L'home, la bèstia i la virtut, Teatre del sol Sabadell\nObres respresentades > Produccions pròpies > L'home, la bèstia i la virtut\nVa nèixer a Agrigento el 1867. Fill d'un ric comerciant, va estudiar en les universitats de Palerm, Roma i Bonn. Després de graduar-se en aquesta última el 1891, va tornar a Itàlia.\nEl 1894, una vegada va haver conclòs la seva primera novel·la, 'L'esclusa', es va casar i va publicar el seu primer llibre de relats, 'Amors sense amor'. El 1897 va ser contractat com a professor de literatura italiana, i el 1904 va aparèixer la seva novel·la 'El difunt Matías Pascal', que recollia molts elements biogràfics de l'autor i va constituir un enorme èxit.\nA la publicació de l'assaig 'L'umorismo' van seguir el drama 'Pensaci, Giacomino!', el volum de relats 'El parany', i la novel·la 'Si gira....' Amb la representació, en 1917, de la peça teatral 'Així és si així us sembla', es va decantar clarament pel gènere dramàtic, en el qual va crear escola per la seva peculiar construcció de la peça teatral, els seus recursos escènics i la complexitat dels seus personatges.\nA partir de 1920 va publicar diverses comèdies, entre elles 'La senyora Morli', que abordava el tema de la doble personalitat, i 'Sis personatges a la recerca d'autor', que va esdevir un fracàs clamorós. Amb 'Enric IV', posada en escena en 1922, va recuperar el favor del públic.\nDesprés d'abandonar l'ensenyament per a dedicar-se completament a la creació literària, i reconegut ja en tot el món, el 1925 va assumir la direcció del Teatre d'Art de Roma i quatre anys després va ser nomenat membre de l'Acadèmia de la Llengua d'Itàlia. A aquesta època pertanyen els drames 'Aquesta nit s'improvitza', 'Llàtzer', 'Com tu em vols' i 'No se sap com'.\nL'obra dramàtica de Pirandello, extrema els elements en plena dissolució d'un realisme en crisi i la ficció teatral en diversos plànols per a trencar l'espai escènic tradicional. En 1934 li va ser atorgat el Premi Nobel de Literatura. Morí a Roma el 1936 a l'edat de 69 anys.


pub_avaluacio_estrategica_auditori. Consell Nacional de la Cultura i de les Arts - CoNCA\nAEC 03 Avaluació estratègica. ...\nAEC 03 Avaluació estratègica. Grup Consorci de l'Auditori i l'Orquestra (2010-2012) IS02 (AEC 03) Informe de seguiment.Consori de l'Auditori i l'Orquestra (2013-2016)\nEC 03 Avaluació estratègica. Consorci de l’Auditori i l’Orquestra (2010-2012)\nIS02 (AEC 03) Informe de seguiment. Consorci de l’Auditori i l’Orquestra (2013-2016)\nL’avaluació estratègica del Consorci de l’Auditori i l’Orquestra (exercicis 2010-2012)\nLa necessitat d’un contracte programa que funcioni com a compromís del servei que s’ofereix i la dotació pressupostària.\nL’exigència en la incorporació del mecenatge i patrocini enfront la limitació de les aportacions públiques.\nEn l’entesa de la diversitat de continguts que caracteritza l’equipament, es recomana un estudi detallat de públic que ajudi a establir estratègies per a incrementar-lo.\nEs considera fonamental l’articulació de projectes transnacionals amb iniciatives vinculades a les formacions artístiques pròpies o al patrimoni musical que atresora el Museu de la Música.\nEn el marc del procés de millora contínua, l’informe de seguiment es basa en les reflexions que s’apunten en el document d’avaluació. A partir de les febleses i recomanacions derivades del període 2010-2012, el seguiment evidencia les característiques de L’Auditori i de les seves activitats al llarg del quadrienni 2013-2016.\nEl CoNCA considera que L’Auditori destaca com una referència en el desenvolupament de les tasques educatives i socials: la formació artística, la creació de nous públics i l’impacte social són funcions on l’ens ha tingut un comportament sostingut òptim. En el plànol sectorial, cal que es continuïn les accions de proximitat i l’accés de la creació i la interpretació emergent a la programació.\nLa redacció d’un nou pla estratègic es considera fonamental i ineludible per a establir un full de ruta argumental i objectivable de L’Auditori del futur més proper. Alhora, cal que el pla sigui la base per a definir contractes programa a mitjà termini i les aportacions de les administracions consorciades.\nLa simplificació de la governança no ha implicat l’accés del sector privat. És necessari establir mecanismes que facilitin la incorporació de mecenatge.\nÉs transcendent que es puguin realitzar estudis de públic periòdics per traslladar les intervencions de màrqueting que escaiguin i incidir en el disseny de la programació.\nEn referència a la consideració de formacions residents i adscrites a la temporada, el CoNCA considera que és d’interès que es convoquin residències per a grups o intèrprets emergents. Aquesta mesura s’afegiria als cicles que ja existeixen en la programació amb l’objectiu de promocionar a les noves formacions.\nDades tècniquesDipòsit legal: B 25913-2014\nAvaluació estratègica. Grup Consorci de l'Auditori i l'Orquesta (2010-2012) [1,25 MB ]


Falta ben poc per al Festival Poesia i + 2011 | Festival Poesia i +\n← Comença el bloc del Festival Poesia i +\nProgramació i flyer disponibles! →\nAllibereu l’agenda, canceleu els sopars familiars, oblideu-vos per uns dies d’oficines, bars o sofàs, perquè del 25 de juny al 24 de juliol podrem gaudir, un any més, del festival Poesia i +, centrat en la difusió de la poesia, dels espectacles literaris i del llenguatge poètic a través dels més diversos gèneres. Tal i com diu Josep Sampera, director de la Fundació,\n“Quan la veu dels poetes trenca el silenci de la nit, sabem que som vius. Quan la llengua, maltractada i escarnida tan sovint i de tantes maneres, ressona noble i vigorosa en la veu dels qui amorosament la conreen, sabem que tenim un tresor. Les vetllades d’estiu, a l’aire lliure, a Caldetes, ens porten aquestes sensacions i ens reconforten.\nEnguany comencem amb la paraula viva de Joan Maragall i de Josep Palau i Fabre, en un acte dins de l’Any Maragall, que es completa, l’endemà, amb la ruta “Joan Maragall a Caldes”.\nGerard Vergés, Laia Noguera i Francesc Garriga protagonitzen la nit de poetes, Carles Duarte ens porta els seus haikus i presentem Joana Raspall als més petits.\nHomenatgem el poeta polonès Czesław Miłosz, premi Nobel, en el centenari del seu naixement i les cançons de Jacques Brel ens arriben, en català, en la veu de Jordi Vidal.\nEl Quartet Brossa interpreta la música i els textos de l’Holocaust, Miquel Pujadó canta els poetes musicats per la cançó catalana i el poble mariner de l’Escala ens fa reviure les seves cançons i danses populars. I com a clausura, la cançó tradicional valenciana convertida en potent música actual per Pep Jimeno “Botifarra”.\nMàgia, cinema, visites nocturnes a les exposicions i altres activitats completen el programa.\nVeniu i escolteu atents: un vers esquinça el silenci de la nit.”\nAquesta entrada s'ha publicat en Informació dels espectacles, Notícies i etiquetada amb Festival Poesia i +, Poesia i +. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


Vaporwave: El fil musical dels futurs perduts | CCCB LAB\nEstudi de gravació al Salford College of Technology, Manchester 1984 | University of Salford | CC BY-NC-ND\nNascut l’any 2011, el Vaporwave barreja diversos gèneres electrònics amb sonoritats d’origen publicitari i corporatiu del anys 80 i 90. Tot i que hi ha molta diversitat i ambigüitat en la seva actitud i el seu missatge, es pot considerar una crítica i paròdia a la societat de consum, mentre estèticament exhibeix una curiosa i nostàlgica fascinació pels seus artefactes. Poc després de presentar-se com l’últim microgènere musical sorgit a Internet, el Vaporwave va ser donat per mort, i la seva breu trajectòria sempre ha estat vinculada a la diversitat d’opinions i judicis: es va convertir en un mem musical? Va morir de debò? Què va ser o què és exactament el Vaporwave i què va tenir o té a veure amb la crítica al sistema capitalista?\nLa història del Vaporwave discorre en paral·lel a la controvèrsia que envolta el naixement, la mort i la resurrecció d’aquest gènere musical i al debat sobre la seva ambigüitat ideològica respecte al model de progrés tecnocapitalista. L’imaginari sonor i visual del Vaporwave convoca la imatge ultracolorista d’un món hipertecnificat i kitsch, ple de pantalles LCD i tota mena de gadgets digitals. La psicodèlica i aparentment arbitrària iconografia del Vaporwave també conté imatges d’escultures clàssiques, palmeres, títols escrits en caràcters japonesos i referències gràfiques a sistemes informàtics i videojocs de fa un parell de dècades. Tots aquests elements confereixen a la música un caràcter estrany i inquietant i la situen en un espai estètic i històric indefinit.\nAllotjat exclusivament a Internet, l’univers Vaporwave remet amb irònica benevolència a una època en què els avenços en el camp de les tecnologies de consum i les comunicacions prometien un futur radiant i ple de possibilitats. Abans de l’aparició de les xarxes socials i els telèfons intel·ligents, abans que perdéssim la innocència sobre les bondats i les potencialitats de la hiperconnectivitat i les intel·ligències algorítmiques, Internet s’assemblava a una finestra oberta a un pròsper edèn cibernètic, democràtic i humanista. Per als usuaris d’aquella època el més semblant a un temor mil·lenarista relacionat amb la xarxa era la morbositat jocosa que envoltava l’arribada de l’«efecte 2000». Són aquests anys de vertigen de fi de segle i d’emoció ingènua davant de l’imminent canvi de mil·lenni què el Vaporwave conjura gairebé un quart de segle després.\nPerò, d’on surt el Vaporwave? L’etiqueta va sorgir el 2011 per identificar un microgènere musical que començava a circular per Internet. James Ferraro (àlies Bebetune$), Chuck Person (àlies Daniel Lopatin / Oneohtrix Point Never) o Macintosh Plus (àlies Ramona Andra Xavier / Vektroid / New Dreams Ltd / PrismCorp Virtual Enterprises) van ser alguns dels iniciadors d’aquest gènere que en l’actualitat ha deixat de ser «micro» i compta amb molts projectes, subcategories i segells especialitzats. L’al·lusió a una visió antiquada i innocent del futur s’endevina en el mateix nom del gènere, una variació de la paraula vaporware. Així és com s’anomenen els productes tecnològics que, després d’haver estat anunciats pel seu fabricant a través de fotografies o infografies, no arriben a la fase de producció i comercialització. El producte vaporware és una promesa tecnològica sense complir, un obsolet somni futurista ancorat per sempre en el passat.\nPrecedit per altres fenòmens musicals com l’Hypnagogic pop, el Witch house o el Seapunk i influït en certs aspectes per aquests, el Vaporwave acostuma a incorporar fragments de música comercial i publicitària dels anys vuitanta i noranta i a reproduir-los a la meitat de la seva velocitat original. Aquests loops alentits són la base sobre la qual s’afegeixen ritmes, línies de sintetitzador i altres elements com jingles corporatius o sons de diversos sistemes operatius i programari. L’smooth jazz, el soft rock, el new age, el muzak o qualsevol altra cosa susceptible de sonar en un ascensor, una sala d’espera o una centraleta telefònica són algunes de les fonts en què els artistes del gènere es proveeixen per crear les seves composicions plunderfòniques. El Vaporwave és la música per antonomàsia del no-lloc, la melodia d’espera del call-center d’una imaginària ciutat de vacances (retro)futurista situada en algun punt inexacte del planeta. La pregunta que el Vaporwave sembla que ens llança provocativament és: ens agradaria o no trucar a aquest call-center per fer una reserva? Fins a quin punt ens sedueix o ens horroritza el món que ens presenta?\nEn el seu article Vaporwave and the pop-art of the virtual plaza, un dels primers dedicats al gènere, Adam Harper es preguntava si el Vaporwave té més d’utòpic o de distòpic i si representa una crítica al capitalisme o més aviat una capitulació enfront d’aquest. Per a Harper, aquesta ambigüitat s’allotja en el nucli mateix del Vaporwave i és el que en fa un fenomen interessant i digne d’anàlisi. Harper suggereix, tanmateix, que el Vaporwave també es podria entendre com la banda sonora de l’acceleracionisme, el corrent de pensament inaugurat per Nick Land i en el marc del qual Alex Williams i Nick Srnicek proposen el Manifiesto por una política aceleracionista.\nLa insatisfacció amb el present, l’enyorança d’«altres futurs possibles» perduts en el temps i l’anhel d’una «modernitat alternativa» no gaire diferent de la proposada per certa ciència-ficció són algunes de les qüestions que Williams i Srnicek descriuen en el seu manifest i que, efectivament, també semblen servir d’inspiració per a alguns artistes Vaporwave. Citat pel crític Simon Reynolds a Retromanía. La adicción de la cultura pop a su propio pasado, Daniel Lopatin (Chuck Person), explica que les seves Eccojams, composicions creades a partir de música dels vuitanta alentida, són el resultat de la seva experimentació amb modes d’escolta alternatius als que estan imposats per la «refotuda societat actual». Lopatin defensa «la seducció del loop, la seva promesa meditativa i la seva capacitat per suggerir la mateixa idea d’infinitud». Més provocatiu i proper a les tesis acceleracionistes, James Ferraro descriu l’univers sonor del seu disc Far Side Virtual (el millor àlbum de l’any 2011 segons la revista Wire) i del seu projecte 100% (presentat al MoMA PS1 el 2014) com un exercici d’«estetització del capitalisme» i reconeix «la seva obsessió per capturar una ambigüitat sonora genèrica i panglobal».\nA Ghosts of My Life. Writings on Depression, Hauntology and Lost Futures, el crític Mark Fisher, mort a principis d’aquest any, analitza la relació entre la «lenta cancel·lació del futur» (expressió que l’autor manlleva a Franco «Bifo» Berardi) i la incapacitat de la cultura per articular una idea del present. En l’àmbit de la música, per exemple, el futurista ja no suggereix un futur del qual se’n pugui esperar res de nou, assenyala Fisher. Qualsevol intent de representar el futur sembla condemnat, d’aquesta manera, a convertir-se en una mera especulació retrofuturista. Reprenent les paraules de Frederic Jameson, Fisher adverteix que la cultura contemporània es troba en un «mode nostàlgic» que la reté en un «estat de fixació formal respecte a les tècniques i les fórmules del passat».\nEn aquest context, Fisher proposa recuperar el neologisme hauntologia (hantologie), proposat per Jacques Derrida al seu llibre Espectros de Marx, per descriure un cert tipus de música electrònica apareguda a mitjans de la dècada passada. Derrida descriu l’hauntologia com la manera en què tot allò que existeix ho fa sobre la base d’una sèrie d’absències que el precedeixen i l’envolten, alhora que li atorguen consistència i intel·ligibilitat. En la música hauntològica es constata «que les esperances creades per la música electrònica de postguerra i per l’eufòria de la música de ball dels noranta s’han evaporat al costat de la idea de futur». No obstant això, «aquesta música tampoc no renuncia al desig d’aquest futur». La música hauntològica oscil·laria, així, entre la nostàlgia i l’aspiració d’un futur perdut, projectant-se simultàniament cap endavant i endarrere en el temps. Tot i que Fisher no esmenta el Vaporwave (el gènere encara no havia aparegut com a tal), la descripció que proposa d’una música hauntològica sembla encaixar amb la particular estètica (retro)futurista del gènere i el seu ambigu posicionament històric.\nAl seu llibre Babbling Corpse. Vaporwave and the Commodification of Ghosts, Grafton Tanner descriu el Vaporwave com una reacció a l’actual procés de regressió cultural i com una subversiva elegia electrònica a la «tecnodecadència del capitalisme tardà». Tanner, però, és conscient que qualsevol intent de definició del Vaporwave resulta difícil i perillós. Exposat a les dinàmiques «trolejadores» d’Internet i la implacable semioeconomia del mem, el Vaporwave és una manifestació volàtil que no només oposa resistència a la seva interpretació, sinó que pot transformar-se a causa d’ella. Fins i tot morir. El 2012, coincidint amb la publicació de l’article d’Adam Harper i de la vídeocrítica del disc Floral Shoppe de Macintosh Plus que Anthony Fantano va pujar al seu canal de YouTube, van ser molts els que van considerar que l’exposició del Vaporwave fora dels reduïts cercles als quals pertanyia havia acabat amb el gènere.\nLa imatge de portada de Floral Shoppe i la seva segona cançó, titulada «リサフランク420 / 現代のコンピュー» (el més semblant a un himne Vaporwave), van protagonitzar una allau de mems i vídeos en què es feia broma sobre l’hermetisme de la seva estètica i el seu significat. Irònicament, aquests mems van ser, probablement, els que van donar a conèixer el Vaporwave entre molts neòfits que, a poc a poc, van començar a interessar-se pel gènere i a prendre-se’l seriosament. Al llarg dels últims anys, la defunció del Vaporwave s’ha seguit anunciant amb una certa regularitat per diferents motius. Però, malgrat això i de l’existència de coses com un segell íntegrament dedicat a parodiar-lo o digressions tan estrafolàries com el simpsonwave, el Vaporwave continua incrementant el seu nombre de seguidors i generant discussió (per exemple, l’actiu fòrum sobre el gènere a Reddit). Com suggereix Scott Beauchamp al seu article Vaporwave is dead. Long live Vaporwave, potser el Vaporwave s’ha donat per mort perquè no es correspon amb el tipus de producte o mercaderia musical habitual. El Vaporwave sempre ha circulat fora dels marges del negoci musical i els seus circuits establerts, així que, d’alguna manera, sempre ha estat una mena de fantasmagoria; una hautologia musical atrapada entre el passat i el futur i salvaguardada de les modes i de la lògica de mercat en els recòndits no-llocs d’Internet.\nLaura | 13 setembre 2017


Cuixart i Bassa demanen la nul·litat de la sentència del procés | betevé\nEl president d'Òmnium Cultural al·lega diverses vulneracions de drets i l'exconsellera es queixa al tribunal que, en el veredicte, li atribueix erròniament la titularitat del Departament d'Educació\nRedacció | dijous, 14 de novembre del 2019, a les 10.26\nLes defenses del president d’Òmniu Cultural, Jordi Cuixart, i de l’exconsellera de Treball, Afers Socials i Família Dolors Bassa han presentat, per a cadascun d’ells, un recurs de nul·licitat al Tribunal Suprem en què demanen que declari nul·la la sentència del procés. Un veredicte que ha condemnat Cuixart a nou anys de presó per sedició i Dolors Bassa, a 12 anys per sedició i malversació de fons públics.\nPel que fa l’equip d’advocats de Jordi Cuixart, diuen al tribunal que la sentència sobre l’1-O és fruit d’un tribunal “parcial i polititzat”, amb un biaix ideològic que “xoca frontalment amb el dret fonamental a un tribunal independent i imparcial ideològicament”. També denuncien la vulneració flagrant de diversos drets com la presumpció d’innocència o el dret a reunió i expressió, entre d’altres.\nEn canvi, el lletrat de Dolors Bassa al·lega, com a argument principal, que el tribunal li va atribuir erròniament la titularitat del Departament d’Educació de Clara Ponsatí, quan Bassa era consellera de Treball, Afers Socials i Família. Per això, deixa clar en l’escrit que Bassa no era la responsable dels punts de votació de l’1-O, la majoria dels quals eren escoles. La seva defensa reclama una nova sentència que absolgui Bassa del delicte de sedició o com a mínim una rebaixa de la pena.\nAmb aquests recursos, les dues defenses volen esgotar tots les vies judicials com a pas previ al recurs d’empara al Tribunal Constitucional.\n— Jordi Cuixart — judici del procés — sentència


Bernat Pegueroles: "L'empresonament és un càstig a la família i a tot l'independentisme" La República\nAnna Solé Sans i Alba Garcia Àvila 27/07/2018\nCarme Forcadell fa quatre mesos que està empresonada, primer a la presó d’Alcalá-Meco a Madrid i des del 4 de juliol a Catalunya, on va estar a la presó de Puig de les Basses a Figueres fins al seu trasllat al centre de El Catllar al Tarragonès. Publiquem aquesta entrevista amb el marit de l’expresidenta del Parlament, Bernat Pegueroles, que forma part del reportatge Cap dona en l’oblit: Per què no es parla de les preses polítiques i les exiliades? de Revista Mirall. Aquesta entrevista, i totes les que apareixen en aquest reportatge, es van fer durant els mesos de març a juny del 2018.\nTrobo a faltar de la Carme la il·lusió de veure el nét i els fills\nQue és el que més troba a faltar la Carme?\nLi fa il·lusió veure el nét i els fills.\nDoncs igual. A estones. Quan veus una notícia bona te n’alegres i quan no doncs…és complicat. Ella està bé de salut i les internes la tracten amb respecte. Inclús els vigilants les tracten molt bé. Però estan 15-16 hores tancades i ella que no parava a casa ni 5 minuts… D’una vida que no pares ni un moment i, de cop, et tanquen i has de fer cua per dinar, per sopar, per esmorzar, per parlar per telèfon… I ella odia les cues, sempre me les tocava fer a mi.\nL’ajuda està acompanyada de la Dolors?\nSí. Ara estan cada una a una cel·la. Abans estaven molt estretes. L’habitació era de 8 metres quadrats. Hi havia dues lliteres, un vàter i una dutxa. No tenien portes. També hi havia una estanteria per posar coses amb dos prestatges, a compartir, és clar. I ja està. Això és tot.\nAmb les altres internes s’hi porta bé?\nTenen una relació de respecte. Són noies de 25 a 30 anys. Elles són les més grans. Les veuen com a “riques” i diuen que totes es volen fer amigues seves. Està a un grup que es diu de respecte. Són unes 90, en total.\nCreus que se’n parla poc de les preses?\nSí, se’n parla menys. Pot ser perquè són dones, no ho sé. De la Meritxell Serret tampoc se’n parla tant. Abans quan era fora, anar amb ella era un no parar, no arribàvem mai als llocs, la parava tothom pel carrer i li deien coses. Ara, qui em coneix, em para i la pregunta de sempre és: Com està ella?\nAvui hi has parlat?\nSí, hem parlat perquè he d’anar a un acte i li he comentat si em vol enviar un escrit per llegir-lo. Sóc com l’enllaç.\nBernat Pegueroles conversa amb l’Alba Garcia\nCom són aquestes comunicacions telefòniques?\nJo he d’esperar que ella em truqui. Si no contestes i salta el contestador, elles perden la trucada, i per tant, una oportunitat de parlar. Són 10 trucades a la setmana, 50 minuts en total. Per exemple, si li he de dir alguna cosa i passen 5 minuts i no li he pogut dir o no ho he recordat, m’he d’esperar fins l’endemà, suposant que em truqui, perquè de vegades, no va la cabina o hi ha molta cua i passa l’hora de trucar. Aleshores, has de fer un conveni: primer ens diem el més important i després parlem del que sigui. Jo tinc una llibreta i m’apunto les coses que li he de dir. I tot i això, a vegades me n’oblido.\nI si necessita alguna cosa?\nQuan em diu que vol alguna cosa m’ho apunto i li porto en el pròxim paquet. Podem fer dues bosses al mes de 5 kg: roba, revistes i sabates. Res més. Fotos també poden passar. I el tema dels segells, ara ho han canviat i en podem donar cinc.\nSón molt rígides les normes de la presó?\nHi ha coses que són absurdes però són les normes. Li volia portar unes pinces pel cabell i no me les van deixar entrar. Arracades tampoc pots perquè diuen que potser les roben. Vaig portar un despertador i com que era digital tampoc. És molt emprenyador. Però és pitjor que les tanquin tantes hores a la cel·la. Tenim un altre problema, el dimecres que ve tenim un vis-a-vis amb la família de dues hores. Anem els meus fills, la meva nora i jo. Però com no estan casats, ella no pot entrar. La Carme ha demanat permís per triplicat perquè entri també. Però l’hem hagut d’apuntar com a amiga.\nCom dius, està moltes hores tancades a la cel·la. Fa alguna activitat a la presó?\nSí, ella vol fer coses per a passar les hores. Ara fa aeròbic. I ha demanat fer màquines. Però les peticions s’han de fer per triplicat. En paper de calca de colors i a mà. Un procés molt rudimentari. Ho vol fer per a cansar-se i poder dormir. També ha provat de fer angles però el nivell és molt baix.\nReben moltes cartes?\nUnes 100 cartes cada dia. A casa tinc quatre capses grosses amb les que ja ha llegit. Me les emporto perquè no li caben a la cel·la.\nNo sabem quan acabarà tot això. No hi ha indici de res. Això és un càstig, no la llei. Jo he vist totes les coses que imputen a la meva dona i no són veritat\nUs ha ajudat tenir relació amb els familiars dels altres presos?\nSi, clar. M’ajuden molt. També ajuden molt les aportacions de la gent perquè el viatge és molt costós. Imagina’t si ho fas cada setmana! Estàs tot el dia voltant per estar 40 minuts al vidre. Fas allò de la mà al vidre i ja està. És que està molt lluny. Fan el que volen. És un càstig a la família i a tot l’independentisme.\nCreus que la gent manté el pols al carrer?\nLa gent crec que surt molt al carrer. És d’admirar. Surten i defensen això. El fotut és que no sabem quan acabarà tot això. No hi ha indici de res. Això és un càstig, no la llei. Jo he vist totes les coses que imputen a la meva dona i no són veritat. Si Alemanya no extradeix Puigdemont, serà un cop fort. No vull pensar que hi estaran anys allà. Però al fons és possible.


Contes | Escola BORA GRAN\nPublicat el 2 abril 2015 per borabloc1\nLes nenes i els nens de Cicle Mitjà s’han preparat aquest conte amb moltes ganes i il·lusió per poder-lo llegir i representar -amb ajuda d’uns titelles- als petits de l’escola.\nEls petits de 3, 4 i 5 anys han estat molt atents a la lectura i escenificació del conte i han sabut contestar totes les preguntes sobre aquesta narració. En dies posteriors, l’hem continuat treballant a partir de contes amb versions diferents.\nAssemblea de Nadal: Les nostres tradicions\nPublicat el 24 desembre 2014 per borabloc1\nL’ últim dia del trimestre hem celebrat l’Assemblea de Nadal. Hem mirat i escoltat un bonic conte de nadal, hem recitat els poemes apresos per cada grup, hem parlat de les tradicions nadalenques catalanes, hem cantat nadales tots plegats i n’hem escoltat una de nova creada des del Camp d’Aprenentatge Pau Casals.\nVolem compartir una petita part d’aquests moments amb tots vosaltres: el Conte de Nadal de Roger Batalla (text) i Marta Castells (il·lustracions) i la nadala Somiem tots junts de David Melgar (música) i Gibert d’Artze (lletra).\nPublicat dins de Assemblees, Contes, Música\nPublicat el 28 novembre 2014 per borabloc9\nAquest dilluns, a la segona assemblea de l’escola, vam parlar de l’amistat. Aquí us deixem el conte que vam veure i una frase per reflexionar:\nEncara que sigui diferent de tu,\nsóc amic teu.\nUn conte per explicar als petitons que van per primera vegada de colònies.\nEls petits de l’escola diuen:\n– “M’ agrada perquè la Zea ajuda a la petitona que plora i li dóna els seus petons de paper”\n– “La Zea reparteix tots els seus petons i ella es queda sense”\n– “Les altres zebres li donen el seu esmorzar per donar-li les gràcies”\n– “És un conte una mica trist perquè les zebres enyoren els seus pares, però també alegre perquè al final s’ho passen molt bé totes plegades a les colònies”\nPublicat dins de Contes, Educació Infantil, Recomanacions lectores\nPublicat el 24 juny 2014 per borabloc1\nLes nenes i els nens de primer han fet una adaptació i representació del conte La geganta i el corb negre.\nI a continuació podem escoltar la cançó de País de Xauxa\nPublicat dins de Cicle Inicial, Contes\nPublicat el 19 juny 2014 per borabloc1\nEls nens i les nenes de 3r i 4t de primària s’han preparat un conte per narrar i representar als més petits de l’escola: El cargol i l’herba de poliol. És un conte que ens agrada molt perquè parla de l’ajuda desinteressada i de l’amistat que després se’n deriva.\nELS CONTES DELS PROTAGONISTES\nPublicat el 18 juny 2014 per borabloc1\nA Educació Infantil duem a terme una activitat anomenada “El protagonista de la setmana” que a cada nivell se centra en un aspecte determinat de la vida de l’infant, per tal que al llarg del cicle descobrim els seus interessos i preferències i coneixem algunes de les seves vivències personals i familiars.\nA P4 els pares vénen a l’escola a explicar-nos un conte (el seu conte preferit o un conte preparat específicament per a l’ocasió) i a proposar-nos una activitat que hi estigui relacionada. Aquest curs hem pogut escoltar un piló de contes, presentats en formats diversos i explicats amb diferents estils, i dels quals n’hem tret molt de suc gràcies a l’enginy dels pares i altres familiars que hi han intervingut. Us els volem recomanar per aquest estiu o per qualsevol altra ocasió.\nPublicat dins de Contes, Educació Infantil


Palafolls treballa per reobrir l’Oficina de Recaptació Tributària dins del consistori | Ràdio Palafolls\nHome Economia Palafolls treballa per reobrir l’Oficina de Recaptació Tributària dins del consistori\nMarc Ferri , setembre 21, 2020\t / 293 0\nAvís al local de l’Oficina de Recaptació Tributària de Palafolls en el moment del seu tancament, el gener del 2019 – Foto: RP\nEl passat dijous, la Diputació de Barcelona va informar de la reobertura al públic de totes les oficines de l’Organisme de Gestió Tributària d’arreu del territori, en total més d’un centenar. En el cas de Palafolls, des de principis del passat 2019, els veïns i veïnes del municipi han de fer les seves gestions amb l’organisme a l’oficina de Malgrat de Mar, ja que la Diputació va decidir tancar les dependències palafollenques sense previ avís.\nPrecisament al ple de dijous, Palafolls en Comú va tornar a preguntar sobre la previsió de reobertura del servei al municipi. L’alcalde de Palafolls, Francesc Alemany, va explicar que des del consistori ja s’ha traslladat una proposta d’ubicació per l’oficina, amb la qual l’Organisme de Gestió Tributària hi estaria d’acord. L’emplaçament de la futura oficina serà aquest cop dins l’edifici consistorial, ja que així ho prefereix l’organisme.\nTot i que, de moment, el govern palafollenc no concreta cap data per la reobertura del servei de l’ORGT al municipi, sí que assegura que la predisposició és bona. En aquest sentit, Alemany va explicar que cal tancar un conveni per, entre altres, gestionar qüestions com deutes pendents o el pagament de les obres per adequar l’espai a la nova Oficina de Recaptació Tributària. Amb tot plegat, l’alcalde de Palafolls va informar que a principis d’octubre hi ha prevista una reunió amb l’organisme, en què espera poder tancar la signatura del conveni.\nMentre no es reobre el nou espai, els palafollencs i palafollenques que han de fer tràmits amb la Diputació han de dirigir-se personalment a l’oficina de l’Organisme de Gestió Tributària de Malgrat de Mar, on poden ser atesos amb cita prèvia. També poden fer la gestió per Internet a través del web www.orgt.cat o bé trucar als telèfons 932 029 802 o 932 029 805.\nEl grup Serhs vol triplicar el seu nombre d’hotels en 5 anys.\nLa confraria de PLF presenta el cartell de la processó de Setmana Santa


Any 1894-L'antic batle de Palma del Partit Conservador, Antoni Marquès Marquès és el president de Ferrocarrils Mallorca i vicepresident de La Caixa de Balears. Abans era vicepresident del Crèdit Balear.\nAny 1894- Fundació de la fàbrica de Can Moana a Sóller.\nAny 1894- Bartomeu Mayol, solleric, és el batle d'Utuado (Puerto Rico).\nAny 1894- Santa Catalina té 12.000 habitants i problemes de manca d'aigua.\n1 de gener de 1894- Antoni Lladó Pujol torna a ser batle d'Andratx.\n1 de gener de 1894 -Fred i pluja en el nord de Mallorca.\n1 de gener de 1894- Nofre Sanxo és el nou batle de Felanitx.\n2 de gener de 1894- Detenció a sant Gervasi (Barcelona) de l'anarquista de Liorna Alfredo Bacherini, sabater.\n2 de gener de 1894 - Es suspèn la incomunicació dels anarquistes detinguts, Josep Codina Juncà, Mariano Cerezuela, Josep Bernart Sireol i Alfredo Reggiero. Segueix incomunicat Jaume Sagas Martí.Josep Guillot, anarquista no violent, detingut a Màlaga sol·licita la llibertat provisional mitjançant garanties.\n2 de gener de 1894 - Una trentena d'anarquistes són empresonats a Xixon.\n2 de gener de 1894- Detenció de l'anarquista Santiago Salvador Franc a Saragossa que s'ha confessat autor de l'atemptat del Liceu després d'intentar suïcidar-se.\n3 de gener de 1894 - El tinent de la guàrdia civil Portas amb 4 guàrdies més troba quatre bombes Orsini en un torrent de Sabadell.\n3 de gener de 1894 - Neva a la serra de Tramuntana\n3 de gener de 1894 - En el Capdellà els carrabiners incauten 153 quilos de tabac de contraban.(Noticiario Balear de 4/1/1894)\n3 de gener de 1894- El tinent de la guàrdia civil Miguel Cid fa detenir a Castelserós els anarquistes Constancio Blanco Manero i Antonio Alfaro Inés, amics de Santiago Salvador.\n4 de gener de 1894 - Els escolapis es fan càrrec de l'església i claustre de sant Francesc.\n4 de gener de 1894 - Els anarquistes Sogas,Codina, Ripoll,Cerezuela, Bertnard,Sabat,Archs, Ramon Fontanals, Carbonell i Fruitós, detinguts en relació a l'atemptat del Liceu, són traslladats al castell de Montjuic.\n4 de gener de 1894 - Patrici Prendergat, acusat de l'assassinat del batle de Chicago Carter Harrison és executat a la forca.\n4 de gener de 1894 - Moren a S'Arraval Ignasi Puigserver Verdera (72 anys) i Antònia Ferrer Verger (82 anys). En el Socors moren Joana Aina Coll Porcel (62 anys) i Margarida Canyelles Palou (18 mesos). Al carrer de la Missió mor Gerònia Ferrà Cruelles (80 anys) i en el de sant Miquel, Joana Maria Truyols Sard (74 anys)\n4 de gener de 1894 - Les teulades de Valldemossa, cobertes de neu.\n5 de gener de 1894- Plou a Palma.\n5 de gener de 1894 - Requisitòria de cerca contra Sebastià Burguera Burguera, desertor del Regiment d'Infanteria de Simancas.\n5 de gener de 1894- L'abundància de pesca de sardina fa que a Felanitx es venguin a 11 cèntims els 400 grams\n6 de gener de 1894 -Es elegit batle de Sóller Josep Sastre Ensenyat.\n8 de gener de 1894 - Moren a Palma Miquela Lladó Bonet (74 anys) del carrer dels Oms, Joana Aina Quetglas Quetglas (47 anys) del carrer de la Llongeta, Catalina Balaguer Llabrés (56 anys) de S'Arraval i Miquel Fuster Cortès del carrer de sant Bartomeu.\n9 de gener de 1894 - Es jutja a Josep Sabater Tous, barber del carrer del Palau, acusat de la mort del seu germà Jaume. L'acusat és absolt pel jurat amb la discrepància del president i del fiscal.\n9 de gener de 1894 - Una prostituta és detinguda i empresonada en el convent de Caputxins per ser reincident en l'escàndol públic.(Noticiario Balear de 10/1/1894).\n9 de gener de 1894 - El govern civil fa un requeriment de cerca i captura de 8 presos fugits de la presó de Colmenar Viejo entre els quals hi ha el desertor Sebastià Burguera Burguera.\n9 de gener de 1894 - L'Ajuntament de Lloseta vol contractar les places vacants de metge i secretari. La de metge està dotada amb un salari anual de 500 pessetes i la de secretari de l'Ajuntament amb 825.\n10 de gener de 1894 - Mor Miquel Fuster Fuster (2 anys i mig) de la Plaça Major de Palma.\n11 de gener de 1894 - Moren a Palma, Magdalena Palou Vidal (79 anys) del carrer dels Oms i Antònia Ferrer Buadas (66 anys) del carrer de Sales.\n12 de gener de 1894 - Moren a Palma, Segimón Morey Montaner(74anys) del carrer de la Portella, Maties Mascaró Horrach (68 anys) del carrer de la Ferreria, Baartomeu Garí Ros (83 anys) del carrer de santa Fe, Joan Andreu Sbert (74 anys) del carrer de sant Bartomeu, Josep Soler Pinar (56 anys) de la Porta de sant Antoni.\n14 de gener de 1894 - Plou a Palma.\n14 de gener de 1894 - En el terme de Petra troben el cadàver de Miquel Rosselló, penjat d'un garrover.\n14 de gener de 1894- Permís municipal de reconstrucció de les façanes de les cases 6,8 i 10 del carrer dels Horts de Palma.\n15 de gener de 1894 - Detenció d'Antònia Colom Vicens, esposa de l'anarquista Santiago Salvador, natural de Sóller.\n16 de gener de 1894 - Mor Joan Ferrer Gazà, de 2 anys en el carrer de l'Esparteria i Josepa Cortès Aguiló de 53 anys en el carrer de Jaume II.\n17 de gener de 1894 - Empresonament de l'anarquista Concepció Bellvé a Barcelona.\n17 de gener de 1894 - Fugen cinc soldats del batalló disciplinari de Melilla: José Gallego, Lesmes Sanz, José Estévez, Andrés Carramolinos i Manuel Lara.\n17 de gener de 1894 - L'abundància de gerret fa que es vengui a 15 cèntims el quilo a Palma.\n17 de gener de 1894 - Moren dos carabinieri en un enfrontament amb anarquistes a Massa di Carrara.\n17 de gener de 1894 - Empresonament de Miquel Roig Bonet per furts practicats a Cas Dominguets.\n17 de gener de 1894 - Atemptat frustrat a Madrid contra Filiberto Abelardo Díaz que va ser governador de Balears.\n17 de gener de 1894 - Moren a Palma , Catalina Llinàs Bauzà (89 anys ) de La Vileta, Antònia Palou Valls (80 anys) del Coll d'en Rabassa i Joana Aina Tortell Llull (80 anys) del carrer del Sol.\n18 de gener de 1894 - Plou a Palma.\n18 de gener de 1894 - Moren a Palma, Carmel Amengual Arbona (66 anys), del Molinar de Llevant; Aina Maria Gordiola Pizà (63 anys) del carrer del Socors i Maria Francesca Balaguer Quetglas (89 anys) del carrer de l'Ermità.\n19 de gener de 1894 - Moren Aina Maria Martí Valentí del carrer de Tamorer 10, Joan Covas Salom (80 anys) del carrer de Jaume II, Pere Martí gayà (91 anys) del carrer del Socors.\n21 de gener de 1894- La plaça de mestre de l'escola elemental de nins de Pòrtol és vacant i està dotada amb 625 pessetes de sou anual i habitatge.\n21 de gener de 1894 - Plugim a Palma.\n22 de gener de 1894 - Moren a Palma: Francesca Bestard Ferrer (24 anys) del carrer dels Àngels i Felip Villalonga Reus (93 anys) del carrer Pont i Vic.\n23 de gener de 1894- Plugim a Palma.\n23 de gener de 1894- Moren a Palma: Miquel Garcia Coll (58 anys) del carrer de sant Miquel i Catalina Darder Vidal (79 anys) del carrer de la Cofraria.\n24 de gener de 1894- Moren a Palma: Gaietà Bonnín Fuster (24 anys) del carrer de sant Miquel, Joan Barceló Oliver (2 mesos) del Molinar i Francesc Terrassa Morey (48 anys) de Gènova.\n25 de gener de 1894 - Plou gairebé tot el dia a Palma.\n25 de gener de 1894 - Moren en el Raval de Santa Catalina,Antoni Pascual Fortuny (62 anys) i Pia Serra Ferrà (21 anys)\n25 de gener de 1894 - Ferit d'un tret a la galta el governador Ramon Larroca de Barcelona en un atemptat de l'anarquista Ramon Murull.\n26 de gener de 1894 - Moren en el Raval de santa Catalina: Joan Torres Ramon (54 anys) i Josep Ramon Tous (55 anys)\n27 de gener de 1894 - Moren en el Raval de santa Catalina: Guillem Palerm Mayol (65 anys) i Maria Oliver Berga (58). Joan Bosch Font (30 anys) mor a Son Espanyol.\n27 de gener de 1894 - Judici a l'Audiència a Maria Barceló per corrupció de menors.\n29 de gener de 1894 - Plou a Palma.\n29 de gener de 1894- Moren a Palma: Joan Capó Mas (3 mesos), de fam en el carrer del Socors; Maria Vidal Parets (22 anys) del carrer de la Boteria,Antoni Vidal Ordinas (2 anys) de Son orlandis, Bartomeu Bosch Espases (65 anys), de Gènova, Jaume Vico Roca (67 anys) del Raval de santa Catalina i Mateu Coll Ferrer (85 anys) del Coll d'en Rabassa.\n30 de gener de 1894 - Miquel Josep Serra Cabanilles presenta al registre 23 propietats de lignit de Can Faveta i Biniatria.\n30 de gener de 1894 - Neu a la Serra de Tramuntana\n30 de gener de 1894 - Moren a Palma, Aina Moranta Martorell (94 anys) del carrer del Sol i Pau Gazà Amengual (58) del carrer de sant Llorenç.\n31 de gener de 1894 - Josep Segura és jutjat per abusos deshonests.\n4 de febrer de 1894 -Assemblea fundacional de la Societat de Socors Mutus Montepio del Arrabal. Nadal Sastre Lladó és elegit president i Joan Tous Nadal és el secretari.\n12 de febrer de 1894- Dilluns: " feu á santa Eulalia solemnissima festa per beneir y col-locar la primera pedra de la nova fatxada y campanar que s' han de construir en dita iglesia".\n28 de febrer de 1894- Incendi a l'Auntament de Palma. Una trentena de retrats es perderen :"Circa les nou de la nit la campana d' en Figuera alarma el vesindari fentli á sebre que hi havia foch á la Sala. Comensá l'incendi, ningú sap com, en el pis principal...Una vegada mes se demostrá lo mal organisat que te 1' Ajuntament el servici de incendis,....En aquest incendi es va cremar entre altres la pintura de l'Àngel Custodi".\n28 de febrer de 1894 - Mor assassinat a Son Ramonet (Felanitx), Mateu Mesquida "Puça"\n20 d'abril de 1894-Mor Álvaro Campaner y Fuentes després de patir una embòlia a les oficines del Banc de Crèdit Balear.\n30 d'abril de 1894 -Plou a Campos i a Santanyí.\n30 d'abril de 1894 - Mor als 30 anys Joana Aina Borràs Palmer del Secar del Real.\n2 de maig de 1894 - Míting de les Societats Obreres en el cafè Reñidero de la Plaça de l'Olivar.\n2 de maig de 1894 - Són conduïdes a la presó de Caputxíns dues joves que havien fugit de les seves cases i localitzades a un bordell per dedicar-se a la prostitució (El Noticiero Balear)\n2 de maig de 1894 - A la Casa de Socors de la plaça de santa Eulàlia els pobres es poden vacunar gratuïtament.\n3 de maig de 1894 - Arriba a Palma el vapor Menorca carregat amb 250 ovelles i mens i 27 bous.(El Noticiero Balear)\n3 de maig de 1894 - Es celebra una brega de cans i es fan apostes a Inca.\n7 de maig de 1894 - Judici a Palma de Josep Sabater Tous per homicidi.(El Noticiero Balear)\n9 de maig de 1894 - Judici a Palma d'Antoni Seguí de Sóller per homicidi.(El Noticiero Balear)\n21 de maig de 1894- Els anarquistes Josep Codina Juncà, Mariano Cerezuela Subies, Jaume Sogas Martí, Josep Bernat Cirerol, Manuel Archs Solanellas (Pelat) i Josep Sabat Oller són executats en la fortalesa de Montjuic en relació a l'atemptat del Liceu, tot i que no el cometeren.\n4 de juny de 1894-Mor Antoni Marquès Marquès, polític conservador i empresari fundador del Banc de Crèdit Balear. Era propietari de Son Serra Perera i Mortitx.\n24 de juny de 1894 - L'anarquista italià Santo Ironimo Caserio mata Sadi Carnot, president de la República Francesa.\n12 de juliol de 1894 - Terratrèmol a Istanbul. Moren 45 persones.\n23 d'agost de 1894-Mor Josep Lluís Pons Gallarza.\nSetembre de 1894 - En el registre d'un molí de Felanitx els carrabiners troben dos sacs amb 43 quilos de tabac de contraban. (El noticiero balear, 30 de setembre).\nSetembre de 1894 - Inici de les obres d'empedrat del carrer de la Concepció a Palma.\nSetembre de 1894 - Segons el Noticiero Balear a Europa es publiquen 52 periòdics anarquistes: 13 en espanyol, 11 en francès, 10 en alemany, 8 en italià, 6 en anglès, 2 en portuguès, 2 en txec i 1 en neerlandès. Els publicats a l'Estat espanyol són: El Corsario (La Corunya), La Revancha (Reus), El Rebelde (Saragossa), La Controversia (València), El Oprimido (Algecires) i tres a Barcelona: El Productor, La Conquista del Pan i La Tramontana.\n28 de setembre de 1894 - Vaga de carnissers a la Plaça d'Abastiments en protesta per la competència deslleial que es fa a la Plaça de l'Oli i a alguns barris de Ciutat.\n30 de setembre de 1894 - El Noticiero Balear anuncia el seu tancament.\n13 d'octubre de 1894-Es dicta auto de presó per al delegat d'Hisenda a Balears Rafael de Pueyo per irregularitats en la direcció d'Hisenda de Cuenca on va exercir abans.\n21 d'octubre de 1894 - Santiago Salvador Franch és executat per l'autoria de l'atemptat del Liceu.\nUn total de 32 quintos no es presenten a files.\nDesembre de 1894 - Crisi en les indústries mallorquines i especialment les sabateres.


Selectividad: Baleares. Griego\n2.1 Estructura de l'examen\n2.2 Criteris generals d'avaluació\n2.3 Informació addicional de la matèria\n3 Paràmetres de ponderació\nCriterios específicos Griego Junio 2009.\nCriterios específicos Griego Septiembre 2009.\nLa prova d’accés a la Universitat de la matèria de Grec II de l’alumnat que ha cursat els ensenyaments de batxillerat prevists a la LOE tindrà com a referència els continguts, objectius i criteris d’avaluació especificats per a aquesta matèria al Reial decret 1467/2007, de 2 de novembre, i els que complementàriament estableix el Decret 82/2008, de 25 de juliol (BOIB d’1 d’agost), que fixa l’estructura i el currículum del batxillerat a les Illes Balears.\nEl Reial decret 1892/2008, de 14 de novembre, estableix que la prova consistirà en la resposta per escrit a una sèrie de qüestions adequades al tipus de coneixements i capacitats que s’hagin d’avaluar. El format de resposta de la prova ha de garantir l’aplicació de criteris objectius prèviament aprovats. La prova ha de presentar dues opcions diferents, entre les quals l’estudiant ha d’elegir-ne una.\nLa comissió organitzadora de les proves d’accés a la Universitat va convenir, d'acord amb el que estableix el Reial decret 1892/2008, de 14 de novembre, els punts següents:\nHi haurà preguntes de tots els blocs de continguts, bé dins cada opció en cas de ser un nombre reduït de blocs, o bé entre les dues opcions en cas contrari.\nA cada examen hi haurà dues opcions, que inclouran tots els blocs de continguts i els criteris d’avaluació. A cada una de les opcions les preguntes es distribuiran segons la ponderació següent:\nTraduir un text grec, de quatre o cinc línies, utilitzant diccionari sense gramàtica (30%).\nAnalitzar sintàcticament el text o una part (30%).\nContestar dues de quatre preguntes dels tipus (20% cadascuna de les quatre triades):\nAnalitzar morfològicament i/o declinar o conjugar algunes paraules del text elegit.\nExplicar el significat i l'etimologia d’alguns mots, preferentment relacionades amb el text elegit.\nExplicar l’obra d’un autor literari grec i la seva època.\nExplicar diferents personatges, episodis o trets que apareixen a les obres gregues i, si escau, explicar la seva influència en la literatura occidental i en la nostra cultura.\nEn el bloc de les preguntes optatives, entre el dos models, només una podrà ser coincident.\nAnalitzar i traduir de manera coherent textos grecs d’una certa complexitat pertanyents a diversos gèneres literaris (blocs 1 i 2).\nIdentificar i analitzar en textos originals els elements de la morfologia i de la sintaxi casual i oracional comparant-los amb altres llengües conegudes (blocs 1 i 3).\nReconèixer en els textos grecs originals termes que són components i ètims d’hel•lenismes i deduir-ne el significat, tant en el vocabulari patrimonial de les llengües modernes com en els diversos lèxics cientificotècnics (blocs 1 i 3).\nRealitzar comentaris de textos originals o traduïts, analitzar-ne les estructures i els trets literaris, i reconèixer el paper de la literatura clàssica en les literatures occidentals, en especial la produïda en el si de la nostra comunitat (blocs 2 i 4).\nPosar en relació un autor literari grec amb la seva obra i la seva època, i establir una comparació amb altres literatures posteriors (bloc 4).\nEs podrà reduir fins a un 10% de la qualificació per faltes d’ortografia, redacció, expressió...\nEls continguts i objectius per avaluar de la matèria Grec II són:\nBloc 1. La llengua grega\nBloc 2. Els textos grecs i la interpretació d'aquests\nBloc 3. El lèxic grec i l'evolució d'aquest\nBloc 4. Grècia i el seu llegat\nConèixer i utilitzar els fonaments morfològics, sintàctics i lèxics de la llengua grega, tot iniciant-se en la interpretació i traducció de textos de dificultat progressiva.\nReflexionar sobre el lèxic d’origen grec present en el llenguatge quotidià i en la terminologia científica, tot identificant ètims, prefixos i sufixos grecs que ajudin a una millor comprensió de les llengües modernes.\nAnalitzar textos grecs, originals, adaptats i traduïts, tot realitzant-ne una lectura comprensiva, i distingint les seves característiques principals i el gènere literari al qual pertanyen.\nAssolir uns esquemes de les fites principals de la història de Grècia i de la literatura grega.\nUtilitzar de manera crítica fonts d’informació variades, tot obtenint-ne dades rellevants per al coneixent de la llengua i cultura estudiades.\nReconèixer i valorar la contribució de les diferents manifestacions culturals de la Grècia antiga en diferents àmbits al llarg de la història i la seva pervivència actual, és a dir, a partir dels coneixements assimilats, ser capaç de posar-los en relació amb altres contextos que no siguin el de l’antiguitat clàssica.\nVinculació de les matèries als diferents graus amb els paràmetres de ponderació.\nHorari de les PAU.\nObtenido de «http://www.chironweb.org/wiki/index.php?title=Selectividad:_Baleares._Griego&oldid=3219»\nEsta página fue modificada por última vez el 26 jun 2011 a las 10:44.


No.10 Inn Shenzhen Xina - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 1.883 allotjaments a Shenzhen.\nNo.10 Nanshe Village,West Chong,South'Ao Avenue, Dapeng, Shenzhen, Xina, 518121 - Veure al mapa\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, No.10 Inn és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Shenzhen. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA No.10 Inn, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha recepció 24 hores, magatzem d'equipatge, visites turístiques.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Shenzhen, faci de No.10 Inn la vostra llar.


La Cançó necessària tanca la quarta edició del Cicle de Cants i Autors | NacióGranollers\nLa Cançó necessària tanca la quarta edició del Cicle de Cants i Autors\nCesk Freixas, Pau Alabajos, Andreu Valor, Jordi Montañez, Meritxell Gené i Josep Romeu tocaran junts dissabte a Granollers\nper Redacció , 27 d'octubre de 2011 a les 12:00 |\nAquesta informació es va publicar originalment el 27 d'octubre de 2011 i, per tant, la informació que hi apareix fa referència a la data especificada.\nAndreu Valor tocarà disabte a Granollers. Foto: VO.com\nCesk Freixas, Pau Alabajos, Andreu Valor, Jordi Montañez, Meritxell Gené i Josep Romeu tocaran junts dissabte a la nit a Granollers, en una nit inèdita, anomenada la Cançó necessària, que clourà la quarta edició del Cicle de Cants i Autors (CCA) i que pretén evidenciar el bon moment de la cançó protesta dels Països Catalans. Divendres, Joan Monegre desplegarà la seva cançó d'autor al Casal Popular l'Esquerda, seu dels organitzadors del Cicle, el Casal Popular l’Esquerda de Granollers.\nLa quarta edició CCA arribarà amb aquest concert conjunt al seu punt culminant. Fins ara, l'Esquerda ha omplert els dissabtes d'octubre amb la cançó d'autor de Roger Puig, els Assaltadors de Tàlems, Xavier Bonfill, el Col·lectiu Joan Pau Giné, Eduard Canimas i la granollerina Ivette Nadal.\nLa novetat, la Cançó necessària\nPer cloure aquesta edició d’una manera diferent i impactant, l'organització del CCA va decidir crear una nit única, una espectacle de producció pròpia. "Després de quatre anys amb les orelles posades a la cançó d'autor catalana contemporània i atents a les noves propostes, vam voler fer evident que la cançó protesta catalana és ben viva", subratllen els organitzadors. I no només viva, sinó actualitzada i amb molt futur.\nAmb aquesta premissa l'organització va idear la Cançó necessària, que tindrà lloc el proper dissabte amb la presència de Freixas, Alabajos, Montañez, Gené, Valor i Romeu. "Aquests cantautors són part important i activa de la renovació i el futur de la cançó catalana compromesa; són ells els qui canten contra les injustícies del sistema capitalista, les buidors d'una democràcia dèbil i l'opressió nacional que viuen els Països Catalans", sentencien des del Casal Popular l’Esquerda de Granollers. El format de la nit és una sorpresa.\nEl divendres, Joan Monegre\nCom a penúltim plat del Cicle, divendres el cantautor Joan Monegre tocarà al Casal Popular. Monegre, l'alterego de Carlus Jové, és una proposta de cançó d'autor folk amb ressonàncies nord-americanes. Un món on la ironia i la soledat desvetllen l'activitat més obscura de l'ésser humà.\nCesk Freixas durant un concert, fa uns mesos. Foto: Adrià Costa\nCultura, esquerda, cesk freixas, granollers, cants, autors


laterceravia.cat – Contra l’‘statu quo’: 71,93% – Jordi Font (El Punt Avui)\nVan pretendre que les eleccions fossin un plebiscit sobre la independència, aspirant a una majoria absoluta en vots. Amb aquest decantament per la independència, CDC confiava a posar-se al sac l’àmplia indignació popular causada per la bel·ligerància de l’Estat espanyol. Ho va aconseguir només en part. Alguns vam qualificar aquest enfocament d’oportunista i també d’afeblidor, atès que impedia reunir la força de tot el catalanisme.\nCal fer valer el vot dels catalans contra l’‘statu quo’\nEl PP, primer enemic frontal de l’enfocament plebiscitari, no va trigar a fer una peculiar lectura plebiscitària dels resultats: el sí ha perdut, només ha arribat al 47,74% dels vots (39,54% de JxSí i 8,20% de la CUP), i a més s’ha deixat pel camí la majoria absoluta en escons que ja sumaven CiU i ERC en la legislatura anterior (71 escons) i ha quedat ara en 62 escons; tot això, davant del 51,74% del no, que és l’opció guanyadora, ha dit el PP. Pura demagògia. Si el vot del PSC, CSQP i UDC són un no, es tracta d’un no contundent a la continuïtat de l’statu quo.\nÉs cert que el resultat de l’independentisme, per sota de la majoria absoluta en vots, contrasta amb la meta anunciada, amb les expectatives aixecades per l’enorme i exemplar mobilització popular dels darrers anys i serveix per mesurar el greu error que ha comportat la fuga independentista, almenys per als interessos nacionals de Catalunya. De seguida, JxSí ha assajat de carregar els neulers a l’escindida UDC, pretenent ignorar l’efecte invers i favorable que haurien d’haver produït les successives incorporacions, anunciades a so de bombo i platerets (i moltes ones hertzianes públiques): escindits del PSC, escindits de l’escindida UDC, exponents de l’Assemblea Nacional, d’Òmnium Cultural, de la plataforma de castellanoparlants, etc., culminat tot plegat amb un cap de llista provinent d’ICV-EUiA. No es pot negar, però, que CDC ha assolit el seu objectiu particular: un nombre de diputats (el 60% de les llistes pactades amb ERC) probablement més nodrit del que hauria obtingut sense camuflatge, exhibint la grossa motxilla que arrossega, plena de retallades, privatitzacions i brutícia diversa.\nPerò, i Catalunya? Què passa, ara, amb Catalunya? No som pocs els que havíem mostrat la nostra preocupació per l’estratègia unilateral de CDC i ERC. Per dues raons. Primera: perquè prescindia alegrement de la força que només dóna la unitat del catalanisme en la seva pluralitat. I segona: perquè l’acceleració independentista podia fer que es disparés una acceleració inversa, de signe lerrouxista. Ho vam dir del dret i del revés, vam alertar del perceptible ascens de C’s al cinturó de Barcelona, però sempre vam topar amb l’eufòria i el cofoisme més descordats. En vista dels resultats, amb C’s convertit ja en “cap de l’oposició”, es pot dir que l’estratègia de CDC i ERC, des d’una perspectiva nacional, ha acabat per fer allò que se’n diu un pa com unes hòsties. És el mínim que es pot dir.\nEl camí que convenia a la nació i al seu enfortiment era el que assenyalava l’acord assolit per Joan Rigol, “en favor del dret a decidir”, el setembre de 2013, signat també pel PSC i per ICV-EUiA, però refusat a darrera hora per CDC, que volia culminar la seva estratègia unilateral, cosa que va sembrar una greu confusió entre independència i dret a decidir. Si aquell acord hagués tirat endavant, amb un lema comú contra l’statu quo i per una nova etapa superadora, avui no esgrimiríem, davant d’Espanya, d’Europa i del món, un important però insuficient 47,74%, sinó un 71,93% (JxSí, el PSC, CSQP, la CUP i UDC). Cal corregir el tret i fer valer el vot dels catalans contra l’statu quo. La UE no pressionarà per la independència, però sí que ho pot fer per una reforma estatal d’ampli consens, que inclogui l’acord de Catalunya i garanteixi l’estabilitat.\nPer La Tercera Via|2015-10-15T10:12:06+00:00octubre 15th, 2015|Categories: Notícies, Opinió|Etiquetes: 27S, dret a decidir, Plebiscit|0 Comentaris


Noves al·legacions contra la planta asfàltica de Son Corb\nEl Grup Ornitològic Balear (GOB) ha presentat al·legacions contra el trasllat de la planta asfàltica de Son Corb a Sineu. El grup ecologista denuncia l’afectació que provoca l’activitat de la pedrera sobre l’entorn i les persones.\nDes del GOB es recorda que des de l’any 2011 es pretén legalitzar una activitat situada de forma il·legal en sol rústic a Llucmajor. La maniobra utilitzada per tal de saltar-se el marc legal consisteix en canviar la ubicació i aprofitar la pedrera de Son Corb.\nTot plegat afecta un espai que, segons el grup ecologista, ja està prou degradat. A més, des del GOB recorden que també en el 2011 varen aportar un argument de caràcter jurídic per tal de paralitzar la planta asfàltica. Afirmen que «la pretensió de fer constar aquesta activitat com un ‘establiment de benefici’ incomplint la Llei Estatal de Mines suposaria un frau de llei»


I Dammusi Santa Croce Camerina Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nContrada Spinazza, Contrada Spinazza, Santa Croce Camerina, Itàlia, 97017 - Veure al mapa\nMés informació sobre I Dammusi\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Santa Croce Camerina, no busqui més enllà de I Dammusi. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix I Dammusi asseguren una estada plaentera als seus clients. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, transport hotel/aeroport, instal.lacions de barbacoa.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com jardí. I Dammusi és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Santa Croce Camerina.


Segona nit d'aldarulls a Barcelona\nAlmenys 46 detinguts pels aldarulls de dimecres al vespre a diferents punts de Catalunya\n17.10.2019 | 12:15 hores\nPer Montserrat Rigall\nEls concentrats llancen objectes contra la policia AFP AFP\n35 mossos i 11 policies nacionals han resultat ferits durant tota la jornada. Els aldarulls de dimecres al vespre i a la nit en diferents punts de Catalunya s'han saldat amb almenys 46 detinguts, segons l'últim balanç del Ministeri de l'Interior. Pel que fa als ferits, el Sistema d'Emergències Mèdiques ha atès gairebé un centenar de persones arreu de Catalunya. Només durant la protesta d'ahir a la nit es van cremar 400 contenidors, el que suposa una despesa de mig milió d'euros. A banda de realitzar barricades i de cremar mobiliari urbà, els concentrats han llançat objectes amb àcid i còctels molotov als cossos policials i van cremar una desena de cotxes.\nEls manifestants cremen cotxes durant la protesta REUTERS REUTERS\nLa xifra donada anteriorment era de 33: 12 a Barcelona, 11 a Lleida, 5 a Tarragona, 3 a Girona, 1 a Manresa i 1 a Vilanova i la Geltrú. Pel que fa als agents ferits, hi ha 24 mossos afectats: 6 a Barcelona, 4 a Girona, 12 a la regió Central i 2 a Lleida.\nEn el capítol de ferits, el Ministeri fa balanç de tota la jornada sencera, no només de les protestes del vespre, i parla de 35 mossos ferits i 11 policies nacionals. Des de dilluns hi ha 194 agents ferits. Al marge de les detencions del vespre, es van arrestar tres persones més durant el dia.\nEls CDR convoquen una concentració al centre de Barcelona\nEls CDR convoquen una sentada a Barcelona\nJoves convocats a una sentada pels anomenats Comitès de Defensa per la República, CDR.\nCiutadans concentrats demanen justícia\nUna jove mostra un cartell amb el lema "Sense justícia només hi ha víctimes" en relació a la sentència condemnatòria del Tribunal Suprem


Relyfer és una empresa de nova creació que ofereix trasllats. La oferta de transfers pel públic general està àmpliament coberta per empreses grans, altament competitives i que destinen grans sumes a publicitat.\nViatjar còmoda i segura no és exclusiu, és el més important\nEscull com si compressis en una botiga\nTipus de vehicles i colors per a cada ocasió.\nDona, et parlem senzillament de tu a tu\nUn to que connecta i et facilita la selecció d’opcions.\nDisseny clar i amable\nLa disposició de la informació netament estructurada i de forma espaiosa facilita la claretat dels missatges.\nColors especialment suaus\nUnes tonalitats moderades faciliten una experiència de compra tant relaxada com cada tipus de trasllat es mereix.\nPrevProjecte anteriorEl punt de referència\nPròxim projecteMobilitat a la ciutat


El Saló de Cent bull mentre Valls marca la pauta a Colau\nBarcelona. Dissabte, 15 de Juny 2019. 21:09\nActualitzat: Diumenge, 16 de Juny 2019. 03:22\nLa temperatura s'ha disparat aquest dissabte al Saló de Cent de l'Ajuntament de Barcelona. Ada Colau ha pres possessió de l'alcaldia enmig d'un ambient de tensió, amb intenses protestes que no han parat de ressonar des de la plaça Sant Jaume, i amb l'emoció imposada a l'acte per la presència de Joaquim Forn custodiat per la policia. Colau ha hagut d'escoltar el candidat de JxCat advertint-li que acabava de cometre "un greu error" no respectant la llista més votada mentre el cap de llista de Ciutadans, Manuel Valls, li marcava els límits des del minut zero. "El més important era que Barcelona no tingués un alcalde independentista", ha argumentat Valls després de votar Colau amb un advertiment: "Tot serà molt diferent".\nL'alcaldessa ha agafat amb força la vara que la distingeix com a responsable del govern de la ciutat, amb un somriure forçat mentre contemplava l'esquerda immensa que s'obria davant dels seus ulls al consistori de la ciutat. Acaba de revalidar el càrrec gràcies als 10 vots dels Comuns, els 8 dels PSC i els tres independents de la candidatura de Ciutadans. "No seré l'alcaldessa de l'independentisme ni de l'antiindependentisme. M'esforçaré per ser l'alcaldessa de tots els barcelonins", ha assegurat.\nColau era perfectament conscient que la d'avui resultaria una presa de possessió ben diferent de la que va viure fa quatre anys, quan la plaça es va omplir de partidaris il·lusionats amb una alcaldessa que acabava de fer el salt des de l'activisme polític i prometia una perspectiva d'autèntic gir social al consistori. Aquest cop, Colau ha travessat l'entrada noble de l'Ajuntament entre crits de "traïdora" o "Colau és un frau", mentre la tensió creixia entre detractors i defensors de la decisió d'acceptar els vots de Valls i PSC per apartar el guanyador dels comicis, Ernest Maragall.\nEl primer a arribar al consistori havia estat Forn. L'exconseller d'Interior, que va ser traslladat dijous de Soto del Real a Catalunya, ha arribat a un Ajuntament absolutament blindat, i ho ha fet fortament custodiat amb un vehicle no logotipat. Ha esperat al saló Tàpies que arribés l'hora d'acudir a l'acte de constitució. Només l'acompanyava la qui ha estat la seva secretària i els membres de la custòdia policial. El departament d'Interior havia deixat clar que tots els moviments de Forn se circumscriurien als termes fixats per la interlocutòria del jutge, que només permet la seva assistència a la presa de possessió.\nQuan a les cinc de la tarda, Forn ha entrat al Saló de Cent amb la banda vermella de regidor, junt amb la resta de membres del consell municipal, el saló ha esclatat en crits de llibertat i aplaudiments. El mateix suport que ha rebut quan ha promès el càrrec "per imperatiu legal, amb lleialtat al mandat democràtic i al poble de Catalunya", o quan ha pres la paraula.\nPerò, l'esquerda que s'ha instal·lat al consistori s'ha fet també evident a mida que anaven intervenint els diferents grups. Els convidats de Comuns, Ciutadans i el PSC, cadascun d'ells ubicats en diferents sectors del magnífic i imponent saló, han optat també per ovacionar sorollosament els seus líders.\nEl resultat ha estat un acte de presa de possessió absolutament atípic que ha reflectit la complexitat que s'estèn a tots els racons de la política catalana. El primer parlament, un cop escollida l'alcaldessa, ha estat el del candidat del PP, Josep Bou, evocant Rafael Casanovas com "gran català i españolazo" i tancant el seu parlament amb un "Visca Catalunya, viva España".\nTot seguit, ha intervingut Forn, que ha recordat els companys de presó i a tots els represaliats pel pols independentista, abans de retreure a l'alcaldessa que havia acceptat participar en una "operació política dirigida pels qui denomina poderosos".\nValls l'ha felicitada per haver presentar la seva candidatura. "No era fàcil. Enhorabona", ha admès abans de mostrar la mà estesa per pactar però en el benentès que "no es pot acceptar cap compromís amb el separatisme". Mentre intervenia Valls la intensitat de les protestes s'ha disparat a la plaça Sant Jaume, però a més ha provocat un dels pocs moments en què les queixes també han entrat al Saló de Cent quan ha negat que hi hagués "presos polítics". En el moment en què Valls ha acabat la intervenció un crit de "farsant" s'ha aixecat entre el públic.\nEl republicà Ernest Maragall ha retret a Colau l'estranya parella que ha adoptat i la votació "tan curiosa com poc coherent" que l'acabava de fer alcaldessa. Maragall ha llançat un advertiment -"prenem nota"- i un avís: "que ningú pretengui a partir d'ara explicar-nos res de quin ha de ser el nostre rol, no serem aliats mesells i dòcils d'un suposat progressisme".\nColau ha tancat l'acte admetent que la seva ha estat una investidura difícil, i posant en marxa nous esforços titànics per recuperar la seva posició d'equidistància greument abonyegada els darrers dies. Ha assegurat que ha rebut vots que en cap moment ha anat a buscar, en referència a Valls, i ha garantit que farà allò que estigui al seu abast per la llibertat dels presos, començant per proposar penjar el llaç groc a la façana.\nLa complexitat de la intervenció de l'alcaldessa s'ha condensat en forma de llàgrimes quan ha tingut un record agraït al suport de la seva família.\nPerò el discurs de Colau no ha aconseguit apaivagar els ànims. Quan el consistori ha travessat el camí per a la tradicional visita al president de la Generalitat, la plaça Sant Jaume ha esclatat en crits i protestes. La rebuda freda i protocolària del president, Quim Torra, no ha servit tampoc facilitar el recorregut de l'alcaldessa, que ha hagut de engaltar un nou xàfec quan ha travessat la plaça de nou per tornar a l'Ajuntament.\nBarcelona Colau: "No seré alcaldessa independentista ni antiindependentista" Marina Fernàndez Torné\nNous ajuntaments Ernest Maragall: “Vint-i-un vots pesen més que la lògica democràtica” Jordi Palmer\nNOUS AJUNTAMENTS Collboni, a Forn: "No hauríem volgut arribar a aquest punt" Cèlia Forment i Bori\nBarcelona Forn, contundent, emotiu i conciliador Marina Fernàndez Torné\nBarcelona Valls ofereix mà estesa a Colau i crispa el ple negant els presos polítics i exiliats Marina Fernàndez Torné


Sebas Morales: jerarquia i caràcter per la defensa de la Grama - Diari de Santa Coloma\nSebas Morales: jerarquia i caràcter per la defensa de la Grama\n27/06/2015 – El veterà jugador de la UE Sabadellenca fitxa pel conjunt de Pirri, convertint-se en l’onzena incorporació blava de cara a la pròxima temporada.\nLa UDA Gramenet ha entrat en la fase final del procés de configuració de la seva plantilla. L’última peça que ha aterrat al club és Sebas Morales, defensa de 35 anys procedent de la UE Sabadellenca.\nMorales ha jugat a l’entitat vallesana al llarg dels últims 12 anys, sent un dels grans símbols del club durant la darrera dècada. Aquesta temporada, el nou futbolista de la Grama ha disputat 18 partits, 15 com a titular, i ha anotat 1 gol.\n“És un jugador que ha estat temptat per altres equips durant molts anys. La seva fidelitat al club del seu barri l’han fet continuar a la Sabadellenca”, relatava Pirri sobre Sebas Morales.\nSegons el tècnic de la Gramenet, l’onzè fitxatge de l’entitat “és un futbolista que conec molt bé i que ens aportarà equilibri, jerarquia, caràcter i competitivitat”. Sebas Morales és un defensa reconvertit, ja que fa anys actuava com a davanter. Pot jugar com a central o de lateral dret.\nAmb la seva arribada, la Gramenet ja compta amb catorze futbolistes confirmats pel pròxim curs: Sebas Morales, Sergio Garcia, Moisés Camprubí, Marc Balagueró, Kevin Carralero, Albert Buza, Aitor Tresserras, Albert Rodríguez, Dani Aznar, Álex Alarcón, Pitu, Edu Olmedo, Dirk Lagerwaard i Óscar Remón.\nArticle anteriorEspanya pot amb Sèrbia (4-1)\nArticle següentEl Barça fitxa Adolfo i el cedeix a Marfil


Inici > detall del relat: Allò\nAllò que comença amb aquelles tímides i contingudes carícies que pretenen no voler dir massa per no avançar ni espatllar el que pot venir a continuació. El contacte d’uns llavis trobant-se i separant-se les acompanyen, buscant la humitat i deixant anar, de tant en tant, un delicat pessic amb les dents que indiqui que progressivament la cosa vol anar més enllà. Donant pistes, insinuant.\nAquella necessitat humana de dos cossos fruint de passió, intentant arribar junts a un mateix objectiu. El de gaudir, el de deixar-se anar i compenetrar-se per finalment explotar en mil i una sensacions. Coincidir en l’erupció final. Perdre l’alè, tremolar, mirar i desitjar. Desitjar trobar-se amb una mirada que expressi el mateix desig, la mateixa necessitat. Buidar-se per satisfer i ser satisfet, compartint una experiència visceral.\nPells que pretenen conèixer, sovint tenint la confiança un paper clau. Doncs llavors no cal dir o insinuar res. Perquè no cal guiar dos cossos suorosos que saben a la perfecció el que necessita l’altra part. I així és quan ve la màgia. Repassar racons, incidint i repetint en el que fa a l’altre respirar i remoure’s profunda i convulsivament, amb algun moviment més brusc i l’arribada d’un calfred. Entregar-se per fer entornar uns ulls en blanc, per escoltar una paraula que indiqui que tot va en la direcció adequada, que se sent el mateix. Esquenes arquejades, permetent així deixar la mirada perduda clavada al sostre per abandonar-se del tot a l’experiència. Saber quan és el moment de canviar el ritme, de parar i reposar per tornar-hi amb més ganes, per embestir més fort.\nMans entrelligades coincidint a la perfecció i prement amb força per suportar millor aquell còctel de sensacions extremes, mentre dos batecs van en augment, fent evident que el cor –massa esverat- vol sortir del pit perquè no ho aguanta. Mans que estrenyen, fins i tot arribant a retorçar. Com si no volguessin deixar anar, com si hi anés la vida en aquest acte d’ofrena correspost i de benefici mutu. Compartir per rebre.\nOnes de plaer expandint-se arreu que desemboquen i s’extingeixen en una tremolor final. El punt àlgid. I després la progressiva recuperació de la respiració, reposant embolcallat pels braços de qui ha viscut el mateix. Sentir-se extasiada, calmada, en pau. Sense cap altra força que la de poder acabar en les mateixes carícies, encara més suaus si és possible, que havien suposat el punt de partida. Com tornar al mateix lloc d’inici per després, si es vol, repetir.\nAllò és això[Ofensiu]\nJaumedelleida | 27-05-2011 | Valoració: 10\nO millor dit: allò, és així. Una bella descripció del que als que no som ja tan joves voldríem poder tornar a reviure, i com dius al final, repetir-ho també. A vegades l'experiència no et permet poder gaudir-ho tan sensiblement i maco com ho descrius en el teu relat. Jo m'hi trobava...(somiant, és clar).


Eudald Carbonell va arribar a Tarragona el 1988 amb la il·lusió de crear un equip de projecció mundial en l’estudi de l’evolució humana. Els treballs desenvolupats a Atapuerca han rebut distincions com el Premi Príncep d’Astúries i els jaciments van ser declarats Patrimoni Mundial el mateix dia que Tàrraco. Quines similituds i diferències veu entre els dos indrets pel que fa a la recerca i socialització d’aquest patrimoni? Com va viure aquella nit? Qui beneficia a qui?\nIntervé: Eudald Carbonell, catedràtic de Prehistòria de la Universitat Rovira i Virgili, codirector de l’Equip d’Investigació d’Atapuerca i investigador a l’Institut Català de Paleoecologia Humana i Evolució Social (IPHES).\nEn conversa amb Cinta S. Bellmunt, periodista


Enllesteixen les prospeccions geològiques que determinaran si cal sondejar els nous possibles sòls contaminats a Flix\nLa fàbrica d'Ercros a Flix, al costat del pantà.\nLa Comissió de Seguiment d'experts coneix sobre el terreny la zona contaminada de l'Aubal del complex d'Ercros per contrastar la informació de l'empresa\nActualitzada 15/03/2017 a les 15:52\nL'Agència de Residus de Catalunya (ARC) ha enllestit les prospeccions geològiques als cinc nous punts on, els ajuntaments de Flix i Riba-roja d'Ebre (Ribera d'Ebre), han assenyalat que hi podria haver més sòls contaminats, derivats de l'activitat industrial de la fàbrica química, actualment d'Ercros. Els resultats determinaran si hi ha indicis i cal fer sondejos en profunditat per determinar a què corresponen les alteracions, i es donaran a conèixer en la propera sessió de la Comissió de Seguiment d'experts sobre la contaminació dels sòls a Flix, prevista per al 27 d'abril. Bona part dels membres d'aquesta comissió han visitat, aquest dimecres, la zona contaminada de l'Aubal, en el recinte d'Ercros, per conèixer in situ les actuacions de descontaminació que s'hi ha dut a terme i poder contrastar-ho amb la documentació que ja se'ls havia facilitat.\nLa setmana passada, l'Agència de Residus de Catalunya (ARC) va dur a terme les prospeccions geofísiques superficials que serviran per detectar si hi ha alteracions als sòls que s'han assenyalat com a nous possibles punts contaminats. Si hi ha indicis de contaminació caldrà fer sondejos en profunditat per esbrinar a què corresponen i si es confirmen les sospites per presumptes abocaments derivats de l'activitat industrial de la fàbrica química de Flix. Ercros s'ha compromès a investigar juntament amb l'ARC si «els dipòsits, dins i fora de la fàbrica, deriven de la seva activitat històrica».\n«Si hi ha o es constata que en aquests cinc punts hi ha elements de contaminació que s'han de procedir a retirar, es demanarà responsabilitats a l'empresa -Ercros-, que se suposa que és la primera responsable», ha insistit la secretària de Medi Ambient i Sostenibilitat de la Generalitat, Marta Subirà. La diferència amb la descontaminació del pantà que s'ha pagat amb fons públics estatals i europeus és, segons Subirà, l'actuació «extraordinària i inèdita» que requeria la neteja de l'embassament. «Ara estem en una situació de responsabilitat més ordinària», ha defensat.\nNoves actuacions d'Ercros\nLa secretària general d'Ercros, Teresa Conesa, ha assegurat que ja han començat a dur a terme noves mesures per remeiar si hi ha més sòls afectats. De fet, en un informe facilitat per l'empresa química s'explica el nou pla d'actuació 2017-2018, amb 9 accions addicionals i una reserva de 12 milions d'euros prevista per fer front «a futures actuacions» corregir la contaminació de nous punts afectats.\nEn aquest període, s'instal·laran nous piezòmetres (que se sumaran als 250 actuals i amb els quals analitzen regularment els metalls i organoclorats dels sòls i les aigües subterrànies), i es faran nous sondejos per complementar les investigacions que està duent a terme l'ARC. L'empresa desmantellarà dos antics magatzems, un d'exterior i un altre conegut com magatzem Alsuta dedicat al sector del cloroform. També preveu accelerar el sanejament dels terrenys on se situen els dos citats magatzems quan es desmantellin, amb una extracció selectiva dels sòls impactats, i també s'accelerarà la recuperació dels sòls contaminats mitjançant tècniques d'extracció de vapor.\nFins ara l'empresa havia destinat 5 milions d'euros als projectes de sanejament. Des del 2004, quan s'inicien els estudis dels sòls i les aigües subterrànies a Flix, Ercros ha fet 29 estudis i propostes de sanejament i 136.000 analítiques de control de qualitat.\nSeguiment en marxa\nLa Comissió de Seguiment ha visitat, aquest dimecres, el sector de l'Aubal del recinte d'Ercros, on hi ha més de deus hectàrees contaminades. Els experts han conegut, sobre el terreny, el 'capping' que s'ha dut a terme en la zona contaminada i les instal·lacions de sanejament que han de netejar els dipòsits d'hexaclorobenzè i altres hidrocarburs clorats acumulats. Com ha explicat la secretària general d'Ercros el 'capping' "impedeix que la contaminació que pugui quedar en el subsòl afecti la salut de les persones" mentre cal esperar a què es compleixin els temps i «la dinàmica geològica» de depuració de les aigües subterrànies.\nLes previsions de tancament d'Ercros\nSegons ha assegurat Teresa Conesa, secretària general d'Ercros, l'11 de desembre d'aquest any tancarà, per imperatiu legal i en compliment de les directives comunitàries, la planta de producció de clor que funciona amb tecnologia de mercuri. Tot i que es reduirà «significativament» el nombre de treballadors de la fàbrica perquè la de clor és la planta central, Ercros treballa «fermament» per trobar un proveïdor d'àcid clorhídric que garanteixi que puguin continuar activa la planta de fosfat bicalcic, on actualment hi treballen unes quaranta persones. «Som molt optimistes. Volem que la planta continuï i pesem que aquesta activitat es podrà quedar a Flix en el futur», ha dit Conesa.\nNens d'Alcover han anat a buscar els tions...


Apartamentos Paloma 3000 en Granada, Informació i Ofertes | Estiber\nEscull les teves dates per Apartamentos Paloma 3000\nInformació i serveis de Apartamentos Paloma 3000\nEls Apartaments Paloma 3000 es troben al costat del cèntric carrer Reyes Católicos, just davant dels Apartaments Valentina 3000 en un cap de carrer de la plaça Nova de Granada i a un minut a peu de la Plaça Isabel la Catòlica en un carrer tranquil i cèntric ideal per a descansar.\nEls Apartaments Paloma 3000 compten amb 2 dormitoris dobles amb llit de matrimoni o dos llits individuals o lliteres, sent el més habitual un dormitori amb llit de matrimoni i un altre amb dues lliteres. Si el client té alguna preferència pot indicar-ho i es tindrà en compte a pesar que no es garanteix fins a l'arribada.\nTambé compten amb un sofà llit doble en el saló menjador pel que la capacitat màxima de cada apartament és de 6 persones. En el saló també es disposa de televisió.\nAlguns apartaments posseeixen un balcó, perfectes per a gaudir de la brisa d'estiu sense moure't de l'apartament. També disposen d'un bany complet amb banyera o dutxa.\nTots ells posseeixen cuina equipada amb nevera, fogons, cafetera, microones, rentadora, així com el parament concorde a la capacitat de cada apartament. Recordar que aquests apartaments no inclouen estovalles ni draps de cuina.\nEls dormitoris es lliuren amb roba de llit i tovalloles per a tots els hostes que s'introdueixen en la reserva.\nAdmet pagament amb targeta\nSupermercat de 100 a 300 metres\nSituació:Els Apartaments Paloma 3000 es troben al costat del cèntric carrer Reyes ...\nPlaceta De Silleria, 10 Junto A Plaza Nueva, Granada, Espanya\n39.8 KM Accés a Sierra Nevada - TC Borreguiles (Sierra Nevada)\nSi has seleccionat Apartamentos Paloma 3000 doneu una ullada als següents hotels, també et podrien interessar.\nPreguntes freqüents per Apartamentos Paloma 3000\nHi ha wifi al Apartamentos Paloma 3000?\nPuc aparcar a prop del Apartamentos Paloma 3000?\nEl Apartamentos Paloma 3000 no disposa de parking.\nQuina distància hi ha entre l'hotel Apartamentos Paloma 3000 i els accessos a pistes?\nEl Apartamentos Paloma 3000 està a uns 39.8 KM de Accés a Sierra Nevada - TC Borreguiles (Sierra Nevada) de les pistes d'esquí.\nCom són les habitacions del Apartamentos Paloma 3000?\nLes habitacions del Apartamentos Paloma 3000 disposen dels següents serveis Calefacció.\nAdmeten mascotes a Apartamentos Paloma 3000?\nSí, el Apartamentos Paloma 3000 permet l'entrada d'animals. Es prega avisar amb antelació.\nQuant costa una nit al Apartamentos Paloma 3000?\nPots aconseguir alguna cosa molt econòmica si consultes les ofertes de Estiber a Apartamentos Paloma 3000. Ara mateix pots veure tots els preus aquí


Cisco aposta pel mercat de consum portant la telepresència als domicilis - YCOM\nNota de premsa – Cisco, líder mundial en xarxes per a Internet, ha presentat Cisco ūmi Telepresence, la primera solució de telepresència per a la llar que permet als consumidors comunicar-se amb família i amics mitjançant vídeo d’alta definició (HD vídeo), sense importar la distància o el lloc on es trobin els interlocutors.\nConnectat a qualsevol televisor HD i a Internet de banda ampla, Cisco ūmi proporciona una experiència tan real que l’experiència dels usuaris a l’un i l’altre costat és semblant a com si es trobessin físicament a la mateixa habitació.\nCom indica Antonio Conde, Director de Desenvolupament de Negoci per a Col·laboració a Cisco Espanya, “Cisco ūmi -que inclou una càmera d’alta definició, una consola i un control remot- aprofita el contrastat lideratge de Cisco en telepresència per a l’entorn empresarial, i trasllada als consumidors una experiència immersiva que encaixa en tota mena de llars gràcies a la seva senzillesa d’ús i al seu ajustament a les condicions d’il·luminació i a la mida de cada sala per tal d’optimitzar al màxim la qualitat d’àudio i imatge”.\nUn cop connectat al televisor HD i a Internet de banda ampla fixa o sense fils, el control remot facilita l’accés a una interfície d’usuari en pantalla que permet realitzar les vídeo-trucades mitjançant telepresència, accedir a missatges de vídeo, gestionar contactes i personalitzar el perfil i la configuració del sistema.\nIgualment, els usuaris poden gravar els seus propis vídeos ūmi per compartir-los posteriorment per e-mail o en xarxes socials com Facebook o YouTube. També és possible contactar amb aquells usuaris que encara no disposen d’ūmi enviant i rebent vídeo-trucades a través de qualsevol PC equipat amb webcam i l’aplicació Google video-chat.\n“Cisco s’ha compromès a acostar les persones, facilitant noves experiències basades en el vídeo que transformen la manera en què ens connectem, comuniquem, treballem i divertim, amb independència de si ens trobem a casa, l’oficina o en mobilitat”, destaca John Chambers, president i CEO de Cisco Systems.\nEn aquest sentit, “Cisco ūmi porta a les llars la innovadora tecnologia de telepresència, canviant per sempre la manera de mantenir el contacte amb la nostra família i amics. A més, en un futur proper, la telepresència jugarà un paper essencial a l’hora de connectar els consumidors amb les empreses per a obtenir nous serveis en múltiples parcel·les com l’educació, l’assistència sanitària o la banca a distància”, sentencia el responsable de la companyia.\nClaus principals i benefici de Cisco ūmi\nExperiència senzilla, clara i natural que aprofita els avantatges del vídeo en alta definició.\nEs connecta a qualsevol televisor HD i Internet de banda ampla.\nPermet establir vídeo-trucades amb PCs equipats amb webcam i l’aplicació Google video-chat.\nEls missatges de vídeo eviten la pèrdua de trucades ūmi.\nEs poden crear vídeos per compartir per e-mail o en xarxes socials com Facebook o YouTube.\nÉs possible comprovar els missatges de vídeo des de qualsevol lloc amb un portàtil, així com rebre notificacions de text en el telèfon mòbil.\nDes de la comoditat del seu sofà, l’usuari pot recórrer la sala amb la càmera i enfocar el que vulgui, fent anar el zoom per a obtenir una imatge més propera o comprendre tota la família.\nEls usuaris controlen la seva pròpia privacitat mitjançant funcions com la projecció i el bloqueig de vídeo-trucades o tancant l’obturador de la càmera.\nMúltiples possibilitats de personalització, com l’ús de salutacions, ringtones o connexions amb usuaris preferits.\nDisseny elegant que combina perfectament amb la sala d’estar i la televisió HD.\nEs preveu que Cisco ūmi estigui disponible per al mercat nord-americà sota comanda prèvia a partir del 6 d’octubre a umi.cisco.com\nTelepresència, una experiència de futur\nEl servei de telepresència ha donat un enorme salt qualitatiu en els darrers anys, consolidant-se com un sistema molt avançat enfront de la videoconferència tant per les seves millores tècniques com per l’experiència d’usuari o ‘disseny ambiental’. En el primer cas, la telepresència combina innovadores tecnologies en temps real (pantalles i vídeo d’alta definició i so envoltant); malgrat que els sistemes de videoconferència també han adoptat aquestes tecnologies, la qualitat, menor latència, rapidesa i seguretat de les connexions és molt més en els sistemes de telepresència.\nRespecte a l’experiència d’usuari, la telepresència crea un entorn en el que les persones tenen una mida real. La riquesa de les reunions proporciona a les persones que es troben en diferents seus o llars una experiència semblant a la que tindrien si estiguessin assegudes a la mateixa habitació. En generar aquest entorn tan proper, la telepresència substitueix els viatges i les reunions presencials, i jugarà un paper clau en futures aplicacions com la sanitat a distància, les interaccions amb la banca o la tele-formació.


Alejandra Jiménez: "El teatre permet connectar amb les vulnerabilitats"\nAlejandra Jiménez interpretant Blanca Desvelada\nL’actriu parla del perdó interpretant dotze personatges a 'Blanca Desvelada'\nFa sis anys que Alejandra Jiménez (Gandia, 1980) representa en solitari 'Blanca Desvelada', dues històries entrellaçades que passen en un cub de nou metres quadrats. En poc menys d’una hora i quart, Jiménez interpreta fins a una dotzena de personatges per parlar del perdó. La monologuista defineix l’art com un "mirall", un lloc on trobar-se a un mateix. Alejandra Jiménez repeteix el binomi amb la directora Montse Bonet després de la bona acollida que va tenir 'La locura que cura'. Aquest març ha començat una nova gira i hem aprofitat per conversar amb l’actriu.\nEl perdó és poder sortir de les quatre parets mentals d’un mateix\n- Com sorgeix l’obra?\nVaig escriure el text el 2013 perquè tenia la necessitat de parlar del perdó. Primer vaig escriure una obra de teatre sobre la vida d’Alejandro Corchs, un uruguaià, fill de desapareguts durant la dictadura d’Argentina; aquest autor també tracta el perdó. Quan vaig acabar, volia continuar i així va néixer la història de la Blanca. Estava molt cansada de les històries reciclades de dolor, odi, venjança, redempció... M’interessava el perdó com a element alliberador del dolor i del patiment. Crec que aquesta obra també m’ha ajudat a cremar molts fantasmes.\n- De què va la història de la Blanca?\nEn l’obra convergeixen tres línies temporals. El present de la protagonista de la història, la Blanca, una sevillana que viu a Barcelona, que és actriu i que per guanyar-se la vida fa monòlegs en llocs molt precaris. També hi ha un passat on la Blanca a la nit somia amb una dona que es diu Carmen i que és d’una altra època, després de la Guerra Civil Espanyola. La Carmen està empresonada i pareix a dins de la presó. Finalment, la Blanca fa deu anys que no es parla amb la seva mare i la peça també es fixa en aquest passat.\n- Què hi ha d’autobiogràfic en aquesta obra?\nLa Blanca és monologuista com jo i sobretot em sento reflectida amb la Blanca nena, amb la seva innocència. També el personatge de la mare ha begut de la meva pròpia mare. D’altra banda, quan vaig escriure l’obra no era mare i després ho vaig acabar sent. La maternitat hi és present i va ajudar a curar-me i a decidir que sí, que jo també volia ser mare.\n- El poder sanador de l’art, del teatre...\nTot el que un crea parla d’ell mateix i tot el que crea un altre, també parla d’un mateix, per això l’art és un mirall. Potser jo no em sé escoltar a mi mateixa i llegeixo un poema i he de donar les gràcies a l’autor per expressar allò que jo sento. És una eina d’escolta per arribar a tot allò que està orbitant.\n- Com ha estat l’experiència d’interpretar l’obra que vas escriure tu mateixa?\nÉs la segona vegada que ho faig. Realment és molt bonic perquè el text per a mi sempre és una proposta. Si els rols d’intèrpret i de dramaturga estan units és molt més fàcil de naturalitzar gestos, moviments. A vegades, menys és més. Va ser un procés creatiu llarg perquè amb la directora, la Montse Bonet, no sabíem ben bé quin llenguatge utilitzar. A poc a poc, tot es va anar posant al seu lloc.\n- A més, interpretes tu sola una dotzena de personatges. Com t’ho fas?\nHe anat treballant cada personatge per separat, per exemple cadascun d’ells té un accent diferent: dues sevillanes, un català, una mexicana... El repte no és interpretar tants personatges, sinó que coincideixen en la mateixa escena, parlen entre ells en una mateixa conversa i en un espai físic que és molt petit. No hi ha monòlegs, tot són diàlegs, és un teatre molt cinematogràfic, bec de les sèries de Netflix.\n- Només hi ha un cub metàl·lic com a muntatge escènic i tampoc fas canvis de vestuari.\nAl principi amb la Montse, la directora, treballàvem en un espai de sis metres per vuit amb dues portes i amb el joc de portes canviàvem d’espai. Després vam trobar l’essència de cadascun dels personatges i amb un sol gest passo d’un personatge a l’altre. L’obra transcorre en un cub que fa tres per tres i és també una metàfora de com se sent la Blanca, tancada en el seu propi enuig. El perdó és poder sortir de les quatre parets mentals d’un mateix i poder estar tranquil amb un mateix, amb la vida i amb els altres.\n- L’obra t’ha ajudat a demanar perdó també?\nA mi fer teatre m’allibera perquè permet connectar amb les vulnerabilitats. A la vida sembla que no tinguem temps d’aturar-nos, sempre de pressa a solucionar un problema i un altre. El teatre és aquell espai d’intimitat on et pots tornar boja i estar fora de perill. En aquest sentit, jo he estat la primera beneficiada, però el públic també connecta i quan ells surten del teatre truquen a les seves mares.\n- Per què ens costa tant demanar perdó?\nA vegades el perdó està associat a l’orgull, un sempre té por que li facin mal. Per demanar perdó, abans s’ha d’haver sofert, reconèixer el dolor i alliberar-te de l’autodefensa que has creat.\n- Vau començar a estrenar l’obra fa sis anys i encara seguiu rodant, quina és la clau de l’èxit?\n'Perdidas a las tres' va ser el meu primer espectacle i el vaig fer durant quatre anys i amb 'La locura que cura' vam estar-ne un parell i ara fa sis anys que tombem. Sóc de fer durar les obres. Jo crearia cada setmana, tinc molta energia, vaig al teatre i em quedo nova. També tenim una bona productora i distribuïdora, la Natàlia Boronat i un públic que cada vegada que veu l’obra se l’estima, és molt terapèutica.\n- Per acabar, creus que en aquests sis anys ha evolucionat la peça?\nÉs inevitable. Jo he estat mare en aquests sis anys, per exemple. A més, en cadascuna de les aturades entre temporada i temporada em sento verge, com si tornés a créixer.\nWeb Blanca Desvelada\nTwitter Alejandra Jiménez Cascón


Propostes per a La Mercè 2020\nLa vida cultural és una part indispensable de la identitat de Barcelona. Les festes de La Mercè d’enguany són una oportunitat excel·lent per aprofundir-hi i, a més a més, passar-ho bé amb la família i les amistats.\nLa jornada de portes obertes que els museus i centres culturals celebren el dia 24 de setembre és també una prova d’aquesta vitalitat.\nNo et perdis les accions especials que hem preparat per a l’ocasió:\n— MACBABOOKS a MACBA store Laie del 24 al 27 de setembre. Una selecció de publicacions del MACBA a 6€\n— Promoció especial a Laie Museu Nacional. Una selecció de catàlegs del Museu Nacional d’Art de Catalunya a 3, 6 o 10€\n— Preus especials a Laie CCCB. Una selecció de llibres, articles culturals i DVDs vinculats a grans exposicions del CCCB com Stanley Kubrick, GamePlay, Feminismes, La llum negra, etc.\nI recorda que també ens trobaràs a:\n— Laie Museu Picasso de Barcelona, llibreria botiga especialitzada en Picasso i les avantguardes històriques.\n— Les botigues de La Pedrera, botiga llibreria especialitza en Gaudí i el Modernisme, amb una gran diversitat d’articles exclusius de disseny (llar, complements de moda, papereria, etc.)\n— Laie CaixaForum Barcelona, llibreria botiga especialitzada en art de totes les èpoques.\n— Laie CosmoCaixa, la llibreria botiga especialitzada en divulgació científica, amb llibres, eines i jocs per aprendre, experimentar i jugar a casa.\n— Laie Recinte Modernista de Sant Pau, botiga llibreria amb seccions especialitzades en medicina, modernisme, paisatgisme, etc.\nEt proposem dues seleccions bibliogràfiques al voltant de La Mercè i Barcelona:\n— Disseny gràfic per a La Mercè 2020\n— Llibres per a una Barcelona inèdita


Albiol: "El més probable és que acabem votant en contra de la immersió"\nL'alcalde de Badalona, Xavier García Albiol, a "Els matins" de TV3\n12/09/2011 - 09.05 Actualitzat 12/09/2011 - 10.16\nL'alcalde de Badalona, Xavier García Albiol, ha afirmat que "el més probable" és que els regidors del PP votin en contra de la immersió lingüística en la moció en defensa del model actual a l'escola que se celebrarà aquest dilluns a l'Ajuntament del consistori. Albiol ha dit, en declaracions a "Els matins" de TV3, que "el més probable és que acabem votant en contra de la immersió", avançant el sentit del seu vot i desoint l'advertència que va llançar ahir el regidor de CiU a Badalona, Ferran Falcó, de fer plegar Albiol si votava en contra de la moció en la sessió extraordinària\nEl regidor de CiU a Badalona, Ferran Falcó, havia advertit l'alcalde Albiol que "li quedaran quatre dies i haurà de plegar veles" si passa a l'acció en matèria lingüística com a govern i fa alguna actuació que vagi en contra del model implantat.\nFalcó va fer aquesta consideració als periodistes diumenge, després de l'acte alternatiu de commemoració de la Diada a Badalona, que van organitzar els partits de l'oposició, PSC, CiU i ICV.\nEls tres partits havien anunciat que no assistirien a la part institucional com a protesta al nou enfocament que volia donar Albiol a la Diada amb decisions com la de no mantenir la bandera catalana com a única al consistori.\nLes tres formacions van presentar també divendres passat una moció en defensa de la immersió lingüística a les escoles catalanes, però García Albiol va optar per traslladar-la al ple que se celebrarà aquest dilluns.\nSi el PP no s'absté, "com a mínim", en la votació d'aquesta moció, ha considerat Falcó, la seva formació valorarà que s'ha traspassat la "línia vermella" que CiU ha marcat pel que fa al català.\nAlbiol ha conclòs a "Els matins" que Badalona "té un alcalde que s'equivoca 150 vegades al dia, però el que no té és un alcalde covard".