocar al camí del mas Guimbau, per on hem de seguir.\nCarrer del Pollancre, en passar per sota de la C-16\nCarrer del Pollancre\nPoques passes més endavant, a la nostra esquerra, arribem al santuari de la Salut, construït entre els anys 1927 i 1929. El veiem per fora, ja que sols obri els diumenges, i continuem l'excursió cap al sud, pel referit camí del mas Guimbau fins a la cruïlla següent.\nCreu enfront del santuari de la Salut de les Planes\nEl santuari de la Salut vist des del camí del mas Guimbau\nAleshores tombem a la dreta i ens incorporem al carrer o camí de can Castellví. En havent fet un revolt tancat que ens adreça cap al nord-oest, ens topetem un altre encreuament al mig del qual queda can Climent. En aquest punt, nosaltres hem de seguir la ruta pel camí de can Castellví, per on ja veníem, o siga, continuem pel ramal de la dreta.\nDesviament cap a la dreta, pel camí de can Castellví\nDurant els quinze minuts següents alternem zones urbanitzades amb altres sense habitatges, tot sense abandonar el ja mencionat camí de can Castellví. A poc a poc, ens endisem en la partida del Pi Furcat, on s'hi troba la font de can Castellví, la qual ens apareix a la dreta del camí, a la part alta d'un dels torrents que s'ajunten aigües avall per a conformar el torrent de Castellví, que ha estat en alguns moments d'aquest tram de l'excursió company nostre a la banda de ponent.\nTuró del Soldat des del camí de can Castellví\nFont de can Castellví\nAquesta font era molt apreciada pels barcelonins de la segona meitat del segle XIX, que hi pujaven per tal de passar un dia al camp. Reformada l'any 1925, es degradà fins que fou recuperada el 2008. En havent-la deixat enrere, continuem pel camí fins que enfront ens apareix, imponent, can Castellví. Ens parem a observar-la.\nUna altra perspectiva de can Castellví\nDe seguit, tombem a la dreta pel camí de can Balasc, també anomenat camí de can Pasqual a can Balasc, en referència als seu punts d'inici i de final.\nCamí de can Balasc\nPoc més endavant el camí de can Balasc continua a l'esquerra, per on nosaltres hem d'anar, tot deixant una bifurcació que arranca a mà dreta i baixa de nou cap a les Planes. Ara travessem un tram amb cases i, en abandonar-lo, si pugem a mà esquerra, a través del bosc, ascendim al cim del turó de l'Alzinar.\nEl turó de l'Alzinar\nRetornats al camí de can Balasc, de seguida se'ns presenta una cruïlla. Si anàrem cap a l'esquerra, unes passes més enllà faríem cap al mas Fortuny. Nosaltres, però, fidels al camí de can Balasc, continuem per la dreta. Per fi deixem l'asfalt que ha protagonitzat aquesta primera part de l'excursió i comencem a caminar per senderes de terra: acabem d'entrar a la serra d'en Balasc o de can Balasc.\nAquest tram és molt senzill i còmode i, a banda de no tindre pèrdua, ens fa fruir, sobretot al principi, de bones vistes de les planures de can Calopa de Dalt i, fins i tot, de la ciutat de Sant Cugat, al terme de la qual ens estem aproximant.\nPaisatge cap al sud\nSense desviar-nos en cap moment de la direcció oest, i deixant ja al final el camí de can Balasc que gira a la dreta cap al nord-est, fem cap al final de la pista, o "camino de servicio" com diu un mapa de 1919.\nCruïlla en la qual abandonem el camí de can Balasc\nVista del cim del turó d'en Balasc\nEl "camino de servicio" i el cim "Balasch" a un mapa\nde 1919 del terme de Sant Vicenç de Sarrià\nAllà mateix, girem a la dreta i, de primeres, ens trobem amb el que sembla una caseta en ruïnes. A dalt d'ella, s'alça el turó d'en Balasc o de can Balasc, que fa frontera entre Barcelona i Sant Cugat, tot i que fins a l'any 1921 els termes que ací partien eren els del mateix Sant Cugat i el de Sant Vicenç de Sarrià.\nRuïnes als peus del cim del turó d'en Balasc\nEspès sotabosc uns metres per baix del cim del turó d'en Balasc\nCim del turó d'en Balasc\nVisitat l'entorn del cim, tornem sobre les nostres passes fins a l'encreuament senyalitzat on havíem abandonat el camí de can Balasc per tal de visitar el seu cim. L'agafem i, immediatament, comencem a perdre altura. En poc més de cinc minuts apleguem a can Balasc, masia que data del segle XVI i que ha estat reconvertida a estació biològica i centre de fauna.\nAccés a can Balasc\nVista lateral de can Balasc\nContinuem l'excursió de tornada cap a les Planes i, a la cruïlla següent després de can Balasc, agafem el camí mig de can Balasc, que naix a mà dreta, tot deixant el de can Balasc que baixa per l'esquerra.\nCamí mig de can Balasc\nPassem per la bassa de can Balasc, que és un dipòsit d'aigua per a incendis i, just enfront, a la dreta del camí, veiem una altra basseta amb una pica amb aire d'abandonament. Es tracta de la font de Balasc, o de can Balasc. Evidentment, l'aigua que hi veurem no és potable.\nBassa de can Balasc\nBasseta de la font de can Balasc\nRestes de la font de can Balasc\n"Font de can Balasch", oli sobre taula realitzat l'any 1919\npel pintor català Modest Teixidor (1854-1927), que forma part\nde la composició de nou olis titulada "Voltants de Barcelona".\nEs conserva a la Reial Acadèmia Catalana de Belles Arts de Sant Jordi.\nEn havent passat la font, dos minuts més tard, hi ha un encreuament, on hem de girar cap a l'esquerra pel passatge de Bellavista, que naix ací mateix.\nEl torrent de la font de les Febres\nen travessar el camí mig de can Balasc\nPassatge de Bellavista\nPer aquesta via, on ja hi ha novament habitatges, creuem el pas subterrani de la C-16 i fem cap a la font de les Planes, junt a la riera de Vallvidrera, curs d'aigua que té com a afluents molts dels torrents que hem anat anomenant durant la ruta. Ara ja ens incorporem, cap a la dreta, a la carretera BV-1462 fins al restaurant Pichurri, i allà agafem el passeig de Solé i Pla per a anar a parar al mateix pas superior de la BV-1462 que havíem emprat a l'inici de l'eixida. El creuem i arribem a l'estació de FGC de les Planes on fiquem el punt i final al nostre caminar.\nCarretera BV-1462. Al fons, veiem el cartell que marca el\nlímit municipal entre Barcelona i Sant Cugat del Vallès,\ndins del terme del qual ens hem endinsat breument.\nAcí us deixem amb l'enllaç d'aquesta ruta a Wikiloc. Esperem que us agrade i que la gaudiu!\nel dia de desembre 06, 2016 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Barcelona, Can Balasc, Can Castellví, Can Climent, Collserola, Font de can Balasc, Font de can Castellví, Font de les Planes, Les Planes, Santuari de la Salut, Turó d'en Balasc\nGuàrdia de Noguera - Castell de Guàrdia - Església...\nLes Planes - Santuari de la Salut - Can Climent - ...


El nou cap de la Guàrdia Civil a Catalunya: «Vaig tenir una bona relació amb Puigdemont» - Empordà\nEl nou cap de la Guàrdia Civil a Catalunya: «Vaig tenir una bona relació amb Puigdemont»\nJosé Luis Tovar va ser durant sis anys cap de la Comandància de Girona quan l'expresident de la Generalitat era l'alcalde de la ciutat\nddg. palma de mallorca 02.05.2021 | 06:30\nImatge d'arixu de Tovar i Puigdemont a Girona en un acte de la festivitat del 12 d'octubre. Marc Martí\nImatge d'arixu de Tovar i Puigdemont a Girona en un acte de la festivitat del 12 d'octubre.\nEl mallorquí José Luis Tovar és el nou cap de la Guàrdia Civil a Catalunya després d'una llarga carrera en la qual, entre entre altres destinacions, va ser durant sis anys el cap la Comandància de Girona on va coincidir amb Carles Puigdemont, quan el polític d'Amer era alcalde, amb qui va mantenir «una relació institucional molt correcta». En una entrevista al Diario de Mallorca, del mateix grup editorial que Diari de Girona, Tovar assegura que en aquella època «res feia pensar» el protagonisme que ha acabat tinguen Puigdemont en el procés independentista: «Hi vaig tenir una relació institucional molt correcta. Jo assistia a les reunions de la Junta Local de Seguretat a l'Ajuntament amb ell com a alcalde. I abans de ser alcalde, també coincidim en diferents actes, i vam tenir sempre una bona relació. Després ja, cadascun és amo de prendre les seves decisions i decideix cap a on anar».\nEn l'entrevista, Tovar també va parlar de l'actual cap dels Mossos d'Esquadra, Josep Lluís Trapero, amb qui ja ha tingut contacte en aquests seus primers dies en el càrrec. «He tingut dues reunions amb ell durant aquest període i les relacions són estupendes; tenim una relació operativa molt correcta», detalla Tovar en l'entrevista tornant a citar la seva etapa en la comandància gironina per ressaltar la seva bona relació amb Trapero: «Ja ho era quan jo vaig estar destinat a Girona fa sis anys, i continua sent així».\nCatalanoparlant i coneixedor de Catalunya, José Luis Tovar no creu que el clima polític derivat del procés independentista hagi de condicionar la seva feina- «La política del dia a dia no ha de condicionar a la Guàrdia Civil. La política que ens condiciona a nosaltres és la que genera l'acció parlamentària quan es promulga una llei. Quan aquesta llei es publica és quan la Guàrdia Civil es veu implicada, perquè la seva obligació és fer-la complir «, argumenta que el nou cap de la Guàrdia Civil a Catalunya qui assegura no tenir «informació concreta de quin ha estat el problema» sobre la polèmica al voltant de la vacunació de Guàrdies Civils i Policies Nacionals a Catalunya.


‘Disney In Concert: Frozen, el Reino del Hielo’ al Palau Sant Jordi amb descompte per a socis - FC Barcelona\nHomeSocisNotícies‘Disney In Concert: Frozen, el Reino del Hielo’ al Palau Sant Jordi amb descompte per a socis\n‘Disney In Concert: Frozen, el Reino del Hielo’ al Palau Sant Jordi amb descompte per a socis\nwww.fcbarcelona.cat - 24/10/2016 | 11:37\nArriba el diumenge 13 de novembre amb l'oferta de ‘Family Pack’, un 10% de descompte comprant 4 entrades per a les zones 'Olaf' i 'Kristoff'\nLa pel·lícula es podrà veure en pantalla gran mentre una orquestra i un cor interpretarà en directe la seva banda sonora.\nEl fenomen mundial de Disney Frozen, el Reino del Hielo arribarà al Palau Sant Jordi de Barcelona el diumenge 13 de novembre en un format mai vist fins ara. Els espectadors gaudiran de la pel·lícula en pantalla gran mentre una orquestra acompanyada d’un cor i solistes interpreta en directe la banda sonora del film.\nA Frozen, el Reino del Hielo, Anna s’uneix a Kristoff i Sven per emprendre un viatge èpic. Al costat d’Olaf, aniran a la recerca d’Elsa, la Reina de les Neus, per salvar el regne d’Arandelle d’un hivern etern. L’espectacle està compost per 65 músics, 34 coristes i 4 solistes, que fan que el llargmetratge premiat com a millor pel·lícula d’animació als premis BAFTA® i Oscar® cobri vida.\nL'espectacle de Disney en concert, Frozen, el Reino del Hielo ja ha emocionat el públic internacional després del seu pas per Londres, Munic i Abu Dhabi, amb una producció impressionant, el seu escenari espectacular, l’orquestra en viu i cançons tan estimades i recordades com ¡Suéltalo! i Hazme un muñeco de nieve.\nS’hi pot assistir mitjançant compra online i adquirint quatre entrades per carnet de soci a través de l’enllaç que trobareu al final de la informació.\nLes entrades comprades online es reben directament a l’adreça electrònica amb la qual s’ha fet la compra.\nAdquisició de localitats i informació\nMÉS INFORMACIÓ COMPRA AQUÍ


Kit per cosir una bossa: Guineu - aPunt Barcelona\nEts aquí: Inici1 / Shop2 / Kit de manualitats3 / Kit per cosir una bossa: Guineu\nquantitat de Kit per cosir una bossa: Guineu\nkit de costura per cosir una bossa de guineu. Així doncs, d’una manera fàcil i intuïtiva l’infant cus i decora la bossa ell tot sol. L’infant es diverteix tot reforçant la psicomotricitat fina i la concentració. Així, quan l’ha acabat de cosir, té una bossa divertida i original que pot portar a tot arreu. A més a més, l’ha fet ell tot sol!\nEl kit costura per cosir una bossa de guineu inclou tot el necessari. En definitiva, a la caixa de cartró reciclat hi ha el material. Les peces de feltre amb els forats preparats, instruccions (inclou el català) molt detallades però senzilles , corretja, fils de colors i també l’agulla de seguretat amb punta arrodonida.\nContingut: feltre: 100% polièster, gruix 3 mm, agulla de plàstic amb la punta rodona, fils 100% acrílics, cordó 100% polièster, tot el packaging és de cartró kraft reciclabe i biodegradable\nCapsa: 16 x 25 x 7 cm\nDimensions (bossa acabada): 19 x 18 cm\nKit per cosir una bossa: Gat rosa\nKit per cosir una bossa: Conill\nDoudou cotó bio: Conill El meu primer hort


Història - Escola projecte\nLa nostra escola / Història\nProjecte va ser fundada l’any 1980 pel pedagog Hermini Tudela i Capo (1951-1988) juntament amb Miquel Martínez i Martín, Marta Blancafort i Costas i Anna Molas i Marcellés. Va néixer amb la voluntat d’integrar nens i nois afectats d’hemofília en una escolaritat ordinària, atenent les necessitats específiques d’aquest alumnat, però alhora compartint la dinàmica escolar amb altres alumnes no hemofílics.\nActualment aquesta és una iniciativa que seguim mantenint, malgrat que el nombre d’alumnes afectats ha disminuït molt gràcies als avenços mèdics dels darrers anys que han permès que la majoria d’alumnes afectats d’hemofília es puguin escolaritzar en la majoria de centres.\nProjecte va ésser possible gràcies a la Fundació Hermini Tudela, que va emparar la seva creació i col·laborà en el seu sosteniment econòmic, al professorat i al personal que va començar a l’escola i als pares i mares que varen confiar en l’ideari pedagògic del centre.\nJornades de Valors a tota l’escola!\nL’alumnat de 3r i 4t d’ESO rebem una xerrada sobre l’alcohol\nL’alumnat de 3r d’ESO fem una sortida d’educació física al Parc del Putxet\nL’alumnat de 1r d’ESO fem un taller sobre l’assetjament escolar amb la Guàrdia Urbana\nL’alumnat de 2n d’ESO fem un taller sobre convivència i civisme amb la Guàrdia Urbana\nL’alumnat de 4t d’ESO fem un taller sobre educació vial amb la Guàrdia Urbana\nL’alumnat de 3r d’ESO fem un taller sobre drogodependències amb la Guàrdia Urbana


L’adolescent es fa gran\nAnsu Fati celebra, aquest dijous 31 d'octubre, el seu 17è aniversari\nAnsu Fati celebra el seu gol contra el València | EFE\nJordi Carné (Cap d'esports) Octubre 31, 2019 11:58 am\n17 anys. Avui, Ansu Fati fa 17 anys. 17 anys. Cal repetir-ho totes les vegades que sigui necessari fins que entenguem la magnitud del que ha aconseguit fins ara. Aquest dijous 31 d’octubre, l’extrem nascut a Guinea Bissau ha deixat enrere un any increïble a títol personal, en el qual ha passat de jugar al futbol formatiu blaugrana a escoltar com el Camp Nou el victoreja cada vegada que finalitza una jugada o protagonitza una de les seves entremaliadures. Ni ell mateix s’ho hauria imaginat ara fa 365 dies. L’adolescent es fa gran. I ho fa com a membre virtual del primer equip del Barça.\nLa secretaria tècnica culer no li vol reservar una plaça fixa al conjunt entrenat per Ernesto Valverde perquè això li impediria, en cas que amb el pas de les setmanes no tingués continuïtat a les ordres del tècnic extremeny, tenir l’oportunitat de foguejar-se al filial. Ara per ara que l’atacant tingui minuts a Segona B no és una opció, però el club català no vol tancar-se portes innecessàriament. Quan arribi l’hora de negociar la seva renovació ja s’avaluarà la conveniència de convertir-lo en futbolista del primer equip a tots els efectes. Ara, avui que tot just ha fet 17 anys, el més important és que el seu creixement no es vegi frenat per res ni ningú. Al Camp Nou ho tenen molt clar.\n🎂 Per molts anys, @ANSUFATI! 🎁 pic.twitter.com/NhYKVVYLO9\n— FC Barcelona (@FCBarcelona_cat) October 31, 2019\nLa irrupció d’Ansu Fati ha estat, sense cap mena de dubte, la gran notícia d’aquest inici de curs 2019/20 en clau culer. Durant l’últim mes no ha tingut tantes oportunitats com en les primeres setmanes de competició, però Valverde ha repetit moltes vegades que el vol al seu equip per donar descans i alternatives al trident format per Leo Messi, Luis Suárez i Antoine Griezmann, que també condemna Dembélé a la suplència. Amb publicacions a les xarxes socials, declaracions a mitjans de comunicació i demostracions sobre la gespa, el capità del Barça també ha evidenciat que desitja que el ‘31’ sigui el seu alumne avantatjat i l’encarregat de recollir el seu relleu quan decideixi fer un pas al costat. No hi ha res més important per triomfar amb la samarreta blaugrana.\nUns mesos de rècord\nLa seva carrera tot just acaba de començar, però Ansu Fati ha aterrat amb força al Camp Nou. L’extrem ha demostrat que és un futbolista especial, d’aquells tocats amb la vareta màgica, amb bones actuacions i rècords de precocitat. L’atacant ha escrit el seu nom en els llibres d’història del Barça –s’ha convertit en el debutant més jove a la Champions League i en el golejador més jove a la Lliga de la història del club– i pretén seguir-ho fer-ho en els del futbol mundial. De fet, si marca alguna diana en l’edició Lliga de Campions d’enguany, serà el que ho haurà fet amb menys anys. A més, abans del seu 17è aniversari, Espanya l’ha nacionalitzat i ja l’ha fet debutar amb la sub-21. L’objectiu, és clar, és que en un futur s’encarregui de liderar l’absoluta.\nPiqué critica l’ajornament del Clàssic i demana respecte pel posicionament polític de Guardiola


Històries del transport per carretera de Catalunya: Tres imatges antigues de Girona.\nEn Jaume Masó té una botiga a Salt de venda de bacallà, embotits i begudes, coneguda com Can Pere de les Flors. En Pere Liu, bon amic seu des de fa molts anys, es proveeix d'articles en aquest establiment per la qualitat que ofereix. El senyor Masó, que té afecció per la història, les fotografies antigues i els vehicles, li deixà a en Pere tres retrats d'època que reproduïm atès que recullen vehicles.\nLa primera fotografia correspon a un carro amb vela tirat per una rècula de cavalls retratat en el precís moment que creuava el riu Ter. L'interès principal de la fotografia i que palesa la capacitat artística del seu autor és el fons de la imatge: la ciutat de Girona en els primers anys del segle XX amb dos dels seus edificis principals, la catedral i l'església de Sant Fèlix, i la via del tren en primer terme:\nLa segona imatge facilitada pel senyor Masó correspon a un òmnibus, segurament que importat dels Estats Units, amb la seva carrosseria de fusta i els seients al cim del sostre, amb el qual el senyor Genís Berga feia la línia regular de Salt a Girona. És versemblant que aquest vehicle fos comprat d'ocasió atès que fou matriculat a Barcelona.\nEl senyor Berga es traspassà la línia regular de Salt a Girona. En demanava pel traspàs un milió de pessetes d'aquell temps. La línia fou comprada per l'empresa TEISA.\nI la tercera fotografia correspon al pianista Comalada, un personatge molt popular a Salt en les primeres dècades del segle XX, al volant d'un automòbil estacionat davant del bar Flor l'any 1927. Els clients del bar manifestaven un viu interès pel vehicle que conduïa el senyor Comalada.\nLes anteriors fotografies recullen com foren els primers cotxes i òmnibus que circularen pel país, dotats de rodes de fusta i motors de poca potència. La gent tampoc marxava gaire lluny atès que la xarxa de carreteres era força precària. La Guerra Civil, com tantes altres coses, aturà de cop el creixement del parc de vehicles del país. Durant vint anys les matriculacions de vehicles foren residuals. Així, per exemple, fins a principis els anys 1960 unes poques empreses de transports del barri del Poblenou de Barcelona usaven encara carros i cavalls per a recollir i transportar la mercaderia arribada al port de Barcelona. L'augment del trànsit que experimentà la ciutat de Barcelona d'ençà dels anys 1960 féu completament inviable, per qüestions de seguretat, la presència de carros tirats per cavalls.\nEn la dècada de 1940 i 1950 hi hagué pocs vehicles en les carreteres i ciutats del país. Les persones en possessió del carnet de conduir eren ben poques. Autoescoles per la formació de conductors, en una ciutat de la importància de Barcelona, es podien comptar amb els dits d'un mà. Una anècdota familiar reflecteix quin era l'estat de les coses en aquelles dues dècades miserables. La Maria Luisa Guizy Terres, casada amb en Fernando Nogués Albareda, obtingué el carnet de conduir a mitjans dels anys 1940. L'examinador, que era conegut de son pare, l'Antonio Guizy Clariana, es limità a preguntar-li què era un canvi de rasant. Ni tant sols féu l'examen pràctic per acreditar coneixements i traça en la conducció d'un vehicle.\nEl matrimoni Nogués Guizy dins d'un Adler que tingueren en els anys 1940:\nEl canvi que es produí en el país arran de l'any 1960 pels beneficis derivats del pla d'estabilització econòmica i les mesures liberalitzadores aplicades per la dictadura del general Franco a contracor fou la causa principal de la renovació i augment progressiu del parc de vehicles. Aquest fet comportà el floriment d'escoles de conducció arreu del país. A Girona, l'autoescola Claret disposava d'un formulari de preguntes de mecànica (col·lecció família Ricart de Sant Joan de les Abadesses):\nEl creixement del parc automobilístic vingué acompanyat de les assegurances per als vehicles que circulaven. Una de les companyies més populars i que féu l'agost fou CAP, la qual disposava d'una guia d'assistència i protecció:\nI en aquells anys fou també d'una gran utilitat el Manual de l'Automobilista que escrigué el militar espanyol Manuel Arias-Paz. Aquesta obra, la primera edició de la qual data de 1940, tingué una gran difusió i popularitat d'ençà dels anys 1960 atès que el seu caràcter didàctic i entenedor, juntament amb les il·lustracions que l'acompanyaren, foren les primeres nocions bàsiques que tingueren els automobilistes d'aquest país per familiaritzar-se amb la mecànica i el manteniments dels automòbils. Si hi tenia interès, qualsevol automobilista podia saber què era un carburador i llur utilitat. Una obra d'un gran profit que es continuà publicant després de la mort del seu autor.\nTrentena edició del Manal d'automòbils, de l'any 1962, escrita pel senyor Arias-Paz:\nGràcies a les imatges del senyor Jaume Masó de Salt, lliurades per l'amic Pere Liu, hem fet una pinzellada de la història de l'automoció a casa nostra, i les vicissituds històriques que patí.\nPublicat per XMN2 a 0:06\nEtiquetes de comentaris: bar Flor, Cap poliza guía, Escuela de Chóferes Claret Gerona Formulario de preguntas de mecánica, Genís Berga línia regular Salt-Girona, Manuel Arias-Paz Manual de Automóviles, pianista Comalada, Salt


Ferry entre Formentera i València · Rutes i horaris · Baleària\nFerry Formentera - València\nFerri Formentera - València\nA València en ferri, al millor preu!\nInformació Ruta Formentera - València\nEmbarcar-te en un ferri a Formentera des de València és molt més senzill del que no t’imagines. Com que la més petita de les Balears no té aeroport, l’única manera d’arribar-hi és fer-ho pel port marítim. Des del port de València pots viatjar fins a a Eivissa en els moderns ferris de Baleària, amb totes les comoditats que necessites a bord, des de seients en butaca o butaca superior, fins a la possibilitat de viatjar en cabina. Per descomptat, pots viatjar-hi amb el teu animal de companyia i amb el teu vehicle!\nComptes amb un ferri d’Eivissa a Formentera pràcticament cada hora. Si viatges amb el teu vehicle, pots embarcar-lo als vaixells de Baleària. En només una hora, arribaràs a Formentera amb tot preparat per conèixer l’illa! En canvi, si hi viatges sense vehicle, la sèrie Eco de Baleària et permet recórrer la distància que separa les dues illes en mitja hora i fent ús d’un combustible sostenible.\nUna altra opció que tens per viatjar en ferri des de València a Formentera és des del port de Dénia. Baleària ofereix una ruta que connecta la localitat alacantina amb la petita de les Balears des de l’abril fins a l’octubre. És l’única línia directa de ferri que connecta Formentera amb la Península. I en només dues hores!\nEl vaixell que fa la ruta en ferri des de Dénia a Formentera és el Ramon Llull. Amb espai per a 90 vehicles, no hauràs de deixar el teu vehicle a terra i podràs embarcar-lo. A més a més, pots triar entre butaca normal, superior o VIP.\nConsulta els horaris de Baleària per a les rutes València – Eivissa, Eivissa Formentera o Dénia – Formentera i posa rumb a les illes Balears!\nInformació Ruta Formentera - Valencia\nPort d'arribada Port de València. Estació Marítima · Moll de la Túria, 46024 València, Espanya